OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# George Edmund Street

George Edmund Street (Woodford, Essex, 1824 - Londres, 1881) fou un arquitecte anglès d'estil neogòtic. És conegut per haver dissenyat edificis com la Catedral de Bristol o el Palau de Justícia de Londres. A les seves obres es pot observar la influència de l'arquitectura gòtica, de la que era bon coneixedor i en va publicar diversos estudis.

## Biografia

Fou el tercer fill de Thomas Street, advocat, amb la seva segona esposa, Mary Anne Millington. George començar l'escola a Mitcham el 1830, i més tard es va col·legiar a l'escola Camberwell, que va deixar el 1839. Durant uns mesos va treballar en el negoci del seu pare a Philpot Lane, però quan aquest va morir se'n va anar a viure amb la seva mare i la seva germana a Exeter. Allà va començar a interessar-se per l'arquitectura, i el 1841 la seva mare li va aconseguir una plaça com a aprenent al despatx de Sir Owen Carter a Winchester. Posteriorment va treballar durant sota les ordres de Sir George Gilbert Scott a Londres.
Street va ser elegit soci de la Royal Academy el 1866, i membre el 1871. També va ser president del Royal Institute of British Architects. Va ser membre de l'Acadèmia Austríaca de Ciències i el 1878, en recompensa pels dibuixos enviats a l'Exposició de París, va ser nomenat cavaller de la Legió d'Honor.
Street es va casar en dues ocasions, primer el 17 de juny de 1852 amb Mariquita, la segona filla de Robert Proctor, que va morir el 1874, i en segon lloc l'11 de gener de 1876 amb Jessie, segona filla de William Holland, qui va morir en el mateix any. L'arquitecte va morir el 18 de desembre de 1881 i va ser enterrat el 29 de desembre de 1881 a la nau de l'Abadia de Westminster.

## Vegeu també

* Catedral de Christ Church, Dublín

## Referències

* ↑ «George Edmund Street». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Gemma Solé Adell

Gemma Solé Adell (Barcelona, 1 d'abril de 1999) és una jugadora d'hoquei sobre patins catalana.
Davantera, s'inicià als tres anys al Col·legi Claret de Barcelona i posteriorment, jugà al Martinenc (2010-11) i SFERIC Terrassa (2011-12). Debutà a l'OK Lliga femenina la temporada 2012-13 amb el Cerdanyola CH. Després de dues temporades fitxà pel CP Manlleu, amb el qual guanyà una Copa de la Reina (2015) i disputà tres fases finals consecutives de la Copa d'Europa. La temporada 2017-18 tornà a competir amb el Cerdanyola CH, amb el qual ha aconseguit un subcampionat de la Copa de la Reina (2019), OK Lliga (2019-20) i Supercopa d'Espanya (2021-22). La temporada 2024-25 guanyà la primera Lliga catalana de l'entitat.
Ha competit amb la selecció catalana sub-18, proclamant-se campiona estatal de seleccions autonòmiques (2016). Amb l'absoluta, ha competit internacionalment a dues Goldencat (2023 i 2024) i guanyà la medalla d'or a la Goldencat de 2024. També ha exercit com a entrenadora del primer equip femení de la història del Col·legi Claret.
Individualment, fou la màxima golejadora de l'OK Lliga la temporada 2017-18 amb 38 gols i guanyà la primera Bota d'Or. També ha sigut escollida Millor esportista femenina de l'any de Cerdanyola del Vallès (2019).

## Referències

* ↑ Martínez, Samuel. «Gemma Solé, jugadora d'hoquei: "M'haurien d'oferir moltes coses perquè marxés del Cerdanyola"». Tot Cerdanyola, 04-04-2019. [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ «Gemma Solé: "La gran fortalesa que tindrem és el record de l’any passat"». Tot Cerdanyola, 17-08-2023. [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ Camps, Albert. «El Cerdanyola sorprèn el campió, el Palau, i guanya el títol (3-4)». L'Esportiu, 06-10-2024. [Consulta: 6 octubre 2024].
* ↑ Martí, Joan. «Catalunya es reivindica contra Portugal i guanya la GoldenCat (6-1) - 01 set 2024». L'Esportiu, 01-09-2024. [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ «Gemma Solé, entrenadora i referent de l'hoquei Claret». La Xarxa, 22-05-2016. [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ «Solé s'emporta el pitxitxi femení». L'Esportiu, 31-05-2018. [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ «Gemma Solé, jugadora d'hoquei: "M'haurien d'oferir moltes coses perquè marxés del Cerdanyola"». Tot Cerdanyola, 04-04-2019. [Consulta: 5 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Gemma Solé Adell - RinkHockey (anglès)
# Glàndula metapleural

Les glàndules metapleurals (també anomenades glàndules metasternals o metathoràciques) són glàndules secretores úniques de les formigues i basals en la història evolutiva de les formigues. Són responsables de la producció d'un líquid antibiòtic que després es recull en un dipòsit a la part posterior de l'alitrunk de la formiga. Aquests embassaments també es coneixen com a bulla i varien en grandària entre espècies de formigues i també entre castes de la mateixa espècie.

## Referències

* ↑ Bert Hölldobler «On the metapleural gland of ants» (PDF). Psyche, 91, 3–4, 1984, pàg. 201–224. DOI: 10.1155/1984/70141.
# Geranium macrorrhizum

Geranium macrorrhizum és una espècie de planta herbàcia perenne de la família de les geraniàcies. És una planta autòctona dels Alps sud-orientals i els Balcans.
Les seves fulles tenen 5 lòbuls (són palmades) i són aromàtiques quan es trituren. Les seves flors són de color rosa pàl·lid i floreixen a l'estiu. Es cultiva com una planta ornamental en regions temperades, on s'utilitza com a planta floral per a cobrir el sòl, amb cultivars seleccionats per a produir flors de color blanc fins a rosa i magenta. El cultivar "Ingwersen's Variety" (rosa pàl·lid) ha guanyat l'Award of Garden Merit de la Royal Horticultural Society.
La planta s'utilitza amb finalitats mèdiques en la medicina herbàcia tradicional, ja que posseeix altes propietats antimicrobianes. També es prepara un oli essencial que s'extreu d'aquesta planta que s'utilitza en aromateràpia. A Bulgària se n'extreu un oli que en búlgar se'l coneix com "el sa". A més de l'oli essencial, conté flavonoides, sesquiterpens, àcids fenòlics, pigments, vitamines i sals minerals. Un component important de l'oli essencial és el sesquiterpè cetona germacrone, que és antiviral.

## Referències

* ↑ «Geranium macrorrhizum a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 2 agost 2017].
* ↑ RHS A-Z encyclopedia of garden plants. United Kingdom: Dorling Kindersley, 2008, p. 1136. ISBN 1405332964.
* ↑ «RHS Plant Selector - Geranium macrorrhizum 'Ingwersen's Variety'». [Consulta: 17 juliol 2013].
* ↑ Niko S Radulović, Milan S Dekić, Zorica Z Stojanović-Radić, Suad K Zoranić. Geranium macrorrhizum L. (Geraniaceae) essential oil: a potent agent against Bacillus subtilis. Chemistry biodiversity (2010). Volume: 7, Issue: 11, Pages: 2783-2800

## Enllaços externs

* Paghat's Garden: Ingwersen's Bigroot Geranium
# Graduale ''Speciosus forma''

Graduale "Speciosus forma", JW II/1, és un motet per a veus mixtes i orgue compost per Leoš Janáček el 1874 a Praga, mentre estudiava a l'Escola d'orgue de Praga. El text és en llatí i es basa en el Liber usualis.
Compost en mode lidi, va ser el primer motet de Janáček.

## Referències

* ↑ Knaus, Jakob. «Dades de l'obra» (en alemany). leos-janacek.org. [Consulta: 26 gener 2019].
* ↑ Tyrrell, 2011, p. 19.

## Bibliografia

* Tyrrell, John. Janacek: Years of a Life Volume 1 (1854-1914): The Lonely Blackbird. Faber & Faber, 2011. ISBN 978-0-571-26113-0.

## Vegeu també

* Llista de composicions de Leoš Janáček
# Grammomys brevirostris

Grammomys brevirostris és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del sud-oest de Kenya. Probablement es tracta d'un animal nocturn i arborícola. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació. El seu nom específic, brevirostris, significa ‘musell curt’ en llatí.

## Referències

* ↑ Kryštufek, B. «Description of a new thicket rat from Kenya: Grammomys brevirostris n. sp». Acta zoologica lituanica, 18 (4) (2008): 221-227.
* ↑ Entrada «Grammomys» d'Animalia (en anglès).
# Gilbert Hatton

Gilbert "Gibby" Hatton (Alburtis, Pennsilvània, 31 de juliol de 1956) va ser un ciclista estatunidenc que fou professional del 1981 al 1992 i era especialista en les proves en pista. Va guanyar una medalla de bronze al Campionats del món de keirin de 1983 per darrere del suís Urs Freuler i l'australià Danny Clark.

## Palmarès

* 1974
** Campió d'Europa júnior en Velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Gilbert Grau i Salvat

Gilbert Grau i Salvat (Elna, Rosselló 1922 - 1994) fou un polític independentista nord-català i federalista europeu, que denuncià el colonialisme francès i espanyol i reivindicà la reunificació dels Països Catalans així com el reconeixement internacional de Catalunya.
Fill d'una antiga família il·liberenca, és germà de l'arqueòleg Roger Grau, pare de Daniela Grau i Humbert i sogre de Jordi Vera i Arús.

## Bibliografia

* Aparells ideològics i consciència nacional - Estímuls i obstacles, L'A.R.C-P.E.F.C als anys setanta, Daniela Grau, Diploma d'Estudis Aprofundits d'Estudis Catalans, Universitat de Perpinyà.

## Enllaços externs

* https://www.enciclopedia.cat/gran-enciclopedia-catalana/gilbert-grau
* El «catalanisme» a la Catalunya del Nord (1918-dècada dels setanta), Òscar Jané i Eric Forcada
* Professió de fe de l'ARC de Gilbert Grau a les eleccions legislatives franceses del 1973
# Govern Revolucionari de Manipur

El Govern Revolucionari de Manipur fou constituït el 1968 a les zones alliberades de Manipur per Oninam Sudhirkumar (Oinamlong), dirigent del Comitè de Consolidació de Manipur (CONSOCOM), que tenia el suport de Pakistán. El 1971 va combatre al costat dels pakistanesos en la guerra contra l'Índia. Derrotada Pakistan i independent Bangladesh, va perdre les seves bases i el suport econòmic i el 1973, detingut Oinamlong, va desaparèixer.
# Govern Revolucionari de Nagaland

El Govern Revolucionari de Nagaland fou un contragovern establert pels opositors al Govern Federal de Nagaland, que era l'organització que dirigia la vida al Nagaland fora dels punts d'ocupació de l'èxèrcit indi.
El 1969 la tribu sumi sota la direcció de Scato Swu i de Sukhai, que uns anys abans foren president i primer ministre respectivament del Govern Federal de Nagaland i en una audaç maniobra del general Zuheto, es van apoderar del president del govern Mhasieu Gozongo i del ministre de l'interior Z. Ramyo, van declarar enderrocat el govern nacional federal, i van formar el Govern Revolucionari de Nagaland (GRN) que demanava converses polítiques amnb l'Índia.
Una part de l'exèrcit naga del Govern Federal sota el comandament del general Mowu, fou atret a un parany al Nagaland des de les seves bases a Birmània, i els seus membres foren capturats amb les armes portades des l'estranger. Així el Govern Revolucionari, amb les armes i pràcticament el 70% dels soldats, va iniciar converses i va signar la pau amb l'Índia el 14 d'agost de 1973.
Però la resta es va reorganitzar i va continuar la lluita i va romandre el poder efectiu al 90% del territori de Nagaland.
# Ewa Bukojemska

Ewa Bukojemska (18 de setembre de 1949) és una pianista, pedagoga polonesa, professora i cap de llarga trajectòria del Departament de Piano de l'Acadèmia de Música de Cracòvia.

## Biografia

Es va graduar a l'Acadèmia de Música de Cracòvia sota la supervisió del professor Stefański. Com a becària del govern francès, va estudiar a París amb Nadia Boulanger i Vlado Perlemuter. Va impartir classes de piano i classes magistrals al Conservatori Americà de Fontainebleau (1975, 1976, 1977), Buenos Aires (1991), Alemanya (Buckow 1993), Mèxic (1994).
El 1970, va participar en el vuitè Concurs Internacional de Piano. Frederic Chopin a Varsòvia. El 1971 va rebre el 2n premi (no es va atorgar el 1r premi) al Concurs Internacional de Música Maria Canals a Barcelona (ex aequo amb Yves Noack de França). També és guardonada amb el "Llorer dels amants de la música de Cracòvia" (1970) i el Lili Boulanger (París 1975).
Va fer enregistraments per a la ràdio i la televisió poloneses i, als anys setanta, va gravar un CD per a Polskie Nagrania amb Kaja Danczowska. El 1995 va enregistrar un conjunt complet de 21 nocturns de F. Chopin per a la ràdio polonesa. Ha actuat amb molts directors famosos, com Krzysztof Missona, Jerzy Katlewicz, Andrzej Markowski, Karol Teutsch, Kazimierz Kord, Tadeusz Strugała, Antoni Wit, Stanisław Gałoński, Jerzy Salwarowski, Tomasz Bugaj, Marek Pijarowski. Va col·laborar com a editora amb PWM Edition a l'edició font de l'obra completa de Karol Szymanowski. És membre de SPAM, Towarzystwo im. F. Chopin, la Societat de K. Szymanowski, la branca polonesa de l'Associació Europea de Professors de Pianistes.
El 24 de febrer de 2011, Bogdan Zdrojewski, ministre de Cultura i Patrimoni Nacional, va rebre la Medalla de Plata al Mèrit a la Cultura - Gloria Artis.
En la seva carrera com a professora compta amb molts alumnes, entre ells el seu compatriota Marek Szlezer.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-10-20. [Consulta: 20 maig 2021].
* ↑ https://e-teatr.pl/krakow-jubileusz-w-akademii-muzycznej-a109820

## Bibliografia

* Stanisław Dybowski, Diccionari de pianistes polonesos, Przedsiębiorstwo Muzyczne "Selene", Varsòvia 2003, pàg. 96 (amb foto)
* El Prof. Ewa Maria Bukojemska, [a:] Base de dades "People of science" del portal polonès de la ciència (OPI) [en línia] [consultat el 10/04/2016].
# Hallucinations pharmaceutiques

Hallucinations pharmaceutiques ou le Truc du potard és un curtmetratge mut francès de 1908 dirigit per Georges Méliès. Va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat 1416–1428 als seus catàlegs.
El cargol gegant de la pel·lícula s'havia utilitzat anteriorment a la fantasia de Méliès de 1906 Jack le ramoneur. Els efectes especials de la pel·lícula es treballen amb maquinària escènica, pirotècnia, escamoteig i exposició múltiple.

## Referències

* ↑ Méliès, Georges (2008), Georges Méliès: First Wizard of Cinema, Los Angeles: Flicker Alley, ISBN 1893967352
* ↑ Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 355, ISBN 9782732437323
* ↑ Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, pàg. 332–333, ISBN 2903053073

## Enllaços externs

* Hallucinations pharmaceutiques a YouTube
# Terradelles (la Nou de Berguedà)

Terradelles és una masia del municipi de la Nou de Berguedà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular amb coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, que està orientada a migdia. A l'entorn de la casa hi ha adossades les pallisses i corrals formant un petita era. És un construcció senzilla característica de les zones de muntanya de la comarca, amb murs pobres de maçoneria sense arrebossar i petites finestres amb llindes de fusta.

## Història

La masia està documentada des del segle xvi. S'esmenta en el Fogatge de l'any 1553 ("Domengo Duran sta al Mas Terradelles") dins del terme parroquial de Sant Martí de la Nou i dins dels límits jurisdiccionals del Monestir de Santa Maria de Ripoll. Els pagesos de la casa reconeixien ésser vassalls de l'abat de Ripoll i com a tals pagaven els censos anuals. L'any 1748 conreava les terres del mas Terradelles Francesc Barniol de la Parròquia de Sant Vicenç de Castell de l'Areny.

## Referències

* 1 2 3 «Terradelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Ion Pârcălab

Ion Pârcălab (Bucarest, 5 de novembre de 1941) fou un futbolista romanès de la dècada de 1960.
Fou futbolista als clubs UTA Arad, Dinamo Bucureşti i al Nîmes Olympique francès. També fou internacional amb Romania amb qui participà en els Jocs Olímpics de 1964. El 1965 fou escollit millor futbolista de Romania.

## Palmarès
### Dinamo Bucureşti

* Lliga romanesa de futbol: 1961-62, 1962-63, 1963-64, 1964-65
* Copa romanesa de futbol: 1963-64, 1967-68

### Nîmes Olympique

* Copa dels Alps de futbol: 1972

## Referències

* ↑ Algunes fonts olímpiques situen la data de naixement en el 15 de novembre.
* ↑ «Cinci decenii şi jumătate de la primul campionat de juniori câştigat de UTA. Pe când juniorii creșteau ocrotiţi de fotbaliştii llegendari» (en romanian). glsa.ro. Arxivat de l'original el 7 d'octubre 2017. [Consulta: 6 octubre 2017].
* ↑ «SPECIAL Situaţie de gradul I în Liga 1. Ce a realitzat Silviu Lung jr. prin câştigarea titlului cu Astra. De la fraţii Vâlcov, la fraţii Costea şi familia Piţurcă» (en romanian). prosport.ro. [Consulta: 6 octubre 2017].
* ↑ Ion Pârcălab a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Ion Pârcălab a worldfootball.net
* ↑ Perfil a romaniansoccer
* ↑ [ http://www.statisticsfootball.com/players/1520/ion-parcalab.htm Arxivat 2016-03-21 a Wayback Machine. Perfil a statisticsfootball]
* ↑ Perfil a sports-reference Arxivat
# Puig Redó

El Puig Redó és una muntanya de 475 metres que es troba al municipi de Sant Martí Vell, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Colibrí inca de Cusco

El colibrí inca de Cusco (Coeligena osculans) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva de les terres altes del sud-est del Perú. Considerat una subespècie de Coeligena violifer per diversos autors.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Eduard Borja Ibáñez

Edu Borja Ibáñez (Benimaclet, ciutat de València, 1959) és un actor de titelles de fil i doblador.
De xiquet, segons declara, es va fascinar amb les actuacions de la marionetista austríaca Herta Frankel i el seu personatge La perrita Marilín per la llavors televisió en blanc i negre. Ha doblat al valencià personatges com ara Robert Mitchum, Lawrence Olivier o Anthony Quinn, i a personatges animats com Astérix i Bugs Bunny, i ha impartit formació en algun curs de doblatge.

## Referències

* ↑ «Marionetista, un oficio artesano en peligro de extinción» (en castellà). Valencia Plaza - Culturplaza, 19-01-2019. [Consulta: 3 agost 2020].
* ↑ «CURS DE DOBLATGE AL VALENCIÀ PER A AISGE». Garatge del So. [Consulta: 3 agost 2020].
# Javier Camuñas Gallego

Javier Camuñas Gallego (Madrid, 17 de juliol de 1980) és un exfutbolista professional madrileny. Era un migcampista versàtil, capaç de jugar com a migcampista ofensiu o com a extrem, i fins i tot podia fer de segon davanter.
Va jugar un total de 205 partits a La Liga, amb 24 gols al llarg de vuit temporades, en què va representar el Rayo Vallecano, Recreativo, CA Osasuna, Vila-real CF i Deportivo. També va jugar 155 partits, amb 27 gols, a Segona Divisió, principalment amb el Xerez CD.

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
* Estadístiques a ESPN (castellà)
# Jan-Jozef Horemans

* Aquest article tracta sobre el ciclista belga. Si cerqueu el pintor del segle XVII, vegeu «Jan Josef Horemans».
* No s'ha de confondre amb el també ciclista Jozef Horemans.
Jan-Jozef "Flander" Horemans (Wondelgem, Gant, 24 de febrer de 1910 - Gentbrugge, 15 de juliol de 1992) va ser un ciclista belga que va ser professional entre 1931 i 1939. La seva victòria més important és al Grote Scheldeprijs.

## Palmarès

* 1932
** 2n a la Volta a Bèlgica
* 1933
** 1r a la Grote Scheldeprijs
* 1935
** 2n al Campionat de Flandes
** 2n a la Gran Premi del 1r de maig

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a sitiodeciclismo.ne
# Ewa Gentry

Ewa Gentry és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 4.939 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ewa Gentry tenia 4.939 habitants, 1.734 habitatges, i 1.239 famílies La densitat de població era de 6033,89 habitants per km².
Dels 1.734 habitatges en un 44,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 8,0% entre 18 i 24, un 45,1% entre 25 i 44, un 14,1% de 45 a 64 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31,9 anys. Per cada 100 dones hi havia 104,34 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,76 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.462 $ i la renda mediana per família de 70.633 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.354 $ mentre que les dones 30.152 $. La renda per capita de la població era de 21.833 $. Aproximadament l'1,4% de les famílies i el 2,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ewa Gentry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Ewa Gentry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Gymnobucco

Gymnobucco és un gènere d'ocells de la família dels líbids (Lybiidae ).

## Llista d'espècies

Aquest gènere està format per 6 espècies:
* barbut capgrís (Gymnobucco cinereiceps).
* barbut carapelat calb (Gymnobucco calvus).
* barbut carapelat de pinzells (Gymnobucco peli).
* barbut carapelat de Sladen (Gymnobucco sladeni).
* barbut carapelat de Vernay (Gymnobucco vernayi).
* barbut gorjagrís (Gymnobucco bonapartei).

## Referències

* ↑ Josep del Hoyo i Nigel J. Collar. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines, 2014