OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Milton (Vermont)

Milton és una ciutat de l'Estat de Vermont dels Estats Units d'Amèrica. Forma part del comtat del Chittenden. Segons el cens del 2010, té una població de 10.352 habitants. Segons una llegenda local, la vila va rebre el nom en honor del poeta anglès John Milton, però és més probable que es degui a William FitzWilliam, 4t comte FitzWilliam, qui tenia el títol de vescomte Milton.
Milton va ser la localització d'alguna de les escenes de la pel·lícula dels germans Farrelly Me, Myself & Irene, protagonitzada per Jim Carrey i Renée Zellweger.

## Demografia

Segons la Oficina del Cens en 2000 els ingressos mitjans per llar en la localitat eren de $ 49,379 i els ingressos mitjans per família eren $ 50,972. Els homes tenien una renda mediana de $ 36,149 enfront dels $ 27,256 per a les dones. La renda per capita de la població era de $ 20,048. Al voltant del 5.1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «Geographic Identifiers: 2010 Demographic Profile Data (G001): Milton town, Chittenden County, Vermont». U.S. Census Bureau, American Factfinder. [Consulta: August 19, 2015].
* ↑ The Vermont Encyclopedia, page 206.
* ↑ «Me, Myself & Irene (2000) Filming Locations». Arxivat de l'original el 17 d’abril 2015.
* ↑ «American FactFinder». Oficina del Cens dels Estats Units. [Consulta: 31 gener 2008].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Milton Arxivat 2013-08-06 a Wayback Machine.
# Formiguer ventregrís

El formiguer ventregrís (Ammonastes pelzelni) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae) i única espècie del gènere Ammonastes.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida a les terres baixes del sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela i nord-oest del Brasil.

## Referències

* ↑ «Formiguer ventregrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Mesene

Mesene (Μεσηνή) era una regió de Mesopotàmia situada a l'extrem sud. El seu nom es tradueix per Terra Mitjana i fou portada per almenys un altre districte i això feu que els autors clàssics tinguessin dubtes a l'hora de situar-la.
Un dels districtes sembla que era a la desembocadura del Tigris, a la regió de Shatt al-Arab. L'esmenta Esteve de Bizanci. Philostorgius diu que el Tigris abans de la seva desembocadura es divideix en dos grans branques que formen com una illa que és habitada pels mesens (meseni). Deu ser la mateixa Mesene que Dió Cassi esmenta a l'època de Trajà com a governada per Athambilos, segurament sobirà de Caracene.
Vers el 129 aC el sàtrapa selèucida de Mesene (anomenada Territori de la mar Eritrea) l'àrab Hyspaosines, es va fer independent amb capital a Antioquia (entre el Tigris i Susa) reanomenada Karax Spasinos, va derrotar els parts i va ocupar Babilònia i Selèucia de Babilònia, prenent el títol de rei de Babel i va emetre moneda vers el 125 aC. Els parts li van arrabassar la part nord del regne (vers 126 aC) on fou nomenat governador un funcionari part, de nom Himeros, nomenat sàtrapa de Mesene, i Hyspaosines es va poder mantenir uns anys al sud amb el títol de rei de Caracene. La seva nissaga va ser reconeguda pels parts i va acabar governant bona part de la Mesene històrica però amb el nom de Caracene; les monedes permeten reconstruir la llista de reis (vegeu Caracene).
L'altre territori esmentat com a Mesene era més amunt del Tigris i la ciutat central era Apamea (Ἀπάμεια) a 150 o 200 km al nord de Selèucia del Tigris, que Esteve de Bizanci diu que era rodejada pel Tigris just on es dividia en dues branques a les quals anomena Delas (a la dreta) i Tigris (a l'esquerra); una altra ciutat era Oratha (Ὄραθα), ciutat que era també a la vora del Tigris.
    Per a la regió del Peloponès vegeu Messènia

## Referències

* 1 2 V. «Mese'ne». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Kaganat Rus

