OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centre Esportiu Vilassar de Dalt

El Centre Esportiu Vilassar és el club de futbol més important de Vilassar de Dalt. Té un total de 280 socis. Fou fundat l'any 1921 a partir de la fusió dels dos equips que hi havia al poble, l'Esbart i el Centro de Sports.
Per la Festa Major de 1947 s'inaugurà l'antic estadi del Vilassar, un camp de sorra, que el 2006 deixà pas al nou camp de Vallmorena, de gespa artificial i amb una capacitat aproximada per a 2000 persones. Annex al camp de futbol-11 hi ha un camp de futbol-7, també de gespa artificial. Les instal·lacions esportives compten a més amb una cabina radiofònica fixa, 8 vestidors, un bar i un aparcament.
El club té un total de 200 jugadors, des de pre-benjamí fins al primer equip. A la temporada 2011-2012 el club aconseguí un ascens històric a Primera divisió catalana de futbol.

## Actual equip

El 24 de juliol de 2014.
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| — | POR | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Joaquin Ortega |
| 4 | DEF | [[Fitxer:Flag of the Dominican Republic.svg|23x15px|border |alt=República Dominicana|link=Selecció de futbol de República Dominicana|{{#if:|]] | Edu |
| — | DEF | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Xavi Tierz |
| — | DEF | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Jaume Turon |
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| — | MIG | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Esteve Forgas |
| — | MIG | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Pol Gisbert |
| — | DAV | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Christian Muñoz |
| — | DAV | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Adri Domingo |

## Referències

* ↑ Centre d'Esports Vilassar de Dalt Arxivat 2016-08-26 a Wayback Machine. al web de l'ajuntament de Vilassar de Dalt
* ↑ Història al web del Club
# Mare de Déu dels Àngels de Montcortès

La Mare de Déu dels Àngels de Montcortès fou una capella del poble de Montcortès, de l'antic terme municipal de Montcortès de Pallars, i de l'actual de Baix Pallars, a la comarca del Pallars Sobirà.
Era un temple petit, d'una sola nau sense absis destacat.
Estava situada en el mateix poble de Montcortès, a la part central de la població. Actualment en queda l'espai i restes de les parets.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* MADOZ, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar, vol. XI, pàgs. 484-485. Madrid: Imprenta del Diccionario geográfico, 1848. Edició facsímil: Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al «Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar» de Pascual Madoz. Vol. 1. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1985. ISBN 84-7256-256-5.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Gerri de la Sal - Montcortès de Pallars». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* La Mare de Déu dels Àngels de Montcortès en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya; (el topònim no surt al mapa).
# Mas Ventós (Pardines)

El Mas Ventós és un mas situat al municipi de Pardines, a la comarca catalana del Ripollès, entre el nucli municipal i el Segadell. Es troba al camí vell que unia Pardines amb Ribes de Freser.

## Referències

* ↑ «Ruta camí antic entre Ribes i Pardines. Ruta 9 Vall de Ribes». [Consulta: 4 febrer 2024].
# Centre Europeu de Prevenció i Control de Malalties

El Centre Europeu de Prevenció i Control de Malalties (en anglès European Centre for Disease Prevention and Control o ECDC) és una agència de la Unió Europea (UE) que s'ocupa de lluitar contra les malalties infeccioses.

## Història

Creada el març de 2004 pel Consell de la Unió Europea i el Parlament Europeu, va entrar en funcionament el març de 2005 i té la seu a la ciutat d'Estocolm, concretament al municipi de Solna.
Actualment el seu director executiu és el Dr Andrea Ammon.

## Funcions i programes

Els programes de malalties de l'ECDC cobreixen la resistència als antimicrobians i les infeccions associades a l'assistència sanitària; malalties emergents i transmeses per vectors; malalties i zoonosis transmeses pels aliments, SARS i l'aigua; VIH/sida, infeccions de transmissió sexual i hepatitis vírica; grip i altres virus respiratoris; tuberculosi; i malalties prevenibles per vacunes.

## Referències

* ↑ «Reglamento (CE) no 851/2004 por el que se crea un Centro Europeo para la Prevención y el Control de las Enfermedades» (en anglès). eur-lex.europa.eu, 2004. [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ Fernández de la Hoz, Karoline «La prevención y el control de las enfermedades infecciosas: una contribución a la construcción de Europa» (en castellà). Gaceta Sanitaria, 21, 01-12-2007, pàg. 439–443. DOI: 10.1590/S0213-91112007000600001. ISSN: 0213-9111.
* ↑ «ECDC's organisational structure» (en anglès). ecdc.europa.eu. [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ «Director of ECDC - Dr Andrea Ammon» (en anglès). ecdc.europa.eu. [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ «European Centre for Disease Prevention and Control | European Health Information Portal». healthinformationportal.eu. [Consulta: 26 setembre 2022].

## Enllaços externs

* (anglès) Portal del Centre Europeu de Prevenció i Control de Malalties
# Eleccions legislatives austríaques de 1970

Les eleccions legislatives del 1970 a Àustria, al Consell Nacional van ser l'1 de març de 1970. Els socialdemòcrates foren la força més votada i Bruno Kreisky fou nomenat canceller en un govern de minoria amb suport puntual dels liberals, liderats per l'antic Waffen-SS Friedrich Peter.

