OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dublin

«Dublin o Dublín» té aquests significats:
* Toponímia:
** Dublín, nom de la capital de la República d'Irlanda
** Dublin (Califòrnia)
** Dublin (Carolina del Nord)
** Dublin (Geòrgia)
** Dublin (Indiana)
** Dublin (Nova Hampshire)
** Dublin (Ohio)
** Dublin (Texas)
** Dublin (Virgínia)
** Comtat de Dublín, comtat tradicional de la província de Leinster (República d'Irlanda)
** East Dublin, població dels Estats Units situada a l'estat de Geòrgia
* Miscel·lània:
** Batalla de Dublín, batalla lliurada el 1922 que marcà l'inici de la guerra civil irlandesa
** Dublin City FC, club de futbol irlandès de la ciutat de Dublín
** Dublin Core, organització dedicada a fomentar l'adopció d'estàndards informàtics
# Xenotaenia resolanae

Xenotaenia resolanae és una espècie de peix de la família dels goodèids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de longitud total i les femelles 5.

## Alimentació

Menja algues.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical (22 °C-25 °C) i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic mexicà: conques dels rius Purificación i Marabasco.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 Turner, C. L., 1946. A contribution to the taxonomy and zoogeography of the goodeid fishes. Occas. Pap. Mus. Zool. Univ. Mich. Núm. 495: 1-13, Pl. 1.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P> Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8): 372-407.

## Bibliografia

* Lyons, J., 1997. Morphological variation within Xenotaenia resolanae (Pisces: Goodeidae), a little-known species endemic to the Pacific slope of west-central México. Ichthyol. Explor. Freshwat. 7(3):267-272.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kamtxatka (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Kamtxatka».
Kamtxatka - Камчатка (rus) - és un khútor, un poble, del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la península d'Abrau, a la vora del riu Ozeréievka, a 11 km a l'oest de Novorossiïsk i a 112 km al sud-oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi d'Abrau-Diursó.
# Eustaquio Morcillón y Babalí

Les aventures de Eustaquio Morcillón i Babalí és una sèrie de còmic d'humor creat a partir de 1946 per Joaquim Buigas i dibuixades per Benejam per a la revista TBO. Buigas, que va viure uns anys a l'Argentina, es va inspirar en les seves pròpies experiències com a caçador aficionat per a escriure els guions.

## Argument

Els protagonistes són, Eustaquio Morcillón, un caçador blanc, amb una gran semblança amb el patriarca de La familia Ulises, excepte pel vestuari. I Babalí, el criat negre, més aviat poruc. Tots dos es dediquen a capturar animals salvatges per a circs i zoològics, recorrent a paranys inversemblants, generalment amb bon resultat. Tot això en una Àfrica minimalista, també utilitzada per Coll.

## Valoració

La sèrie vista amb un punt de vista contemporani té un regust colonialista. Segons l'investigador Juan Antonio Ramírez, Morcillón i Babalí es defineix per la seva paròdia de la tecnocràcia, l'elogi del «nyap casolà». El seu argument i iconografia va influir en sèries com Kokolo (1952) d'un primerenc Francisco Ibáñez.

## Referències

* 1 2 3 4 Ramírez (12/1975), pp. 64 a 67.
* 1 2 Roca, Xavier. «Centenari del ‘tbo' Personatges i autors». El punt Avui, 19-03-2017. [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ De la Cruz Pérez (2008), pág. 31 y 32.

## Bibliografia

* DE LA CRUZ PÉREZ, Fernando Javier. Los cómics de Francisco Ibáñez. Cuenca: Ediciones de la Universidad de Castilla-La Mancha, 2008. ISBN 978-84-8427-600-5.
* RAMÍREZ, Juan Antonio. La historieta cómica de postguerra. Madrid: Editorial Cuadernos para el Diálogo, Colección Memoria y Comunicación, 12/1975. Depósito Legal: M. 38.325 - 1975. ISBN 84-229-6010-9..
# Explosió de pols

