OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Owensville (Indiana)

Owensville és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2005 tenia 2.011 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Owensville tenia 1.322 habitants, 523 habitatges, i 359 famílies. La densitat de població era de 1.020,9 habitants/km².
Dels 523 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 31,2% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 21,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.306$ i la renda mediana per família de 40.263$. Els homes tenien una renda mediana de 35.294$ mentre que les dones 23.897$. La renda per capita de la població era de 15.916$. Entorn del 5,2% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Owensville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Owensville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pablo Crespo Sabarís

Pablo Crespo Sabarís (nascut el 1960 a Lalín, Pontevedra) és un ex-polític i empresari gallec. Va ser secretari d'organització del PP de Galícia de 1995 a 1999 i fins 2006 vocal de l'ens públic Portos de Galicia.
El maig de 2018 va ser condemnat per a la seva implicació de la primera època de la trama Gürtel.

## Referències

* ↑ «Deteñen por corrupción a Pablo Crespo, ex alto cargo do Pp galego» (en gallec). Galícia Hoxe, 09-02-2007. Arxivat de l'original el 2019-09-13 [Consulta: 10 abril 2010].
* ↑ Hermida Ferrol, Patricia «Los implicados en el Gürtel dejan obras sin finalizar y "fraudes fiscales" en Galicia» (en castellà). El Correo Gallego, 17-03-2011. Arxivat de l'original el 2018-08-06 [Consulta: 6 agost 2018].
* ↑ ACN «Correa i Bárcenas, condemnats pel cas Gürtel». El Punt Avui, 24-05-2018.
* ↑ ACN «L'AN acredita que el PP de Camps va finançar il·legalment campanyes electorals amb diners de la Gürtel». El Punt Avui, 11-06-2018.
# Ansonia malayana

Ansonia malayana és una espècie d'amfibi que viu a Malàisia i Tailàndia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P., Chuaynkern, Y., Sukumaran, J., Yaakob, N. & Tzi Ming, L. 2004. Ansonia malayana. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 d'abril del 2008.
# Bendigo

Bendigo és una ciutat de Victòria, Austràlia situada a la Vall de Bendigo prop del centre geogràfic de l'estat i aproximadament 150 km al nord-oest de Melbourne, la capital de l'estat.És la quarta ciutat més gran de l'estat de Victòria després de Melbourne, Geelong i Ballarat.
A partir del 2022, Bendigo té una població de 103.818 habitants, la qual cosa la converteix en la 19a ciutat per població més gran d'Austràlia. Bendigo és la quarta ciutat més gran de l'interior d'Austràlia i la quarta ciutat més poblada de Victòria.
Bendigo és administrada per la Ciutat de Gran Bendigo, antigament la Ciutat de Bendigo. L'àrea del consell abasta uns 3.000 quilòmetres quadrats, la ciutat està envoltada de ciutats més petites com Castlemaine i Heathcote.
Els propietaris tradicionals de la zona són els Dja Dja Wurrung (Djaara). El descobriment d'or a Bendigo Creek el 1851 va transformar la zona d'una estació d'ovelles en una de les boomtowns més grans de l'Austràlia colonial. Les notícies de les troballes van intensificar la febre de l'or victoriana, provocant una afluència de migrants d'arreu del món, especialment d'Europa i la Xina. Bendigo es va convertir en l'economia d'extracció d'or més gran de l'est d'Austràlia del segle XIX, i la riquesa generada durant aquest període es reflecteix avui en l'herència arquitectònica victoriana de la ciutat. Des de 1853 fins a 1891, Bendigo es va anomenar oficialment Sandhurst.
El període d'auge de Bendigo va durar fins a principis del segle XX i després d'un descens temporal de la població i l'ocupació, es va produir un creixement renovat a partir dels anys trenta a mesura que la ciutat es va consolidar com a centre manufacturer i de serveis regionals. Tot i que la mineria d'or continua, el creixement demogràfic recent s'ha concentrat més a les zones suburbanes. Amb la finalització de la Calder Freeway que uneix Melbourne i Bendigo el 2009, i la proximitat de la regió a Melbourne, Bendigo s'ha convertit en un dels centres regionals de més ràpid creixement a Victòria.

## Referències

* ↑ Plaque to mark Exact Centre of Victoria - 12/10/2006 City of Greater Bendigo
* ↑ Statistics. «Population estimates by LGA, Significant Urban Area, Remoteness Area and electoral division, 2001 to 2022» (en anglès). abs.gov.au. Australian Bureau of Statistics. [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ «Our region | City of Greater Bendigo» (en anglès). www.bendigo.vic.gov.au. [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ «Djaara (Dja Dja Wurrung Clans Aboriginal Corporation)» (en anglès australià). [Consulta: 1r juny 2021].
* ↑ Welcome to the City of Greater Bendigo population forecasts City of Greater Bendigo
# Pterocryptis barakensis

Pterocryptis barakensis és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Barak (conca del riu Brahmaputra, Índia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Peters W. (C. H.) 1861. Über zwei neue Gattungen von Fischen aus dem Ganges. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1861. 712-713.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vishwanath, W. & K. Sharma. 2006. Pterocryptis barakensis Vishwanath & Sharma, sp. nov. Pp. 99-100 + Pt. V (fig. 3). A Jayaram, K.C., Catfishes of India. Narendra Publishing House.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Phrynobatrachus inexpectatus

Phrynobatrachus inexpectatus és una espècie de granota que viu a Etiòpia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Largen, M. 2004. Phrynobatrachus inexpectatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Convent de la Mercè de València

El Reial Convent de la Mercè de València va ser un convent de l'Ordre Mercedària a València, fundat el 1238 i enderrocat el 1840.
Es va edificar en uns terrenys cedits per Jaume I a Pere Nolasc, fundador de l'Ordre de la Mercè, en l'espai extramurs que ocupava una mesquita al costat de la porta de Boatella, en les actuals illes de cases situaades entre les places de la Mercè i del Mercat. El 1649 s'hi van dur a terme reformes i una important ampliació.
El convent va ser suprimit amb les lleis de desamortització i l'any 1840 va ser enderrocat. Se'n van salvar la capella de Sant Joan del Laterà i el sepulcre de fra Felip de Guimerà, que van ser traslladats al Museu de Belles Arts.

## Referències

* ↑ Cob, Julio. «VALENCIA EN BLANCO Y NEGRO: CONVENTO DE LA MERCED», 22-02-2017. [Consulta: 14 novembre 2020].
* ↑ Vicente Boix. Valencia histórica y topográfica. Imprenta de J. Rius, 1862, p. 365–.
* ↑ «Institución - Convento de Nuestra Señora de la Merced de Valencia (España)». [Consulta: 14 novembre 2020].
# Mariches

Els mariches era un antic grup de natius de Veneçuela.
No ha arribat molta informació d’ells com a tribu fins als nostres dies. Se sap que els seus descendents van viure en el que ara es diu Filas de Mariches, districte Sucre, Estat Miranda i a la zona d'El Hatillo tots dos a prop de Caracas, on vivien molt a prop de diverses tribus de karina (Carib).
Els informes d'alguns estudiosos afirmen que els indígenes mariche habitaven un lloc anomenat Guayana molt abans del descobriment d'Amèrica del Sud pels espanyols
Un dels seus caps más cèlebres fou el cacic Tamanaco, que els guiava en la lluita contra els conquistadors espanyols durant 1560 i 1570.

## Referències

* ↑ NUESTROS ABORÍGENES (V) Caciques Legendarios
* ↑ Cuevas del Indio fue territorio del cacique Aricabacuto
# Mas de Llobet

El Mas de Llobet és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida de la Grassa, entre la riera de la Quadra, a partir de la qual s'hi accedeix per sota de la C-14, i el terme de Constantí, al sud de la via del tren a Barcelona. Es troba al sud del Mas del Pei i al nord del Mas de la Condesa del que el separa el camí de les Puntes.

## Descripció

El mas en realitat, és un conjunt de construccions, de creixement lineal i de diferents alçades. La construcció més alta, és de tres plantes, i té la coberta amb teulada a dues vessant. Al costat hi ha una construcció que també forma part del mas, amb una alçada de dues plantes i una torre cantonera, que fa de badalot del terrat, que està tancat per una barana calada feta de rajola ceràmica. Als costats de les construccions principals hi ha altres construccions d'una planta, que fan funcions de magatzems i coberts. Cadascuna de les façanes principals, té una composició que respon al sistema constructiu propi de l'època en què es va aixecar, és a dir, alineació vertical de les parts massisses i de les parts buides.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 307. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 95-96.
# Marcel Duijn

Marcel Duijn (Heemskerk, 12 de maig de 1977) va ser un ciclista neerlandès, professional de 2000 a 2003.

## Palmarès

* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Província de Lieja
* 1998
** Campió dels Països Baixos de contrarellotge sub-23
** 1r al Triptyque des Monts et Châteaux
** 1r al Tour Beneden-Maas i vencedor d'una etapa
* 1999
** 1r a l'Olympia's Tour i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2000. Abandona

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Marcel Desailly

Marcel Odenkey Addy-Desailly (Accra, Ghana, 7 de setembre de 1968), és un exfutbolista franco-ghanès que ocupava la posició de migcampista. Va ser internacional absolut per la selecció de futbol de França en 116 ocasions, amb la qual es va proclamar campió del món l'any 1998 i campió d'Europa l'any 2000.

## Trajectòria

| Club | País | Any |
| FC Nantes | França | 1986-1992 |
| Olympique de Marsella | França | 1992-1993 |
| AC Milan | Itàlia | 1993-1998 |
| Chelsea FC | Anglaterra | 1998-2004 |
| Al-Gharafa | Qatar | 2004-2005 |
| Qatar SC | Qatar | 2005 |

## Palmarès

* 2 Lliga de Campions de la UEFA: 1992-93 (Olympique Marsella) i 1993-94 (Milan)
* 2 Supercopa d'Europa: 1994 (Milan) i 1998 (Chelsea)
* 2 Scudetto: 1993-94 i 1995-96 (Milan)
* 1 FA Cup: 1999-00 (Chelsea)
* 1 Lliga qatariana de futbol: 2005 (Qatar SC)
* 1 Copa del Món de futbol: 1998 (França)
* 1 Eurocopa: 2000 (França)
* 2 Copa Confederacions: 2001 i 2003 (França)

## Referències

* ↑ «Desailly career stats». Football Database.eu. [Consulta: 13 juliol 2012].
* ↑ «The five players Fabio Capello made superstars». The Daily Telegraph, 16-12-2007 [Consulta: 16 desembre 2007].
* ↑ "Desailly plans to join Lazio next summer". The Independent. 21 desembre 1999.
* ↑ «Chelsea claim FA Cup glory». BBC News, 20-05-2000.
# Marcel Dierkens

Marcel Dierkens (Arsdorf, 3 de setembre de 1925 – Oostende, 19 de setembre de 2008) fou un ciclista de carretera i en pista belga-luxemburguès.
De proves per etapes de ciclisme de carretera participà en el Tour de França de 1953 i el de 1954, obtenint com a millor resultat una 3a posició en la 8a etapa de la primera malgrat acabar retirant-se després de 14 etapes. En la segona edició finalitzà en 69a i darrera posició de la classificació general, obtenint així el reconeixement simbòlic de lanterne rouge. De proves menors en guanyà un bon nombre al llarg de la seva trajectòria, com per exemple,el Criterium de Retie (1948 i 1949) la Kortemark (1952 i 1954), la Copa Sels (1952), la Fletxa de Hesbaye a Niel (1952), la Roulers (1952), el Criterium de Beernem (1952 i 1954), el Circuit de les Tres Províncies (1952), el Criterium de Locarno (1953), la Tres dies de Flandes Occidental (1953) i l'Oostrozebeke (1954).
Sent fill de pare belga i mare luxemburguesa obtingué la nacionalitat d'ambdós estats en el moment del seu naixement, i posteriorment feu el servei militar a Bèlgica. El 9 de febrer de 1955, rebé una citació judicial per tal que reconegués la seva nacionalitat luxemburguesa. Al llarg de la seva trajectòria professional de ciclisme de carretera competí en equips com el Bertin-Wolber (1948-1951), el Bertin-D'Alessandro (1952-1954), el Tebag (1955), el Dossche Sport-Titan (1955) i el Dossche Sport (1956). No obstant, l'any 1954 participà en el Tour de França sota un equip combinat austro-luxemburguès de nom desconegut. En ciclisme en pista el seu èxit més rellevant fou el 1r lloc, obtingut juntament amb el luxemburguès Lucien Gillen, a la prova madison («Americana») disputada al Velòdrom de Brussel·les l'any 1949. Després de la seva carrera professional com a ciclista es dedicà a treballar com a controlador de lliuraments i més tard de treballador de revistes a Siemens.

## Referències

* 1 2 3 «Marcel Dierkens» (en anglès). CyclingArchives.com. [Consulta: 9 octubre 2015].
* 1 2 3 4 «Radsport / Marcel Dierkens gestorben: Belgier und Luxemburger zugleich» (en luxemburguès). Tageblatt.com, 26-09-2008. [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ «Marcel Dierkens» (en anglès). ProCyclingStats.com. [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ Leonard, Max. Lanterne Rouge: The Last Man in the Tour de France (en anglès). 1a edició. Londres: Random House, 2014. ISBN 9780224091992.
* 1 2 «Marcel Dierkens» (en francès). Memoire-du-cyclisme.eu. [Consulta: 11 desembre 2017].
* ↑ «Informatioun iwwer dem Marcle Dierkens seng Nationalitéit» (en luxemburguès). FSCL.lu. Arxivat de l'original el 2011-11-15. [Consulta: 11 desembre 2017].

## Enllaços externs

* CyclingArchives.com - Perfil de Marcel Dierkens (anglès)
# Oxyurichthys stigmalophius

Oxyurichthys stigmalophius és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Florida, les Bahames i el sud del Golf de Mèxic fins a Surinam.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1857. Index descriptionum specierum piscium bleekerianarum in voluminibus I ad XIV diarii societatis scientiarum indo-Batavae. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 14. 447-486.
* ↑ «Oxyurichthys stigmalophius». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ansonia latidisca

Ansonia latidisca és una espècie d'amfibi que viu a Malàisia i Indonèsia. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M. & Yambun, P. 2004. Ansonia latidisca. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 d'abril del 2008.
# Biblioteca Reial

«Biblioteca Reial» té aquests significats:
* Biblioteca Reial o Biblioteca Nacional d'Espanya
* Biblioteca Reial o Biblioteca Nacional de França
* Biblioteca Reial Danesa
* Biblioteca Reial dels Països Baixos, biblioteca nacional a L'Haia
# Saint-Hilaire-sur-Helpe

Saint-Hilaire-sur-Helpe és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 774 habitants. Administrativament formà part de l'Avesnois, geològicament de la regió de les Ardenes, històricament de l'Hainaut i els seus paisatges formen part de la Thiérache.
Es troba a 100 km de Lilla, Brussel·les o Reims (Marne), a 45 km de Valenciennes, Mons (B) o Charleroi (B) i a 4 km d'Avesnes-sur-Helpe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 903 | 915 | 842 | 833 | 846 | 779 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Coupillaud | PS |
# Proliferació nuclear

La proliferació nuclear és l'expansió de les armes nuclears, el material físsil, i la tecnologia nuclear i d'informació per obtenir aquests tipus d'armes aplicables als països no reconeguts com a "posseïdors d'armes nuclears" al Tractat de No Proliferació d'Armes Nuclears, també conegut com el Tractat de No Proliferació Nuclear o TNPN. Els països "posseïdors d'armes nuclears" són EUA, Rússia, Xina, França i el Regne Unit.
Moltes nacions, amb armes nuclears i sense, s'han oposat a la seva proliferació, els governs de les quals temen que més països amb armes nuclears puguin augmentar el risc d'una guerra nuclear (fins i tot assumint l'anomenat "contravalor" d'atacar civils amb armes nuclears), de desestabilitzar les relacions internacionals o regionals, o atemptar contra la sobirania nacional dels estats.
Quatre països, a més dels cinc reconeguts com a posseïdors d'armes nuclears han adquirit o es presumeix que ha adquirit, armes nuclears: Índia, Pakistan, Corea del Nord i Israel. Cap d'aquests quatre és part en el TNPN, encara que Corea del Nord es va adherir al TNPN el 1985, i després es va retirar el 2003 i va dur a terme assajos nuclears anunciats el 2006, el 2009 i el 2013. Una crítica lògica al TNPN és que és discriminatori en el reconeixement com a estats nuclears (només ho són els que van posar a prova les armes nuclears abans de 1968) i que insta que tots els altres estats a unir-se al tractat per renunciar a les armes nuclears.
Es va dur a terme investigacions sobre el desenvolupament d'armes nuclears durant la Segona Guerra Mundial als Estats Units (en cooperació amb el Regne Unit i Canadà), Alemanya, Japó i l'URSS. Els Estats Units va ser el primer i l'únic país que ha usat armes nuclears a la guerra, quan va utilitzar dues bombes (a Hiroshima i Nagasaki) contra el Japó a l'agost de 1945. Amb la seva derrota a la guerra, Alemanya i Japó van deixar de participar en qualsevol investigació d'armes nuclears. L'agost de 1949, la Unió Soviètica va provar una arma nuclear. El Regne Unit va provar una arma nuclear a l'octubre de 1952, França el 1960, la República Popular de la Xina el 1964, l'Índia el 1974, el Pakistan el 1998 i Corea del Nord el 2006.

## Referències

* ↑ Nash, Gary B., Julie Roy Jeffrey, John R. Howe, Peter J. Frederick, Allen F. Davis, Allan M. Winkler, Charlene Mires, and Carla Gardina Pestana. The American People, Concise Edition Creating a Nation and a Society, Combined Volume (6th Edition). New York: Longman, 2007.
# Phrynobatrachus kinangopensis

Phrynobatrachus kinangopensis és una espècie de granota que viu a Kenya.

## Referències

* Msuya, C., Howell, K., Lötters, S., Pickersgill, M. & Drewes, R. 2004. Phrynobatrachus kinangopensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Crenicichla alta

Crenicichla alta és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Biblioteca Raza

La Biblioteca Raza és una biblioteca situada a Rampur considerada un monument nacional. Des de la seua fundació, el 1774, ha sigut un centre important per als estudis indoislàmics.
Fou fundada el 1774 com a biblioteca privada del seu fundador, el governador Nawab Faizullah Khan. L'edifici fou reformat durant el segle XVIII pels nababs de Rampur. El 1930, la biblioteca era una institució ben establerta. En l'actualitat és una biblioteca que pertany al govern de l'Índia.
Conté una col·lecció de manuscrits en àrab, persa, pushto, urdu, turc, sànskrit i tamil i instruments astronòmics de segles d'antiguitat i 1.500 monedes d'or, plata i coure que daten dels segles V aC fins al segle xix.

## Referències

* 1 2 Buckley, Julia «10 of the world's most beautiful libraries open to the public». The Independent, 12-10-2017 [Consulta: 13 març 2019].
* 1 2 Abbas, Nazar «Mithu Parrot: ‘Royal' parrot which Skypes goes missing, Rs 20,000 reward announced». Times of India, 08-03-2019 [Consulta: 13 març 2019].
* 1 2 Abbas, Nazar «Raza Library collection travels to Mauritius». Times of India, 19-11-2015 [Consulta: 13 març 2019].