Part de seccions de la :
Història de Rússia :
| Rus (poble) | pre–segle IX |
| Kaganat Rus | |
| Rus de Kíev | 882–1240 |
| Tsarat de Rússia | 1547–1721 |
| Imperi Rus | 1721–1917 |
| Unió Soviètica | 1922–1991 |
| Federació Russa | 1991–present |
Cronologia
860–1721 • 1721–1796 • 1796–1855 1855–1892 • 1892–1917 • 1917–1927 1927–1953 • 1953–1964 • 1964–1982 1982–1991 • 1991–present :
El Kaganat Rus és un nom encunyat pels historiadors moderns per designar una entitat política que hauria existit entre finals del segle viii i principis o mitjans del segle ix, un període força mal documentat en la història d'Europa de l'Est. El kaganat hauria estat una confederació de ciutats estat fundades per una població coneguda com a «rus» i formada per elements bàltics, eslaus, ugrofinesos, turquesos, magiars i varegs. Hauria estat el predecessor de la dinastia dels ruríkides i de la Rus de Kiev. El seu abast territorial és objecte de debat, però els principals assentaments haurien estat Holmgard, Aldeigha, Liubxa, Alaborg, Sàrskoie Gorodisxe i Timeriovo. Hauria estat l'escenari del desenvolupament d'una etnicitat eslava oriental distinta, els rus, precursors dels actuals russos, belarussos, rutens i ucraïnesos. Els seus caps haurien dut el títol de kagan. Les primeres fonts daten del 830 i el títol de kagan per designar el sobirà de Kíev no torna a aparèixer després del 922.

## Referències

* ↑ Christian, 1999, p. 38.
* ↑ Dolukhànov, 1996, p. 187.
* ↑ Duczko, 2004, p. 29.

## Bibliografia

* Christian, D. A History of Russia, Mongolia and Central Asia (en anglès). Blackwell, 1999. ISBN 978-0631210382.
* Dolukhànov, P. M. The Early Slavs: Eastern Europe and the Initial Settlement to Kievan Rus (en anglès). Longman, 1996.
* Duczko, W. Viking Rus: Studies on the Presence of Scandinavians in Eastern Europe (en anglès). Brill, 2004.
# Milton Barnes

Milton Barnes (Toronto, 16 de desembre de 1931 - Toronto, 27 de febrer de 2001) va ser un compositor, director d'orquestra i bateria de jazz canadenc.
Associada al Canadian Music Center, la seva música es destaca pel seu ús freqüent de temes jueus, el seu rebuig a l'avantguarda a favor de la tonalitat i la seva barreja d'elements clàssics, jazz i pop. Alguns crítics han etiquetat la seva música com a "fusió eclèctica". Se li va encarregar escriure obres de Robert Aitken, Liona Boyd, Paul Brodie, la "Canadian Broadcasting Corporation", Erica Goodman, Joseph Macerollo, la Harbord Bakery, la New Chamber Orchestra del Canadà, la Federació d'Orquestres Simfòniques d'Ontario, John Perrone i Trio Lyra entre d'altres. Va romandre actiu com a compositor fins a la mort sobtada d'un atac de cor el 2001. És el pare del cantant / compositor Micah Barnes, el violoncel·lista Ariel Barnes i el bateria / productor Daniel Barnes.

