OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Otto Siffling

Otto Siffling (3 d'agost de 1912 - 20 d'octubre de 1939) fou un futbolista alemany dels anys 1930.

## Trajectòria

Pel que fa a clubs, defensà els colors del SV Waldhof Mannheim on anotà al voltant de 120 gols. També fou internacional amb la selecció d'Alemanya, amb la qual disputà 31 partits i marcà 17 gols entre els anys 1934 i 1938. Participà en les edicions de la Copa del Món de futbol de 1934, on marcà un gol, i 1938. Formà part de l'equip que vencé a Breslau a Dinamarca per 8 a 0 l'any 1937, on ell marcà 5 gols.
Va morir encara jove l'any 1939.

## Referències

* ↑ Bitter, Jürgen. Deutschlands Fußball Nationalspieler, Sportverlag, 1997, p. 460, 461.
* ↑ «German Soccer Personalities». Arxivat de l'original el 2008-12-22. [Consulta: 14 octubre 2011]. abseits-soccer.com

## Enllaços externs

* Carrera internacional
* Perfil a national-football-teams
Otto Siffling amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya – Copa del Món de futbol 1934
1 Jakob •
2 Bender •
3 Albrecht •
4 Busch •
5 Conen •
6 Dienert •
7 Gramlich •
8 Haringer •
9 Heidemann •
10 Hohmann •
11 Janes •
12 Buchloh •
13 Kobierski •
14 Kreß •
15 Lehner •
16 Münzenberg •
17 Noack •
18 Schwartz •
19 Siffling •
20 Streb •
21 Szepan •
22 Zielinski •
Seleccionador: Nerz
Selecció de futbol d'Alemanya – Copa del Món de futbol 1938
1 Buchloh •
2 Jakob •
3 Raftl •
4 Janes •
5 Schmaus •
6 Goldbrunner •
7 Kitzinger •
8 Kupfer •
9 Mock •
10 Münzenberg •
11 Wagner •
12 Gauchel •
13 Gellesch •
14 Hahnemann •
15 Lehner •
16 Neumer •
17 Pesser •
18 Siffling •
19 Skoumal •
20 Streitle •
21 Stroh •
22 Szepan •
Seleccionador: Herberger :
# Pain aux raisins

El pain aux raisins ("pa amb panses" en francès) és una peça de brioixeria francesa, equivalent a la caracola espanyola. S'elabora amb una pasta fullada barrejada amb panses i crema de pastisseria, i enrotllada en espiral aplanada. S'hi afegeix llustre amb una fina capa de sucre o sucre de llustre o ou.
Com que es tracta d'una vieneseria, se suposa que el seu origen és centreeuropeu. Se sol trobar en gairebé totes les pastisseries de França, Espanya i Alemanya. En aquest darrer país es diu Schnecke, tal com en el nord-est de França, schneck. Fins i tot en països de llatinoamèrica com el Mèxic és molt comú, on es diu rol i pot incloure canyella.

## Referències

* ↑ «Come preparare i pain aux raisins francesi» (en italià). Vivere Parigi. Arxivat de l'original el 31 maig 2013. [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ «Girelle alla crema e uvette» (en italià). Repubblica.it. [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ Paradis, T.K.; Brumder, E.J.; Bish, K. German Milwaukee: Its History, Its Recipes (en basc). G. Bradley Pub., 2006. ISBN 978-0-9774512-1-0.
* ↑ Goldstein, D. The Oxford Companion to Sugar and Sweets. Oxford University Press, 2015, p. 581 (Oxford Companions). ISBN 978-0-19-931339-6.
# Paici-Camuki

Paici-Camuki és una àrea tradicional de Nova Caledònia. Està situada a la Província del Nord a l'illa Grande Terre entre les àrees Hoot ma Waap al nord i Ajië-Aro al sud. Comprèn les comunes de Koné, Poindimié, Ponérihouen, Pouembout, Touho i dues de les sis tribus de Poya.
Pren el seu nom de dues llengües canac que hi són parlades i que pertanyen al grup del Centre: el paicî, parlat per més de 5.500 persones a la comuna de Poindimié, que és una de les quatre llengües canac obertes a l'enseinyament, i el cèmuhî o camuki, parlat per poc més de 2.000 persones a Touho.
# Pahrump

