OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eulogio de Vega Colodrón

Eulogio de Vega Colodrón (Rueda; 21 de gener de 1901-Valladolid; 8 de juliol de 1995) va ser un llaurador i polític socialista espanyol. Va ser alcalde de la seva localitat natal i va ser un topo, que va romandre amagat fins a 1964, per a escapar de la repressió franquista.

## Biografia

Eulogio de Vega era llaurador. Amb quinze anys va ingressar en la Societat d'Agricultors i Oficis Diversos de la UGT. Entre 1923 i 1926 va estar en Melilla complint el servei militar i va participar en la Guerra del Marroc. Allí va col·laborar amb El Socialista, utilitzant, en ser soldat, el pseudònim «Un joven de Rueda». En tornar a Rueda es va casar amb Julia de Mota. Abans de l'esclat de la Guerra Civil van tenir tres fills, Eustaquio, Paula i Juliol. En 1930 va participar en la fundació de la Federació Nacional de Treballadors de la Terra. En 1933 va ser elegit secretari de la UGT a la província de Valladolid.
En les eleccions municipals d'abril de 1931 va ser elegit regidor, sent elegit alcalde pels membres de la corporació. Es va mantenir en el lloc fins a 1934, quan va ser empresonat per la seva participació en els successos revolucionaris d'octubre d'aquest any. Després del triomf del Front Popular en les eleccions de febrer de 1936 va ser posat en llibertat i va retornar a l'alcaldia.
Amb el triomf de la revolta militar de juliol de 1936, Eulogio de Vega es va amagar. Inicialment ho va fer en un maizal, després en un pou en el qual s'havia excavat una cova que servia d'amagatall a altres tres persones. En arribar l'hivern, es va ocultar a la seva casa, amb la complicitat de la seva dona. En 1944 van tenir una filla, Josefa, que per a allunyar sospites, la seva dona va tenir en Úbeda, on vivien uns familiars, i on es va quedar a viure, sense saber que Julia, a qui anomenava «tia», era la seva mare. No obstant això, va ser inscrita en el registre civil amb els cognoms de tots dos pares, la qual cosa, quan es va casar vint anys després, va portar a la policia a donar amb el seu parador. El 30 de setembre de 1964 va ser detingut per la policia a la seva casa. No obstant això, el tribunal militar li va posar en llibertat l'1 d'octubre, per no trobar cap motiu que justifiqués la detenció.
Després de la mort de Franco, De Vega va ser nomenat president de la Federació Provincial Socialista de Valladolid, si bé va abandonar poc després el càrrec.

## Referències

* ↑ Eulogio de Vega Colodrón, Diccionario Biográfico del Socialismo Español
* ↑ «Estaba escondido en su casa desde 1936». ABC [[[Madrid]]], 04-10-1964.
* ↑ Liberado un ‘Topo’ en La Rubia, El Norte de Castilla, 22 de març de 2014

## Enllaços externs

* «Media vida escondidos por temor a las represalias de la guerra». El País [[[Madrid]]], 04-11-1977.
# Espiner dels bambús

El espiner dels bambús (Clibanornis dendrocolaptoides) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).
El seu hàbitat són els boscos de bambú de les terres baixes del sud-est del Brasil, sud-est del Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Espiner dels bambús». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# El Llor (Llobera)

El Llor és una masia situada al municipi de Llobera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Catàleg de masies i cases rurals». Ajuntament de Llobera. [Consulta: 26 desembre 2021].
# Estació de trens de Bettembourg

L'Estació de trens de Bettembourg (en luxemburguès: Gare Beetebuerg; en francès: Gare de Bettembourg, en alemany: Bahnhof Bettemburg) és una estació de trens que es troba a Bettembourg al sud de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 60 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb les Terres Roges al sud del país. És la principal cruïlla de la Línia 60, amb la divisió de línia en tres diferents branques després de Bettembourg.

## Servei

Bettembourg rep els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) i Regional Express (RE) amb relació a la línia 60 CFL entre Ciutat de Luxemburg i Rodange, o Ciutat de Luxemburg a Rumelange. Y pels trens de Transport express régional (TER) amb relació la Línia 90 CFL entre Ciutat de Luxemburg i Nancy (França)

## Referències

* ↑ «Horaris» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 18 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Bettembourg Arxivat 2014-12-20 a Wayback Machine.
* Gare Bettembourg
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Berchem | Re Chemins de Fer Luxembourgeois línia 60 CFL | Noertzange | Rodange |
| Luxemburg | Luxemburg | Re Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60a | Dudelange-Burange | Volmerange-les-Mines |
| Luxemburg | Luxemburg | RE Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60b | Noertzange | Rumelange |
| Luxemburg | Berchem | RB Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60 CFL | Noertzange | Rodange |
| Luxemburg | Berchem | RB Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 60 CFL | Noertzange | Athus |
| Luxemburg | Luxemburg | TER Chemins de Fer Luxembourgeois Línia 90 CFL | Hettange-Grande | Metz-Ville o Nancy-Ville |
# Estació de trens de Capellen

L'Estació de trens de Capellen (en luxemburguès: Gare Capellen; en francès: Gare de Capellen, en alemany: Bahnhof Capellen) és una estació de trens que es troba a Capellen al sud-oest de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 50 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb l'oest del país i la ciutat belga d'Arlon.

## Servei

Mamer rep els serveis ferroviaris pels trens de Regionalbahn (RB) amb relació a la línia 50 CFL entre Ciutat de Luxemburg i Kleinbettingen, o Arlon a Bèlgica.

## Referències

* ↑ «Horaris» (PDF). cfl.lu/. Arxivat de l'original el 2015-05-13. [Consulta: 18 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de trens de Luxemburg

## Enllaços externs

* Capellen Arxivat 2019-09-03 a Wayback Machine.
* Gare Capellen
| Direcció precedent | Parada precedent | Trens | Trens | Trens | Parada següent | Direcció següent |
| Luxemburg | Mamer | | RB Chemins de Fer Luxembourgeois línia 50 CFL | | Kleinbettingen | Fi de recorregut o Arlon |
# Euros (mitologia)

Segons la mitologia grega, Euros (en grec antic Εύρος) era la personificació del vent de l'est i era una de les quatre divinitats de l'element aeri. Es correspon aproximadament amb el Volturnus dels romans.
És el fill d'Astreu i d'Eos (l'Aurora), i el germà de, Bòreas, Notos i Zèfir. S'associa a la tardor i a les seves tempestes de pluja.
Es diu que la seva llar és prop del Palau d'Hèlios. També és anomenat Afeliota, "que prové del sol".

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 90. ISBN 8429741461.
Viccionari
# Euroràdio

Euroràdio és el nom del sistema de comerç internacional de programes de so digitalitzat de la Unió Europea de Radiodifusió (UER).
L'1 de setembre de 1989, Euroràdio va llançar una xarxa de satèl·lits per afavorir el desenvolupament dels serveis de radiodifusió, des de llavors l'organització ha incrementat el nombre dels seus membres. Actualment, compta amb 73 en 56 països.
Euroràdio compta amb una entitat interna denominada Departament Ràdio Clàssic o Euroràdio Clàssics i és la responsable de la planificació d'aproximadament 1.900 esdeveniments per any, en directe o gravats. Aquesta inclou concerts simfònics, òperes i concerts de jazz.
No obstant això, es va anunciar el llançament d'un concurs organitzat per la comunitat LGBTQ anomenat Festival Euroràdio de la Cançó i l'Art Eròtic, un festival per a majors de 18 anys i que organitzaria per a la dècada dels anys 2020, que tindria una versió semblant al concurs de la cançó d'Eurovisió.

## Referències

* 1 2 «Datos: Miembros de Euroradio». Arxivat de l'original el 2017-05-29. [Consulta: 19 setembre 2021].

## Vegeu també

* Unió Europea de Radiodifusió
* Eurovisió
# El Perdigón

El Perdigón és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Entrala i Tardobispo, al sud amb Casaseca de Campeán, a l'est amb Morales del Vino i a l'oest amb San Marcial.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 905 | 773 | 785 | 780 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Aniceto Feo Ledesma | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Amelia García Rivera | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Estadi Santo Domingo

* No s'ha de confondre amb Estadi Municipal de Santo Domingo.
L'Estadi Santo Domingo és un estadi de futbol situat a Alcorcón, a la Comunitat de Madrid, on hi juga els seus partits com a local l'Agrupación Deportiva Alcorcón. Es va inaugurar el 1999 amb un partit contra el Reial Madrid que va acabar 0-0. Té una capacitat de 5.000 espectadors, tots asseguts.
El 27 d'octubre de 2009, l'estadi fou escenari d'una recordada victòria de l'AD Alcorón contra el Reial Madrid en un partit de Copa del Rei que va acabar amb un resultat de 4-0, anomenat per la premsa «El Alcorconazo». En aquella època l'equip estava encara a Segona Divisió B. El partit de tornada al Santiago Bernabeu va acabar amb un resultat d'1-0 que va implicar l'eliminació de l'equip de la capital.

## Partits internacionals

L'estadi va allotjar un partit internacional de la selecció espanyola de futbol sub-21, contra Rússia, el dia 25 de març de 2013, amb victòria espanyola per 3 gols a 1.
El 14 de novembre de 2019 s'hi disputà el partit entre las seleccions Sub-21 d'Espanya i de Macedònia del Nord, dins el grup 6 de classificació per l'Eurocopa d'Hongria i Eslovènia de 2021. El partit el guanyaren els espanyols per 3 a 0. El dia 13 d'octubre de 2020 s'hi disputà un altre partit de la selecció sub-21 d'Espanya, contra el Kazajistan, també dins el grup 6 de classificació per l'Eurocopa 2021. El resultat fou de 3 a 0 a favor de l'equip espanyol.

## Referències

* ↑ Rincón, Jaime «Cinco años del 'Alcorconazo'». Marca, 27-10-2014 [Consulta: 19 agost 2021].
* ↑ 20 Minutos. «'La rojita' derrota a Rusia (3-1)» (en castellà), 25-03-2013.
* ↑ EFE. «El España-Macedonia del Norte Sub-21, en Alcorcón» (en castellà). Sport, 24-09-2019.
* ↑ Javier G. Gómara. «La ‘Rojita’, con Ansu Fati, golea a Macedonia del Norte en Alcorcón» (en castellà). Mundo Deportivo, 14-11-2019.
* ↑ MUNDODEPORTIVO.COM. «Espanya-Kazajstan sub 21, el 13 d'octubre a Alcorcón» (en castellà). Mundo Deportivo, 16-09-2020.
* ↑ EuropaPress. «España sub-21 se clasifica para la Eurocopa por la puerta grande tras vencer (3-0) a Kazajistán» (en castellà). COPE, 13-10-2020.

## Enllaços externs

* Informació a la pàgina web de l'AD Alcorcón Arxivat 2015-04-09 a Wayback Machine. (castellà)
# Estany de Can Torrent

L'Estany de can Torrent és un estany d’inundació temporal, que conserva aigua pràcticament tot l'any al sector principal, situat al nord-est, i s'estén fins a assolir una superfície molt superior a les èpoques molt plujoses. El conjunt de la zona humida ocupa una superfície de 6,38 Ha. Pel que fa a la vegetació, a l'estany hi ha un bosc de ribera molt ben constituït, dominat pel salze blanc (Salix alba) i el freixe de fulla petita (Fraxinus angustifolia). S'hi troba gatell (Salix cinerea subsp.oleifolia), om (Ulmus minor), pollancres (Populus nigra), etc. Destaca la presència d'un extens herbassar graminoide de jonca d'estany (Scirpus lacustris).
També apareixen canyissars, bogars i zones de creixenars amb glicèria. Entre les espècies, cal destacar la presència d'aloc (Vitex agnus-castus), lliri groc (Iris pseudacorus), la rubiàcia (Galium palustris), la ranunculàcia (Ranunuculus fluitans), diverses espècies de càrex, etc.
En relació a la fauna, cal fer esment del tritó palmat (Lissotriton helveticus) i de dos crustacis força singulars: el copèpode Mixodiaptomus kupelwieseri i el cladòcer Tretocephala ambigua. Les principals amenaces sobre aquest espai són la disminució dels nivells piezomètrics i la possible reconversió a terreny agrícola. Recentment s'ha efectuat diferents plantacions d'arbredes (pollancres) al sector sud, probablement amb la intenció de dessecar l'estany. Hi ha un pou, potser en desús, al sector sud-est, i alguna edificació metàl·lica mig enrunada, potser també relacionada amb la captació d'aigües. L'Estany de Can Torrent, juntament amb l'estany de can Raba, el braç esquerre de l’illa del riu Tordera, l'estany de la Júlia i els Prats d'en Gai constitueixen l'espai del PEIN «Estanys de Tordera». Aquestes zones conserven petits estanyols propis de les planes al·luvials del riu Tordera, que són el testimoni actual d'antigues zones humides que devien ocupar una major extensió a la vall baixa de la Tordera, en contacte amb el seu delta.

## Referències

* 1 2 3 «Estany de Can Torrent». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 5 de desembre 2014. [Consulta: 25 febrer 2014].
# El Pla d'Olius

El Pla d'Olius és una masia del municipi d'Olius inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular, orientada nord- sud, amb teulada a doble vessant. La façana principal es troba a la cara nord, porta d'arc de mig punt adovellada, l'arc escapçat per un balcó construït posteriorment. A la cara sud, s'hi ha obert també posteriorment una altra porta. L'entrada és de pedra i en una de les parets laterals hi ha una gran arcada d'arc de mig punt, resseguida per grosses dovelles, actualment cegada i amb la part superior tapada per la paret construïda al damunt. Cal ressaltar la construcció adossada a la cara nord, en forma de torre rectangular i possiblement la part més antiga de la casa. Parament de pedres irregulars i sense tallar.
A l'entorn de la casa hi ha diversos coberts, amb sostres de bigues i entrada d'arc de mig punt adovellada.

## Història

Masia del segle XVII-XVIII, de la qual no hem trobat gaires referències històriques. Al segle xix, passaren a habitar-la gent del Vilar de Simosa, reformant pràcticament tota la casa. En resta un arc a l'entrada, tapiat per una paret que possiblement fos l'arcada d'entrada de la primitiva construcció.
Segons fonts orals, l'arc que es va tapiar podria ser l'entrada principal de la casa antiga del Pla, l'actual és una construcció del segle xvi, però la documentació de la casa és molt anterior.

## Referències

* 1 2 3 4 «El Pla d'Olius». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* El Pla d'Olius, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# El Pla de Baix

«El Pla de Baix» té aquests significats:
# Fageda del Retaule

La Fageda del Retaule és un bosc de faigs situat dins el Parc Natural dels Ports. És la fageda més meridional dels Països Catalans i de la península ibèrica. Sobreviu en el barranc del retaule, enmig de les Vallcaneres.
En aquest bosc caducifoli, en molt poc espai, hi conviuen multitud d'espècies i atresora dos arbres monumentals colossals, de més de 400 anys: el Faig Pare i el Pi Gros.

## Referències

* ↑ Pellicer, Vicent. Guia de les Terres de l'Ebre. Valls: Cossetània edicions, 2007, p. 43. ISBN 978-84-9791-274-7.
# Fecenia ochracea

Fecenia ochracea és una espècie d'aranya araneomorfa de la família dels psècrids (Psechridae). Fou descrita per primera vegada l'any 1857 per Doleschall.
Aquesta espècie es troba a: les Filipines, a Luzon; Malàisia oriental; Singapur; Indonèsia a Sumatra, al Kalimantan, a Java, a les Moluques i a Nova Guinea occidental; Papua Nova Guinea a Nova Guinea oriental, en Nova Irlanda i en Nova Bretanya; Salomon, a Nova Geòrgia; Austràlia, al Nord del Queensland.
La closca dels mascles fa de 4,2–4,7 mm de llarg per 2,8–3,4 mm d'ample; l'abdomen, de 4,8–7,1 mm de llarg per 2,0–3,3 mm d'ample. La closca de les femelles fa de 3,2–6,9 mm de llarg per 2,2–4,3 mm d'ample; i l'abdomen, de 4,5–9,3 mm de llarg per 2,2–5,2 mm d'ample.

## Sinonímies

Segons el World Spider Catalog amb data de 5 de gener de 2019, té reconegudes les següents sinonímies:.
* Tegenaria ochracea Doleschall, 1859
* Mezentia angustata Thorell, 1881
* Fecenia maforensis Simon, 1906
* Fecenia montana Kulczynski, 1910
* Fecenia oblonga Rainbow, 1913
* Fecenia cinerea Hogg, 1914
* Fecenia buruana Reimoser, 1936

## Referències

* 1 2 Doleschall, L. (1859). Tweede Bijdrage tot de kennis der Arachniden van den Indischen Archipel. Acta Societatis Scientiarum Indica-Neerlandica 5: 1-60.
* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Psechrus argentatus Doleschall, 1857 en la família Psechridae +base de dades. Accés el 6 de gener de 2019.
* 1 2 Bayer, 2011 : Revision of the pseudo-orbweavers of the genus Fecenia Simon, 1887 (Araneae, Psechridae), with emphasis on their pre-epigyne. ZooKeys, n.153, p.1-56 (text íntegre).
* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Fecenia ochracea (Doleschall, 1859) en la família Psechridae +base de dades. Accés el 5 de gener de 2019.
# Febus

L'agència Febus va ser fundada per Nicolás María de Urgoiti el 1924, per tal de cobrir les notícies als seus diaris El Sol i La Voz, dos dels rotatius més importants de l'època.
Es va fundar el 1924 per competir amb l'Agència Fabra. En aquell moment també va fundar altres organismes, com Iberia o la catòlica Spes.
Estava situada al carrer Álvarez Quitero, 2 de Madrid. Després de la dictadura de Primo de Rivera, així com El Sol i La Voz, van canviar de propietaris. Un dels seus directors més importants va ser Fernando Sánchez Monreal, que va dirigir-la fins al seu afusellament el setembre de 1936, juntament amb Luis Díaz Carreño.
Durant la guerra civil, l'agència Febus va abastar els diaris més rellevants de la zona republicana, entre els quals, ABC (de Madrid), El Sol, La Voz, Mundo Obrero, Política, Claridad o La Vanguardia.
Va tenir col·laboradors com Jesús i Daniel Martínez Tessier, José Robledano Piqueras, José Luis Moreno, Modesto Sánchez Monreal o Jaime Menéndez "El Chato". El 28 de març de 1939, després de l'entrada a Madrid de les tropes franquistes, l'agència Febus va desaparèixer. La seva estructura seria aprofitada per l'agència EFE, que es formaria com una barreja de les agències de Febus, Fabra i Faro.

## Referències

* ↑ La información internacional en el mundo hispanohablante.. Editorial Complutense, 1995.
# Eleccions legislatives austríaques de 1962

Les eleccions legislatives del 1962 a Àustria, al Consell Nacional van ser el 18 de novembre de 1962. Els populars foren la força més votada i Alfons Gorbach fou nomenat canceller.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 18 de novembre de 1962 al Consell Nacional d'Àustria
| Partits | Partits | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| | Partit Popular d'Àustria (Österreichische Volkspartei) | 2.024.501 | 45,4 | +2,1 | 81 | +2 |
| | Partit Socialdemòcrata d'Àustria (Sozialdemokratische Partei Österreichs) | 1.960.685 | 44,0 | -0,8 | 76 | -2 |
| | Partit Liberal d'Àustria (Freiheitliche Partei Österreichs) | 313.895 | 7,0 | -0,7 | 8 | = |
| | Comunistes i Socialistes d'Esquerra (Kommunisten und Linkssozialisten ) | 135.520 | 3,04 | -0,23 | — | ±0 |
| | Partit Federalista Europeu d'Àustria Europäische Föderalistische Partei Österreichs | 21.530 | 0,5 | - | - | - |
| | Total (participació 92,73%) | 4.456.002 | 100.0 | | 165 | |
| Font: Siemens Austria, BMI ||||||||
# Eleccions legislatives austríaques de 1983

Les eleccions legislatives del 1983 a Àustria, al Consell Nacional van ser el 24 d'abril de 1983. Els socialdemòcrates foren la força més votada i Fred Sinowatz fou nomenat canceller.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 24 d'abril de 1983 al Consell Nacional d'Àustria
| Partits | Partits | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata d'Àustria (Sozialdemokratische Partei Österreichs) | 2.312.529 | 47,6 | -3,4 | 90 | -5 |
| | Partit Popular d'Àustria (Österreichische Volkspartei) | 2.097.808 | 43,2 | +1,3 | 81 | +4 |
| | Partit Liberal d'Àustria (Freiheitliche Partei Österreichs) | 241.789 | 5,0 | -1,1 | 12 | +1 |
| | Verds Units d'Àustria-Llista Tollman (Vereinte Grüne Österreichs-Liste Tollman) | 65.816 | 2,0 | | — | |
| | Llista Alternativa d'Àustria- (Die Grünalternativen - Demokratische Liste) | 31.912 | 1,4 | | — | |
| | Partit Comunista d'Àustria (Kommunistische Partei Österreichs) | 31.912 | 0,7 | -0,7 | — | ±0 |
| | Österreich-Partei (ÖP) | 5.851 | 0,1 | = | - | - |
| | Moviment Prou Estrangers (AUS) | 3.914 | 0,1 | = | - | - |
| | Total (participació 91,18%) | 4.853.354 | 100.0 | | 183 | |
| Font: Siemens Austria, BMI ||||||||
# Fito Conesa

Fito Conesa (Cartagena, 1980) És un artista i programador murcià establert a Barcelona.
Llicenciat en Belles Arts per la Universitat de Barcelona. Ha treballat impartint i elaborant tallers per al departament educatiu de la Fundació “la Caixa”. Va formar part de l’equip tutorial de la Sala d’Art Jove (2012). Els seus treballs han estat exposats en diferents museus i festivals com Oslo Screen Festival 2010, Barcelona Loop Fair 2009-2012, Festival Internacional de Poesia de Barcelona, Centre Cultural Espanyol de la República Dominicana, Matadero Madrid, CaixaForum (Lleida, Tarragona, Barcelona).
Ha participat en diverses publicacions com Zeitgeist: Variations & Repetitions (Save as… publications, 2010), Unique Window Display (Loft Publications, 2009) i Suite for Ordinary Machinery (Save as… publications, 2008). Amb aquesta última va passar a formar part dels fons de la biblioteca de la Tate Modern (Londres), el Museu d’Art Contemporani Reina Sofia i el MACBA.
Des de 2014 fins a la tardor de 2017 va dirigir i coordinar l'Habitació 1418, el projecte del CCCB i el MACBA per a joves de 14 a 18 anys.

## Referències

* ↑ «entrevista al artista Fito Conesa, instalaccion, video, performance...» (en castellà), 04-04-2018. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ «Fito Conesa guanya la 9a Edició del Premi de Videocreació amb el projecte 'Anòxia. Un preludi constant'». [Consulta: 8 març 2023].
* ↑ «Fito Conesa». CCCB, 2024. [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ Martínez, Santos. «Fito Conesa: "Soy una persona que abraza sus obsesiones e intenta apaciguarlas"» (en castellà), 22-06-2022. [Consulta: 25 març 2023].
# Àngel Ponz i Junyent

Àngel Ponz i Junyent (Barcelona, 1883 - Barcelona, 9 d'agost de 1936) fou un futbolista català que jugava com a davanter i que destacava per la seva gran velocitat. Fou assassinat durant la Guerra civil espanyola pel bàndol republicà.

## Trajectòria

Va ser un dels integrants de l'equip fundacional del RCD Espanyol, aleshores Sociedad Española de Foot-ball, l'any 1900. Va desenvolupar tot la seva carrera esportiva al club català, excepte durant el cessament d'activitats que va jugar al Club X, amb el qual va aconseguir l'honor d'anotar el primer gol de la història de la Copa de la Coronació, nom amb el qual es va disputar el primer campionat de futbol de nivell estatal. A més també té l'honor de ser el primer futbolista a marcar un gol en un derbi barceloní entre el RCD Espanyol i el FC Barcelona.
El seu germà petít Enric Ponz i Junyent també fou futbolista.

## Palmarès
### RCD Espanyol

* Copa Macaya:
** 1903
* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1904, 1912

### FC X

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1906-07, 1907-08

## Referències

* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «Honor i gloria als nostres caiguts». hispanismo.org. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «ÀNGEL PONZ JUNYENT (1883-1936)». Periquito.cat. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Fitxa de Ponz». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].