OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Programació orientada a aspectes

La programació orientada a aspectes (POA), més coneguda per les sigles en anglès (AOP - aspect-oriented programming), és un paradigma de programació que permet separar el vessant tècnic (aspect en anglès) de les funcionalitats de l'aplicació.
L'objectiu de la programació orientada a aspectes és aconseguir separar un programa en funcionalitats el més reduïdes possible. Aquest objectiu ja es persegueix amb les tècniques tradicionals de programació, com la programació imperativa o la programació orientada a l'objecte, però aquesta separació dona lloc a l'aparició de funcionalitats creuades, és a dir, crides a funcionalitats (procediments, funcions o mètodes) dins de l'especificació d'una funcionalitat, aquest terme es coneix en anglès com a cross-cutting.
La programació orientada a aspectes tracta de donar solució a les referències creuades entre funcionalitats diferents, amb la creació del concepte de punts d'execució (point cuts). Amb aquesta tècnica es pot substituir la crida a una funcionalitat dintre d'un altra, per un punt d'execució que permet modificar el flux d'execució del programa. Al codi que s'executa en arribar al punt d'execució se l'anomena advice (consell). A la unió del punt d'execució (pointcut) i el codi consell se l'anomena aspect (aspecte).
El concepte de programació orientada a aspectes va ser creat per Gregor Kiczales i el seu equip d'investigadors al Centre de recerca de Palo Alto, de la companyia Xerox. Aquest equip va desenvolupar també, el llenguatge orientat a aspectes de propòsit general més popular, l'AspectJ.

## Eines que utilitzen AOP

* AspectJ extensió del llenguatge JAVA que permet la utilització de punts d'execució en aquest llenguatge.
* JBoss-AOP és l'arquitectura JAVA que utilitza el servidor d'aplicacions JBoss.
* Spring framework integra conceptes del paradigma d'orientació a aspectes, dintre del contenidor IoC.

## Vegeu també

* Paradigma de programació
* Patró de disseny (informàtica)

## Enllaços externs

* Web d'informació general sobre desenvolupament de programari amb AOP (anglès)
* Web del Spring framework (anglès)
* Web del framework Aspectj (anglès)
* Integració de Java amb AOP. (anglès)
# Badis

«Badis» té aquests significats:
* Geografia:
** Badis, ruïnes d'una antiga ciutat de Marroc
** Badis, antiga vila d'Algèria, situada al sud de l'Aurès, avui desapareguda
* Onomàstica:
** Badis ibn al-Mansur, emir zírida d'Ifríqiya (984-996)
** Badis ibn Habús, emir zírida de Granada (1038-1073)
# BFF

BFF té els següents significats:
* Camins de Ferro de Barcelona a França per Figueres, companyia de ferrocarril històrica de Catalunya
* Federació Belarussa de Futbol (del seu nom en belarús Беларуская Фэдэрацыя Футбола, transliterat Belaruskaia Federatsiia Futbola), màxim organisme rector del futbol a Belarús
* Federació de Futbol de Bangladesh (del seu nom en anglès Bangladesh Football Federation), màxim organisme rector del futbol a Bangladesh
* Federació de Futbol de Bhutan (del seu nom en anglès Bhutan Football Federation), màxim organisme rector del futbol a Bhutan
* Ben Folds Five, grup de rock alternatiu dels Estats Units
* Boston Film Festival, festival de cinema amb seu a Boston (Estats Units)
* Brooklyn Film Festival, festival de cinema independent amb seu a Brooklyn (Nova York), als Estats Units
* Associació Alemanya de Fotògrafs Freelance (del seu nom en alemany Bund Freischaffender Fotografen), associació professional de fotògrafs d'Alemanya
* Arxiu binari (del seu nom en anglès Binari Format File), fitxer informàtic codificat en binari
# Barranc de la Boïga