Pahrump és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nevada. Segons el cens del 2007 tenia 41.654 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pahrump tenia 24.631 habitants, 10.153 habitatges, i 7.123 famílies La densitat de població era de 31,93 habitants per km².
Dels 10.153 habitatges en un 24,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 5,0% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 64 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45,1 anys. Per cada 100 dones hi havia 102,39 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,42 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.860$ i la renda mediana per família de 39.812$. Els homes tenien una renda mediana de 35.862$ mentre que les dones 21.586$. La renda per capita de la població era de 17.708$. Aproximadament el 7,3% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pahrump». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Pahrump». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Paid

Paid és una pel·lícula estatunidenca del 1930 protagonitzada per Joan Crawford, Robert Armstrong, i Douglass Montgomery en una història sobre un exconvicte equivocadament acusat per venjança pels que l'enviaren a la presó. La pel·lícula va ser adaptada per Lucien Hubbard i Charles MacArthur de l'obra Within the Law de Bayard Veiller, i va ser dirigida i produïda per Sam Wood.

## Argument

Injustament enviat a la presó, Mary Turner (Crawford) pensa a venjar-se dels que el van enviar allà - el fiscal Demarest (Hale Hamilton) i Edward Gilder (Purnell Pratt). Una vegada alliberada coneix Joe Garson (Armstrong), un estafador experimentat, i junts tramen la venjança. En un pas ambiciós, Mary es casa amb el fill del seu enemic Bob Gilder (Douglass). Al final, s'enfronta amb el seu passat i busca la pau abans més la revenja. Una subtrama implica un policia frustrat que captura Garson. El càsting inclou Marie Prevost i Polly Moran com els interns de presó amics de Mary.

## Repartiment

* Joan Crawford: Mary Turner
* Robert Armstrong: Joe Garson
* Marie Prevost: Agnes 'Aggie' Lynch
* Douglass Montgomery: Bob Gilder
* John Miljan: Inspector Burke
* Purnell Pratt: Edward Gilder
* Hale Hamilton: Fiscal de districte Demarest
* Robert Emmett O'Connor: Sergent Cassidy
* Tyrell Davis: Eddie Griggs
* William Bakewell: B.M. Carney
* George Cooper: Red
* Gwen Lee: Bertha

## Rebuda

Photoplay va comentar, "La història és absorbent i Joan està simplement gran"! El New York Times destaca que "Miss Crawford i Miss Prevost estan molt bé en els seus papers."

## Referències

* ↑ «ressenya de pel·lícula» (en anglès). Variety, 07-01-1931, p. 22.
* ↑ «Harrison's Reports and Film Reviews». Harrison's Reports, 10-01-1931, p. 7.
* ↑ Quirk, Lawrence J. The Citadel Press. Les pel·lícules de Joan Crawford (en anglès). The Citadel Press.
# Notomys cervinus

Notomys cervinus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic d'Austràlia (Queensland i Austràlia Meridional). Els seus hàbitats naturals són les planes pavimentades o al·luvials. Està amenaçat per la depredació per gats ferals, guineus i rapinyaires. El seu nom específic, cervinus, significa 'lleonat' en llatí.

## Referències

* ↑ Burbidge, A.; Woinarski, J. Notomys cervinus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 23 febrer 2018.
* ↑ Entrada «Notomys» d'Animalia (en anglès).
# Palisade (Colorado)

Palisade és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 2.579 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palisade tenia 2.579 habitants, 1.051 habitatges, i 689 famílies. La densitat de població era de 930,6 habitants per km².
Dels 1.051 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.739 $ i la renda mediana per família de 31.797 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.231 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 15.539 $. Entorn de l'11% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Palisade». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palisade». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
Viccionari
# Olkhon

L'illa Olkhon (en rus: Ольхо́н) és una illa que es troba al llac Baikal, a Sibèria oriental i és la tercera illa lacustre més gran del món per extensió. Fa 71 km de llarg i 12 km d'ample amb una superfície total de 730 km². Prop d'aquesta illa hi ha el punt més profund del llac Baikal (1642 m).

## Geografia

L'aparença de l'illa és el resultat de milions d'anys de moviments tectònics. La muntanya més alta, el mont Jima, està a 1276 msnm i a 818 m d'alçada sobre el nivell del Baikal. L'illa està habitada des de l'antiguitat i era un centre del xamanisme. Actualment està poblada per russos i buriats amb vuit assentaments situats en la zona d'estepa, els principals anomenats Khujir (la capital administrativa) i Kharantsí. Hi ha una estació científica anomenada Uzuri. La majoria de la població (uns 1.500 habitants) es dedica a la pesca i darrerament també al turisme que prové majoritàriament d'Irkutsk i altres regions de Rússia. La temperatura de l'aigua arriba als 18 °C de temperatura el mes d'agost. Les temperatures de l'aire són de −21 °C al gener i de +16 °C al juliol.

## Problemes mediambientals

El principal problema és l'eliminació del residus domèstic que al present es diposita de forma incontrolada al bosc. Un altre problema és l'aprofitament forestal il·legal (que es fa de nit).
* Bosc ple d'escombraries prop de Khujir
* Desforestació a Oikhon

## Notes

* ↑ «Olkhon Island» (en anglès). baikal.eastsib.ru. Arxivat de l'original el 2006-10-13. [Consulta: 22 octubre 2006].
* ↑ «Greenpeace Russia». Arxivat de l'original el 2015-12-26. [Consulta: 21 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Photogallery of Olkhon island Arxivat 2011-06-08 a Wayback Machine. (anglès)
# Paer en cap de Lleida

El paer en cap de Lleida és el màxim òrgan polític unipersonal del municipi de Lleida (Segrià). La denominació de paer en cap també la comparteix el terme municipal de Cervera i equival a alcalde o batlle. Des del 17 de juny de 2023 exerceix el càrrec Fèlix Larrosa i Piqué (PSC).

## Titulars

* Manuel Fuster i Arnaldo - Del 1834 al 1836 i del 1859 al 1863
* Josep Sol i Torrents - Del 1873 al 1874 i del 1893 al 1894
* Romà Sol i Mestre - 1901
* Antoni Abadal i Grau - 1903 al 1905
* Domingo Pinell i Pallasso - Del 1914 al 1917
* Humbert Torres i Barberà - Del 1917 al 1920
* Salustià Estadella i Arnó - Del 1922 al 1923
* Ricard Palacin i Soldevila - 1923
* Josep Pujol Cercós - Del 1927 al 1930
* Domènec Pinell i Pallasó - Del 1930 a 1931
* Salustià Estadella i Arnó - Del 1931 al 1932
* Antoni Vives i Estover - Del 1932 al 1934
* Josep Pujol i Cercós - Del 1934 al 1935
* Joan Rovira i Roure - Del 1935 al 1936
* Alfons Porqueres i Alabart - 1936
* Antoni Vives i Estover - 1936
* Fèlix Lorenzo i Páramo - Del 1936 al 1937
* Manuel Magro i Merodio - Del 1937 al 1938
* Llorenç Ribas i Sànchez - 1938
* Valentín Martín Aguado - Del 1938 al 1939
* Ramon Areny Batlle - Del 1939 al 1941
* Juan José Arnaldo Targa - Del 1941 al 1943
* Víctor Hellín Sol - Del 1943 al 1952
* Blas Mola Pintó - Del 1952 al 1957
* Francisco Pons Castellà - Del 1957 al 1967
* Juan Casimiro de Sangenís Corriá - Del 1967 al 1974
* Miguel Montaña Carrera - Del 1974 al 1976
* Ernesto Corbella Albiñana - Del 1976 al 1979
* Antoni Siurana i Zaragoza - Del 1979 al 1987
* Manel Oronich i Miravet - Del 1987 al 1989
* Antoni Siurana i Zaragoza - Del 1989 al 2004
* Àngel Ros i Domingo - Del 2004 al 2018
* Fèlix Larrosa i Piqué - Del 2018 al 2019
* Miquel Pueyo i París - Del 2019 al 2023
* Fèlix Larrosa i Piqué - Des del 2023

## Referències

* ↑ Els darrers alcaldes que ha tingut la ciutat de Lleida, 7 accents, 22 set 2014
* ↑ Fèlix Larrosa, alcalde de Lleida només amb els vots socialistes, Ara.cat, 17 juny 2023
# Panàrino

Panàrino (en rus: Панарино) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 270 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Panè

