OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mustafà Kamil Paixà

Mustafà Kamil Paixà —en àrab مصطفى كامل باشا, Muṣṭafà Kāmil Bāxā— (el Caire 14 d'agost de 1874 - 10 de febrer de 1908) fou un líder nacionalista d'Egipte.
Va estudiar Dret a Egipte i Tolosa de Llenguadoc, on es va llicenciar el 1894. Va tornar aquest any a Egipte i va fundar el Partit Nacionalista (al-Hizb al-watani) que volia la independència nacional, la restitució del Sudan, i un règim parlamentari. Va fer una intensa activitat en favor de la causa per tot el món. El 1904 el sultà otomà li va concedir el títol de paixà. El 1899 va fundar el diari "al-Liwa" (L'estendard) que va aparèixer a l'inici del 1900 i va ser un gran èxit i el 1902 hi va afegir una revista trimestral. Va proclamar el seu reconeixement del sultà otomà com a califa de l'islam.
L'Entesa Cordial de 8 d'abril de 1904 entre França i Anglaterra per la qual França quedava amb les mans lliures al Marroc abandonant tota queixa per l'ocupació anglesa d'Egipte, fou un seriós handicap personal i pel partit. Kamil es va radicalitzar i l'octubre de 1904 va trencar amb el khediv Abbas Hilmi II. L'incident del llogaret de Dinshawa al delta el 13 de juny de 1906, quan oficials britànics que tiraven als colomins van disparar contra una dona egípcia i foren atacats pels camperols que van matar a un oficial, va donar un impuls major al nacionalisme perquè un tribunal especial presidit pel copte Butros Ghali Pasha, ministre de Justícia, va condemnar a quatre camperols a mort, 17 a treballs forçats i un a ser fuetejat (27 de juny) i les condemnes foren executades (28 de juny). Les gestions de Kamil i les protestes de tot Europa van provocar la sortida d'Egipte del cònsol general Evelyn Baring Lord Cromer (6 de maig de 1907) ocupant el seu lloc Sir John Eldon Gorst.
Kamil va ampliar la base del seu partit i va convocar un congrés nacional per final del 1907. aquest es va reunir el 7 de desembre de 1907 al Caire amb 1017 delegats i fou nomenat president vitalici. Ja estava malalt des de l'estiu del 1906 i va morir poc després el 10 de febrer de 1908 de tuberculosis intestinal, quan només tenia 34 anys. El partit sense la seva direcció, es va dividir i va deixar de tenir cap importància.
És considerat el segon esgraó en el nacionalisme egipci després d'Urabi Paixà (1882) i abans de Sad Zoghlul Pasha (1918). Va deixar diversos escrits.

## Referències

* "Kamil, Mustafa." Encyclopædia Britannica. 2005. Encyclopædia Britannica Online. 2005.
* Arthur Goldschmidt Jr. (2000). Biographical Dictionary of Modern Egypt. Boulder: Lynne Rienner. pp. 101–103.
* Fazlur Rahman Malik, Islam & Modernity, University Of Chicago Press 1984 ISBN 0-226-70284-7
* Ziad Fahmy, Francophone Egyptian Nationalists, Anti-British Discourse, and European Public Opinion, 1885-1910: The Case of Mustafa Kamil and Ya'qub Sannu" Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Ponta Figo

Ponta Figo és una localitat de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Lembá, al sud-oest de l'illa de São Tomé. La seva població és de 693 (2008 est.). Es troba a 2 kilòmetres de Neves, en una zona boscosa. L'agricultura és la principal font econòmica del poble i gairebé tot el cultiu és el cacau i el cafè. Una de les rutes del camí cap a Pico de São Tomé comença allí i passa a prop de Pico Mesa a 1.875 m.