## Biografia

Nascut a Toronto, Barnes va ingressar al Royal Conservatory of Music (RCM) el 1952, on va ser deixeble de Samuel Dolin (piano), Victor Feldbrill (direcció), Ernst Krenek (composició), Louis Boyd Neel (direcció), Walter Susskind (direcció)), i John Weinzweig (composició). Es va graduar de la RCM el 1955 i després va ingressar a l'Acadèmia de Música de Viena, on va obtenir un màster el 1961. També va passar els estius durant la dècada de 1950 estudiant a la "Chigiana School" de Siena, Itàlia i al "Tanglewood Music Center" de Lenox, Massachusetts.
Durant els anys seixanta i setanta, Barnes va ser molt actiu com a director d'orquestra a Amèrica del Nord, tant com a director convidat com en llocs de personal. Va fundar el Toronto Repertory Ensemble (TRE) el 1964, un grup que va encarregar i interpretar música canadenca contemporània sota el seu lideratge fins al 1973. Alguns dels concerts del TRE es van emetre a la ràdio i la televisió CBC. Del 1961 al 1963 va dirigir i compondre música per al "Crest Theatre de Toronto". El 1964 va ser nomenat director principal de lOrquestra Simfònica i el Cor de St Catharines (actual Orquestra Simfònica del Niàgara), càrrec que va ocupar fins al 1972. Al mateix temps, va exercir de director de l'Orquestra Filharmònica i del Cor de les Cascades del Niàgara, Nova York, de 1965-1973. També va dirigir i compondre música per al Toronto Dance Theatre del 1968 al 1973 i periòdicament va fer treballs similars per al "St. Lawrence Center for the Arts" durant els anys seixanta i setanta.
El 1973 Barnes va abandonar la seva feina com a director d'orquestra a favor de concentrar-se en la composició. A partir d'aquí només va dirigir representacions de les seves pròpies obres, sobretot per a tres emissions del programa Morningside de CBC Radio i per a diverses puntuacions de cinema i televisió per a CBC. La seva cantata Shir Hashirim de 1975 es va estrenar sota la seva batuta el juliol de 1999 a Toronto. La seva última composició completa, Songs of Arrival, es va estrenar a l'"Historic Old Toronto Summer Music Festival 2000".

## Referències

* 1 2 3 4 «Biografia». The Canadian Encyclopedia. [Consulta: 31 març 2024].
# Colònia índia

Una colònia índia és un assentament amerindi associat a una àrea urbana. Encara que alguns d'ells s'han convertit en reserves índies oficials, es diferencien de la majoria de les reserves en què s'ubiquen a les grans ciutats on els nadius americans podien trobar feina. Originalment moltes es van formar sense estímul o sanció federal.

## Ubicacions i establiment

Les colònies índies són especialment comuns a Nevada. Com que l'ecosistema de la Gran Conca és molt fràgil, les formes de vida autòctones es va fer insostenible poc després de la colonització blanca a causa del pasturatge excessiu, les desviacions d'aigua i la tala de pinedes pinyoneres. En aquesta època hi havia poques reserves oficials a la zona, i la vida hi era molt precària fins i tot per als estàndards actuals. Molts nadius americans van optar per buscar feina a ranxos blancs, granges i ciutats. Les àrees en què es van establir van ser conegudes com a campaments o colònies índies. En alguns casos eren propietaris de les terres on es van establir, en altres casos es van establir a terrenys públics. A partir de principis del segle xx, el govern federal va començar a establir territoris indis en fideïcomís per a les colònies en terrenys públics.
Després de la Llei de reorganització índia de 1934 moltes de les colònies índies va guanyar el reconeixement federal com a tribus. Moltes de les tribus formades d'aquesta manera inusualment s'hi troben membres de diferents nacions. Per exemple, la Colònia índia Reno-Sparks té membres washoe, Paiute i xoixoni.

