OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La gramàtica catalana. Curs mitjà

La gramàtica catalana. Curs mitjà va ser publicat l'any 1918 a Barcelona per l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana. L'any 1936 tenia cinc edicions les quals eren idèntiques a la primera però amb alguna diferència, com ara en la portada (a partir de la tercera edició no apareix el subtítol Curs mitjà), a la capçalera del llibre i en el cos de l'obra. Aquest llibre és la primera obra publicada a Espanya referent a la gramàtica basada en fets de llengua, deixant de banda la gramàtica de tipus lògic típica d'Aristòtil.
L'obra sencera està dividida en tres volums: curs elemental, curs mitjà, curs superior. El curs superior estava destinat a la Càtedra de Llengua Catalana, mentre que el curs elemental i mitjà estaven adreçats a centres diversos. És un llibre que serveix com a suport dels docents, per tant, l'alumne no l'entendrà sense l'explicació del professor, tal com diu Fabra en l'"Advertiment" inicial del llibre:
   No cal dir que el present llibre no ha d'ésser fet aprendre de memòria. Ni tan solament ha de fer-se'n llegir a l'alumne cap fragment que no hagi abans estat explicat a classe. Altrament no l'entendria. Quan el noi comprèn bé un punt qualsevol mitjançant les explicacions del mestre i exercicis fets a classe, solament llavors és quan pot ésser profitosa la lectura del llibre, on el noi troba condensat en una definició o en una regla allò que el mestre ha aconseguit prèviament fer-li entendre.
És un llibre didàctic allunyat de les directrius normatives que apareixen en moltes de les seves obres. Està destinat a nens de més d'onze anys i sempre amb l'explicació d'un mestre, ja que serveix perquè l'alumne sigui capaç de distingir les formes correctes i/o tolerables de la llengua (estàndard) de les que no ho són.

## Continguts

Aquesta obra no és una gramàtica normativa sinó que és descriptiva i està basada en el funcionament de la llengua. El llibre està dividit en tres grans temes: el primer és El nom i els seus atributs; el segon, Els verbs i els seus complements i modificadors; i, finalment el tercer titulat Resum de morfologia.
Els continguts estan explicats amb una senzillesa expositiva i Fabra fa ús d'exemples i exercicis per tal de fer el temari més entenedor, situats en llocs estratègics per complementar les explicacions. En alguna ocasió, quan el temari està ben exemplificat no veu necessari incloure cap exercici de reforç, mentre que quan intueix que l'alumne podria no entendre l'enunciat de l'exercici posa un exemple resolt per facilitar la comprensió.
Pompeu Fabra va ser mestre de llengua i això es pot observar en els recursos didàctics que utilitza en aquest Curs mitjà.

## Referències

* ↑ 1868-1948., Fabra, Pompeu,. Obres completes. 1. ed. Barcelona: ECSA, 2005-2013. ISBN 8484377989.
# Eva Furnari

Eva Furnari (Roma, 15 de novembre de 1948) és una escriptora i il·lustradora italobrasilera. Com a escriptora de literatura infantil juvenil i il·lustradora, ha rebut el Premi Jabuti de Literatura als 1991, 1996, 1998, 2004, 2006 i 2007 per Truks, A Bruxa Zelda e os 80 Docinhos, Anjinho, Circ da Lua, Cacoete e Pelfo Filva.

## Biografia

Nasqué a Itàlia; la seua família es trasllada a Brasil al 1950, quan Eva tenia dos anys. Es gradua en Arquitectura a la Universitat de São Paulo, i des del 1976 començar a publicar llibres amb il·lustracions, sense text.
Ha col·laborat en el suplement infantil Folhinha del diari paulista Folha de S. Paulo, publicació en què ha creat un dels seus personatges més coneguts: «Bruxinha».
Al 2002, la seleccionaren per il·lustrar una nova edició de sis llibres de l'obra infantil d'Érico Veríssimo. El 2016, en la XXVIII edició dels Trofeus HQ Mix, va rebre el guardó de Gran Mestre del còmic brasiler.
El treball de Furnari, consistent principalment en petits llibres, és un dels més rendibles en l'àmbit de la literatura contemporània infantil i juvenil brasilera. Com la mateixa autora ha revelat en una entrevista, la il·lustració precedí la producció literària, però aquesta darrera és la que realment passà a primer pla amb el temps.

