OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cariño (grup musical)

* Aquest article tracta sobre el grup de música madrileny. Si cerqueu el municipi gallec, vegeu «Cariño».
Cariño és un trio madrileny de pop, indie pop i pop punk. La banda està composta per Paola Rivero, Alicia Ros i María Talaverano i va ser fundada el 2017, quan Rivero i Talaverano es van conèixer en l'aplicació de cites per a dones Wapa. Més tard, s'hi uniria Alicia Ros.
El grup va començar compartint temes gravats de manera casolana, dos dels quals més tard formarien part del seu EP titulat Movidas, publicat el novembre de 2018 per Elefant Records. El 2020, van publicar un segon senzill, X si me dejas en visto, amb la discogràfica Sonido Muchacho.
El gener d'aquell any, el festival de música Coachella va anunciar en el cartell que Cariño hi tocaria. Atenent a la pandèmia de COVID-19, però, no van actuar-hi fins a l'edició del 2022, que es va celebrar entre el 17 i el 24 d'abril.
La banda cita com a influències Juniper Moon, La Casa Azul i Los Fresones Rebeles.

## Referències

* 1 2 Rubio, Juan Carlos. «Cariño: "Internet ha revolucionado la música: desde cómo se consume a lo que supone para el artista"» (en castellà). TreceBits - Redes Sociales y Tecnología, 13-06-2018. [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ Torre, Patricia de la. «Conocemos a "Cariño", el grupo de música indie/pop español que forma parte del cartel del Festival Coachella 2022» (en castellà). Trendencias, 22-03-2022. [Consulta: 4 agost 2022].
* 1 2 Sebastián, Víctor. «Cariño, la banda de pop que nació en Tinder» (en castellà). WATmag, 13-02-2019. [Consulta: 5 agost 2022].
* ↑ Robles, Ángel. «Cariño, el grupo pop de la pozoalbense María Talaverano, sorpresa española en Coachella» (en castellà). El Día de Córdoba, 03-01-2022. [Consulta: 18 juliol 2022].
* 1 2 «Cariño se cuela en un Coachella 2020 liderado por Rage Against the Machine» (en castellà). , 03-01-2020 [Consulta: 5 agost 2022].
* ↑ «Tres mujeres españolas actuarán en la próxima edición del Festival de Coachella (y no, ninguna es Rosalía)» (en castellà). woman.es, 04-01-2020. [Consulta: 12 agost 2022].
# Can Bosc (Sant Llorenç d'Hortons)

Can Bosc és una obra del municipi de Sant Llorenç d'Hortons (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una espaiosa masia a dues vessants, rectangular, de planta, pis i golfes, dos miradors porxats, amb pati-barri i cellers. Compta amb una distribució tradicional: gran entrada -amb sostre de volta- repartidora del menjador, cuina, llar de foc, cellers, etc. i escala que condueix al primer pis on trobem la sala que reparteix les habitacions, amb decoració d'antiguitats exquisida: calaixeres, llits, quadres, gravats, etc., i finalment un altre escala que porta a les golfes que reben la claror per dues grans arcades. La façana principal fou renovada el 1978 fent-hi tres balcons simètrics, a les baranes dels quals consta aquesta data i les inicials de l'amo. Cal esmentar una gran galeria porticada a l'esquerra del casal i la masoveria annexa, construïda a primeries de segle.

## Història

La família conserva documentació des del segle xvi. Entre les antiguitats, cal esmentar una pintura de la casa, feta per l'avi a primeries de segle. A prop de la casa, hi ha tres casalets que havien estat de parcers, actualment tancats.

## Referències

* 1 2 «Can Bosc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Can Bosch (Lliçà d'Amunt)

Can Bosch és una masia de Lliçà d'Amunt inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat amb un cos annex a la part lateral dreta. Masia de planta rectangular amb coberta a doble vessant i carener perpendicular a la façana, que és plana, feta de pedra de riu, arrebossada, acabada amb ràfec imbricat, on es distingeixen planta baixa, planta pis i golfes. Portal adovellat d'arc rodó de mig punt. Finestres d'arc pla, a excepció d'una obertura de la planta pis esculpida amb cert regust gòtic.