Les explosions de pols es produeixen per un conjunt de fines partícules de pols, especialment de la pols de carbó, però també per pols d'altres materials com la pols de cereals emmagatzemats en sitges o altres llocs tancats.
La pols de carbó es pot crear durant l'extracció, el transport o el maneig mecànic del carbó. La pols de carbó són altament inflamables i es troben durant les explotacions de les mines de carbó.
Les partícules de carbó en suspensió en l'aire són la causa d'explosions i es creu que aquesta va ser la causa de la catàstrofe de Courrières ocorreguda a principi del segle XX i que va matar a 1099 persones.
Les tècniques modernes d'extraccions mecàniques del carbó, aparegudes a partir de la dècada de 1930, usant el martell picador van augmentar la producció de pols de carbó i al mateix temps la pols de carbó és l'origen de la malaltia professional de la silicosi.
Un dels principals riscos està relacionat amb l'estat de partícula fina: en efecte, el carbó necessita la presència d'aire per cremar i en partícula fina la pols presenta una gran superfície de contacte amb l'aire (vegeu superfície específica).

## Lluita i protecció

Els miners utilitzen diverses tècniques :
* evitar les flames nues especialment utilitzen làmpades de miner del tipus Davy
* pintar els murs amb calç i humidificar les galeries per fixar la pols
* posar sacs d'aigua o de sorra en equilibri inestable.

## Condicions de l'explosió de pols

Hi ha quatre condicions necessàries per una explosió de pols o deflagració:
* Un combustible en pols
* La pols se suspèn en l'aire en una alta concentració
* Hi ha un oxidant (típicament oxigen atmosfèric)
* Hi ha una font d'ignició

## Vegeu també

* Grisú
* Bomba de farina
* Carbonissa

## Referències

* ↑ http://esf.uvm.edu/sirippt/prevdustex/index.htm Arxivat 2005-09-21 a Wayback Machine.
# Eugène Ricklin

Eugène Ricklin (Dannemarie (Alt Rin), 12 de maig del 1862 - 4 de setembre del 1935) fou un metge i polític alsacià.
Doctorat en medicina, fou alcalde del seu poble des del 1898. Havia protagonitzat incidents amb les autoritats alemanyes quan el 1902 fou revocat en el càrrec pel seu autonomisme i imposaren en lloc seu el notari Centlivre (qui més tard es faria profrancès), però el reposaren al seu càrrec el 1908. Per la seva valentia l'anomenaren el lleó de Sundgau (D'r sundgauer Leeb). El 1912 esdevingué cap del Zentrum i diputat a Berlín.
El 1913, amb el p. Xavier Haegy participarien a Berna i Basilea en les Conferències de la Pau de la Unió Interparlamentària, on contactarien amb pacifistes francesos com Jean Jaurès. Per això, quan esclatà la Primera Guerra Mundial fou deportat al nord de la França ocupada. El 1918 intentà que l'Alsàcia-Lorena esdevingués un estat alemany i en formà part del Landtag fins que el territori fou incorporat a França.
El febrer del 1919 fou destituït com a alcalde de Dannemarie i condemnat a residència forçada a Kehl, tot i que li permeteren tornar al seu poble el novembre del 1919, després de la forta protesta de totes les autoritats municipals alsacianes. El 1919 el seu antic partit, Zentrum, es transformà en Union Populaire Republicane-Elsassische Volkspartei (UPR-EVU). Més tard fundà el Heimatbund (1925) amb René Hauss i Paul Schall, i el diari Die Zukunft. El 1926 publicaren al diari Volkstimme (Veu del poble) el manifest del partit amb 100 signatures de notables destacats, on es defineix Alsàcia com una minoria nacional i reclama una reconversió federal de França per encaixar-la, o bé una autonomia completa o un plebiscit. El 16 de març de 1926 fou arrestat i jutjat en el Procés de Colmar del 1928 amb Paul Schall, Joseph Rossé i Karl Roos, on foren condemnats a un any de presó i cinc de deportació. El 1929 fou perdonat pel president de França Gaston Doumergue, però fins al 1931 no fou totalment rehabilitat políticament. La seva salut, però, va quedar molt malmesa i va morir uns anys després.
# Federació Burkinesa de Futbol

La Federació Burkinesa de Futbol (FBF) (francès: 'Fédération Burkinabé de Football') és la institució que regeix el futbol a Burkina Faso. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga burkinesa de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Burkina Faso absoluta i les de les altres categories.
Va ser formada el 1959.
* Afiliació a la FIFA: 1964
* Afiliació a la CAF: 1964

## Referències

* ↑ CAF and FIFA, 50 years of African football - the DVD, 2009
* ↑ Burkina Faso Arxivat 2018-07-09 a Wayback Machine. at the FIFA website.
* ↑ Burkina Faso at CAF Online