## Referències

* ↑ «Busca (Furnari)» (en portuguès brasiler). Prêmio Jabuti. [Consulta: 25 gener 2022].
* 1 2 «Escritora Eva Furnari comemora 30 anos de carreira» (en portuguès brasiler). Folha de S. Paulo, 09-01-2010. [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ «Resultado de pesquisa (Furnari)» (en portuguès). BNP - Bibliografia Nacional Portuguesa. [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ Naliato, Samir. «Os vencedores do 28º Troféu HQ Mix» (en portuguès brasiler). Universo HQ, 15-08-2016. [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ «Eva Furnari» (en portugués). Autógrafos. caracol.imaginario.com. Arxivat de l'original el 28 de setembre de 2007. [Consulta: 12 abril 2013].
# Eusebi el Monjo

Eusebi el Monjo, fou un monjo del monestir de Nítria a la part occidental de la branca Canòpica del Nil. Fou un dels quatre desterrats per Teòfil, bisbe d'Alexandria per defensar les opinions d'Orígens al començament del segle v, junt amb Dioscur, Ammoni i Eutimi (Dioscurus, Ammonius, i Euthymius). Va anar a Constantinoble on fou rebut per Sant Joan Crisòstom i aquesta protecció va suposar per Crisòstom la seva deposició. Eusebi era un home d'autèntica pietat.
# Reacció de Suzuki

La reacció de Suzuki és una reacció orgànica d'un àcid borònic arílic o vinílic amb un halur arílic o vinílic catalitzada per un complex de pal·ladi (0), com el tetrakis(trifenilfosfina)pal·ladi(0), Pd(PPh₃)₄.
Aquesta reacció ser publicada per primer cop l'any 1979 pel químic japonès Akira Suzuki, a qui se li concedí el Premi Nobel de Química el 2010 per aquest descobriment i el seu posterior desenvolupament.

## Mecanisme

La millor forma d'observar el mecanisme de la reacció de Suzuki és a través del catalitzador de pal·ladi. El primer pas és l'addició oxidant del pal·ladi a l'halur 2 per formar l'espècie d'organopal·ladi 3. La reacció amb una base rendeix l'intermedi 4, que a través d'una transmetal·lació amb el complex borat 6 forma l'espècie d'organopal·ladi 8. L'eliminació reductora del producte 9 regenera el catalitzador de pal·ladi original.

## Referències

* ↑ Miyaura, Norio; Yamada, Kinji; Suzuki, Akira «A new stereospecific cross-coupling by the palladium-catalyzed reaction of 1-alkenylboranes with 1-alkenyl or 1-alkynyl halides». Tetrahedron Letters, 20, 36, 1979, pàg. 3437–3440. Arxivat de l'original el 2014-10-21. DOI: 10.1016/S0040-4039(01)95429-2 [Consulta: 4 juliol 2012].
* ↑ Miyaura, Norio; Suzuki, Akira «Stereoselective synthesis of arylated (E)-alkenes by the reaction of alk-1-enylboranes with aryl halides in the presence of palladium catalyst». Chem. Comm., 19, 1979, pàg. 866–867. DOI: 10.1039/C39790000866.
* ↑ Miyaura, Norio; Suzuki, Akira «Palladium-Catalyzed Cross-Coupling Reactions of Organoboron Compounds». Chemical Reviews, 95, 7, 1995, pàg. 2457–2483. DOI: 10.1021/cr00039a007.
# ISO 3166-2:AF

ISO 3166-2:AF és el subconjunt per a l'Afganistan de l'estàndard ISO 3166-2 publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a l'Afganistan, l'estàndard ISO 3166-2 està format per 34 províncies.
Cada codi consisteix en dues parts, separades per un guió. La primera part és AF, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a l'Afganistan. La segona part són tres lletres.

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA)
| Codi | Nom de la subdivisió (fa), (ps) (BGN/PCGN 1968) | Nom de la subdivisió (ca) | Nom de la subdivisió (fa) |
| AF-BDS | Badakhshān | Badakhxan | بدخشان |
| AF-BDG | Bādghīs | Badghis | بادغیس |
| AF-BGL | Baghlān | Baghlan | بغلان |
| AF-BAL | Balkh | Balkh | بلخ |
| AF-BAM | Bāmyān | Bamiyan | بامیان |
| AF-DAY | Dāykundī | Daykundi | دایکندی |
| AF-FRA | Farāh | Farah | فراه |
| AF-FYB | Fāryāb | Faryab | فاریاب |
| AF-GHA | Ghaznī | Ghazni | غزنى |
| AF-GHO | Ghōr | Ghor | غور |
| AF-HEL | Helmand | Helmand | هلمند |
| AF-HER | Herāt | Herat | هرات |
| AF-JOW | Jowzjān | Jowzjan | جوزجان |
| AF-KAB | Kābul | Kabul | کابل |
| AF-KAN | Kandahār | Kandahar | قندهار |
| AF-KAP | Kāpīsā | Kapisa | کاپیسا |
| AF-KHO | Khōst | Khost | خوست |
| AF-KNR | Kunar | Kunar | کنر |
| AF-KDZ | Kunduz | Kunduz | کندز |
| AF-LAG | Laghmān | Laghman | لغمان |
| AF-LOG | Lōgar | Lowgar | لوگَر |
| AF-NAN | Nangarhār | Nangarhar | ننگرهار |
| AF-NIM | Nīmrōz | Nimruz | نیمروز |
| AF-NUR | Nūristān | Nuristan | نورستان |
| AF-PKA | Paktīkā | Paktika | پکتیکا |
| AF-PIA | Paktiyā | Paktiya | پکتیا |
| AF-PAN | Panjshayr | Panjshir | پنجشیر |
| AF-PAR | Parwān | Parwan | پروان |
| AF-SAM | Samangān | Samangan | سمنگان |
| AF-SAR | Sar-e Pul | Sar-e Pol | سرپل |
| AF-TAK | Takhār | Takhar | تخار |
| AF-URU | Uruzgān | Oruzgan | اروزگان |
| AF-WAR | Wardak | Wardak | ميدان وردگ |
| AF-ZAB | Zābul | Zabul | زابل |

### Notes

* ↑ Nom en català no inclòs a l'estàndard ISO 3166-2.
* ↑ Nom en persa (alfabet persa) no inclòs a l'estàndard ISO 3166-2.

## Vegeu també

* Províncies de l'Afganistan

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: AF (Plataforma Online d'Exploració ISO: AF) (anglès)
* Províncies de l'Afganistan, Statoids.com (anglès)
# Biota

* Per a altres significats sobre el municipi d'Aragó, vegeu «Biota (Aragó)».
* No s'ha de confondre amb Biont.
El terme biota designa el conjunt d'espècies de plantes, animals i altres organismes que ocupen una àrea donada. Hom diu, per exemple, biota europea per referir-se a la llista d'espècies que habiten en aquest territori. La biota pot desglossar-se en flora i en fauna, segons els límits establerts en botànica i en zoologia.
El concepte es pot estendre per designar el repertori d'espècies d'un compartiment de l'ecosistema, com el sòl, la rizosfera o el fons d'un ecosistema aquàtic.
Biota no és el mateix que biocenosi. La descripció de biota conté un repertori. La corresponent a biocenosi ha de comprendre altres conceptes de la diversitat, relatius a organització i a riquesa específica. Per la mateixa raó, no s'han de considerar equivalents les expressions biosfera i biota terrestre.

## Vegeu també

* Biosfera
* Ecologia
* Biogeografia
* Biota (taxonomia)
* Espècie nativa

## Referències

* ↑ Glossari de Termes Ambientals. Barcelona: Fundació Bancaixa, 1996, p. 51. ISBN 84-88715-60-9 [Consulta: 29 novembre 2014].
# Fernando Núñez Robres y Salvador

Fernando Núñez Robres y Galiano Salvador Talens (Chinchilla de Monte-Aragón, província d'Albacete, 1841 - València, 1902) fou un aristòcrata i polític valencià, marquès de Montortal, de la Calzada i de Montenuevo, diputat i senador a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Els seus pares eren vinculats a Xàtiva i van morir de colera el 1855, raó per la qual fou educat pel seu avi, el marquès de Villores. Es llicencià en dret a la Universitat de València i es casà amb Maria del Carmen Galiano, filla dels marquesos de Montortal. Degut a això es dedicà a l'administració del seu patrimoni (era un dels majors propietaris de València i Albacete) i ocupà diversos càrrecs com la presidència de la Caixa d'Estalvis de València, l'Associació de Catòlics i de la Societat Econòmica d'Amics del País. A la mort del seu cunyat Miguel Galiano, marquès de Montortal, heretà el títol i es dedicà a la política dins el Partit Conservador. A les eleccions generals espanyoles de 1899 fou elegit diputat per València després que renunciés Teodor Llorente Olivares, dins la línia oficialista de Francisco Silvela. Després fou escollit senador per la província de València el 1901-1902.

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2011-07-07 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
# La Flaca (disc)

La flaca és l'àlbum de debut del grup espanyol de rock llatí Jarabe de Palo, publicat el 1996. El disc va ser produït per Joe Dworniak per a Virgin Records España. Immediatament després del seu llançament, l'àlbum va obtenir una mala recepció comercial, ja que els set primers mesos només va vendre 12.000 còpies. Tanmateix, quan la cançó que dona nom al títol de l'àlbum es va utilitzar com a anunci de televisió, l'àlbum es va convertir en un èxit comercial a Espanya, aconseguint el número u de les llistes i certificant sis vegades platí per a enviaments nacionals superiors a 600.000 còpies. Llançat a Europa, Amèrica Llatina i els Estats Units, també va obtenir la condició d'or i platí a d'altres països, inclòs Itàlia, on va assolir el punt número dos i va ser certificat triple platí per la Federació de la Indústria Musical Italiana.

## Llista de cançons

Totes les lletres i música han estat compostes per Jarabe de Palo

## Personal

* Pau Donés - Veu, guitarra
* Joan Gené - Baix (llevat a "La Flaca" i "Grita")
* Jordi Mena - Guitarra
* Daniel Forcada - Percussió (llavet a "El lado oscuro")
* Alex Tenas - Bateria
* Carlos de France - Baix a "Grita"
* Joe Dworniak - Baix a "La Flaca"
* Antonio Martínez - guitarra clàssica
* Nigel Roberts - Teclats

## Llistes

| Llista (1997-1999) | Posició més alta |
| França | 36 |
| Itàlia | 2 |
| Espanya | 1 |
| US Top Latin Albums | 17 |
| US Latin Pop Albums | 17 |