## Història

En el fogatge de 1553 apareix documentat Pere Bosch. Tot i que té una finestra de tipus gòtic del s. XVI, aquesta sembla reaprofitada (no sabem si d'aquest edifici o d'un altre). La casa té gravada la data de 1647 que ens indica la construcció o la reforma de la casa. Fa pocs anys es va reformar i s'hi va afegir el cos lateral.

## Referències

* 1 2 «Can Bosch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 setembre 2013].
# Carmelo Manresa i Balboa

Carmelo Manresa (Cox, 21 de gener de 1977) és un futbolista valencià, que juga com a defensa.

## Trajectòria

Format al planter de l'Hèrcules CF, puja al primer equip la temporada 95/96, tot jugant 13 partits l'any de l'ascens a la màxima divisió. A Primera, la 96/97, Carmelo tan sols apareix en 4 ocasions, els únics partits de la seua carrera en esta categoria. A l'any següent, no va tenir continuïtat amb els herculans, ara a Segona, i només hi disputa altres 4 partits.
Marxa al rival de l'Hèrcules, l'Elx CF, amb qui qualla un bona temporada 99/00. És titular, suma 36 partits i marca 2 gols, però cau de l'onze inicial il·licità a la campanya següent.
Posteriorment, la carrera de Carmelo ha estat unida a equips de Segona B i Tercera, com el Zamora CF, el Granada CF, el Benidorm CD, el Sangonera o el Novelda CF.
# Carlos Gilberto Nascimento Silva

Carlos Gilberto Nascimento Silva o simplement Gil (Campos dos Goytacazes, Brasil el 12 de juny de 1987) és un jugador de futbol brasiler que juga com defensa central amb el Shandong Luneng xinès.
# Carlos García Quesada (futbolista)

* Aquest article tracta sobre el futbolista. Si cerqueu el ciclista, vegeu «Carlos García Quesada».
Carlos García Quesada (Sevilla, 17 de setembre de 1993), més conegut com a Carlos García, és un futbolista andalús, que va néixer a Sevilla, que actualment, juga al FCB Magpies.

## Biografia

Format en les categories inferiors del Real Betis Balompié, ha anat escalant categories fins a arribar a l'equip B; el Real Betis Balompié B, sent un dels millors jugadors en el filial, i centrecampista del club B. El setembre del 2011, va renovar fins a l'any 2014. El 2 de febrer de 2012, va ser seleccionat per la preselecció de l'Onze d'Or de Futbol Draft al costat dels seus companys Francisco Varela, Álvaro Vadillo i Alejandro Pozuelo, posteriorment, el 15 de febrer de 2012, debuta en el primer equip del Real Betis Balompié, en un partit amistós davant el Dinamo de Moscou. Després d'una espectacular temporada en el Real Betis Balompié B, va arribar a ser seguit pel mateix Futbol Club Barcelona juntament amb altres companys del filial bètic. Va rescindir el seu contracte el 17 de novembre de 2015.
El 15 de desembre de 2015, García va signar un contracte de tres anys i mig amb el Gimnàstic de Tarragona, sent inicialment destinat al filial CF Pobla de Mafumet de tercera categoria.
El 31 d'agost següent, poc després de l'ascens definitiu a la plantilla principal, va ser cedit a l'Atlético Sanluqueño CF.
El 31 de juliol de 2018, García va rescindir el seu contracte amb el Nàstic.

## Selecció espanyola de futbol sub-19

El novembre del 2011, és convocat per la selecció Espanyola de Futbol sub-19, per un entrenament en la Ciutat del Futbol de Las Rozas.