## Exemples

La següent és una llista incompleta de les colònies índies als Estats Units:
* Battle Mountain - Tribu Te-Moak dels Xoixoni Occidentals de Nevada, Battle Mountain Band
* Burns (Oregon) - Tribu Paiute Burns de la Colònia Índia Paiute Burns d'Oregon
* Bridgeport (Califòrnia) - Colònia índia paiute Bridgeport de Califòrnia
* Carson City - Tribu Washo de Nevada i Califòrnia, Carson Community Council
* Dresslerville - Tribu Washo de Nevada i Califòrnia, Dresslerville Council
* Elko - Tribu Te-Moak dels Xoixoni Occidentals de Nevada, Elko Band
* Ely (Nevada) - Reserva índia Ely Xoixoni
* Fallon (Nevada) - Tribu Paiute-Xoixoni de la Reserva i Colònia Fallon
* Las Vegas - Tribu paiute de la colònia índia de Las Vegas
* Lovelock - Colònia índia Lovelock
* Reno (Nevada) - Colònia índia Reno-Sparks
* Carson City - Tribu Washo de Nevada i Califòrnia, Stewart Community Council
* Wells (Nevada) - Tribu Te-Moak dels Xoixoni Occidentals de Nevada, Wells Band
* Winnemucca (Nevada) - Colònia índia Winnemucca de Nevada
* Woodfords (Califòrnia) - Washoe Tribe of Nevada and California, Woodfords Community Council
* Yerington (Nevada) - Tribu Paiute Yerington de la Colònia Yerington i Campbell Ranch

## Referències

* ↑ "Stewart Community." Arxivat 2007-05-03 at Archive.is Washoe Tribe of Nevada and California. (retrieved 8 Dec 2009)

## Vegeu també

* Reserva índia
* Reserva índia (Canadà)
* Ranxeria
* Àrea estadística tribal d'Oklahoma
# Sefer Hamitzvot

Sefer Hamitzvot ("Llibre dels Manaments") (en hebreu: ספר המצוות לרמב"ם) (transliterat: Sefer HaMitzvot LeRambam) és una obra del segle xii escrita pel rabí, filòsof i metge Maimònides. Originalment es va publicar sota el títol "Kitab al-Farai'd" en àrab, i el rabí Moisès ibn Tibbon el va traduir al provençal (primera edició impresa el 1497).
L'obra conté una llista de tots els 613 manaments de la Torà, amb una breu descripció per a cadascun d'ells. Maimònides empra un conjunt de 14 regles (shorashim) per determinar quins manaments escrits a la Torà s'han d'incloure a la llista de preceptes pel que fa als mandats que Déu ha donat en diferents punts de la Torà, però que es refereixen a accions particulars fetes un sol cop.

## Referències

* ↑ Avroham Franklin «The Rambam and Sefer HaMitzvot:An Introduction by Rabbi Avroham Franklin». The Jewish Review, volum 2, número 5, 01-06-1989.
# Formiguer zebrat oriental

El formiguer zebrat oriental (Willisornis vidua) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial al sud i sud-est de l'Amazònia del Brasil.

## Taxonomia

De vegades la població occidental és considerada una espècie diferent:
* Willisornis nigrigula (Snethlage, E, 1914) - formiguer zebrat gorjanegre.

## Referències

* ↑ formiguer zebrat oriental«Formiguer zebrat oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan. 2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ formiguer zebrat gorjanegre«Formiguer zebrat oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Amaranthus spinosus

Amaranthus spinosus o amarant espinós, és una espècie d'Amaranthus que és planta nativa d'Amèrica tropical però s'ha introduït en molts altres llocs. És una mala herba important en el conreu de l'arròs a Àsia.

## Usos

* Com a planta medicinal en la medicina tradicional africana
* Com un tint tradicional dels vestits a Cambodja.
* Com aliment.
Amaranthus spinosus és un aliment valuós a Àfrica. També es consumeix a diverses parts d'Àsia i les Maldives.

## Referències

* ↑ Caton, B. P.; M. Mortimer; J. E. Hill. A practical field guide to weeds of rice in Asia. International Rice Research Institute, 2004, p. 20–21.
* ↑ Grubben, G.J.H. & Denton, O.A. (2004) Plant Resources of Tropical Africa 2. Vegetables. PROTA Foundation, Wageningen; Backhuys, Leiden; CTA, Wageningen.
* ↑ Xavier Romero-Frias, The Maldive Islanders, A Study of the Popular Culture of an Ancient Ocean Kingdom. Barcelona 1999, ISBN 84-7254-801-5

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
* Flora of North America
# Mesegar de Tajo

Mesegar de Tajo és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Erustes i Carriches al nord, La Mata a l'est, El Carpio de Tajo i Malpica de Tajo al sud i Cebolla a l'oest.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 245 | 236 | 231 | 230 | 232 | 231 | 232 | 220 | 243 | 246 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Hilario Ahijado Arroyo | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Crescencio Ambrosio Rodríguez Arrogante | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Crescencio Ambrosio Rodríguez Arrogante | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Crescencio Ambrosio Rodríguez Arrogante | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Crescencio Ambrosio Rodríguez Arrogante | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Luis Arrogante Collado | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Luis Arrogante Collado | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | José Luis Arrogante Collado | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Enllaços externs

* Diputació de Toledo
# Jacob Levitzki

Jacob Levitzki (hebreu: יעקב לויצקי) (Kherson, 17 d'agost de 1904 - Jerusalem, 25 de febrer de 1956) (també conegut com Yaakov Levitsky), va ser un matemàtic israelià.
Nascut a Kherson (actualment Ucraïna), de molt petit va traslladar-se amb la seva família a Tel-Aviv (Israel) quan la ciutat encara estava sota domini otomà. Després de fer els estudis secundaris al liceu hebreu Herzliya de Tel-Aviv, va anar a la universitat de Göttingen (Alemanya) amb la intenció d'estudiar química, però la intervenció del seu col·lega Binyamin Amirà i les classes magistrals d'Emmy Noether el van inclinar per les matemàtiques. El 1929 va rebre el doctorat amb una tesi dirigida per Noether i Landau. Després de breus estances a les universitats de Kiel i Yale, des del 1931 va ser professor a la universitat Hebrea de Jerusalem.
Influït per Emmy Noether, va fer les seves investigacions en el camp de l'àlgebra abstracta, especialment sobre la teoria dels anells no commutatius, on va obtenir resultats importants. En particular, és conegut pel seu teorema de 1939 (demostrat independentment per Charles Hopkins), que afirma que tot anell artinià d'esquerra és un anell noetherià.
El 1953, Levitsky va rebre el primer Premi Israel en el camp de les ciències exactes, juntament amb el seu deixeble Shimshon Amitsur.

## Referències

* ↑ Dauben, 1995, p. 48.
* ↑ Amitsur, 1974, p. 2.
* ↑ Nicholson, 2012, p. 132.

## Bibliografia

* Amitsur, S.A. «Jacob Levitzki 1904–1956» (en anglès). Israel Journal of Mathematics, Vol. 19, num. 1-2, 1974, pàg. 1-2. DOI: 10.1007/BF02756625. ISSN: 0021-2172.
* Dauben, Joseph Warren. Abraham Robinson: The Creation of Nonstandard Analysis, A Personal and Mathematical Odyssey (en anglès). Princeton University Press, 1995. ISBN 0-691-03745-0.
* Nicholson, W. Keith. Introduction to Abstract Algebra (en anglès). John Wiley & Sons, 2012. ISBN 978-1-118-13535-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jacob Levitzki» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Levitzki Prize». Israel Mathematical Union. [Consulta: 21 agost 2021]. (anglès)
* «Левицкий Я‘аков». World ORT - Электронной еврейской энциклопедии, 2020. [Consulta: 21 agost 2021]. (rus)
# Molí del Madora

El Molí del Madora és un edifici de Copons (Anoia) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Originàriament fou un molí fariner que es va transforma després en molí d'oli i finalment de guix. Actualment és un habitacle. Segons indica el rètol informatiu situat a l'exterior encara conserva algun dels seus elements, com ara la bassa i les restes del cacau.

## Història

També conegut com a molí de Baix.