## Referències

* ↑ Howell Llewellyn. «Spanish Ad Propels Virgin's Late-Blooming La Flaca». Billboard p. 17, 27-12-1997. [Consulta: 27 agost 2012].
* ↑ Salaverri, Fernando. «Sólo éxitos: año a año : 1959-2002.» p. 959, 2005. [Consulta: 31 juliol 2013].
* ↑ Berne, Terry. «Virgin». Billboard, 24-06-2000. [Consulta: 13 octubre 2018].
* ↑ «Classements - Jarabe de Palo - La Flaca (album)» (en francès). Lescharts.com. Hung Medien. [Consulta: 27 agost 2012].
* ↑ «Top of the Music - Album AC Nielsen C.R.A - Classifica dall'1 ottobre al 7 ottobre 1999» (en italià). Rai - Radiotelevisione Italiana. Arxivat de l'original el 4 octubre 2000. [Consulta: 26 agost 2012].
* ↑ Diego A. Manrique. «La Flaca y el flaco» (en castellà). El País, 15-08-1997. [Consulta: 27 agost 2012].
* 1 2 «[[[:Plantilla:BillboardURLbyName]] Jarabe de Palo Album & Song Chart History - Latin Albums]». Billboard.com. [Consulta: 27 agost 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Jarabe de Palo
* Jarabe de Palo Arxivat 2005-10-27 a Wayback Machine.
# Sent Pau de Jarrat

Sent Pau de Jarrat (en francès Saint-Paul-de-Jarrat) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Federació Italiana de Futbol

La Federació Italiana de Futbol (en italià: Federazione Italiana Giuoco Calcio) dirigeix el futbol italià.
És l'encarregada d'organitzar la lliga i la copa italianes de futbol, i la selecció italiana de futbol. Té la seu a Roma. És membre fundador de FIFA i UEFA.

## Palmarès

* Copa del Món de futbol: 4 (1934, 1938, 1982, 2006)
* Campionat d'Europa de futbol: 2 (1968, 2020)
* Jocs Olímpics: 1 (1936)

## Vegeu també

* Futbol a Itàlia
* Selecció de futbol d'Itàlia

## Enllaços externs

* Federació Italiana de Futbol - Lloc web oficial
# FK Amkar Perm

El FK Amkar Perm (rus: Футбо́льный клуб "Амка́р" Пермь) ha estat un club de futbol rus de la ciutat de Perm.

## Història

El club va néixer el 8 de maig de 1993, però no es registrà fins al 6 de desembre de 1994. L'any 2008 fou el seu primer any en què fou finalista de copa i acabà quart a la primera divisió, classificant-se per la UEFA Europa League.

## Palmarès

* Segona divisió russa de futbol:
** 2003

## Vegeu també

* Zvezda 2005 Perm

## Referències

* ↑ «ru:История — Сезон 1994 года» (en rus). Arxivat de l'original el 2010-09-16. [Consulta: 27 abril 2011].
* ↑ «ru:Сухие матчи вратарей 2008» (en rus). Спорт-Экспресс. Arxivat de l'original el 23 juny 2012. [Consulta: 27 abril 2011].
* ↑ «Russia - Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Galeria

| Konstantin Paramonov - major golejador amb 170 gols Amkar a la Europa League 2009-10 Amkar fans | Konstantin Zyryanov - jugador de Perm Stanislav Txertxéssov - entrenador el 2013 | Martin Kushev - màxim golejador a la Premier League - 36 gols Nikita Burmistrov | Miodrag Božović - Entrenador en 2008 i 2011-12 Rashid Rakhimov - entrenador el 2006-2007 i 2009-2011 |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-03-15 a Wayback Machine. (rus)
# Intars Busulis

Intars Busulis (Talsi, Letònia, 2 de maig de 1978) és un músic, cantant i trombonista letó, guanyador de nombrosos concursos. Intars Busulis està casat i té dos fills.
La seva carrera musical es va iniciar amb la seva germana cantant la cançó "Ūsainā puķe". El 2007, Intars Busulis amb la cançó Гонки (terrat), va participar en el concurs Eirodziesma. Després de rebre 16.676 vots dels espectadors la cançó es va col·locar al 22è lloc. L'any 2009, Intars Busulis, amb la cançó "Sastrēgums", va guanyar l'Eirodziesma, i la versió en rus, "Probka" (Пробка), va representar a Letònia en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2009, que es va celebrar a Moscou. La cançó no va passar a la final quedant en l'últim lloc de les preferències europees.

## Discografia

* Shades of Kiss (2005)
* Kino (2008)
* AKTs (2010)
* CitāC (2013)

## Referències

* ↑ «Eirodziesmas-2009 finālā uzvar Intars Busulis». eirovizija.lv.
# Boyacá es Para Vivirla

L'equip Boyacá es Para Vivirla (codi UCI: BRC) és un equip de ciclisme colombià. Creat el 2007, ha anat combinant el professionalisme amb anys com amateur.

## Principals resultats

* Volta a Lleó: David Belda (2009)
* Volta a l'Equador: Fernando Camargo (2009)
* Volta a Uruguai: Iván Casas (2010)
* Volta a Chiapas: Iván Casas (2011)
* Volta a Portugal del Futur: Wilson Enrique Rodríguez (2016)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

L'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 19è | Freddy Montaña (80è) |
| 2009 | 13è | Freddy Montaña (67è) |
| 2016 | 23è | Diego Ochoa (119è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 125è | Iván Mauricio Casas (967è) |
| 2009 | 67è | Freddy Montaña (193è) |
| 2016 | 80è | Heiner Parra (430è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-08-16 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats 1 a firstcycling.com
* Plantilles i resultats 2 a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Euràsia (partit polític)

Euràsia (en rus: Евразия) és un partit polític rus. Va ser fundat per l'ideòleg de l'eurasianisme Aleksandr Duguin, abans de la visita de George W. Bush a Moscou, a finals de maig del 2002. Va ser registrat pel Ministeri de Justícia el 21 de juny del 2002.
Malgrat estar oficialment reconegut com a partit polític, la seva participació en processos electorals ha estat escassa, optant per donar suport a les forces polítiques governamentals liderades per Vladímir Putin o Dmitri Medvédev. Compta amb més de 2000 membres i disposa de 50 branques provincials al llarg de tota Rússia.
Es tracta d'un partit de tendència nacional-bolxevic, una de les idees bàsiques que sustenten les seves teories eurasiàtiques és que Moscou, Berlín i París formen un eix geopolític natural. Preveuen un conflicte mundial etern entre els Estats Units d'Amèrica i Rússia, rebutjant l'atlantisme i els valors occidentals, i esperen propiciar una aliança estratègica russa juntament amb els estats europeus i de l'Orient Mitjà, principalment l'Iran.
El partit disposa d'una organització juvenil denominada Unió Juvenil Eurasiàtica, formada l'any 2005.

## Referències

* ↑ Kumar, Niraj. Asia in Post-Western Age (en anglès). KW Publishers, 2014. ISBN 9789385714290 [Consulta: 25 desembre 2019].
* ↑ Saunders, Robert A.; Strukov, Vlad. Historical Dictionary of the Russian Federation (en anglès). Scarecrow Press, 2010, p. 173. ISBN 9780810874602 [Consulta: 25 desembre 2019].
# Shogakukan

Shogakukan (小学馆) és una editorial japonesa de diccionaris, literatura, no ficció, manga, DVD infantils i altres textos i mitjans. Shogakukan va fundar Shueisha que al seu torn va fundar Hakusensha. Totes aquestes companyies juntes s'anomenen el Grup Hitotsubashi, un dels més grans grups editorials del Japó.
Originalment Shogakukan va sorgir com una editorial d'articles educatius per a estudiants d'escola primària però més endavant va expandir el seu mercat convertint-se en una de les empreses editorials líders al Japó. El 1959 van llançar la seva primera revista de manga, Shonen Sunday amb una temàtica shonen, ampliant després el seu mercat amb la inclusió de kodomo, shōjo i sein. Shogakukan es va consolidar el 1969 al públic en una de les seves revistes el que es va convertir i un dels personatges més famosos del Japó, Doraemon. Altres dels mangues populars que han aparegut en el Shogakukan han estat Hamtaro, Inuyasha, Detectiu Conan i Pokémon.
Als Estats Units, Shogakukan al costat de Shueisha és membre de Viz Media qui pública mangues de les dues companyies.