## Evolució de la població

Població de Ponta Figo (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 608 | 693 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Prospectiva tecnològica

La prospectiva tecnològica és un procés sistemàtic que analitza l'estat actual i les perspectives de progrés científic i tecnològic per tal d'identificar àrees estratègiques de recerca i tecnologies emergents en les que concentrar els esforços d'inversió i així obtenir els majors beneficis econòmics o socials. La prospectiva tecnològica s'utilitza dins de la gestió del R+D+I per tal de donar suport a les decisions d'inversió en tecnologia, conjuntament amb la vigilància tecnològica.
El terme “prospectiva” i l'expressió “antropologia prospectiva” foren proposats pel filòsof i funcionari francès Gaston Berger. Al costat de la prospectiva hi ha els conceptes semblants de futurologia i previsió. Algunes definicions no fan cap distinció entre les tres disciplines. En altres casos la diferenciació és prou categòrica.

## Organismes

* A l'Estat espanyol hi ha la Fundación OPTI (Observatorio de Prospectiva Tecnológica Industrial).
* A Catalunya l'organisme dedicat a la prospectiva tecnològica és l'ICT (Institut Català de Tecnologia).

## Referències

* ↑ Gaston Berger, inventeur de la prospective. Jean-Marc Daniel.
* ↑ Anne-Laure Saives; Annie Camus La créativité à l'oeuvre en prospective, Entretien avec Jean-Marie Bézard, conseiller de synthèse. Editions JFD, p. 38–. ISBN 978-2-89799-059-6.
* ↑ Pierre Masse; Jacques Bourbon-Busset; Gaston Berger De la prospective. Editions L'Harmattan, 15 octubre 2007. ISBN 978-2-296-18281-3.
* ↑ Gonzalo Martner. Prospectiva y futurología en América Latina. UNAM, 1989, p. 8–. ISBN 978-968-36-0659-4.
* ↑ Ramón Companys Pascual. Previsión tecnológica y de la demanda. Marcombo, 1990, p. 99–. ISBN 84-267-0795-5.
* ↑ Memoria de actividades de I+D+I 2005. Ministerio de Educación, p. 19–. GGKEY:D0BR5AL384Q.
* ↑ Escorsa Castells, Pere; Jaume Valls Pasola Tecnología e innovación en la empresa. Univ. Politèc. de Catalunya, 31 desembre 2004, p. 139–. ISBN 978-84-9880-294-8.

## Vegeu també

* Sèrie UNE 166000
# Johann Jacob Bach

Johann Jacob Bach (Eisenach, 1682 (<11 de febrer de 1682 $^{(Julià)}$) - Estocolm, 16 d'abril de 1722 $^{(Julià)}$) ser un músic alemany, compositor i el germà gran de Johann Sebastian Bach.
Es creu que Bach va néixer a Eisenach. Després dels seus estudis a l'escola llatina allà, es va convertir en oboista a la banda municipal. Després de la mort del seu pare, Johann Ambrosius Bach, el 1695, Johann Jacob i Johann Sebastian es van mudar amb el germà gran Johann Christoph Bach, organista d'Ohrdruf, on va tenir entre els seus alumnes Roemhildt. El 1704, va entrar al servei a la banda militar de l'exèrcit del rei Carles XII de Suècia. Es creu que Johann Sebastian Bach va escriure el seu Capriccio BWV 992 en la sortida del seu estimat germà en aquesta ocasió.
El 1709 va participar en la batalla de Poltava. Durant la seva estada a Constantinoble, va estudiar flauta amb Pierre-Gabriel Buffardin. De 1713 a 1722, va exercir de flautista a la cort de la capelle d'Estocolm. Va morir sense fills el 1722 a Estocolm on hi és enterrat.
Johann Jacob tocava oboè, flauta i possiblement violí. Probablement va compondre la Sonata in C minor sota el nom de Senyor Bach.