## Referències

* 1 2 3 «Molí del Madora». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].
# Seferihisar

Seferihisar és una ciutat de Turquia, i un districte de la província d'Esmirna a la badia de Sığaçık a 30 km al sud d'Esmirna, al nord de l'illa de Sisam (Samos). La seva població el 1965 era de 5.259 habitants, i el 2006 havia arribat a 43.361. Al segle xiv era part del vilayet d'Aydın. Sota l'otomà Baiazet II fou la base del corsari Kara Turmish. Evliya Çelebi la va visitar el 1670. Al final del segle xix tenia 3.640 habitants.

## Enllaços externs

* «Report: Seferihisar, 30 p.» (en turc). İzmir Chamber of Commerce, 2007.
# Elizabeth Jane Gardner

Elizabeth Jane Gardner (Exeter, Nou Hampshire, 4 d'octubre de 1837- Saint Cloud, 28 de gener de 1922) va ser una pintora figurativa estatunidenca que va viure expatriada a París la major part de la seva vida. Allà va estudiar a París amb Hugues Merle, Lefebvre, i finalment amb William-Adolphe Bouguereau, amb qui es va casar el 1896, i l'estil del qual va adoptar amb tant èxit que part de la seva obra pot ser confosa amb la d'ell. El 1866 Gardner va ser la primera dona nord-americana que va exposar en el Saló de París, una mostra en la qual va participar fins a vint-i-cinc cops. Premiada amb una medalla d'or en el Saló de 1877, es va convertir en la primera dona que va rebre aquest honor.
| « | Sé que se'm critica per no reivindicar amb més intensitat la meva personalitat artística, però prefereixo ésser recordada com la millor imitadora de Bouguereau que no pas caure en l'oblit! | » |
| — Elizabeth Jane Gardner |||
Gardner va estudiar al seminari Lasell a Auburndale, Massachusetts, on rebé la primera formació artística. Mentre copiava mestres antics a Boston, Gardner va adonar-se que la seva manera de dibuixar no era del tot adequada i que necessitava viatjar a Europa a aprendre. L'any 1864 va emigrar a París, al costat de Robinson.
Molt independent, Gardner va demanar l'autorització per vestir com un home, de tal manera que pogués assistir a les classes impartides als Gobelins. Fou una dona molt astuta i molt hàbil a nivell lingüístic, essent capaç de parlar als seus clients tant en anglès, francès, italià o alemany per tal que se sentissin més còmodes. Gardner sabia com publicitar-se i teixir relacions que li servirien per potenciar la seva carrera i aconseguir nous encàrrecs.

## Referències

* ↑ «Biografia d'Elizabeth Jane Gardner». National Museum of Women in the Arts. [Consulta: 26 desembre 2013].
* 1 2 «Biografia d'Elizabeth Jane Gardner». Lawrence Cantor Fine Art. Arxivat de l'original el 22 de desembre 2006. [Consulta: 26 desembre 2013].
* ↑ Wissman, Fronia E. Bouguereau. Pomegranate Artbooks, 1996, p. 116.

## Enllaços externs

* http://www.nmwa.org/Collection/Profile.asp?LinkID=285 Arxivat 2010-12-20 a Wayback Machine.
* http://www.fineoldart.com/browse_by_essay.html?essay=166 Arxivat 2006-12-22 a Wayback Machine.
# Martí Jofre I de Rocabertí

Martí Jofre I de Rocabertí i de Safortesa fou vescomte de Rocabertí entre 1663 i 1671. Era fill de Francesc Jofre I de Rocabertí i Pacs, vescomte de Rocabertí i I comte de Perelada, i de Magdalena de Safortesa i Espanyol. Es va casar amb Teresa de Boixadors amb qui va tenir una nena que va morir petita. Es va tornar a casar amb Anna de Lanuza, amb qui no va tenir descendència.

## Referències

* ↑ «Martí Jofre I de Rocabertí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Martí Jofre I de Rocabertí al Catàleg Col·lectiu del Patrimoni Bibliogràfic de Catalunya.
# Moló

«Moló» té aquests significats:
Onomàstica:
Arqueologia: