OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1924 - Dos sense timoner masculí

Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1924 :
| Scull individual | homes |
| Doble scull | homes |
| Dos sense timoner | homes |
| Dos amb timoner | homes |
| Quatre sense timoner | homes |
| Quatre amb timoner | homes |
| Vuit amb timoner | homes |
| < 1920 1928 > ||
La prova del dos sense timoner masculí fou una de les set que es disputaren als Jocs Olímpics de París de 1924 i que formaven part del programa de rem. La prova es va disputar entre el 13 i el 17 de juliol de 1924, amb la presència de 6 remers, procedents de 3 països diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Països BaixosTeun Beijnen Willy Rösingh | FrançaMaurice Bouton Georges Piot | no es concedí |

## Resultats
### Sèries

Es disputaren el 13 de juliol. De les cinc tripulacions inscrites, dues, les de Suïssa i els Estats Units, no es presentaren, fent innecessàries les sèries i la repesca prevista.
1a sèrie :
| Pos. | Nació | Remers | Temps |
| 1 | França | Maurice Bouton - Georges Piot | 9'42"2 |
| 2 | Regne Unit | Gordon Killick - Thomas Southgate | 10'10"8 |
2a sèrie :
| Pos. | Nació | Remers | Temps |
| 1 | Països Baixos | Teun Beijnen - Willy Rösingh | 10'02"0 |

### Final

Es disputà el 17 de juliol. L'equip britànic no es presenta a la sortida, per la qual cosa la medalla de bronze no fou entregada.
| Pos. | Nació | Remers | Temps |
| 1 | Països Baixos | Teun Beijnen - Willy Rösingh | 8' 19"4 |
| 2 | França | Maurice Bouton - Georges Piot | 8' 21"6 |
| - | Regne Unit | Gordon Killick - Thomas Southgate | DNS |

## Bibliografia

* Comité olympique français. «Aviron». A: Librairie de France. Les Jeux de la VIII$^e$ Olympiade. Paris 1924. Rapport officiel (en francès), 1924, pp. 163-179 [Consulta: 21 maig 2018].

## Referències

* ↑ «Rowing at the 1924 Paris Summer Games: Men's Coxless Pairs». sports-reference.com [Consulta: 18 juny 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 17 juny 2018].

## Enllaços externs

* (anglès) Rem - París 1924 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Name the Man

Name the Man és una pel·lícula muda dramàtica supervivent estatunidenca del 1924 dirigida per Victor Sjöström i protagonitzada per Mae Busch i Conrad Nagel. Va ser produïda i distribuïda per Goldwyn Pictures en associació amb Cosmopolitan Productions.

## Argument

Quan arriba a casa tard una nit, el seu padrastre Dan Collister expulsa a Bessie de casa seva. Ella no té on anar. Bessie es fa amiga de Victor Stowell, fill del Deemster o jutge de l'illa de Man. Víctor està compromès amb Fenella Stanley, la filla del governador de l'illa. La Bessie passa la nit als apartaments d'en Victor. El millor amic de Victor, Alick Gell, li diu a Victor el seu amor per Bessie. Víctor veu una oportunitat per acabar amb la seva aventura amb Bessie. El pare de Victor mor i ell el succeeix com a Deemster. Més tard Bessie és arrestada i jutjada per matar el seu fill. El jutge que jutja el cas és Víctor, el pare del nen. Bessie és declarada culpable i ha de ser executada. Una multitud enfurismada s'aplega al voltant de la presó per demanar el nom de l'home. Hi ha dues dones que ho saben, Bessie i Fenella que havien desafiat en Víctor i obtingut la seva confessió. Bessie s'escapa de la presó, on està esperant la sentència de mort. Víctor és atrapat i apedrejat per la multitud per ajudar-la a escapar.

## Repartiment

* Mae Busch - Bessie Collister
* Conrad Nagel - Victor Stowell
* Hobart Bosworth - Christian Stowell
* Creighton Hale - Alick Gell
* Patsy Ruth Miller - Fenella Stanley
* Winter Hall - Gov. Stanley
* Aileen Pringle - Isabelle
* DeWitt Jennings - Dan Collister
* Evelyn Selbie - Lisa Collister
* Mark Fenton - Constable Cain
* Anna Dodge - Mrs. Quayle
* Mrs. Charles Craig - Mrs. Brown
* Cecil Holland - Coroner
* Lucien Littlefield - Sharf
* William Orlamond - Taubmam
* Charles Hill Mailes - Attorney General
* Andrew Arbuckle - Vondy

## Estat de preservació

Name the Man sobreviu a la Cinematheque royale de Belgique a Brussel·les, Cinemateket-Svenska Filminstitutet a Estocolm, i a l'arxiu Gosfilmofond a Moscou.

## Referències

* ↑ The AFI Catalog of Feature Films 1893-1993: Name the Man
* ↑ Progressive Silent Film List: Name the Man at silentera.com
* ↑ «Prince of Wales Theatre». Sunday Times (Perth, WA : 1902 - 1954), 29-11-1925, p. 3 [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ The Library of Congress / FIAF American Silent Feature Film Survival Catalog: Name the Man

## Enllaços externs

* Articles relating to Name the Man at Trove (National Library of Australia)
* Stills at silenthollywood.com
* Stills and poster at silentfilmstillarchive.com
# Some Kind of Monster

«Some Kind of Monster» té aquests significats:
* «Some Kind of Monster» (cançó), cançó de Metallica
* Some Kind of Monster (EP), EP de Metallica
* Some Kind of Monster (pel·lícula), documental relacionat amb la cançó
# Little Raven

Ohnasite o Little Raven (18??-1889) fou un cabdill arapaho. El 1861 signaria el Tractat de Fort Wise amb els EUA juntament amb els xeienes, i el 1863 visità Washington. El 1870 tornaria a visitar Washington i, amb bona part de la seva tribu, fou traslladat a Oklahoma, al costat dels xeienes del Nord, on va viure fins a la seva mort.
# Celina (Ohio)

Celina és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 10.303 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Celina tenia 10.303 habitants, 4.191 habitatges, i 2.745 famílies. La densitat de població era de 906,2 habitants per km².
Dels 4.191 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.057 $ i la renda mediana per família de 44.901 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.467 $ mentre que les dones 22.008 $. La renda per capita de la població era de 18.200 $. Aproximadament el 8,1% de les famílies i l'11,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Celina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Celina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Refrany

Un refrany (del llatí refringere) és l'exposició en forma de sentència d'una idea, de la qual traspua una conclusió, ensenyament o norma de conducta. La paremiologia és l'estudi dels refranys. N'és un exemple: «Advocats i procuradors, a l'infern de dos en dos». Amb algunes lleus diferències, és sinònim de dita, proverbi i màxima.
El refrany és una oració que es diu sempre igual, no admet variacions. Acostuma a tenir un origen antic i fa referència a diversos temes: el temps, la feina, les malalties, la gent dels llocs, el comportament humà, remeis de salut... Sempre conté un ensenyament. Sol utilitzar el recurs de la rima (permet memoritzar-lo millor) i de vegades conté metàfores, és a dir, té un significat figurat, no pas literal. Els refranys venen de la tradició oral, reflecteixen la forma de fer i de ser dels pobles en una època particular. Alguns tenen validesa avui dia i d'altres són caducs i retrògrades en el fons.
Hi ha diversos reculls de refranys i normalment s'organitzen segons la temàtica. Hi ha refranys de molts tipus, com per exemple: «Al maig, cada dia un raig».
«Molts refranys catalans procedeixen del llatí o del grec, d'altres, dels textos bíblics, de filòsofs orientals í cristians, de la literatura medieval, de cobles i de rondalles populars, etc. En definitiva, de totes aquelles manifestacions que reflecteixen experiències comunes i d'un cert valor universal. El pes decisiu en la configuració de la nostra cultura, de la nostra memòria col·lectiva, i en la mateixa estructura lèxica de la llengua, ha motivat l'elaboració d'aquest recull general fet des de l'actualitat.»

## Referències

* ↑ «-logy». Online Etymology Dictionary. Douglas Harper. [Consulta: 7 març 2017].
* ↑ «Frases fetes i refranys». Govern d'Andorra. [Consulta: 19 agost 2020].
* ↑ Badia i Pujol, Jordi. «Hem posat deu mil refranys catalans a internet». Vilaweb, 31-01-2020. [Consulta: 19 agost 2020].
* ↑ Maria Conca i Martínez: Els refranys catalans, València: Tres i Quatre, 1988.

## Bibliografia

* Gargallo i Gregori, José, El Refranyer

## Enllaços externs

* El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir
* Llista de refranys
* Paremiologia comparada digital
Viccionari
# Mussolet de Cuba

El mussolet de Cuba o mussolet cubà (Glaucidium siju) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita els boscos de Cuba i l'illa de la Juventud. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Mussolet de Cuba». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 4 febrer 2023 (català)
* ↑ Mussolet cubà a CERCATERM Rev. 06/10/2012
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 253. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Cuban Pygmy-owl. Glaucidium siju» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 gener 2023].
# Son Espases

Son Espases és una antiga possessió de la ciutat de Mallorca situada a l'Horta d'Amunt el topònim del qual es conserva actualment en diversos elements de les terres que abraçava. Les terres de Son Espases s'estenen entre el camí dels Reis, el Monestir de la Real i el camí homònim, el camí de Valldemossa i el Torrent d'en Barberà. Fou dividida el segle xix en Son Espases Vell, al sud, i Son Espases Nou, al nord: la primera fou convertida pràcticament tota en l'Hospital de Son Espases, mentre que la segona manté la condició de possessió agrícola i gairebé no ha patit parcel·lacions.
Pren el nom de la família que la posseïa, documentada del segle xvii ençà. El 1805, quan era propietat dels Feliu, fou dividida en dos: Son Espases Vell, al sud, comprenia les antigues cases, mentre que Son Espases Nou, al nord, s'articulà entorn d'unes cases de nova construcció. Son Espases es troba a l'Horta d'Amunt, una zona de gran valor agrícola per tal com és regada per les fonts de Tramuntana que porten aigua a la ciutat de la fundació ençà. Durant la Conquesta de Mallorca, el Rei en Jaume establí el campament a una zona que devia ser ben pròxima a Son Espases, per tal com les fonts indiquen que el veí Monestir de la Real s'alçà damunt l'antic campament. Son Espases, doncs, era una població rica en producció agrícola. Les seves terres eren regades amb l'aigua procedent de la Font de la Vila i de la Font d'en Baster, on arribava per les síquies corresponents.
El 2003 Son Espases Vell fou comprat per l'Ajuntament i cedit a la CAIB per un projecte d'hospital per substituir el de Son Dureta. El 2006 començaren les obres de l'hospital amb una gran polèmica per l'impacte en l'entorn i la destrucció del patrimoni, i fou inaugurat el 2010. Tot plegat tengué un gran cas de corrupció associat, el Cas Son Espases.
Durant les obres de l'hospital es descobrí un important jaciment, el jaciment de Son Espases, que contenia un campament romà datable dels segles ii i i aC i que s'ha identificat amb el campament previ a la fundació de la Palma romana. El campament fou traslladat uns metres més amunt, devora les cases de la possessió, les quals foren restaurades i actualment resten a l'espera d'esser convertides en un centre d'interpretació pel jaciment, de gran importància per la història de la ciutat.

## Referències

* 1 2 3 Bibiloni, 2012.
* ↑ Valero, 2008, p. 187.
* 1 2 Escanelles, 2008.
* ↑ Marí, Francesca «Palma es fundà a Son Espases». Diari de Balears, 27-06-2011 [Consulta: 1r juny 2020].

## Bibliografia

* Bibiloni, Gabriel. «Son Espases, camí de». A: Els carrers de Palma. Palma: Gabriel Bibiloni, 2012, p. 746. ISBN 978-84-616-2222-1.
* Escanelles, Miquel Àngel. «Horta Baixa». ToponímiaMallorca.net, 2008. [Consulta: 1r juny 2020].
* Valero, Gaspar. Els noms de fora porta de la ciutat de Mallorca. Palma: Ajuntament de Palma, 2008.
# Quincy (Califòrnia)

Quincy és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 1.954 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Quincy tenia 1.879 habitants, 858 habitatges, i 479 famílies. La densitat de població era de 171,1 habitants/km².
Dels 858 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,2% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 44,1% no eren unitats familiars. En el 38,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.508 $ i la renda mediana per família de 40.536 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.438 $ mentre que les dones 27.411 $. La renda per capita de la població era de 19.944 $. Entorn del 5,1% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Quincy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Quincy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Llengües kele-tsogo

Les llengües kele-tsogo són una proposta de grup filogenètic dins de les llengües bantus, que en la classificació de Guthrie pertanyen als grups B.10-30. D'acord amb Nurse i Philippson (2003), el grup inclou:
* Llengües kele (B.20)
* Tsogo-Myene
** Myene (B.10)
** Llengües tsogo (B.30)

## Comparació lèxica

Els numerals para diferents branques de les llengües kele-tsogo són:
    GLOSSA PROTO- KELEMyene PROTO- TSOGO PROTO- KELE- TSOGO '1'*-wotu / *-mootumɔ̀ɾì*-wo / *moti*-wo / *moti '2'*-balɛmbànì*-bali*-bali '3'*-ʦatu ~ *-tʰatuʧáɾó*-tʰato*-tʰatu '4'*-naináyì*-nai*-nai '5'*-taːnuòtání*-tani*-taːnu '6'*n-tobaòɾówá*mo-toba*n-toba '7'*-ʦaːmbi6 + 1*ʦambwi*-ʦaːmbi '8'*mwambiè-nánáyì*ɣe-nana*-nana '9'*-bwa10 - 1*buka*-bwa '10'*-kumi ~ *-ʤumiìɣómí*n-ʣima*-kumi ~ *-ʤumi

## Referències

* ↑ «Bantu Numerals (E. Chan)». Arxivat de l'original el 2015-06-02. [Consulta: 8 febrer 2016].

## Bibliografia

* Nurse & Philippson (2003), The Bantu Languages.
# Sphoeroides rosenblatti

Sphoeroides rosenblatti és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 21,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 4-17 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: Costa Rica i Panamà.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Walker, H.J. Jr. i W.A. Bussing, 1996. Two new pufferfishes fo the genus Sphoeroides from the Eastern Pacific. Copeia (3):677-684.
* ↑ Scot Duncan, R. i W.A. Szelistowski, 1998. Influence of puffer predation on vertical distribution of mangrove littorinids in the Gulf of Nicoya, Costa Rica Oecologia 117:433-442.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Shipp, R. L. i R. W. Yerger, 1969: A new puffer fish, Sphoeroides parvus, from the western Gulf of Mexico, with a key to species of Sphoeroides from the Atlantic and Gulf coasts of the United States. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 82: 477-488.
* Tortonese, E., 1986. Tetraodontidae. p. 1341-1347. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen, E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean, UNESCO, París, França. Vol. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Castell de Ljubljana

El Castell de Ljubljana (en eslovè: Ljubljanski Grad) és un castell medieval situat dalt del turó del Castell a Ljubljana, Eslovènia, que domina el centre de la ciutat. La zona que envolta l'actual castell es troba habitada des de l'any 1200 aC, i és probable que el cim del pujol fos una fortalesa de l'exèrcit romà després que celtes i il·liris hi construïren fortificacions.
Esmentat per primera vegada el 1144 com a seu del ducat de Caríntia, el castell és destruït quan el ducat passa a les mans dels Habsburg el 1335. Entre 1485 i 1495 es construeix el castell actual i s'erigeixen les torres. El seu objectiu era el de defensar el Sacre Imperi Romanogermànic de la invasió otomana i també de les revoltes camperoles. Als segles xvii i xviii, el castell es converteix en arsenal i hospital militar. Va ser danyat durant el període napoleònic i, una vegada de tornada a l'Imperi Austríac, passa a ser presó fins a l'any 1905, reprenent aquesta funció durant la Segona Guerra Mundial. La torre principal del castell data de 1848 i en ella vivia un guàrdia la missió del qual era la de disparar canons per advertir a la ciutat en cas d'incendi o per anunciar esdeveniments i visites importants.
El 1905 la ciutat de Ljubljana compra el castell, sofrint una sèrie de reformes en els anys seixanta. Des de la seva finalització, el castell és una atracció turística i lloc on tenen lloc diversos esdeveniments culturals. Des de l'any 2007 un funicular connecta el centre de la ciutat amb el castell.

## Història

Segons les restes arqueològiques, l'àrea de l'actual castell ha estat poblada de forma continuada des de l'any 1200 aC, on es construïren els primers assentaments i les posteriors fortificacions.
El castell és esmentat per primera vegada el 1144 com a seu dels ducs de Carintia Spanheim.
Al segle xv, el castell es va ampliar amb una capella i es reforçà l'entrada amb murs, torres i un pont. Als segles xvi i xvii s'anà ampliant gradualment.
Com que no era la casa de cap rei ni persona noble important i les fortificacions en aquesta àrea ja no eren necessàries, el castell va perdre la seva importància. Els costos de manteniment eren massa alts i va començar a deteriorar-se.

## Referències

* ↑ «Ljubljanski grad / Ljubljana Castle» (en anglès). [Consulta: 30 juliol 2008].
* ↑ «City castle in Ljubljana» (en anglès). [Consulta: 30 juliol 2008].
* ↑ «Festival Ljubljana» (en anglès). [Consulta: 30 juliol 2008].
# Anaireta de les Juan Fernández

El anaireta de les Juan Fernández (Anairetes fernandezianus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones arbustives i matolls de les illes Juan Fernández, a l'illa Robinson Crusoe.

## Referències

* ↑ «Anaireta de les Juan Fernández». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Sos

«Sos» té aquests significats:
* Biografies:
** Sos de Pèrgam, artista grec
** Sos (artista), artista grec
* Toponímia:
** Sos del Rei Catòlic, municipi d'Aragó, a la comarca de les Cinc Viles
** Castilló de Sos, municipi d'Aragó, a la comarca de la Ribagorça
* Acrònims: SOS, nom comú amb el que es designa el senyal de socors en el codi Morse
# Quint Cervidi Escèvola

Quint Cervidi Escèvola (en llatí: Quintus Cervidius Scaevola) va ser un jurista romà del temps d'Antoní Pius, al segle ii. Va fer uns comentaris de les lleis de Luci Ver i Marc Aureli en termes que donen a entendre que eren vius quan ho escrivia. Marc Aureli el va utilitzar com a conseller legal, segons Juli Capitolí, que diu: usus est Scaevola praecipue juris perito. No és segur que sobrevisqués Marc Aureli (mort el 180). Septimi Sever, després emperador, i Papinià van ser deixebles seus, diu Espartià. Podria ser viu encara quan Septimi Sever era emperador i Juli Paule ja exercia de jurista, segons el Digest.
Algunes de les seves Responsa les donava amb una sola paraula. El seu estil és comprimit i obscur, però va gaudir de gran reputació. El Codi Teodosià parla de Cervidi Escevola com a "Prudentissimus omnium Jurisconsultorum". Al Digest, on consten 307 referències a Escevola, figuren alguns títols dels seus escrits:
* Digestorum Libri quadraginta, que parla dels mateixos temes que es donen més breument a l'obra Responsorum Libri sex.
* Viginti Libri Quaestionum.
* Libri quatuor Regularum.
* Liber singularis Quaestionum publice tractarum, sobre temes judicials.
L'índex florentí també menciona un Liber Singularis de Quaestione Familiae, encara que aquest títol es podria atribuir a Quint Muci Escèvola.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 731.
# Leopoldo Luque

Leopoldo Luque (Santa Fe, 3 de maig de 1949 – Mendoza, 15 de febrer de 2021) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ «Leopoldo Luque, el primer jugador que anotó cinco goles en un clásico». El Litoral, 31-01-2009.
* ↑ «Luque, Leopoldo». National Football Teams. [Consulta: 4 maig 2017].
* ↑ Leopoldo Luque Fitxa i estadístiques a la FIFA