## Referències

* ↑ Schonberg, Harold C. The Lives of The Great Composers. 1, 1970. ISBN 0-86007-722-5.
* ↑ 1704 in music
* ↑ Noted as one of a handful of J. S. Bach's humorous pieces in H. C. Schonberg.
* ↑ «Program Notes for 13 & 14 September 2003; J. S. Bach, His Inheritance, and His Legacy». Arxivat de l'original el 23 juny 2016. [Consulta: 3 maig 2009].
# Narcissus serotinus

Narcissus serotinus és una espècie de planta perenne de la família de les amaril·lidàcies. És originària de la regió de la Mediterrània meridional. El seu nom genèric Narcissus fa referència al jove Narcís de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos) fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; Narcís es distingia per la seva bellesa. El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس , que es pronuncia «nargis», que indica que aquesta planta és embriagadora); serotinus és un epítet llatí que significa "tardà".
Al principi de la tardor aquest narcís floreix en camps erms i matollars, sovint acompanyant altres geòfits que floreixen a la tardor (Merendera filifolia, Scilla automnalis). Forma flors amb una suau aroma, que tenen tèpals blancs amb una petita corona groga al centre. Les fulles surten després de la floració, són de secció cilíndrica molt semblants a les tiges. Narcissus elegans és semblant, però aquest és més gran, té les fulles caulinars i es desenvolupen en el mateix moment de la floració, a més és molt rar a Mallorca. El seu nombre cromosòmic és 2n=30.

## Referències

* ↑ Narcissus serotinus va ser descrita pel científic, naturalista, botànic i zoòleg suec, Carl von Linné i publicat Species Plantarum 290, l'any 1753, vegeu Narcissus serotinus en Trópicos
* ↑ Narcissus serotinus a PlantList
* ↑ a Epítetos Botánicos
* ↑ «Narcissus serotinus». Universidad de las Islas Baleares: Fotografias detalladas e información de la especie.
* ↑ Números cromosómicos para la flora española, 1-14. Valdés, B., J. Pastor & J. Ubera (1977) Lagascalia 7(2): 192-197

## Bibliografia

* Royal Botanic Gardens, Kew: N. serotinus.
# Xalet Maristany

El Xalet Maristany és una obra noucentista de Camprodon (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Un dels xalets amb més envergadura de tota l'avinguda Maristany.
Construït amb pedra de riu escairada, és un magnífic exemple d'obra realitzada amb materials del país. A la part posterior del mateix trobem una galeria coberta d'amples mides que es torna accessible per les habitacions del pis superior, quedant el conjunt cobert per una teulada a dues aigües a la part frontal de l'edifici i que en passar a la posterior es converteix en un divertit joc de pedra i totxo. El conjunt ens fa pensar en un cert victorianisme. És de destacar el magnífic jardí que envolta la construcció.

## Referències

* 1 2 «Xalet Maristany». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Mustafà Paixà

Mustafà Paixà és el nom dels següents personatges:
* Mustafà Paixà o Iesse de Kartli (? - Tblisi, 1727), Virrei de Geòrgia (1704 -1708), governador general de Kerman (1708-1709 i 1709-1711), i mestre general d'ordenances de Pèrsia (1711-1714)
* Mustafà Paixà al-Naixxar (segle xvi), governador otomà del Iemen
* Mustafà Fadil Paixà "Misirli" o “l'Egipci” (El Caire, 1830- Istanbul, 1875), polític otomà
* Mustafà Kamil Paixà (El Caire, 1874 - 1908), líder nacionalista d'Egipte
* Bayrakdar Mustafà Paixà o Alemdar Mustafà Paixà (Khotin, ~1750-Istanbul, 1808), general i gran visir otomà
* Buixatli Mustafà Paixà (Scutari, ? - Medina, 1860)
* İpşiri Mustafa Paixà (? - 1655), gran visir otomà
* Kara Mustafa Paixà (1634/1635- 1683), gran visir otomà d'origen noble anatòlic
* Kara Xahin Mustafa Paixà (? - 1565), governador otomà del Iemen i Egipte (1560-1563)
* Köprülü Fazıl Mustafa Paixà (1637 -1691), gran visir otomà
* Lala Mustafà Paixà (Sokol, Bòsnia, ?- 1580), militar, governador i gran visir otomà
# Proctor

«Proctor» té aquests significats:
* Toponímia:
** Proctor (Minnesota)
** Proctor (Vermont)
** Proctor (Montana)
* Biografies:
** Andrew Beauchamp-Proctor (Mossel Bay, Cap Occidental, 1894 - RAF Hendon, Anglaterra, 1921), aviador de combat sud-africà.
** George Richardson Proctor (1920), botànic estatunidenc citat com a autoritat taxonòmica amb l'abreviatura Proctor
# Praomys tullbergi

Praomys tullbergi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 1.200 msnm a Angola, Benín, el Camerun, el Congo, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, el Gabon, Gàmbia, Ghana, Guinea, Libèria, Mali, Nigèria, la República Democràtica del Congo, el Senegal, Sierra Leone i Togo. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals de plana. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg suec Tycho Fredrik Hugo Tullberg.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Praomys tullbergi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 22 novembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 420-421. ISBN 978-0801893049.
# John Graham-Hall

John Graham-Hall (Middlesex, 23 de gener de 1955) és un tenor anglès que ha actuat regularment als principals teatres d'òpera britànics.
Va estudiar al Kings College, Cambridge, i al Royal College of Music de Londres. Va debutar a la Royal Opera el 1989 com Albert Herring de Britten. Ha cantat amb totes les grans companyies britàniques, incloent-hi aparicions regulars al Festival de Glyndebourne i la English National Opera, i internacionalment per teatres com l'Opera Vlaanderen, Dutch National Opera, Opéra-Bastille, Opéra de Lyon, Théâtre du Capitole de Tolosa, Opéra national du Rhin, La Scala de Milà, el Metropolitan Opera de Nova York, Teatro Real Madrid, Stuttgart Opera, La Monnaie, Brussel·les, i en els festivals de Bregenz, Salzburg i Ravenna.
El seu repertori inclou Tichon Kabanov (Kàtia Kabànova), Schoolmaster (La guineueta astuta), Živný (Osud), Aron (Moses und Aron), Edrisi (Król Roger), Don Jerome (Esposalles al monestir), i Beadle Bamford (Sweeney Todd). Un intèrpret de renom de Britten, els seus papers de Britten inclouen Bob Boles i Peter Grimes (Peter Grimes), Sr. Upfold (Albert Herring). El 2012 va guanyar el premi Franco Abbiati per la seva interpretació d'Aschenbach de Mort a Venècia de Britten.

## Referències

* ↑ Cummings, David M. International Who's who in Music and Musicians' Directory: (in the Classical and Light Classical Fields).. Psychology Press, 2000, p. 243–. ISBN 978-0-948875-53-3.
* ↑ «Biografia». Teatro Real. [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ «Biografia». Escuela Superior de musica reina Sofia.
* ↑ «Biografia». Opéra de Paris. [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Wheeler, Mike. «Janácek's 'Katya Kabanová'». Music and Vision. [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ «Biografia». Opera Online. [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ «Biografia» (en anglès). Royal Opera House. [Consulta: 11 maig 2017].
* ↑ «Biografia». Théâtre du Châtelet. [Consulta: 24 octubre 2023].
# Nosy Komba

Nosy Komba és una petita illa volcànica al nord-est de Madagascar, situada entre Nosy Be i l'illa principal. S'anomena també Nosy Ambariovato, que significa illa envoltada de roques. El nucli de població més important és Ampangorina, a la seva part sempentrional; allà s'hi pot trobar el dispensari mèdic i l'única escola com cal de l'illa, encara que hi ha algunes petites escoles en algunes aldees interiors.

## Geografia

L'illa, d'uns 500 habitants, fa uns 8 km de diàmetre. El relleu és agreste, amb la seva màxima alçada al volcà Antaninaomby (621m). Està revestida de bosc tropical dens i espès, que allotja una fauna i una flora riques i variades. No hi ha una xarxa elèctrica però els grups electrògens són cada vegada més abundants. Tampoc hi ha carreteres, només els camins sorgits per l'ús permeten pujar la muntanya i arribar als vilatges de l'interior.

## Economia

Està basada en la fabricació d'estovalles, treballades amb brodats o amb punt "Richelieu". L'autonomia en l'alimentació la proporcionen els cultius d'arròs de la part alta i la pesca. També s'hi fabriquen unes magnífiques piraigües de fins a 12 m i amb capacitat de fins a 24 persones. Una pedrera de pedra és explotada a la vora de la platja. Els principals comerços són les botigues d'ultramarins. També hi ha alguns bungalows, restaurants típics i bars per acollir als turistes, la majoria dels quals venen a passar la jornada.

## Accés

L'illa està situada a 20 minuts en barca de Nosy Be i hi ha un viatge diari en cada sentit.

## Turisme

Les seves precioses platges i l'ambient despreocupat la fan un destí ideal per als amants del "farniente" i dels espais salvatges que volen allunyar-se del trànsit. Hi ha alguns bungalows per passar-hi uns dies però la major part dels turistes hi arriben amb els seus propis vaixells per comprar les seves famoses estovalles i observar els lemúrids. Resten unes hores a Ampangorina on es queden a dinar o també poden trobar algunes botigues on es venen collarets, talles de fusta, pintures o xals malgaxs. També hi ha la possibilitat de fer una passejada al voltant de l'illa en piragua o una excursió guiada per l'interior per tal de conèixer la flora endèmica de Madagascar.

## Referències

* Guies Lonely Planet (Madagascar)
# Eric Adams

Louis Marullo (Auburn, 12 de juliol de 1956), més conegut com a Eric Adams, és un conegut cantant italo-americà de heavy metal, el qual treballa en el grup Manowar des de l'any 1980 fins a l'actualitat com a principal vocalista.
Es caracteritza per la seva veu amb un so molt heavy i potent, també és conegut per les seves lletres amb un gran èmfasi al heavy metal, de fantasia, i de temes mitològics, particularment de la mitologia nòrdica. Manowar té el Rècord Guinness per ser el grup amb el so més potent, també té el record d'haver fet el concert de Heavy Metal més llarg, es va fer a Bulgària el 2008 i va durar 5 hores i 1 minut.
El 1980 va ser convidat a entrar a Manowar pel seu amic de la infància Joey DeMaio, que era el baixista del grup. Tots dos van romandre en la banda des del seu inici fins a l'actualitat. El nom artístic "Eric Adams" el va formar combinant els noms dels seus fills, Adam i Eric Marullo.

## Referències

* ↑ «German Officials rise to Manowar's noisy challenge» (en anglès). Billboard, 16-04-1994. [Consulta: 15 febrer 2011].
* ↑ «Manowar Writes History in Bulgaria with 5-Hour Gig» (en anglès). novinite.com. Sofia News Agency, 06-07-2008. [Consulta: 1r agost 2008].

## Enllaços externs

* web de Manowar
# Municipi de Tekom

El municipi de Tekom és un dels 106 municipis de l'estat mexicà de Yucatán. El seu cap municipal és la localitat homònima de Tekom.

## Toponímia

El nom del municipi, Tekom, significa en llengua maia 'lloc de la foia'.

## Límits

El municipi de Tekom, situat a la regió oriental de l'estat de Yucatán, limita al nord amb Valladolid i Cuncunul, al sud amb Chikindzonot, a l'est amb Tixcacalcupul i Chichimilá, i a l'oest amb el municipi de Chankom.

## Dades històriques

* Abans de la conquesta espanyola del Yucatán, el lloc en què hui s'aixeca el poble de Tekom, 'el lloc de la foia', pertanyia a l'antiga província dels Cupules.
* 1662: a partir d'aquest any i durant la colònia s'hi establiren a la regió diverses comandes.
* 1920: l'1 de gener, Tekom s'erigeix en municipi lliure.
* 1957: el 21 de febrer, el municipi de Tekom sofreix una pèrdua de territori en crear-se el municipi lliure de Chikindzonot.

## Economia

La regió municipal de Tekom es troba a l'estat de Yucatán. L'agricultura i la ramaderia són les principals activitats econòmiques. S'hi conrea dacsa, fesols, alguns fruiters, hortalisses i una varietat de vitxos, així com meló d'Alger.
Es cria ramat porcí i principalment boví. També aus de corral.
El cap municipal té fama per l'ordit d'hamaques que ací es realitza i que recolza l'economia municipal.

## Atractius turístics

* Arqueològics: prop de Tekom hi ha vestigis de la cultura maia. Es pensa que Tekom fou una zona de pas usada en les diferents migracions maies.
* Arquitectònics: les esglésies de Sant Pere Apòstol i Sant Francesc, construïdes en l'època colonial espanyola, cap al s. XVII.
* Festes populars: del 20 al 28 de maig s'hi celebra l'anomenada Festa de les hamaques. El 13 de juny es duu a terme la festa en honor de sant Antoni, patró del poble. S'hi s'organitzen les famoses vaqueries.

## Vegeu també

* Yucatán.
* Portal:Yucatán. Contingut relacionat amb Yucatán.

## Referències

* Enciclopedia de Municipios de México
* Yucatán en el tiempo, enciclopedia alfabética, Mérida, Yucatán, 1998, ISBN 970 9071 00 9.
# Neffs

Neffs és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.138 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Neffs tenia 1.138 habitants, 449 habitatges, i 339 famílies. La densitat de població era de 109,6 habitants/km².
Dels 449 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 24,3% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.000 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.875 $ mentre que les dones 19.926 $. La renda per capita de la població era de 13.557 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Neffs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Neffs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Escultura al Parc de la Font del Gat (Manresa)

L'Escultura al Parc de la Font del Gat (Manresa) és una obra del municipi de Manresa (Bages) realitzada per l'artista manresà Jaume Soldevila. Fou creada per commemorar els 25 anys de l'obertura de la seu de la delegació del Bages-Berguedà-Anoia del Col·legi d'Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers d'Edificació de Barcelona (1988-2013).
Es va inaugurar el dia 28 de juny de 2014.
El monument està situat al Parc de la Font del Gat, a la cantonada de l'avinguda Abat Oliva amb el carrer Dante, de Manresa.

## Descripció

Consisteix en un jeroglífic format per una base de formigó que aguanta un tríptic compost de ferro corten i marbre tavertí que incorpora tot d'elements significatius de la tasca que realitzen arquitectes tècnics i aparelladors, com les bigues i l'arc, mesclats amb referències paisatgístiques de la comarca del Bages.
En l'escultura, hi ha una grua, que comença al ferro i acaba al marbre. En penja un cubilot, que llença formigó. També s'hi endevina una plomada i una esquadra i un escaire, per fer els angles de 45 i 60 graus. Tot plegat construeix un edifici, que esdevé unes muntanyes de Montserrat, que simbolitzen el Bages. Les muntanyes passen cap a la peça de marbre i deriven en un escut de Manresa. A dalt, dos elements professionals com les bigues i l'arc, una combinació del més pràctic i el més artístic.
I tot el procés es resumeix en la A del logotip del col·legi que, com en la medalla dels 25 anys també dissenyada per Soldevila, es combina amb l'home de Vitruvi, el paradigma de la proporció.

## Referències

* ↑ «S'inaugura una escultura per commemorar el 25è aniversari del Col·legi d'Aparelladors». Regió7, 30-06-2014. [Consulta: 18 octubre 2016].
* ↑ Mañé, Pepa «La Manresa que construeix». Regió7, 28-06-2014, pàg. 47.
# Xanca castanya

La xanca castanya (Grallaria capitalis) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial dels Andes del centre del Perú.

## Referències

* ↑ «Xanca castanya». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Mètapa

Mètapa (en llatí Metapa, en grec antic Μέταπα) era una ciutat d'Etòlia situada a la riba nord del llac Tricònida, a l'entrada d'un pas estret i a 60 estadis de la ciutat de Terme.
Filip V de Macedònia la va cremar quan va envair Etòlia l'any 218 aC, just després de conquerir Terme. No es coneix la seva situació, malgrat que Polibi descriu el lloc.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Metapa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 15 abril 2021].