Panè (en llatí: Panaenus, en grec antic: Πάναινος) fou un destacat pintor atenenc que va florir segons Plini el Vell a l'olimpíada 83, equivalent al 448 aC. Era nebot de Fídies al que va ajudar a decorar el temple de Zeus a Olímpia.
Panè hauria ajudat Fídies a decorar l'estàtua de Zeus, especialment donant color als vestits, i diverses pintures a la rodalia de l'estàtua. Pausànias parla de les pintures de Panè en aquesta zona i diu que eren:
* Atles aguantant la terra i Hèrcules preparat per substituir-lo.
* Teseu i Pirítous.
* Hel·lè i Salamina.
* La lluita d'Hèracles amb el lleó de Nemea.
* Àiax insultant a Cassandra.
* Hipodamia filla d'Enòmau, amb la seva mare.
* Prometeu encara encadenat amb Hèracles disposat a alliberar-lo.
* Pentesilea a punt de morir sostinguda per Hèracles.
* Dos Hespèrides amb les pomes que tenien l'encàrrec de guardar.
També va pintar a la Stoà Poikile d'Atenes una batalla de Marató, amb una notable millora dels colors, segons Pausànies. Plini també diu que va dibuixar a alguns generals com Milcíades (segurament el Jove), Cal·límac i Cinègir (atenencs) i Datis i Artafernes (perses).
Plini també diu que Panè va pintar una part del temple d'Atena a Elis amb una barreja de llet i safrà, i també que va pintar l'escut de la deessa, escultura feta per Colotes de Paros, que es trobava al mateix temple.
Va participar en un concurs de pintura establert per primera vegada als jocs pítics, a Corint i a Delfos, i es va enfrontar a Timàgores de Calcis, que va obtenir el premi.

## Referències

* ↑ Panaenus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 107

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Panètol

Panètol (en llatí Panaetolus, en grec antic Παναίτωλος "Panaítolos") fou un militar d'origen etoli al servei del rei Ptolemeu IV Filopàtor d'Egipte, que es va unir al també etoli, Teodot, per entregar Celesíria al rei Antíoc III el Gran.
Panètol, quan el rei selèucida s'acostava, li va entregar la important ciutat de Tir, i el rei li li va donar el seu govern com a premi. Més tard va participar en l'expedició selèucida contra Eutidem I de Bactriana cap a l'any 211 aC on es va distingir molt, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ Panaetolus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 109
# Papamosques de Luzon

El papamosques de Luzon (Vauriella gularis) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmica de l'illa de Luzon, a les Filipines El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. Es troba amenaçat per la pèrdua d'habitat i el seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Luzon». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 703. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-browed Jungle-flycatcher. Vauriella insignis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 14 febrer 2021].
# Papamosques de Mindanao

El papamosques de Mindanao (Vauriella goodfellowi) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmica de l'illa de Mindanao, a les Filipines. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. Es troba amenaçat per la pèrdua d'habitat i el seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Mindanao». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 703. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Slaty-backed Jungle-flycatcher. Vauriella goodfellowi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 14 febrer 2021].
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'hivern de 1956

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1956 celebrats a la ciutat de Cortina d'Ampezzo (Itàlia) es disputaren tres proves de patinatge artístic sobre gel, una en categoria masculina, una altra en categoria femenina i una tercera en categoria mixta per parelles.
Les proves es disputaren entre els dies 29 de gener i 2 de febrer de 1956 a les instal·lacions de l'Stadio Olympica.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual Detalls | Hayes Alan Jenkins | Ronnie Robertson | David Jenkins |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual Detalls | Tenley Albright | Carol Heiss | Ingrid Wendl |

### Categoria mixta

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Parelles Detalls | ÀustriaSissy Schwarz Kurt Oppelt | Canadà Frances Dafoe Norris Bowden | Hongria Marianna Nagy László Nagy |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2 | Àustria | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Canadà | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Hongria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 3 | 3 | 3 | 9 |
# Patrick Abercrombie

Leslie Patrick Abercrombie (1879 – 1957) va ser un arquitecte i urbanista britànic.
Va ser professor de disseny a la Universitat de Liverpool des de 1915 fins a 1935 i mestre d'urbanisme a la University College de Londres després de 1935. Va treballar com a assessor en la remodelació i planificació de Londres, Bath, Edimburg i altres ciutats.
Va rebre el títol de cavaller el 1945. Els seus voluminosos escrits han estat d'un considerable impacte en els camps de la planificació regional i el planejament urbà. Entre els seus llibres es troben The Preservation of Rural England de 1926 i Town and Country Planning de 1933.

## Algunes publicacions

* Patrick Abercrombie, Sydney Kelly, Arthur Kelly. Dublin of the future : the new town plan, being the scheme awarded first prize in the international competition, Univ. Press of Liverpool, Liverpool, 1922
* Patrick Abercrombie. The Preservation of Rural England, Hodder and Stoughton Ltd, London, 1926. The book that lead to the foundation of the CPRE
* Patrick Abercrombie, John Archibald. East Kent Regional Planning Scheme Survey, Kent County Council, Maidstone, 1925
* The Earl of Mayo, S. D, Adshead, Patrick Abercrombie. The Thames Valley from Cricklade to Staines: A survey of its existing state and some suggestions for its future preservation, Univ. of London Press, London, 1929
* Patrick Abercrombie, Sydney A. Kelly. East Suffolk Regional Scheme, Univ. of Liverpool, Liverpool and Hodder & Stoughton, London, 1935 (prepared for the East Suffolk Joint Regional Planning Committee)
* Patrick Abercrombie (ed.) The Book of the Modern House: A Panoramic Survey of Contemporary Domestic Design, Hodder & Stoughton, London, 1939
* J. H. Forshaw, Patrick Abercrombie. County of London Plan, Macmillan & Co. 1943
* J. Paton Watson, Patrick Abercrombie. A Plan for Plymouth, Underhill, (Plymouth). Ltd. 1943
* Edwin Lutyens, Patrick Abercrombie. A Plan for the City & County of Kingston upon Hull, Brown (London & Hull), 1945
* Patrick Abercrombie, John Owens, H Anthony Mealand. A Plan for Bath, Sir Isaac Pitman (London) 1945
* Patrick Abercrombie, R. H. Matthew. Clyde Valley Regional Plan, His Majesty’s Stationery Office, Edinburgh, 1946
* Patrick Abercrombie, Richard Nickson. Warwick: Its preservation and redevelopment, Architectural Press, 1949
* Patrick Abercrombie (revisada per D. Rigby Childs). "Town and Country Planning", 3a ed. Oxford Univ. Press, 1959, reimpresa 1961 y 1967

## Referències

* ↑ «Campaign for the Preservation of Rural England (CPRE)». Arxivat de l'original el 2010-09-14. [Consulta: 5 abril 2008].

## Vegeu també

* Lascelles Abercrombie, dramaturg, poeta i crític britànic
# Peixeres del riu Ondara

Peixeres del riu Ondara és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Actualment resten dempeus, si bé cobertes de vegetació i en desús, dues peixeres al llarg del riu Ondara en el seu pas per Cervera: l'una prop de Sant Pere el Gros, en direcció a la Curullada -i que depenia probablement de la proximitat del molí del Grau-, i l'altra corresponent al molí de Fiol. Estan plenes de canyissos, saücs, jonces i freixes autòctons de la riba del riu.

## Referències

* ↑ «Peixeres del riu Ondara». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Parc Nacional de Gombe Stream

El Parc Nacional de Gombe Stream es troba a l'oest de la regió de Kigoma a Tanzània, 20 km al nord de Kigoma, la capital de la regió de Kigoma. El 1968 es va declarar el parc de Gombe, que és el parc nacional més petit de Tanzània, amb només 52 km² de bosc al llarg dels turons de la costa oriental del llac Tanganyika. El terreny es caracteritza per valls profundes, i la vegetació del bosc oscil·la entre les pastures de bambú alpí de la selva tropical, accessible només per vaixell, el parc és més famós com el lloc on Jane Goodall va ser pionera en la investigació del comportament a les poblacions de ximpanzés. La comunitat de ximpanzés Kasakela, aparagué en diversos llibres i documentals, viu al Parc Nacional de Gombe Stream.

## Referències

* ↑ Tanzania National Parks: “Gombe Stream National Park” Arxivat 2016-09-28 a Wayback Machine., 2008.
* ↑ PBS: Nature- “Jane Goodall's Wild Chimpanzees”, 1996.