## Selecció espanyola de futbol sub-20

L'agost de 2012, va ser convocat per disputar el Torneig internacional de futbol sub-20 de la Alcudia junt a Nono, Varela i Álvaro Vadillo, deixant bones sensacions al llarg del campionat.

## Referències

* ↑ «Soccer on ESPN - Scores, Stats and Highlights» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Carlos García, excapitán del Betis B, se desvincula del club verdiblanco» (en castellà), 17-11-2015. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Carlos García nuevo jugador del Gimnàstic de Tarragona SAD».
* ↑ «Carlos García, cedit a l'Atlético Sanluqueño – Nastic», 31-07-2017. Arxivat de l'original el 2017-07-31. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Carlos García deixa de ser jugador grana – Gimnàstic de Tarragona SAD». [Consulta: 28 gener 2024].
# Can Julià de Palol

Can Julià de Palol és una masia gòtica de Vilademuls (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casa rural col·locada damunt la terrassa fluvial del riu Fluvià, al nord-est del poble d'Orfes. La casa s'orienta al sud, des d'on es dominen totes les terres de cultiu fins al riu.
Típica masia coberta a dues aigües, on els cossos annexes s'han anat adossant ordenadament al llarg de l'eix de la casa en direcció nord i respectant l'eix del carener nord/sud. Forma una unitat compacta de planta baixa, pis i golfes practicables sota el carener. Destaca la façana principal amb gran porta dovellada desplaçada a l'est de l'eix de simetria de la casa. És interessant l'enjardinament exterior, així com la remodelació recent dels espais interiors.

## Referències

* 1 2 «Can Julià de Palol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Carnisseria del Crestó

La Carnisseria del Crestó és un element arquitectònic històric (s.XIII) que podem trobar a la vila de Cardona.
Situada a la plaça Jussana (actual Plaça de Santa Eulàlia), la seva situació era a l'epicentre de la vila, a la intersecció entre els tres camins principals que arribaven fins a Cardona i la pujada d'accés al castell.
Es trobava sota la Porxada d'en Soler, una estructura porxada que corresponia a l'antic habitatge dels Soler, nissaga de ramaders i negociants locals enriquits. A principi del s.XIV van esdevenir senyors de la baronia veïna de Santa Maria d'Aguilar (Montmajor, Berguedà), mercès al control que exercien sobre les carnisseries de la vila i d'altres serveis sota el monopoli dels senyors del Castell de Cardona.
La carnisseria del Crestó o carnisseria Jussana (per la seva localització) està documentada el 1348. era el nom que designava els locals de pedra de la casa Soler on s'encabien les taules que els carnissers locals arrendaven per vendre al detall el crestó (un boc castrat) i d'altres tipus de carns. La seva titularitat corresponia al senyor del castell que percebia el pagament d'un cens anual per part dels diferents carnissers que tenien taula.
A tocar de la carnisseria del Crestó i també sota les porxades s'hi podia trobar el forn Jussà de la vila.
Actualment hi ha la nova seu del museu col·lecció de sal Josep Arnau.

## Referències

* 1 2 3 Andreu Galera, Ajuntament de Cardona, Cardona Medieval. Itinerari per la vila i la seva història.
* ↑ Tríptic de Cardona centre Medieval
* 1 2 «Museu de la Sal». Arxivat de l'original el 2012-09-29. [Consulta: 3 juny 2012].
# Carlos Chaínho

Carlos Chaínho (Luanda, 10 de juliol de 1974) és un futbolista portuguès d'origen africà, que ocupa la posició de migcampista defensiu.
Després d'haver jugat en modestos clubs de Lisboa, va començar la seua carrera professional al CF Estrela da Amadora, traslladant-se el 1998 al FC Porto, on hi va romandre tres anys. El 2001 recala al Reial Saragossa, de la primera divisió espanyola i a l'any següent al Panathinaikos FC grec.
Hi retorna al seu país el 2003, per a formar amb dos equips de l'illa de Madeira, el C.S. Marítimo i el C.D. Nacional. El juliol del 2007 marxa cap a l'Alki Larnaca FC xipriota. Hi roman una temporada en aquest conjunt, mentre que la 08/09 la passa com a agent lliure, sense equip. Al febrer del 2009 es desplaça a l'Iran per jugar amb el Shahin Bushehr FC.

## Internacional

Chaínho va jugar amb Portugal en seleccions inferiors, però sense arribar a debutar amb l'absoluta. El 2006 va ser convocat per la selecció angolenya, però la FIFA va confirmar que no era eligible per a cap altre combinat que no fora el portuguès.
# Can Terrades

«Can Terrades» té aquests significats:
* Can Terrades (Arenys de Munt), masia al Maresme
* Can Terrades (Caldes de Montbui), masia al Vallès Oriental
* Can Terrades (Cardedeu), masia al Vallès Oriental
* Can Terrades (Fogars de Montclús), masia al Vallès Oriental
* Can Terrades (Sant Cebrià de Vallalta), masia al Maresme
* Can Terrades (Sant Celoni), masia al Vallès Oriental
* Can Terrades (Santa Cristina d'Aro), masia al Baix Empordà
* Can Terrades (Tordera), masia al Maresme
* Can Terrades de la Nit, masia a Dosrius (Maresme)
* Can Terrades del Molí, masia a Dosrius (Maresme)
# Casa Garriga Nogués (Sitges)

* No s'ha de confondre amb Casa Garriga Nogués.
La casa Garriga Nogués és un edifici situat al carrer Josep Carbonell i Gener, 4 de Sitges.

## Història i descripció

És un habitatge unifamiliar projectat el 1947 per l'arquitecte Josep Antoni Coderch, considerada com l'entrada de l'arquitectura catalana en el moviment modern. Suposa un pas racionalitzador important, encara que manté principis clàssics com el de la simetria. Fou el primer projecte de Coderch publicat per Giò Ponti al número 240 de la revista Domus (1949).
La façana sud es caracteritza per dues gelosies simètriques, compostes per dos mòduls sobreposats de quatre persianes de fusta de lamel·les fixes que es projecten cap a l'exterior mitjançant un sistema d'escaires, protegint del sol el porxo i la sala d'estar.

## Referències

* ↑ «Casa Garriga Nogués». Arquitecturacatalana.cat.
* ↑ «Coderch, José Antonio (1913-1984)» (en castellà). MCNBiografias.com. [Consulta: 25 desembre 2020].
* ↑ Rahola, Víctor; Cortellano, Steffano. «Variacions de la persiana de llibret en l'obra de Coderch». Arquitectes per l'Arquitectura, 14-11-2019. [Consulta: 25 desembre 2020].
* ↑ Vidani, Peter. «Casa Garriga Nogués, en Sitges, 1946 Arquitectos: Manuel Valls Vergés and José Antonio Coderch» (en anglès). (arquitectures). [Consulta: 25 desembre 2020].
# Casa Imbert

La Casa Imbert és un habitatge del municipi de Rubí (Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una casa d'habitació d'estructura cúbica formada per planta baixa, pis i golfes. La façana, està arrebossada mitjançant motllos que imiten pedra. Les finestres tenen guardapols treballats imitant l'estil gòtic i en un capitell d'una finestra, hi ha un Sant Jordi de terra cuita.
Les vidrieres de les finestres i de la porta d'entrada, presenten temes florals i decoració de ferro forjat. Per sobre de l'últim pis s'aixeca el terrat, rematat per pinacles.

## Història

Els actuals propietaris van comprar la casa l'any 1916 quan era un hotel i la van reformar donant-li l'aspecte actual. La reforma va ser dirigida pel mateix propietari, Enrique Imbert i Cubas.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Imbert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# Carlí

«Carlí» té aquests significats:
* Carlí, partidari del carlisme
* Carlí (moneda), moneda napolitana del segle XVII
* Carlí (gos), raça de gos
* Carlí (grup de bolets), grup de bolets anomenats com a carlí
# Carlyle (Illinois)

Carlyle és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 3.406 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carlyle tenia 3.406 habitants, 1.370 habitatges, i 902 famílies. La densitat de població era de 439,8 habitants/km².
Dels 1.370 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,7% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.660 $ i la renda mediana per família de 48.056 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.977 $ mentre que les dones 22.463 $. La renda per capita de la població era de 18.744 $. Aproximadament el 5,4% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carlyle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carlyle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carlo Gatti

Carlo Gatti (Florència, 19 de desembre de 1876 - Milà, 3 de març de 1965) va ser un musicòleg, crític musical i compositor italià.
Professor de la Conservatori Giuseppe Verdi de Milà (1898 - 1941) on entre d'altres alumnes tingué a Riccardo Nielsen italià d'origen danès. I va fundar i va dirigir la secció de música del Teatre del poble a Milà, arribant a ser superintendent del "Teatre alla Scala", durant dos anys, a partir de 1942. Va ser un crític de música per a diverses revistes; Va escriure monografies sobre Giuseppe Verdi (Verdi, 2 vol., 1930) i Alfredo Catalani (Catalani, 1953), també va editar l'edició crítica d'algunes obres de Leonardo Leo, Alessandro Scarlatti, Giovanni Paisiello (Nina, o és l'amor boig). Va escriure música simfònica i vocal.

## Referències

* ↑ Natuzzi, Elisabetta «Gatti, Carlo». Treccani - Dizionario Biografico degli Italiani, Vol. 52, 1999 [Consulta: 28 gener 2019].
# Casa Universal de Justícia

La Casa Universal de Justícia és la institució suprema de govern de la Fe bahà'í. Els seus nou membres són escollits cada cinc anys per sufragi indirecte, votats per tots els membres de cada Assemblea Espiritual Nacional. És una institució legislativa amb l'autoritat de suplementar i donar vigència a les lleis de Bahà'u'llàh i exerceix una funció judicial com la institució apel·lativa suprema en l'administració bahà'í.
La Seu de la Casa Universal de Justícia és a Haifa (Israel) -on també resideixen els seus membres-, al Mont Carmel, on els escrits Bahà'u'llàh i 'Abdu'l-Bahà indicaven. Hi va ser oficialment establerta l'any 1963, cent anys després de la declaració de Bahà'u'llàh com a Manifestació de Déu per a aquesta època.
Els llibres i documents publicats per la Casa Universal de Justícia són considerats oficials i les seves decisions legislatives els bahà'ís les consideren infal·libles.
# Josh Magennis

Joshua Brendan David "Josh" Magennis (nascut el 15 d'agost de 1990) és un futbolista professional nord-irlandès que juga com a davanter pel Wigan Athletic FC i per la selecció d'Irlanda del Nord.
Va passar la majoria de la seva carrera juvenil fent de porter, però va canviar de posició el 2008 just abans d'esdevenir professional el 2009. Ha estat descrit per l'exentrenador del Cardiff City academy Neal Ardley com a posseïdor d'un "ritme ràpid com un llamp, un gran salt i un gran abast en l'aire". Magennis havia jugat prèviament pel Cardiff City FC, Grimsby Town, Aberdeen FC i St Mirren.

## Referències

* ↑ «Magennis switches from saver to scorer». South Wales Echo, 26-04-2008. [Consulta: 1r maig 2008].
* ↑ «Young Magennis hoping to be a shooting star at Cardiff». South Wales Echo, 14-07-2009. [Consulta: 8 agost 2009].

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Josh Magennis a soccerbase.com
* Fitxa Arxivat 2014-06-26 a Wayback Machine. a Irish FA
# Ernest Riera i Arbussà

Ernest Riera i Arbussà (Girona, 1966) és un traductor i llibreter català. Ha traduït més de cent vint títols de narrativa anglesa i una vintena d'obres de teatre, també de l'anglès i del francès, la majoria d'autors contemporanis (Evelyn Waugh, Harold Pinter, Tom Wolfe, Don DeLillo, Bruce Chatwin, John Irving, Charles Baxter, Tracy Chevalier o Zadie Smith), així com de Mark Twain. També ha traduït còmics; entre els més destacats, la majoria de versions catalanes de Corto Maltès. Actualment està traduint novel·les de la saga Discworld de Terry Pratchett.
A més de traduir, Riera regenta una llibreria de segona mà a Girona juntament amb Olga Vila.

## Referències

* ↑ «Ernest Riera i Arbussà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mai Més editarà en català la saga 'Discworld', de Terry Pratchett», 23-06-2020. [Consulta: 14 novembre 2020].
* ↑ «Llibres dolços a Ferreries Velles». Ara, 22-12-2013.

## Enllaços externs

* Traduccions publicades d'Ernest Riera a escriptors.cat
* "Parlem de llibres?", amb Ernest Riera i Josep Domènech (2017)
# Euforbials

Euphorbiales és el nom botànic d'un ordre de plantes amb flors que actualment no està reconegut per la majoria dels sistemes de taxonomia de plantes. En l'APG II system (2003) les plantes implicades es troben dins l'ordre Malpighiales.
El Sistema Cronquist (1981) sí que reconeixia aquest ordre i el posava dins la subclasse Rosidae i usava aquesta circumscripció:
# Estació de Liceu

Mapa Metro Línia 3 :
Liceu és una estació de la L3 del Metro de Barcelona situada sota la Rambla entre el Gran Teatre del Liceu i el Mercat de la Boqueria al districte de Ciutat Vella de Barcelona. L'estació compta amb vestíbuls independents per a cada sentit a causa de la poca profunditat que té l'estació.
L'estació va entrar en servei el 1925 com a part de la primera prolongació del Gran Metro de Barcelona i amb el nom de Liceo fins que el 1982 amb la reorganització dels números de línies i canvis de nom d'estacions va adoptar el nom actual.
L'estació va ser acabada de reformar l'estiu de 2008 i és la primera estació del metro de Barcelona amb una decoració temàtica.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Zona Universitària | Drassanes | | Catalunya | Trinitat Nova |

## Accessos

* La Rambla - Gran Teatre del Liceu
* La Rambla - Mercat de la Boqueria

## Referències

* ↑ «Liceu». Trenscat.com. [Consulta: 3 juliol 2022].
* ↑ «La història del metro de Barcelona va començar ara fa 100 anys». Ajuntament de Barcelona, 26-05-2021. [Consulta: 3 juliol 2022].
* ↑ Bonet, N. «https://www.20minutos.es/noticia/248522/0/metro/tener/baranda/». 20 minutos, 18-06-2017. [Consulta: 3 juliol 2022].

## Vegeu també

* Línia 3 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
* La Rambla
* Gran Teatre del Liceu
* Mercat de la Boqueria
# Estació de Lewisham

Lewisham és una estació de ferrocarril de National Rail i Docklands Light Railway a Lewisham, al sud-est de Londres. L'estació de DLR va obrir l'any 1999.
| Anterior estació | DLR | Següent estació |
| Elverson Road direcció Bank, Tower Gateway or Stratford | Docklands Light Railway | Terminal |
| National Rail |||||
| Nunhead | Southeastern Nunhead to Lewisham link | Blackheath |
| St Johns | Southeastern North Kent & Bexleyheath lines | Blackheath |
| St Johns | Southeastern Hayes Line | Ladywell |
| London Bridge | Southeastern Dartford Loop Line | Hither Green |
| London Bridge | Southeastern South Eastern Main Line | Hither Green |