## Revistes de moda publicades per Shogakukan

* CanCam

## Revistes manga publicades per Shogakukan

* Shonen Sunday (shōnen)
* Ciao (shōjo manga)
* Big Comic
* Big Comic Original
* Big Comic Superior
* Big Comic Spirits
* Big Comic Business
* IKKI
* CoroCoro Comic
* Bessatsu CoroCoro Comic
* Shōnen Sunday Super
* Weekly Young Sunday
* Monthly Sunday Gene-X
* Shojo Comic
* Cheese!
* Betsucomi
* Petit Comic
* flowers
* Judy
* Pochette
* Rinka

## Sèries manga publicades per Shogakukan

* 7 Seeds
* Ask Dr. Rin!
* Bakusou Kyoudai Let's & Go!!
* Beyblade
* Chicago
* Dash & Spin: Super Fast Sonic
* Densetsu No Stafy
* Detectiu Conan
* Doraemon
* Doubt!!
* Duel Masters
* Fushigi Yūgi
* G Senjou Heaven's Door
* Godzilla
* H3 School! (Happy Hustle High)
* InuYasha
* Kare First Love
* Kekkaishi
* Kikaider
* Konjiki no Gash Bell! (Zatch Bell!)
* Maison Ikkoku
* MÄR
* Midori no Hibi
* Mobile Police Patlabor
* Monster
* Pluto
* Pocket Monsters
* Prefectural Earth Defense Force
* RahXephon
* Ranma ½
* Revolutionary Girl Utena
* Rockman EXE (MegaMan NT Warrior)
* Saikano
* Selfish Fairy Mirumo de Pon (Mirmo Zibang!)
* Sonic the Hedgehog
* Sora wa Akai Kawa no Hotori (Red River)
* SP: Security Police
* Spriggan
* Super Mario-Kun
* Tottoko Hamutaro (Hamtaro)
* Urusei Yatsura
* Yaiba
* Yakitate!! Japan

## Llista de mangues publicats per Shogakukan

* Chicago
* Detectiu Conan
* Doraemon
* Doubt!!
* Fushigi Yuugi
* G Senjou Heaven's Door
* Godzilla
* H3 School!
* InuYasha
* Kare First Love
* Kekkaishi
* Kikaider
* Konjiki no Gash Bell!
* MÄR
* Midori no Hibi
* Monster
* Pluto
* Mobile Police Patlabor
* Ranma ½
* Revolutionary Girl Utena (sometimes titled Urusula's Kiss)
* Rockman EXE
* Saikano
* Selfish Fairy Mirumo de Pon
* SP: Security Police
* Spriggan
* Sonic the Hedgehog
* Tottoko Hamutaro (Hamtaro)
* Yaiba
* Yakitate!! Japan

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Shogakukan (anglès)
* Pàgina oficial de Shogakukan (japonès)
# Federació Lituana del Treball

La Federació Lituana del Treball (LDF) (en lituà: Lietuvos Darbo Federacija) és una central sindical nacional de Lituània amb seu a Vílnius. Va ser fundada el 1919, però es va dissoldre posteriorment al moment de l'ocupació soviètica. Es va tornar a recrear el 1991.
La LDF està afiliada a la Confederació Sindical Internacional i la Confederació Europea de Sindicats.

## Vegeu també

* Confederació de Sindicats de Lituània

## Referències

* International Centre for Trade Union Rights. Trade Unions of the World, 2005. ISBN 0-9543811-5-7.