El Barranc de la Boïga és un barranc del terme actual d'Isona i Conca Dellà i dels antics de Sant Romà d'Abella i Conques.
Es forma al vessant sud-oest del Tossal de la Collada (de 671 m. alt), a uns 645 m. alt., al sud-oest del poble de Sant Romà d'Abella, i de primer en marxa cap al nord-oest, per tot seguit girar pràcticament 90° i encarar la direcció sud-oest i sud-sud-oest, entrant de seguida dins de l'antic terme de Conques, que ja no deixarà. Discorre per ponent de la vila d'Isona, marcant la vall que separa la carena on hi ha el santuari de la Mare de Déu de les Esplugues d'aquella per on passa la carretera LV-5113 (la que mena a Sant Romà d'Abella).
Sempre en direcció sud-sud-oest, arriba a sota mateix de la cruïlla de les carreteres C-1412bz (antic traçat de la de Ponts a Tremp) i l'esmentada carretera de Sant Romà, i continua sempre en la mateixa direcció cap a una zona intermèdia entre Conques i Isona. Al cap poc es vessa en el riu de Conques, al sud-est de Conques i al sud-oest d'Isona, però més a prop de la primera vila que no pas de la segona.
Durant el seu curs, el barranc de la Boïga rep l'afluència de pocs barrancs més, la major part curts i sense nom conegut fora de l'àmbit estricte del seu entorn. El seu recorregut és, aproximadament, de 3,5 quilòmetres.

## Etimologia

El seu nom prové, sens dubte, del fet que una part del seu curs devia transcórrer per una boïga, és a dir, un terreny cultivable guanyat al bosc. El mot boïga és un dels mots catalans d'origen cèltic, i conté una arrel que significa guanyar.

## Referències

* ↑ «Barranc de la Boïga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Badr al-Din ibn Kadi Samawna

Badr al-Din ibn Kadi Samawna (Samawna prop d'Adrianòpolis, 1358 - Serres, 18 de desembre de 1420) fou un erudit i revolucionari otomà, fill del cadi Ghazi Israil, i d'una dona grega.
Va passar la joventut a Adrianòpolis conquerida pels otomans el 1361 i va estudiar religió i astronomia. Va peregrinar a la Meca el 1383 i al retorn fou nomenat pel sultà Barkuk tutor del seu fill Faradj. Per influència del shaykh Husayn Akhlati present a la cort mameluca, va adoptar les doctrines sufites i el 1402/1403 es va retirar a Tabriz amb la safawiya d'Ardabil. Per evitar ser portat a Samarcanda per Tamerlà va fugir i va acabar substituint a Husayn Akhlati al front del seu convent quan aquest darrer va morir.
Va viatjar per Àsia Menor i va atreure la simpatia dels emirs de Konya i Germiyan, i progressivament es va transformar en un revolucionari desenvolupant la idea de la propietat comunitària atraient molta gent pobre de l'Àsia Menor, però finalment es va retirar a Edirne on durant set anys va portar una vida d'asceta solitari.
El 1410 el pretendent otomà Musa el va nomenar jutge militar però al triomfar Mehmet I a la batalla de Čamurlu (1413) fou destituït i desterrat a Iznik (Nicea); en aquest lloc va tenir contactes amb el moviment comunista clandestí de Bürklüdje Mustafa i d'un home anomenat Torklak Hu Kemal, i finalment va esclatar la revolta d'aquestos dos homes el 1416 amb Badr al-Din com a cap ideològic; els rebels van obtenir diversos triomfs a l'Anatòlia occidental.
Badr al-Din va sortir d'Iznik amb ajut del príncep de Sinope i es va dirigir a Rumèlia; la revolta a Anatòlia fou sufocada pels otomans i l'intent de revolta de Rumèlia dominat igualment; Badr al-Din fou capturat i portat a Serres, on el sultà estava combatent el fals Mustafà (Düzme Mustafa) i després d'un judici ràpid fou executat a Serres. La seva ideologia fou encara influent durant anys fins al regnat de Solimà.
Va escriure una cinquantena d'obres, principalment jurídiques.

## Referències

* Biographical Encyclopaedia of Sufis: Central Asia and Middle East. Volum 2 de Biographical Encyclopaedia of Sufis- Autor: N. Hanif. Editor: Sarup & Sons, 2002 ISBN 8176252662, ISBN 9788176252669
* Kissling, H. J.. "Badr al-Dīn Ibn Ḳāḍī Samāwnā." Encyclopédie de l'Islam. Brill Online, 2016. Referència. 8 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedie-de-l-islam/badr-al-din-ibn-kadi-samawna-SIM_1017
# Bactrogyna

Bactrogyna prominens és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. És l'únic membre del gènere monotípic Bactrogyna.
Fou descrita per primera vegada per Alfred Frank Millidge l'any 1991.

## Distribució

Es pot trobar a Xile, concretament a les regions de Coquimbo i de Valparaíso.

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ Millidge, A. F. «Further linyphiid spiders (Araneae) from South America.». Bulletin of the American Museum of Natural History, vol. 205, 1991, pàg. 1–199.
* ↑ Gloor, Daniel; Nentwig, Wolfgang; Blick, Theo; Kropf, Christian «Gen. Bactrogyna Millidge, 1991». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2 [Consulta: 13 juny 2019].

## Enllaços externs

* A ION
* Nomenclator Zoologicus
# Batalla de Charleroi

«Batalla de Charleroi» té aquests significats:
* Batalla de Charleroi (1914). Batalla de la Primera Guerra Mundial (21-23 d'agost de 1914)
* Batalla de Charleroi (1940). Batalla de la Segona Guerra Mundial (16-17 de maig de 1940)
# Bastiagueiro

Bastiagueiro és un llogaret del municipi d'Oleiros, a la província de la Corunya. Pertany a les parròquies de Liáns i Perillo. El 2014 tenia una població de 217 habitants segons l'IGE.
La localitat té diverses urbanitzacions i dues platges (Bastiagueiro i Bastiagueiro Pequeno), molt visitades pels surfistes. A més, hi ha un campus de la Universitat de la Corunya, on es troba la Facultat de Ciències de l'Esport i l'Educació Física.

## Referències

* ↑ «IGE». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 19 abril 2021].
# Banda Simfònica Roquetes de Nou Barris

La Banda Simfònica Roquetes - Nou Barris de Barcelona és una banda musical creada dins l'Agrupació Sardanista l'Ideal de Clavé de les Roquetes. La banda es va començar a gestar el 1987, amb membres de les dues escoles de música del districte, del Conservatori Municipal i d'alguns grups musicals de la ciutat. Va fer el primer concert públic el desembre del 1989.
El director titular des de la seva fundació ha estat Vicenç Navarro Mas, ara director d'honor i coordinador. En l'actualitat la banda està dirigida per Daniel Navarro Cortés.
Des que va ser fundada, ha fet més de set-centes actuacions a Barcelona i en un gran nombre de localitats catalanes, on ha portat concerts i cercaviles i trobades de cultura popular. També ha actuat a la resta de l'estat espanyol i en algunes ciutats europees.
Al Palau de la Música Catalana, hi ha ofert concerts els anys 1999, 2004, 2009, 2014 i 2018 per a celebrar els aniversaris que s'esqueien, acompanyada sempre de les cobles La Principal de la Bisbal i Montgrins.
L'any 2008 va viatjar fins a Pequín per tocar amb motiu dels Jocs Olímpics.
Té set treballs discogràfics enregistrats, que recullen una àmplia varietat d'estils musicals.
El 4 de juliol de 2021 van realitzar un concert a l'Auditori de Barcelona juntament amb la Banda Municipal de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Banda Simfònica Roquetes de Nou Barris». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Enllaços externs

* Banda Simfònica Roquetes - Nou Barris de Barcelona
# Baltasar Fontfreda

Baltasar Fontfreda (Olot, c. 1716 – 29 de maig de 1759) fou un organista català.
La seva formació musical es va iniciar probablement a la capella de Sant Esteve d'Olot amb els mestres Tomàs Martí i Gabriel Nadal.
Fontfreda succeí Gabriel Nadal el 1741 a l'organistia de Sant Esteve d'Olot, tot i que el 1935 ja s'havia presentat per obtenir el magisteri de la capella de Sant Antoni de Torroella de Montgrí, per la qual cosa va haver de renunciar a aquest darrer. Així mateix, fou procurador de l'abat de Sant Benet de Bages.
La seva tasca com organista de Sant Esteve va durar fins a la seva mort, que va ocórrer sobtadament el 1759, quan Fontfreda tenia uns 43 anys. El va succeir Josep Castelló i Calafell.

## Referències

* 1 2 3 Gregori i Cifré, Josep Maria; Monells i Laqué, Carme. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 6: Fons de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2012, p. 107-109, 141.
# Bandejat

Un bandejat a l'edat mitjana i fins al segle xviii, era un malfactor, efectiu o presumpte, que havia estat reclamat, per mitjà de ban o de crida, per a presentar-se davant la cort judicial o constituir-se presoner. En un sentit general és una persona que està fora de la llei i vaga per llocs despoblats per fer-se escàpol de l'acció de la justícia o per cometre més delictes.
Fetes les crides, si no es presentava, era publicat un nou ban en el qual hom feia públic que aquella persona tenia la consideració de bandejat, que podia ésser pres per qualsevol dels vassalls de la jurisdicció i dut a la cort i, a més, perseguit per via fora i sometent! (via fora!).

## Referències

* ↑ «Bandejat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Bandera de Tlaxcala

La Bandera de Tlaxcala consisteix en un rectangle dividit en dues franges verticals de mesures idèntiques, amb els colors en el següent ordre a partir del pal de la bandera: vermell i blanc. Entre les franges vermella i blanca, té l'escut estatal i al centre, amb un diàmetre de tres quartes parts de l'ample d'aquesta franja. No obstant això, històricament han aparegut banderes de les actuals entitats federatives des de temps anteriors a la independència de Mèxic com la bandera de la república indígena de Tlaxcala.

## Enllaços externs

* Stateflag of Tlaxcala (domestic use)
* Historia de Tlaxcala Arxivat 2011-08-17 a Wayback Machine.
* El coloquio de Tlaxcala Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine.
* Bernal Díaz del Castillo
# Bandera de Tonga

La primera versió de la bandera de Tonga fou una tela blanca amb una creu grega vermella el 1862, però era molt semblant a l'emblema de la Creu Roja, que s'havia adoptat el 22 d'agost de 1864. Aquest fet va provocar que es fes un redisseny d'aquesta primera bandera i es desplacés la creu al quadrant superior esquerre, es mantenia el fons blanc en aquest quadrant, però per a la resta de la bandera es feia servir un to vermell, com el de la creu.
La constitució de 1875 precisa que la bandera no pot ser mai modificada. La forma actual de la bandera s'atribueix al príncep Uelingatoni Ngu Tupoumalohi i al clergue metodista wesley Shirley Baker. En la primera assemblea de Tonga, el 1862, el rei George Tupou I va declarar que el seu vot era que volia una bandera que contingués la creu on Jesús fou mort i que el color fos vermell, per mostrar la sang que va vessar en aquesta creu.
El 13 de setembre de 1985 es va adoptar un pavelló de guerra. Aquesta està formada per una creu grega vermella i la creu de Sant Jordi de la bandera anglesa. També havia de ser l'estendard de les forces armades.

## Banderes històriques

* Primera bandera de Tonga

## Altres banderes

* Estendard reial

## Referències

* ↑ PDF Act of Constitution of Tonga, clause 47
* ↑ «Naval Flags and Armed Forces Ensign (Tonga)» (en anglès). Flags of the World. Arxivat de l'original el 2013-05-14. [Consulta: 2 juliol 2013].
* ↑ Flags and Arms across the World, Whitney Smith, 1980

## Enllaços externs

* «Tonga». Informació de la bandera
# Bandera de Gagaúsia

La bandera de Gagaúsia ha estat utilitzada com a bandera de la república de Gagaúsia des de la dissolució de la Unió Soviètica l'any 1991. La llei gagaüsa permet l'ús d'una versió simplificada de la bandera per a ús no governamental, sense els estels o la banda blanca. Per l'ús governamental tan sols és vàlid l'ús de la bandera estatal.

## Enllaços externs

* Flags of the World - Gagauzia (Moldova) (anglès)
# Belmont (Wisconsin)

Belmont és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 871 habitants.
Va ser la capital del Territori de Wisconsin entre juliol i octubre del 1836.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Belmont tenia 871 habitants, 377 habitatges, i 245 famílies. La densitat de població era de 579,8 habitants per km².
Dels 377 habitatges en un 24,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 21,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.853 $ i la renda mediana per família de 49.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.646 $ mentre que les dones 22.159 $. La renda per capita de la població era de 17.763 $. Aproximadament l'1,7% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Belmont» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Belmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Belmonte

«Belmonte» té aquests significats:

## Espanya

* Belmonte (Conca), municipi situat a la província de Conca, comunitat autònoma de Castella - la Manxa.
* Belmonte de Gracián, municipi situat a la província de Saragossa, comunitat autònoma d'Aragó.
* Belmonte de San José, municipi situat a la província de Terol, comunitat autònoma de Castella - la Manxa.
* Belmonte de Miranda, conceyu de la comunitat autònoma del Principat d'Astúries.
* Belmonte de Tajo, municipi situat a la comunitat autònoma de Madrid.
* Belmonte de Campos, municipi situat a la província de Palència, comunitat autònoma de Castella i Lleó.
* Castell de Belmonte, fortalesa que s'eleva al turó de San Cristóbal, als afores de la vila de Belmonte, província de Conca, a Castella - la Manxa.

## Brasil

* Belmonte (Santa Catarina), municipi situat en l'Estat de Santa Catarina.
* Belmonte (Bahia), municipi situat en l'Estat de Bahia.

## Itàlia

* Belmonte Calabro, municipi situat a la província de Cosenza, regió de Calàbria.
* Belmonte Castello, municipi situat a la província de Frosinone, regió del Laci.
* Belmonte del Sannio, municipi situat a la província d'Isernia, regió de Molise.
* Belmonte in Sabina, municipi situat a la província de Rieti, regió del Laci.
* Belmonte Mezzagno, municipi situat a la província de Palerm, regió de Sicília.
* Belmonte Piceno, municipi situat a la província de Fermo, regió de Marques.
* San Colombano Belmonte, municipi situat a la província de Torí, regió del Piemont.

## Portugal

* Belmonte (Portugal), municipi situat al districte de Castelo Branco.

## Persones

* Juan Antonio Belmonte Prados (Barcelona, 1936) ciclista català professional entre 1959 i 1963
* Mireia Belmonte (1990), nedadora catalana
* Pere Belmonte Rincón (Sabadell, 1973), futbolista i entrenador de futbol català
# Birsfelden

Birsfelden és un municipi del cantó de Basilea-Camp (Suïssa), situat al districte d'Arlesheim.

## Enllaços externs

* Web oficial del municipi
* Birsfelden en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Birta

* No s'ha de confondre amb Birtha.
Birta (en llatí Birtha, en grec antic Βίθρα 'Bithra') era una ciutat situada a la riba de l'Eufrates en un revolt pronunciat.
No en parla cap autor grec ni llatí, i només es coneix perquè l'escriptor Zòsim (que l'anomena Βίθρα 'Bithra') la menciona quan parla de la invasió de Mesopotàmia per Julià l'Apòstata, i diu que s'hi va aturar en el seu camí a Maogamalcha. Diu que allí hi havia un castell o palau de dimensions tant grans que va poder allotjar tot el seu exèrcit.
És la moderna Biredjik a Turquia. El castell (turc Bir) és a la riba esquerra del riu per controlar el pas des de l'altra riba, i la ciutat es troba a la dreta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «2. Birtha». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 abril 2021].
# Bengkulu

Bengkulu és una província d'Indonèsia a la costa sud-oest de l'illa de Sumatra que fa frontera amb les províncies de Sumatra Occidental, Jambi, Sumatra Meridional i Lampung. La capital i la ciutat més gran de la província és Bengkulu. Antigament havia sigut el lloc d'una guarnició britànica, que anomenaven Bencoolen.
La província té una població d'1.405.060 habitants (2000). La província també inclou l'illa d'Enggano.

## Història

L'any 1685, la companyia British East India Company hi va establir un centre de comerç de pebre i guarnició a Bengkulu (Bencoolen). El 1714, els britànics hi construïen el fort Marlborough, que encara existeix. Però no fou mai rendible per als britànics, per la dificultat d'adaptació dels europeus i per la incapacitat de trobar que el pebre suficient per comprar.
Malgrat aquestes dificultats, els britànics persistiren i mantingueren la seva presència durant 150 anys abans de cedir-la als neerlandesos com a part del Tractat angloholandès de 1824 per centrar l'atenció a Malaca. Com la resta de l'actual Indonèsia, Bengkulu romania una colònia holandesa fins després de la Segona Guerra Mundial.
Durant els anys 30, el futur president d'Indonèsia Sukarno era empresonat pels holandesos a Bengkulu, on coneixeria la seva muller, Fatmawati, amb qui tindria diversos fills, el més famós dels quals seria la primera presidenta d'Indonèsia, Megawati Sukarnoputri.

## Economia

La mineria de carbó és una activitat econòmica essencial a Bengkulu, on s'extrauen al voltant de dos milions de tones l'any.
La pesca, especialment de tonyina i verat, és també una activitat important. Els productes agrícoles exportats per la província inclouen gingebre, bambú i goma.

## Divisions administratives

La província de Bengkulu està dividida en 8 regències (kabupaten) i 1 municipi (kota):
* Kaur
* Kepahiang
* Lebong
* Muko-Muko
* North Bengkulu
* Rejang Lebong
* Seluma
* Bengkulu del Sud
* Bengkulu

## Referències

* ↑ Indonesia's Population: Ethnicity and Religion in a Changing Political Landscape. Institute of Southeast Asian Studies, 2003.
* ↑ Roberts, Edmund. Embassy to the Eastern Courts of Cochin-China, Siam, and Muscat. Nova York: Harper & Brothers, 1837, p. 34.
* ↑ «Bengkulu's coal production projected at 2.1 million tons» (en anglès). OANA, 08-02-2010. [Consulta: 9 març 2011].
# Bengranat

El bengranat, teucri de botina o betònica, binomi científic Theucrium botrys és una planta de la família Lamiaceae semblant a la Teucrium chamaedrys.
És una planta de fulles amples sempre verdes que ateny fins a seixanta centímetres d'altura. Quan es freguen les seves fulles, impregnen amb una forta olor que recorda l'all. Les flors són labiades de color rosa lavanda o rosat púrpura. Floreixen de maig a juliol. Les llavors maduren d'agost a setembre.
Antany era una planta medicinal molt popular, és emprada encara en decocció en el tractament d’úlceres.

## Referències

* ↑ Vallès, Joan (dir.). «bengranat». A: Noms de plantes: Corpus de fitonímia catalana. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, 2014 (Diccionaris en Línia).
* ↑ Noms de plantes : corpus de fitonímia catalana. Barcelona: TERMCAT. Centre de Terminologia, 2014. ISBN 978-84-393-9168-5.
* 1 2 «betònica». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia, s.d. [Consulta: 23 gener 2023].
* ↑ «Bengranat, teucri de codina». El medi natural del Bages. [Consulta: 23 gener 2023].