## Enllaços externs

* Federació Burkinesa de Futbol - Lloc web oficial
# Federació Catalana Pro Persones amb Disminució Psíquica

APPS-Federació Catalana Pro Persones amb Disminució Psíquica és una federació sense ànim de lucre creada el 1973 quan es va constituir una petita agrupació provincial dedicada a la promoció de les persones amb discapacitat intel·lectual, formada per vuit associacions de pares i altres entitats de caràcter social, ubicades a la província de Barcelona. El 1978 va esdevenir Federació per acord de l'Assemblea General, estenent el seu àmbit d'actuació a tot Catalunya sota la presidència de Joan Bofill i Tauler. Actualment en formen part uens 250 entitats. El 1990 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Funcions

APPS agrupa entitats d'iniciativa social que treballen per la millora de la qualitat de vida de les persones amb discapacitat intel·lectual i de les seves famílies a Catalunya. La seva missió consisteix en la promoció, potenciació, coordinació i atenció a aquestes entitats federades dins el territori català, vetllant i defensant els seus drets. Els principis pels quals es regeix l'APPS es concreta en l'esperit de servei. Hi ha 17.000 famílies objecte d'atenció per part de l'APPS a través de les associacions i entitats que formen part més de 4.000 professionals.

## Fusió en Dincat

L'any 2010 es va fusionar amb altres entitats per formar Dincat.

## Enllaços externs

* Federació Catalana Pro Persones amb Disminució Psíquica - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ «Dincat - Història». Arxivat de l'original el 2016-08-09. [Consulta: 6 agost 2015].
# Federació Boliviana de Futbol

El futbol bolivià és dirigit per la Federació Boliviana de Futbol (FBF) (en espanyol: Federación Boliviana de Fútbol). És membre de la FIFA i és membre de la CONMEBOL.
Té al seu càrrec la selecció de futbol de Bolívia i organitza la Lliga boliviana de futbol.

## Història

La Federació Boliviana de futbol fou fundada el 1925. L'any següent s'afilià a la FIFA i a la CONMEBOL. Amb anterioritat s'havien creat diverses federacions regionals. La més important fou l'Associació de Futbol de La Paz.

## Referències

* ↑ «Federació Boliviana de Fútbol» (en castellà). FIFA. Arxivat de l'original el 31 d’octubre 2020. [Consulta: 16 febrer 2020].
* ↑ «Federación Boliviana de Fútbol» (en castellà). CONMEBOL. [Consulta: 16 febrer 2020].

## Vegeu també

* El futbol a Bolívia
* Selecció de futbol de Bolívia

## Enllaços externs

* Estatuts de la FBF (2020) PDF (castellà)
# Exposició

«Exposició» té aquests significats:
* Exposició (esdeveniment), exhibició d'objectes de diversa temàtica.
* Exposició d'art, exhibició d'obres d'art
* Exposició universal, esdeveniment de gran envergadura celebrat per tot el món des de la segona meitat del segle xix
* Exposició (fotografia), temps que el material fotosensible és exposat a la llum
* Exposició (medi), situació respecte a alguns elements del medi, com ara el clima o malalties
* L'Exposició (barri de València)
# Eugénie Cotton

Eugénie Cotton (Soubise, 13 d'octubre de 1881 - Sèvres, 16 de juny de 1967) fou una científica francesa i un activista dels drets de les dones. Fou membre fundadora i la primera presidenta de la Federació Democràtica Internacional de Dones. Fou premiada amb el Premi Lenin de la Pau entre els pobles el 1951 i la medalla d'or dels premis World Peace Council el 1961.
Es casà amb el seu col·lega científic Aimé Cotton el 1913.

## Referències

* ↑ Eugenie Cotton | Article about Eugenie Cotton by The Free Dictionary
# Eugénie Le Sommer

Eugénie Le Sommer es una davantera francesa de futbol internacional per França des del 2009, amb 123 partits i 53 gols. Ha sigut semifinalista del Mundial i els Jocs Olímpics, i tricampiona de la Lliga de Campions amb el Olympique de Lió.
Va ser la màxima golejadora de la Lliga de Campions al 2012, i de la Lliga francesa al 2010 i 2012. Al 2015 va ser inclosa al All-Star Team del Mundial, va entrar per primera vegada al top 10 del FIFA World Player (8ª) i va ser nomenada millor jugadora de la lliga francesa per segona vegada.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Títols | Selecció (fases finals) |
| 04/05 - 06/07 | FC Lorient |
| 06/07 | CNFE Clairefontaine |
| 07/08 - 09/10 0 | Stade Briochin 0 | | Mundial sub-20 2008 (4t lloc) Eurocopa 2009 (quarts) |
| 10/11 - act. 0 0 0 | Olympique Lió 0 0 0 | 3 Lligues de Campions, 6 Lligues, 5 Copes 0 0 0 | Mundial 2011 (4t lloc) Jocs Olímpics 2012 (4t lloc) Eurocopa 2013 (quarts) Mundial 2015 (quarts) |

## Referències

* ↑ «FFF». Arxivat de l'original el 2015-06-13. [Consulta: 27 juliol 2016].
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2017-09-25. [Consulta: 27 juliol 2016].
* ↑ US Soccer
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2017-06-28. [Consulta: 27 juliol 2016].
# Eugénie Julienne-Dejean

Augustine Eugénie Julienne-Dejean (1815 - després de 1876) fou una soprano francesa.
Va començar els seus estudis de música a Rouen i els continuar al Conservatori de París. Durant els anys 40 va ser molt coneguda a París i Londres, enlluernant a les audiències interpretant òperes de Donizetti, Halévy, Meyerbeer i Verdi. Es va casar l'any 1848, afegint aleshores el cognom del seu marit, Dejean, al seu cognom de família, sent aquest cognom compost amb el que va fer la resta de la seva carrera professional.
Durant els anys 50, la seva veu va començar a declinar. Tanmateix va ser contractada per Vincenzo Jacovazzi per crear el rol d'Amelia en l'estrena d'Un ballo in maschera de Verdi al Teatro Apollo de Roma. Malgrat els recels del compositor envers aquesta cantant, a l'estrena Julienne va ser molt ben rebuda pel públic i els crítics. La darrera notícia que s'ha trobat de la seva vida és en una carta de Meyerbeer en què diu que la va escoltar cantant Poliuto al Théâtre Italien de París l'octubre de 1863 i que tot i no estar en la plenitud de la seva carrera, encara tenia una bonica veu. Curiosament, l'any 1857 va aparèixer una notícia segons la qual hauria mort de febre groga a Rio de Janeiro, on es trobava fent un seguit de representacions. La notícia no va resulta pas certa.
Va cantar al Teatre Principal i al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.
El desembre de 1875 va fundar una agència teatral internacional a París, juntament amb C. Tamburini. L'agència es va anunciar en premsa entre la seva fundació i el novembre de 1878, quan es va anunciar la seva liquidació.

## Referències

* ↑ El seu nom apareix l'any 1876 com a directora d'una agència teatral internacional. Le Ménestrel, 16 d'abril de 1876, pàgina 160.
* ↑ White, Kimberly. Female Singers on the French Stage, 1830–1848 (en anglès). Cambridge University Press, 2018, p. 153. ISBN 978-1-107-10123-4.
* ↑ Poriss, Hilary. The Cambridge Verdi Encyclopedia. Cambridge University Press, 2013.
* ↑ Rescigno. Vivaverdi: dalla A alla Z Giuseppe Verdi e la sua opera. Bur, p. Eduardo. ISBN 9788858639023.
* ↑ «Chronique espagnole». Revue espagnole et portugaise, 20-06-1857, pàg. 455. «Une artiste aimée et fêtée par le public de Barcelonne, mademoiselle Julienne Dejean, vient de mourir de la fièvre jaune á Rio-Janeiro»
* ↑ «Sociétés de Paris et de la Seine». Archives commerciales de la France, 02-01-1876, pàg. 3.
* ↑ «Tribunal du commerce de la Seine - Faillites». Le Constitutionnel, 20-11-1878, pàg. 4.
# Famennià

⇦ DEVONIÀ ⇨ :
| Període | Sèrie | Estatge | Edat (Ma) |
| Devonià | Superior | Famennià | 372,2 ± 1,6 |
| Devonià | Superior | Frasnià | 382,7 ± 1,6 |
| Devonià | Mitjà | Givetià | 387,7 ± 0,8 |
| Devonià | Mitjà | Eifelià | 393,3 ± 1,2 |
| Devonià | Inferior | Emsià | 407,6 ± 2,6 |
| Devonià | Inferior | Praguià | 410,8 ± 2,8 |
| Devonià | Inferior | Lochkovià | 419,2 ± 3,2 |
El Famennià és el segon estatge faunístic del Devonià superior. Comprèn el període entre fa 372,2 ± 1,6 milions d'anys i fa 358,9 ± 0,4 milions d'anys.

## Fauna

* Acanthostega gunnari, un dels primers tetràpodes

## Referències

* ↑ Riba i Arderiu i Reguant i Serra, 1986, p. 51.

## Bibliografia

* Riba i Arderiu, O.; Reguant i Serra, S. Una taula dels temps geològics. Institut d'Estudis Catalans, 1986. ISBN 9788472830776.
# Ewa Adela Cylwik

Ewa Adela Cylwik (Varsòvia, 1984), és una assessora de la Delegació d'Europa Central de la Generalitat de Catalunya a Polònia.
És llicenciada en Dret per la Universitat de Varsòvia i té un màster amb doble especialització: Dret Constitucional i Drets Humans, i també en Dret Esportiu. Des del 2012 ha estat assessora legal en diverses organitzacions internacionals, la majoria de les quals vinculades al món de l'esport i els drets humans. És membre de la xarxa de coneixement de la radicalització (RAN), que forma part de la Comissió Europea i reuneix professionals de tot Europa que treballen en la prevenció de la radicalització.
Durant els últims cinc anys ha estat advocada i consultora independent de governs i clubs de futbol d'arreu del món en termes legals i de responsabilitat corporativa o institucional. També ha treballat a l'associació polonesa Nigdy Wiecej en el desenvolupament de projectes contra la discriminació dins les comunitats esportives, i a la Fundació Warszawski Sport amb l'objectiu de crear una estrategia per a la creació d'entitats més sostenibles i amb més responsabilitat social.
Entre els anys 2012 i 2015 va ser representant de la Football Against Racism in Europe (FARE) a la UEFA, entitat per la qual va elaborar recomanacions i informes legals. També ha participat en el disseny de la campanya internacional de la UEFA EURO 2012 per a la promoció de la diversitat en l'esport.
A més de polonès, parla català, castellà, anglès, rus i alemany.

## Referències

* 1 2 «El Govern nombra a la hermana de Guardiola 'embajadora' en los países nórdicos» (en castellà). El Mundo, 04-04-2017 [Consulta: 8 abril 2017].
* 1 2 3 «Acords de Govern 4 d'abril 2017». Gencat.cat. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 2017. Arxivat de l'original el 8 d’abril 2017. [Consulta: 8 abril 2017].
* 1 2 ACN Barcelona «El Govern nomena els primers delegats a Polònia, Ginebra i els països nòrdics». La Vanguardia. ACN Barcelona, 04-04-2017 [Consulta: 8 abril 2017].
# Eystein I de Noruega

Eystein Magnusson (en noruec: Øystein Magnusson) (v. 1088 - 29 d'agost de 1123) va regnar com a Eystein I de Noruega des de 1103 fins a la seva mort.

## Biografia

A la mort de Magne el Descalç el 1103, els seus tres fills Eystein, Sigurd i Olaf van succeir-lo al tron de forma conjunta. Olaf només era un nen de quatre o cinc anys, i els seus germans van governar en nom seu fins que va morir el 1115 deixant a Eystein i Sigurd com a co-reis.
Les relacions entre els dos germans eren tenses, però mai s'arribà a un conflicte obert. Mentre Sigurd va anar a les croades entre 1107 i 1111, Eystein va governar el país sencer.
Va ordenar la construcció d'esglésies, de l'Abadia de Munkeliv a Bergen i un port a Agdenes, i d'acord amb la saga Heimskringla va incorporar Jämtland al regne noruec.
Eystein va morir el 1123 deixant el seu germà Sigurd com a únic rei de Noruega.

## Família
### Avantpassats

| 16. Sigurd Syr Halfdansson | 16. Sigurd Syr Halfdansson | 16. Sigurd Syr Halfdansson | 16. Sigurd Syr Halfdansson |
| 8. Harald III Hardrada | 8. Harald III Hardrada | 8. Harald III Hardrada | 8. Harald III Hardrada | | | |
| 17. Åsta Gudbrandsdatter | 17. Åsta Gudbrandsdatter | 17. Åsta Gudbrandsdatter | 17. Åsta Gudbrandsdatter |
| 4. Olaf III Kyrre | 4. Olaf III Kyrre | 4. Olaf III Kyrre | 4. Olaf III Kyrre | | | |
| | | | 18. Torberg Arnesson | 18. Torberg Arnesson | 18. Torberg Arnesson | 18. Torberg Arnesson |
| 9. Tora Torbergsdatter | 9. Tora Torbergsdatter | 9. Tora Torbergsdatter | 9. Tora Torbergsdatter | | | |
| 2. Magne III el Descalç | 2. Magne III el Descalç | 2. Magne III el Descalç | 2. Magne III el Descalç | | | |
| | | | | | | | 10. Johan or Árni lági | 10. Johan or Árni lági | 10. Johan or Árni lági | 10. Johan or Árni lági |
| | | | | | | | 5. Thora | 5. Thora | 5. Thora | 5. Thora |
| | | | | | | | 1. Eystein I Magnusson | 1. Eystein I Magnusson | 1. Eystein I Magnusson | 1. Eystein I Magnusson |

### Núpcies i descedents

Eystein es va casar amb Ingebjørg Guttormsdatter. La parella tingué una filla, Maria Øysteinsdatter, que seria la mare del futur pretendent al tron Olav Ugjæva (Olaf el Dissortat). Olaf seria proclamat rei el 1166, però va ser derrotat per Magne Erlingsson (Magne V) i va haver de fugir del país.
# Eysturoy

Eysturoy (en danès: Østerø, el significat del qual és L'Illa Oriental) és la segona illa en grandària i població de l'arxipèlag de les illes Fèroe (Dinamarca), situat al Mar de Noruega.
Amb una extensió de 286.3 km² i una població de 11 782 habitants (2020), està separada per l'estret de Sundini de l'illa de Streymoy, la de major grandària de la regió.
És extremadament muntanyenca, amb al voltant de 66 cims aïllats, entre els quals es troba Slættaratindur, el punt més alt de totes les Fèroe.).
Els nuclis urbans més importants localitzats sobre aquesta illa són Fuglafjørður, emplaçat a la zona nord, i l'àrea densament poblada del sud composta per les comunes de Runavík i Nes.
Eysturoy està connectada a l'illa de Streymoy pel Pont de Streymin construït sobre l'estret que les separa. Els habitants de l'illa consideren que aquest és l'únic pont existent que ha estat construït sobre l'Atlàntic, cosa que també afirmen els habitants de l'escocesa Seil sobre el seu propi pont. Malgrat l'existència d'aquesta unió terrestre, Tórshavn, la capital de l'arxipèlag, és de més fàcil accés a través del ferri.
La població de Leirvík, a la costa oriental, és el punt de connexió amb les illes de la zona nord-oriental, especialment amb Klaksvík a Borðoy, la segona ciutat en grandària de totes les Fèroe.
Alguns llocs d'interès turístic a la zona són els llogarets de Eiði i Gjógv, el museu d'història de Blásastova en el llogaret de Gøta, les aigües termals de Fuglafjørður (un senyal indicatiu més de l'origen volcànic de les illes) i la zona basàltica de Risin og Kellingin.

## Referències

* ↑ «Mapa de les Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ «30 Postal Codes in Eysturoy» (en anglès). Postal Codes. [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 13 novembre 2019].
* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 16 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»
* ↑ «The Ultimate Guide to Eysturoy» (en anglès). Guide to Faroe Islands. [Consulta: 15 juny 2020].

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de les Illes Fèroe
* Llista de fiords de les Illes Fèroe
* Llista de túnels de les Illes Fèroe
* Regions de les Illes Fèroe
* Eiðisvatn
# Farcellets de col

Els caulets o col farcida són una mena de mandonguilles de carn picada envoltades amb fulles de col, que es couen a la cassola en un sofregit i se serveixen com a plat o com a acompanyament, en especial de carns de caça. Són típics de la cuina aranesa i de la cuina occitana de muntanya en general. La carn més apreciada per a aquest plat és la de xai, però també es poden fer amb carn de vedella, o una barreja de vedella i porc, o porc, per exemple. Els farcellets es poden servir sencers o tallats a mitges llunes.

## Referències

* ↑ Val d'Aran, guia publicada per la Generalitat de Catalunya, 2002
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :