OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Edson Álvarez Velázquez

Edson Omar Álvarez Velázquez (Tlalnepantla de Baz, Estat de Mèxic, 24 d'octubre de 1997) és un futbolista mexicà que juga com a defensa central o centrecampista defensiu per l'AFC Ajax. Va jugar en el Club Amèrica de la Primera Divisió de Mèxic. És jugador internacional absolut amb la Selecció de futbol de Mèxic.
El director tècnic Ricardo La Volpe va comparar la seva sortida defensiva a mitja de contenció amb la del futbolista alemany Franz Beckenbauer.

## Referències

* ↑ «La Volpe compara a Edson Álvarez con Beckenbauer» (en castellà). Don Balón, 20-01-2017. Arxivat de l'original el 2018-06-17 [Consulta: 17 juny 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa oficial de Edson Álvarez a la Lliga mexicana de futbol
* Fitxa oficial de Edson Álvarez Arxivat 2016-12-29 a Wayback Machine. al Club América.
Edson Álvarez amb Mèxic - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2018
1 Corona •
2 Ayala •
3 Salcedo •
4 Márquez •
5 Gutiérrez •
6 J. dos Santos •
7 Layún •
8 Fabián •
9 Jiménez •
10 G. dos Santos •
11 Vela •
12 Talavera •
13 Ochoa •
14 Hernández •
15 Moreno •
16 Herrera •
17 Je. Corona •
18 Guardado  •
19 Peralta •
20 Aquino •
21 Álvarez •
22 Lozano •
23 Gallardo •
Seleccionador: Osorio
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2022
1 Talavera •
2 Araujo •
3 Montes •
4 E. Álvarez •
5 Vásquez •
6 Arteaga •
7 Romo •
8 Rodríguez •
9 Jiménez •
10 Vega •
11 Funes Mori •
12 Cota •
13 Ochoa •
14 Gutiérrez •
15 Moreno •
16 Herrera •
17 Pineda •
18 Guardado (c) •
19 Sánchez •
20 Martín •
21 Antuna •
22 Lozano •
23 Gallardo •
24 Chávez •
25 Alvarado •
26 K. Álvarez •
Seleccionador: Martino :
# Edson André Sitoe

Edson André Sitoe (Maputo, 8 de setembre de 1988), anomenat Mexer, és un futbolista moçambiquès de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Moçambic.
Pel que fa a clubs, destacà a Nacional i Rennes.

## Referències

* ↑ Neves, Hugo «CAN começa a aquecer» (en portuguese). Record, 15-01-2010 [Consulta: 20 octubre 2014]. Arxivat 24 de setembre 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 24 març 2020].
* ↑ «Mexer – Matches». Soccerway. [Consulta: 8 agost 2017].
* ↑ Edson André Sitoe Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Edson André Sitoe a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Mexer» (en francès). Stade Rennais. [Consulta: 17 abril 2019].
* ↑ «Mexer signs for 4 years». FC Girondins, 09-05-2019. Arxivat de l'original el 26 de maig 2019. [Consulta: 13 juliol 2019].
* ↑ Edson André Sitoe, Fitxa a Soccerway
# Edu Coimbra

Edu Coimbra (5 de febrer de 1947) és un futbolista brasiler. Va disputar 2 partits amb la selecció del Brasil.

## Estadístiques

Selecció del Brasil :
| Anys | Partits | Gols |
| 1967 | 2 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Echium simplex

Echium simplex és una planta del gènere Echium de la família de les Boraginàcies. Es tracta d'una planta herbàcia biennal que pot arribar a mesurar 3 m d'alçada i que creix al Massís d'Anaga, a Tenerife, d'on n'és un endemisme. Es troba entre els 100 i els 400 m d'altura, exposada a ple Sol.

## Descripció

Té una roseta foliar densa durant el primer any. Desenvolupa una inflorescència erecta que pot arribar a mesurar d'1 a 3 m durant el segon any. Les corol·les de les flors és de color blanc pur. Les fulles són persistents, lanceolades, més espesses a la base i menys al llarg de la inflorescència. Floreix entre febrer i abril. Un cop maduren les llavors la planta mor.

## Usos

Planta d'ús en jardineria. No tolera temperatures per sota dels 5 °C. És una de les principals plantes usades per les abelles en la producció de mel per la gran riquesa pol·len i nèctar de les seves flors.

## Curiositats

A les zones on floreixen els Echium s'obté la mel característica amb denominació d'origen. Aquesta mel, quan es troba en estat fluid, és d'un color molt clar, gairebé blanc aigua amb matisos groc ambre, depenent de la flora acompanyant. Quan es troba cristal·litzada presenta un color entre blanc i beix clar. És una mel molt suau que es pot usar en aliments als quals no se'ls vol emmascarar l'aroma.

## Taxonomia

Echium simplex va ser descrita per Augustin Pyrame de Candolle i publicada a Catalogus plantarum horti botanici monspeliensis 108. 1813.

### Etimologia

* Echium: nom genèric que deriva del grec echium, que significa "escurçó", per la forma triangular de les llavors, les quals recorden vagament al cap d'un escurçó.
* simplex: epítet que fa al·lusió a l'absència de ramificació de les tiges.

## Referències

* ↑ «Echium simplex». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 setembre 2013].

## Enllaços externs

* http://www.rinconcitocanario.com/plantas/pag6/arrebol.htm Arxivat 2007-11-02 a Wayback Machine.
«Echium simplex» (en castellà). Enciclopedia Libre Universal. «El contingut d'aquest article incorpora material adaptat d'una entrada de la Enciclopedia Libre Universal, publicada sota llicència GFDL.»
# Colla Vella de Gràcia

Colla Vella de Gràcia, o simplement la Vella de Gràcia, és una colla de diables de la Vila de Gràcia, Barcelona. És, després dels Diables del Clot i els Diables de Sants, la tercera colla de diables més antiga de la ciutat. La colla és una secció dels Lluïsos de Gràcia, una de les entitats més importants i històriques del barri. Anualment la colla realitza entre 30 i 40 sortides concentrades principalment al districte de Gràcia, i menor mesura a Catalunya i les Illes Balears; les sortides es divideixen en correfocs, tabalades i tallers de diables. La colla té un total de tretze temes propis per a tabal i dos temes arranjats que amenitzen les seves actuacions.

## Història

La Vella de Gràcia té el seu origen en els Diables de Gràcia, nascuts l'any 1981 a proposta de Jordi Cubillos. Es va impulsar una tradició que, principalment, provenia dels nuclis rurals de les comarques del Garraf i les del Camp de Tarragona i Penedès. Precisament en els inicis d'aquesta colla hi eren presents diverses persones procedents de la colla de Sitges. Tanmateix aquesta colla es va dividir en dos l'any 1982, després de l'escissió d'un part dels seus membres. Així doncs, per una banda es passà anomenar la primera com a Colla Vella de Diables de Gràcia, amb una tendència tradicionalista, i per l'altra, es formaria la Diabòlica de Gràcia, amb una tendència renovadora. La Vella de Gràcia, fidel al costum penedesenc creien en el sentit litúrgic d'aquest costum.
Els Malsons de la Vella, la secció infantil dels diables, es va introduir a la colla l'any 2007.
El 2010 fou la primera colla afectada per la Directiva Europea del Foc i hagué de suspendre una actuació a Marsella.

## Seccions

En tot correfoc de la Vella de Gràcia hi ha diferents tasques assignades a membres de la colla per a la bona execució del costum. En Llucifer, protagonista del ball de diables, és l'encarregat de dur el ceptrot principal de la colla i d'encapçalar la comitiva de diables; també és l'encarregat de mantenir un perímetre de seguretat respecte a la colla del davant en correfocs on hi actuen diverses colles de diables. El botafoc s'encarrega d'encendre la pirotècnia dels ceptrots simples que porten els diables i els quals cremen la pirotècnia entre en Llucifer i el botafoc. També hi trobem en civader i el carro, el primer reparteix la pirotècnia i el segon, la transporta i la resguarda.
Finalment, en darrera posició i tancant la colla, hi apareix la figura dels tabalers que s'encarreguen d'amenitzar el correfoc. La colla té un total de tretze temes propis per a tabal i són els següents: Copes (2002), The Night (2004), L'Honorable (2004), The Day (2004), Dialogué (2004), Gauss, Puti, Master, Euler (2004), Tribal (2006), RATTAS (2007), Tallapets i Toc de Musó (2008); també ha arranjat Matador i Samba.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Protocol Festiu de la Vila de Gràcia». Ajuntament de Barcelona (Districte de Gràcia), 03-06-2011. [Consulta: 6 febrer 2013].
* ↑ «La Vella de Gràcia afectada per la Directiva Europea del Foc». Btv, 02-06-2010 [Consulta: 16 abril 2013].

## Enllaços externs

* Colla Vella de Gràcia Culturapopular.bcn.cat
* Pàgina de la Colla Vella de Gràcia
# El Codro Bolet

El Codro Bolet és una roca singular del terme municipal de Monistrol de Calders, a la comarca del Moianès.
Aquesta mena de roques singulars aïllades reben el nom, només a Monistrol de Calders, de codros, peculiar paraula formada per la deformació de la paraula còdol.
Està situada al nord-est del terme municipal, al costat sud-est de les restes de la masia de Pumanyà i al nord-oest de la de Rubió, al peu del Camí de Monistrol de Calders a Marfà. Forma part del material després de la cinglera del Serrat de Pumanyà.
Deu el seu nom a la peculiar forma que té i al fet d'estar aïllat, tot i que proper, d'altres roques.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# David Gómez Alonso

David Gómez Alonso (Valladolid, 4 d'abril de 1974) és un futbolista castellanolleonès, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Format al planter del Real Valladolid, debuta amb el primer equip a la màxima categoria a la campanya 96/97, en la qual hi disputa cinc partits, tots cinc de titular. De nou al filial, hi roman a la disciplina val·lisoletana fins a 1998.
Sense continuïtat al Valladolid, entre 1998 i 2000 milita al Real Murcia. L'estiu del 2000 fitxa pel Talavera CF, on roman una campanya abans de marxar al Pájara Playas de Jandía. El 2003 retorna a les files del Talavera.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Egesta

«Egesta» té aquests significats:
* Egesta nom grec de Segesta (Sicília)
* Egesta (filla d'Hípotes)
# David Curtis

David Curtis és el nom dels següents personatges:
* David Curtis, jugador de rugbi irlandès
* Dave Curtis (1931), pilot de motocròs anglès
# De re metallica

De re metallica (del llatí que significa Sobre la natura dels metalls) és un llibre sobre minera, refinació metal·lúrgica i fosa dels metalls, de Georg Bauer, més conegut pel seu nom llatinitzat de Georgius Agricola. Va ser publicat pòstumement el 1556. Aquest llibre va romandre com una autoritat durant molts anys següents a la seva publicació. També va ser un text important sobre química.
Agricola va passar nou anys a la vila de Joachimsthal, a Bohèmia, actualment a la República Txeca. Joachimsthal és famosa per les seves mines d'argent i és l'origen de la paraula taler' que va esdevenir el dòlar. Després de Joachimsthal, passà la resta de la seva vida a Chemnitz, una important ciutat minera de Saxònia, les dues poblacions es troben a les Muntanyes Metal·líferes. Agricola va inventar uns quants centenars d'expressions llatines per a descriure la mineria medieval.

## Resum

Aquest llibre consta d'un prefaci i dotze capítols i compta amb nombrosos gravats sobre fusta,
Agricola adreça el seu llibre a importants aristòcrates alemanys el més important dels quals era Maurici elector de Saxònia i al seu germà August que el patrocinaven. En el prefaci descriu l'obra sobre la mineria d'antics escriptors, essent la seva font més antiga Plini el Vell. També descriu l'obra de contemporanis seus com és la de Calbus de Freiberg i la dels alquimistes.
Als dotze volums de l'obra Agrícola explica que la mineria no és només una tasca de sort sinó de prospecció que un cercador miner ha d'estar preparat científicament. Compta amb moltes referències als autors clàssics. Diu que la mineria és una activitat honorable. Al volum segon il·lustra com fer prospeccions mineres. Al llibre cinc mostra com s'han de fer les excavacions i al llibre nou la fosa de les menes. El volum deu explica la separació de l'or i de la plata usant àcids mentre que el llibre dotze fa referència a la fabricació de sal, sosa, alúmina, sofre, betum i vidre.

## Vegeu també

* De la Pirotechnia

## Referències

* ↑ Musson; Robinson. Science and Technology in the Industrial Revolution. University of Toronto Press, 1969, p. 26, 29.

## Enllaços externs

* Versió llatina del text Arxivat 2006-05-03 a Wayback Machine.
* Versió en anglès per Herbert Hoover/Lou Henry Hoover Arxivat 2009-12-09 a Wayback Machine.
* Edició Gutenberg
# Daniel Mindel

Daniel Mindel (27 de maig de 1958) és un director de fotografia sud-africà/estatunidenc. És conegut per haver treballat amb directors com: Ridley Scott, Tony Scott i J. J. Abrams.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Director |
| 1996 | Recon | Breck Eisner |
| 1998 | Enemy of the State | Tony Scott |
| 2000 | Shanghai Noon | Tom Dey |
| 2000 | Sand | Matt Palmieri |
| 2001 | Spy Game | Tony Scott |
| 2003 | Stuck on You | Germans Farrelly |
| 2005 | Domino | Tony Scott |
| 2005 | The Skeleton Key | Iain Softley |
| 2006 | Missió: Impossible III (Mission: Impossible III) | J. J. Abrams |
| 2009 | Star Trek | J. J. Abrams |
| 2012 | John Carter | Andrew Stanton |
| 2012 | Savages | Oliver Stone |
| 2013 | Star Trek Into Darkness | J. J. Abrams |
| 2014 | The Amazing Spider-Man 2 | Marc Webb |
| 2015 | Star Wars: The Force Awakens | J. J. Abrams |
| 2016 | Zoolander 2 | Ben Stiller |
# Daniel Morillo Prats

Daniel Morillo Prats (Eivissa, 21 de gener de 1988) és un tirador d'arc eivissenc. En competicions infantils a nivell d'Espanya obtingué diverses medalles de plata tant a títol individual com per equips. Participà en els Jocs Olímpics de Pequín del 2008, on fou eliminat a setzens de final i quedà en la 17a posició.

## Referències

* ↑ Entrada de l'esportista Arxivat 2009-12-18 a Wayback Machine. a l'Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera
* ↑ «Fitxa al COE». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 abril 2009].
# Dendrobates

Dendrobates és un gènere d'amfibis anurs neotropicals pertanyents a la família Dendrobatidae. Són tots anurs d'activitat diürna que viuen en zones selvàtiques i que presenten coloracions cridaneres (aposemàtiques) indicant els seus alts nivells de toxicitat, que en alguns casos pot ser perillosa per als éssers humans.

## Taxonomia

* Dendrobates auratus (Girard, 1855)
* Dendrobates azureus Hoogmoed, 1969 - Granota fletxa blava
* Dendrobates leucomelas Steindachner, 1864
* Dendrobates nubeculosus Jungfer and Böhme, 2004
* Dendrobates tinctorius (Cuvier, 1797)
* Dendrobates truncatus (Cope, 1861)
# David Menut

David Menut (Garait, 11 de març de 1992) és un ciclista francès, professional des del 2015. Actualment corre a l'equip HP BTP-Auber 93. Del seu palmarès destaca la París-Troyes de 2015.

## Palmarès

* 2013
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Eure-et-Loir
* 2014
** 1r a la París-Mantes-en-Yvelines
* 2015
** 1r a la París-Troyes

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Deep River

«Deep River» té aquests significats:
* Deep River (Iowa), entitat de població de l'estat d'Iowa (Estats Units)
* Deep River (Connecticut), entitat de població de l'estat de Connecticut (Estats Units)
# Edifici al carrer Corró, 23-25 (Granollers)

L'Edifici al carrer Corró, 23-25 és una obra de Granollers (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge entre mitgeres en parcel·la de doble cos, prové de la reforma d'una casa medieval, consta de planta baixa i dues plantes pis. La façana, arrebossada, es compon simètricament segons tres eixos, en el central sobresurt una tribuna de planta rectangular amb coberta de teula àrab, coronada per una barbacana recolzada en permòdols. De l'antiga edificació a la planta primera es conserven els balcons amb brancals i llindes de pedra. La llinda del costat nord destaca per la presència d'un escut.

## Referències

* ↑ «Edifici al carrer Corró, 23-25». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Eero Hyvärinen (desambiguació)

Eero Hyvärinen és el nom dels següents personatges:
* Eero Hyvärinen (1890-1973), gimnasta finlandès
* Eero Hyvärinen (motociclista), pilot de motociclisme finlandès nascut el 1954
# Cuspidina

La cuspidine és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la wöhlerita. El seu nom prové del mot grec cuspis, llança, per la forma característica dels seus cristalls maclats.

## Característiques

La cuspidine és un sorosilicat de fórmula química Ca₈(Si₂O₇)F₄. Cristal·litza en el sistema monoclínic en diminuts cristalls en forma de cap de llança. Presenta macles simples, lamel·lars i polisintètiques en {100}. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 5 a 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cuspidina pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Jaciments

La cuspidina va ser descoberta al mont Somma, a la província de Nàpols (Campània, Itàlia). També ha estat descrita a Alemanya, Àustria, el Brasil, el Canadà, França, els Estats Units, Grècia, l'Iraq, Irlanda, Israel, altres indrets d'Itàlia, el Japó, Namíbia, Nova Zelanda, Noruega, Palestina, Polònia, el Regne Unit, la República Democràtica del Congo, la República Txeca, Romania, Rússia, Sud-àfrica, Tanzània, Ucraïna i la Xina.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: augita, hornblenda, diòpsid, grossulària, biotita, flogopita, monticel·lita, wol·lastonita, calcita, espinel·la, magnetita i perovskita.

## Referències

* 1 2 3 «Cuspidine» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Cuspidine» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 15 de juliol 2012. [Consulta: 3 setembre 2018].
# El santuario no se rinde

El santuario no se rinde és una pel·lícula espanyola realitzada en 1949, dirigida per Arturo Ruiz Castillo ambientada en un episodi de la guerra civil espanyola, el setge del Santuari de la Mare de Déu de la Cabeza.

## Argument

Mentre puja per la rampa que condueix al Santuari de la Mare de Déu de la Cabeza, Marisa recorda els terribles dies que va passar en ell durant la Guerra Civil. Quan les línies republicanes van començar a avançar, Luis de Aracil l'havia portat fins al Santuari, defensat pels partidaris de l'alçament, on estaria més segura.
Allí dirigia la defensa el capità Cortés. Una altra plaça pròxima (el Palau de Sitio Nuevo), també era defensada per les forces revoltades, fins que es van replegar al Santuari. El Santuari era proveït de queviures per avió des de Còrdova i Sevilla, destacant en el proveïment el capità Carlos de Haya González. La major part dels morts van ser per la metralla de les bombes i el foc freqüent de fuselleria, encara que es conta que alguns assetjats van morir a conseqüència d'intoxicació per herbes, amb les quals s'alimentaven per falta d'aliments.
L'1 de maig de 1937, després d'una dura resistència de més de nou mesos de continuat assalt, el Santuari va ser pres per les forces republicanes. Es diu que la talla de la Verge de la Cabeza va ser amagada durant el setge, i mai es va trobar.

## Fitxa artística

* Alfredo Mayo (Luis de Aracil)
* Beni Deus
* Carlos Muñoz
* Casimiro Hurtado
* Eduardo Fajardo
* Fernando Fernández de Córdoba
* Fulgencio Nogueras
* Jacinto San Emeterio
* Jose María Lado
* Manuel Monroy
* Mary Lamar
* Modesto Blanch
* Pablo Álvarez Rubio
* Rafael Bardem
* Rufino Inglés
* Tomás Blanco (Capitán Cortés)
* Beatriz de Añara (Marisa)
* Boni Zaera

## Premis

Tomás Blanco va guanyar la Medalla del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics al millor actor principal.

## Referències

* ↑ TVE justifica 'El santuario no se rinde' el 18 de julio, El Periódico, 19 de juny de 2016
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1949». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 24 març 2016].
# El Còdol (Navès)

El Còdol és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 583.
# Dendrophryniscus berthalutzae

Dendrophryniscus berthalutzae és una espècie d'amfibi que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Silvano, D. & Garcia, P. 2004. Dendrophryniscus berthalutzae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 d'abril del 2008.
# Eleccions legislatives turques de 1977

Les eleccions legislatives turques de 1977 se celebraren el 6 de novembre de 1977 per a escollit els 450 diputats de la Gran Assemblea Nacional de Turquia. Foren les últimes eleccions abans del cop d'estat del 1980 a Turquia. El partit més votat fou el Partit Republicà del Poble, però li mancava majoria absoluta i cap partit li donava suport. Així el seu cap, Bülent Ecevit i el cap del Partit de la Justícia, Süleyman Demirel, se succeïren en el càrrec de primer ministre de Turquia enmig d'una forta crisi política i econòmica fins que una junta militar, després del cop d'estat, es va imposar el 1980 fins al 1983.
File:1977 Türkiye Milletvekili Genel Seçimleri.png

## Resultats

Resultats de les eleccions a l'Assemblea de Turquia de 6 de novembre de 1977.
| Partits | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Partits | No. | % | +− % | No. | +− |
| Partit Republicà del Poble (Cumhuriyet Halk Partisi) | 6.136.171 | 41.38 | | 213 | |
| Partit de la Justícia (Adalet Partisi) | 5.468.202 | 36.88 | | 189 | |
| Partit de Salvació Nacional (Milli Selâmet Partisi) | 1.269.918 | 8.57 | | 24 | |
| Partit del Moviment Nacional (Milliyetçi Hareket Partisi) | 951.544 | 6.42 | | 16 | |
| Partit per una Turquia Independent (Bağımsız Türkiye Partisi) | 369.592 | 2.49 | | 4 | |
| Partit de la Confiança Republicana (Cumhuriyetçi Güven Partisi) | 277.713 | 1.87 | | 3 | |
| Partit Democràtic (Demokratik Parti) | 274.484 | 1.85 | | 1 | |
| THB | 58.540 | 0.39 | | 0 | |
| Partit dels Treballadors de Turquia (Türkiye İşçi Partisi) | 20.565 | 0.14 | | 0 | |
| Vots vàlids | 14.823.943 | 100.00 | | 450 | |
| Vots nuls | 80.443 | | | | |
| Electorat | 21.206.848 | | | | |
| Participació | 72,42% | | | | |