OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bréban

Bréban és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 85 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bréban era de 85 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família i 5 estaven desocupats. Tots els 38 habitatges eren cases. Dels 34 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 4 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bréban el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 16 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 12 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 57 persones, 48 eren actives i 9 eren inactives. De les 48 persones actives 42 estaven ocupades (24 homes i 18 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 9 persones inactives 1 estava jubilada, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de transport i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Bréban hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bréban a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bréban a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cràter (escultor)

Cràter (en llatí Craterus, en grec antic Κρατερός "Kraterós") era un escultor que va viure al segle i.
Se sap que va fer estàtues juntament a un altre escultor de nom Pitòdor, que van ser molt admirades al seu temps, i que decoraven els palaus dels cèsars al Palatí (palatinas domos Caesarum), segons diu Plini el Vell a la Naturalis Historia. Això el situa sens dubte a l'època dels primers emperadors romans.

## Referències

* ↑ Craterus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 883
Viccionari
# El Pla de Balenyà

El Pla de Balenyà és una masia de Balenyà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casal de dimensions considerables amb teulada a dues vessants. La portalada d'entrada és de pedra treballada de Folgueroles i la porta és de fusta de roure treballada. Sobre la primera volta n'hi ha dues més (una per cada pis) i a banda i banda de la del primer pis, dos balcons de ferro forjat. La volta de mig és de pedra picada. Totes les finestres són de pedra treballada. Davant hi ha una cabana amb data 1843 i a la porta d'entrada de la llissa la data 1877. Galeries.

## Història

Propietat de la família Puig-Rafegut, amb la seva capella de la Mare de Déu de Gràcia. Fou una de les propietats més importants de la Plana.
Esmentada al Nomenclàtor de la Província de Barcelona del 1860.

## Referències

* 1 2 3 «El Pla de Balenyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Elhúyar

Elhúyar és el nom dels següents personatges:
* Fausto de Elhúyar (1755-1833), químic espanyol, descobridor del tungstè o wolframi, W, juntament amb el seu germà Juan José.
* Juan José de Elhúyar (1754-1796), químic espanyol, descobridor del tungstè o wolframi, W, juntament amb el seu germà Fausto.
# Stàrkovo (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Stàrkovo».
Stàrkovo (en rus: Старково) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que el 2016 tenia 18 habitants. Es troba al marge esquerre del riu Xakva.

## Referències

* ↑ «Сведения о численности населения на 1 января 2016 года по Переборскому сельскому поселению» (en rus). [Consulta: 26 agost 2023].
# Mendozasaure

El mendozasaure (Mendozasaurus, "llangardaix de Mendoza") és un gènere representat per una única espècie de dinosaure sauròpode titanosàurid, que va viure a mitjan període Cretaci fa aproximadament 88 milions d'anys, en el Coniacià, en el que avui és Sud-amèrica.

## Descripció

Mendozasaurus mesurava entre 18 i 27 metres de longitud i arribava a pesar entre 20 i 40 tones. A diferència d'altres dinosaures contemporani posseïa un coll curt i més robust que els gèneres Rinconsaurus i Saltasaurus de coll més llarg i cos més prim cosa que podria ser per una diferència en els estrats de la vegetació de la qual s'alimentava. Mendozasaurus fou un herbívor de llargues extremitats que sostenien un voluminós cos. En contrast, posseïen un coll relativament curt i gruix, si s'ha de jutjar per les gegantesques vèrtebres del seu coll que aconsegueixen 1 metre d'ample, caràcter inusual entre els dinosaures. A més, posseïen sobre la seva esquena grans plaques òssies de 20 centímetres de diàmetre. Vivia en ambients de rius amb àmplies planes d'inundació i boscos de coníferes, juntament amb diverses tortugues d'aigua dolça i dinosaures carnívors. Probablement els mendozasaure es desplaçaven en rajades prop dels grans rius, quedant després els seus cadàvers exposats a carronyers i creixents que cobrien episòdicament les planes fluvials Les restes oposades són 22 vèrtebres cabals articulades, diverses vèrtebres cervicals, una vèrtebra dorsal i nombrosos ossos desarticulats dels membres.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# El tresor d'en Serrallonga

El tresor d'en Serrallonga és un còmic realitzat pel guionista i dibuixant Joan Codina i Negre.
És el quart volum de la sèrie de còmics Les aventures d'en Siset. Narra les aventures del detectiu Siset, que rep una pista d'on s'amaga el tresor del bandoler català Joan de Serrallonga i en va a la recerca amb els seus amics. Està ambientat a la ciutat de Girona.

## Referències

* 1 2 «El tresor d'en Serrallonga és a la Catedral de Girona a les noves aventures d'en Siset». Diari de Girona, 20-12-2015. [Consulta: 23 març 2023].
* ↑ Castillón, Xavier. «En Siset i en Serrallonga, en un nou còmic de J.C. Negre». El Punt Avui, 20-12-2015. Arxivat de l'original el 28 febrer 2021. [Consulta: 1r abril 2017].
# Callogobius bifasciatus

Callogobius bifasciatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i Moçambic fins al Golf Pèrsic.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E. 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Everything is a Remix

Everything is a Remix és una sèrie documental escrita, dirigida i produïda pel cineasta canadenc Kirby Ferguson entre 2010 i 2012. Els seus episodis descriuen diferents processos d'influència artística i tècnica en la història de la civilització humana.

## Llista d'episodis

* Part 1: The Song Remains the Same: aquest episodi analitza com les influències musicals han estat remesclades per diferents artistes al llarg de la història (l'evolució del hip hop, Led Zeppelin, Kanye West…)
* Part 2: Remix Inc.: estudia la creació cinematogràfica com a art de la remescla, exemplificant-ho amb Star Wars i les pel·lícules de Tarantino.
* Part 3: The Elements of Creativity: explora els orígens i l'essència de la creativitat a través de la història de la computació, que consisteix en un llarg procés d'experimentació i descobriments només assolibles col·lectivament.
* Part 4: System Failure: explica la impossiblitat d'establir uns límits concrets en conceptes com "originalitat" o "propietat intel·lectual".

## Bibliografia

* ↑ «About» (en anglès americà). [Consulta: 15 novembre 2021].
* ↑ «Everything is a Remix Part 1 (2021), by Kirby Ferguson». [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ «Everything is a Remix Part 2 (Original Series, 2011)». [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ «Everything is a Remix Part 3 (Original Series, 2011)». [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ «Everything is a Remix Part 4 (Original Series, 2012)». [Consulta: 15 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Elgoresyita

L'elgoresyita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom d'Ahmed El Goresy (1935 - Heidelberg, 3 d'octubre de 2019), un mineralogista que treballava en materials planetaris.

## Característiques

L'elgoresyita és un silicat de fórmula química (Mg₅Si₂)O$_9$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2021, sent publicada l'any 2022. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural de la Universitat de Florència, a Itàlia, amb el número de catàleg: 3238/i.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit Suizhou, recollit a la localitat de Suizhou, a Hubei (República Popular de la Xina), en forma d'un únic gra en un petit filó de fusió induït pel xoc del meteorit. Aquest meteorit és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Elgoresyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 març 2022].
* ↑ Bindi, Luca; Sinmyo, Ryosuke; Bykova, Elena; Ovsyannikov, Sergey V.; McCammon, Catherine; Kupenko, Ilya; Ismailova, Leyla; Dubrovinsky, Leonid; Xie, Xiande «Discovery of Elgoresyite, (Mg,Fe) 5 Si 2 O 9 : Implications for Novel Iron-Magnesium Silicates in Rocky Planetary Interiors». ACS Earth and Space Chemistry, 5, 8, 19-08-2021, pàg. 2124–2130. DOI: https://doi.org/10.1021/acsearthspacechem.1c00157 [Consulta: 13 octubre 2022].
# Stàrogordéievka

Stàrogordéievka (en rus: Старогордеевка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 161 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Metal (àlbum)

Metal és el dotzè àlbum d'estudi del grup de thrash metal canadenc Annihilator, publicat l'any 2007.
El guitarrista Jeff Waters se'n cuida de tocar les dues guitarres i el baix, Dave Padden de les veus i Mike Mangini de la bateria (ja havia estat el bateria d'Annihilator en els àlbums Set the World on Fire, del 1993 i All For You, del 2004). A diferència dels anteriors àlbums de grup, a l'àlbum també hi participen diferents músics coneguts mundialment que apareixen a l'àlbum com a artistes invitats.
La idea de convidar a diferents músics d'altres grups de metal se li va acudir a Jeff Waters després que quan l'àlbum ja estava pràcticament acabat, el guitarrista del grup nord-americà Trivium, Corey Beaulieu va trucar a Waters i li va demanar que si encara l'àlbum no estava acabat si hi podia tocar un solo de guitarra. Waters va acceptar. En aquell mateix dia, Waters va parlar amb el guitarrista del grup suec Arch Enemy, Michael Amott i li va demanar que també toqués un dels solos del nou àlbum. I d'aquesta manera, Waters es va anar posant en contacte amb diferents músics per tal que toquessin diferents solos de l'àlbum Metal.
Tot i que la majoria de convidats són guitarristes que col·laboren amb un solo de guitarra, a l'àlbum també hi participa el cantant canadenc Danko Jones i la cantant Angela Gossow del grup Arch Enemy que canten a la cançó Couple Suicide. Tot i això, el cantant original, Dave Padden també participa en aquesta cançó però només com a veu secundària. Waters (com ja havia fet en els dos últims àlbums del grup) també canta en una de les cançons de l'àlbum, a Operation Annihilation.
A diferència de l'anterior àlbum del grup, Schizo Deluxe, l'àlbum té més varietat d'estil, ja que no només es limita a l'estil thrash sinó que també aborda altres estils dins del heavy metal.

## Cançons

* "Clown Parade" (amb Jeff Loomis, guitarrista del grup Nevermore) - 5:14
* "Couple Suicide" (amb Angela Gossow, cantant del grup Arch Enemy i Danko Jones) - 3:54
* "Army of One" (amb Steve "Lips" Kudlow, guitarrista del grup Anvil) - 6:01
* "Downright Dominate" (amb Alexi Laiho, guitarrista del grup Children of Bodom) - 5:13
* "Smothered" (featuring Anders Björler, guitarrista del grup The Haunted) - 5:09
* "Operation Annihilation" (amb Michael Amott, guitarrista del grup Arch Enemy) - 5:16
* "Haunted" (amb Jesper Strömblad, guitarrista del grup In Flames) - 8:05
* "Kicked" (amb Corey Beaulieu, guitarrista del grup Trivium) - 5:56
* "Detonation" (amb Jacob Lynam, guitarrista del grup Lynam) - 3:54
* "Chasing the High" (amb Willie Adler, guitarrista del grup Lamb of God) - 6:16

## Crèdits

* Jeff Waters - Guitarrista, baixista i cantant a la cançó Operation Annihilation
* Dave Padden - Cantant
* Mike Mangini - Bateria

## Referències

* ↑ «Entrevista a Jeff Waters en la presentació de l'àlbum Metal i la gira amb Trivium a Metal-Rules. 20 de juny de 2007». Metal-rules.com. Arxivat de l'original el 2016-05-14. [Consulta: 15 setembre 2007].
Viccionari
# Cenoplumbomicrolita

La cenoplumbomicrolita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la microlita. Rep el nom segons la nomenclatura del supergrup dels piroclors. El prefix queno ve del grec, per buit, per la posició iònica vacant, plumbo deriva del llatí per a plom, i microlita és per la relació amb aquest mineral.

## Característiques

La cenoplumbomicrolita és un òxid de fórmula química (Pb,◻)₂Ta₂O₆(◻,OH,O). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del museu de geociències de l'Institut de Geociències de la Universitat de São Paulo (Brasil), amb el número de registre dr980.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Ploskaya, dins el massís de Keivy, al districte de Lovozero (óblast de Múrmansk, Rússia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Kenoplumbomicrolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 novembre 2019].
# Euskadi (equip ciclista 2013-2014)

L'equip Euskadi va ser un equip ciclista basc de categoria continental vinculat a la Fundació Euskadi. Anteriorment va ser conegut amb el nom Orbea.
Va ser creat el 1987 per part de Miguel Madariaga com un equip amateur. Aquests primers anys l'equip va tenir diferents noms, fins que el 2004, Orbea es va convertir en el patrocinador principal. L'any següent, al mateix temps que es creaven els circuits continentals de ciclisme, l'equip va passar al professionalisme, convertint-se en equip continental. Alhora serviria de planter per l'equip Euskaltel-Euskadi, l'equip principal de la Fundació Euskadi. A partir del 2006 l'equip Orbea ja va passar a formar part de la Fundació.
El 2013 amb la desaparició de l'Euskaltel-Euskadi, l'Orbea passava a ser l'equip principal de la Fundació i passava a anomenar-se Euskadi.
El 2014 els problemes econòmics per falta de patrocinadors va fer que s'abandonés el professionalisme i que de cara a la següent temporada l'equip principal de la Fundació fos l'equip amateur que passà a anomenar-se Fundación Euskadi-EDP.

## Principals resultats

* Pujada al Naranco: Romain Sicard (2009)
* Tour de l'Avenir: Romain Sicard (2009)
* Tour de Gironda: Jon Larrinaga (2013)
* Volta a l'Alentejo: Carlos Barbero (2014)
* Circuit de Getxo: Carlos Barbero (2014)

## Classificacions UCI

A partir del 2005, l'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme. La taula presenta les classificacions de l'equip al circuit, així com el millor ciclista individual.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2006 | 21è | Brad Amstrong (184è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2013 | 33è | Unai Iparragirre (51è) |
| 2014 | 49è | Jon Aberasturi (102è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 73è | Jesús del Nero (457è) |
| 2006 | 71è | Aarón Villegas (437è) |
| 2007 | 92è | Xabat Otxotorena (440è) |
| 2008 | 75è | Eladio Sánchez (463è) |
| 2009 | 39è | Romain Sicard (22è) |
| 2010 | 101è | Mikel Landa (750è) |
| 2011 | 60è | Ricardo García Ambroa (252è) |
| 2012 | 103è | Jon Aberasturi (463è) |
| 2013 | 52è | Carlos Barbero (201è) |
| 2014 | 37è | Carlos Barbero (35è) |

## Referències

* ↑ El Euskadi define su alineación de cara a la última carrera de su historia
* ↑ La Fundación Ciclista Euskadi estrena en sociedad su nuevo proyecto
* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Cabezabellosa

Cabezabellosa és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). Està situat a les muntanyes de Traslasierra, entre valle del Jerte i valle del Ambroz, al nord de Plasencia.
# Departament d'Atlántida

El departament d'Atlántida és un dels 18 departaments en què es divideix la república d'Hondures.

## Història

El departament va ser creat oficialment en 1902, des de territoris pertanyents a Colón, Cortès i Yoro. Durant 1910 la població del departament era d'11.370 habitants, destacant la localitat de La Ceiba, a causa que a més de ser la capital, tenia una gran població activa.

## Geografia

Atlántida presenta dues regions fisiogràfiques diferenciades, una plana i una altra muntanyenca. La primera s'estén al llarg de la costa del Carib, formant àmplies i atractives platges, i té com a accident costaner més notable la Badia de Tela, els extrems de la qual són les puntes Surt a l'oest, i Izopo a l'est. La regió muntanyenca la comprèn la Sierra Nobre de Dios, en aquesta s'alça el Pico Bonito, el punt més alt del departament.
El clima és tropical plujós i temperat en la plana costanera, el sistema hidrològic està conformat pels rius Ulúa, Leán, Cangrejal, Danto, Cuero, Salado, Papaloteca i San Juan.
El Departament d'Atlántida, està situat en el sector septentrional d'Hondures. Limita al nord amb el mar Carib, on se situa l'el departament d'Illes de la Badia; al sud amb el departament de Yoro; a l'est amb el departament de Colón i a l'oest amb el departament de Cortés.
El departament té com a capçalera departamental a la ciutat portuària de La Ceiba, la tercera ciutat més important del país després de la ciutat cabdal de Tegucigalpa, M.D. de C. i la ciutat de San Pedro Sula.

## Diputats

El departament d'Atlántida té una representació de 8 diputats al Congrés Nacional d'Hondures.

## Referències

* ↑ «Censo de 2001 por localidades». Arxivat de l'original el 2007-06-09. [Consulta: 13 gener 2014].
# Enric Crous i Millet

Enric Crous i Millet (Barcelona, 1947), és un directiu d'empresa català. Vinculat a diverses corporacions, va ser director general de Mercabarna i de Fira de Barcelona i del Grup Damm.

## Trajectòria

Es va llicenciar en enginyeria química a la Universitat de Barcelona, i va completar els seus estudis amb un Màster en economia i direcció d'empreses a l'IESE. Va començar la seva carrera professional al sector químic i metal·lúrgic, va dirigir Mercabarna i la Fira de Barcelona entre 1981 i 1987.
Entre altres càrrecs, presideix la Comunitat d'Usuaris d'Aigües del Delta del Riu Llobregat, és Vicepresident quart i responsable de Relacions Institucionals de l'associació Amics de la Rambla de Barcelona, forma part del Ple de la Cambra de Comerç de Barcelona en representació de les organitzacions empresarials, és vocal de la Junta Directiva d'Ecovidrio i també del Patronat de la Fundació Pere Tarrés. A Fira de Barcelona segueix formant part del Consell d'Administració i ocupa diverses posicions en consells d'empreses i corporacions. Un dels seus grans reptes al front de Damm ha sigut la competència amb els grups Mahou-San Miguel i Heineken, així com assolir la internacionalització de la Cervesa Estrella Damm. L'empresa exporta el 15% de la seva producció a 85 països.

## Premis i reconeixements

Li ha estat concedida la Creu de Sant Jordi el 2014 pels serveis que ha prestat al país des d'una manera valuosa d'entendre el mecenatge i el patrocini empresarial, contribuint destacadament al foment de diverses manifestacions culturals i esportives, del fet casteller i, molt especialment, del món de la música.

## Referències

* ↑ «CUADLL». Arxivat de l'original el 7 d’abril 2014. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «Juanta Directiva d'Amics de la Rambla». Arxivat de l'original el 7 d’abril 2014. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «Ple de la Cambra de Comerç de Barcelona». Arxivat de l'original el 7 d’abril 2014. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «ECOVIDRIO Junta Directiva». Arxivat de l'original el 7 d’abril 2014. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «Patronat de la Fundació Pere Tarrés». [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «Fira Barcelona - Òrgans de govern». [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «Acords de Govern». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 7 d’abril 2014. [Consulta: 2 abril 2014].