## Resultats

Resum dels resultats electorals d'1 de març de 1970 al Consell Nacional d'Àustria
| Partits | Partits | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata d'Àustria (Sozialdemokratische Partei Österreichs) | 2.221.981 | 48,4 | +5,8 | 81 | +7 |
| | Partit Popular d'Àustria (Österreichische Volkspartei) | 2.051.012 | 44,7 | -3,3 | 78 | -7 |
| | Partit Liberal d'Àustria (Freiheitliche Partei Österreichs) | 253.425 | 5,5 | +0,1 | 6 | = |
| | Partit Comunista d'Àustria (Kommunistische Partei Österreichs) | 44.750 | 1,0 | -0,6 | — | ±0 |
| | Partit Progresista Democràtic Demokratische Fortschrittliche Partei (DFP-Liste Franz Olah) | 14.295 | 0,3 | -0,3 | - | - |
| | NPD Àustria | 2.631 | 0,1 | - | - | - |
| | Per a la humanitat, la justícia i la llibertat a Àustria Für Menschlichkeit, Recht und Freiheit in Österreich | 237 | 0,3 | -0,3 | - | - |
| | Total (participació 90,95%) | 4.589.192 | 100.0 | | 165 | |
| Font: Siemens Austria, BMI ||||||||
# Al Jfara

El districte d'Al Jfara o Al Jifara(h) (àrab: الجفارة, al-Jifāra) és un dels 22 districtes que formen la subdivisió administrativa de Líbia des de l'any 2007. La seva capital és Al Aziziya.
Al Jfara limita amb el districte de Trípoli al nord-est, amb el districte d'Al Jabal al Gharbi al sud i amb el districte de Zauiya a l'oest.

## Superfície i població

El districte d'Al Jfara té una superfície que ocupa una extensió de territori composta de 1.940 quilòmetres quadrats. Aquí viu una població composta per 289.340 persones, segons xifres del cens de l'any 2003. Per tant, la densitat poblacional d'aquest districte és de 149,14 persones per cada quilòmetre quadrat d'Al Jfara.

## Composició

De 2001 a 2007, el districte d'Al Jfara estava compost de vint Congressos Populars Bàsics (BPC). El 2007 es va ampliar amb l'addició de quatre BPCs del districte de Trípoli, i en l'actualitat consta de vint-i-quatre BPCs.

## Referències

* ↑ "شعبية الجفارة" ("Al Jfara District") Website of the General People's Committee of Libya, from Internet Archive dated 15 October 2006, in Arabic
* ↑ شعبيات الجماهيرية العظمى – Sha'biyat of Great Jamahiriya, in Arabic, accessed 1 November 2009
# Marie Wawa

Marie Wawa és una actriu ni-vanuatiana que va protagonitzar la pel·lícula australiana-vanuatuana Tanna (2015). La pel·lícula, que va ser la primera que es va rodar íntegrament a Vanuatu, va obtenir dos premis importants al Festival de Venècia 2015, i va ser nominada a la Millor pel·lícula de parla no anglesa als Premis Oscar de 2016. Wawa apareix al paper principal junt amb Mungau Dain.
Wawa és del poble interior de Yakel a l'illa de Tanna, al sud de Vanuatu.
Wawa, com la resta del repartiment de Tanna, va ser una actriu novella, que va actuar per primera vegada i sense experiència abans del seu càsting. La pel·lícula, una història d'amor prohibit i tragèdia basada en fets reals, va ser rodada en un lloc al voltant de Yakel. Narie Wawa va fer el paper principal de Wawa, una jove que es va casar en un matrimoni concertat com a part d'un acord de pau amb una altra tribu. Tot i això, s'enamora del net del seu cap, interpretat per Mungau Dain. Les seves famílies es neguen a permetre que la parella es pugui casar. La parella fuig i finalment es suïcida, reflectint la veritable tragèdia de la parella de Tannese a la dècada del 1980. Les tràgiques circumstàncies van portar als ancians a legalitzar els matrimonis per amor.
Al setembre de 2015, Wawa va viatjar a Venècia amb els altres tres actors principals de Tanna per assistir a la seva estrena mundial al Festival de Venècia 2015. Wawa també va assistir als Premis Oscar de 2016, celebrat a Los Angeles el 26 de febrer de 2017, on Tanna va ser nominada a la Millor pel·lícula de parla no anglesa.

## Referències

* 1 2 Harmon «Mungau Dain, Tanna star and 'Vanuatu’s Brad Pitt', dies after untreated leg infection» (en anglès). The Guardian Australia, 06-01-2019. Arxivat de l'original el 2019-01-07 [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ Turan, Kenneth «The exotic 'Tanna' tells a tale of forbidden love that's as old as time» (en anglès). L.A. Times.
* 1 2 3 4 Marks, Kathy «Big-screen debut for Pacific Island tribe who regard Prince Philip as a god» (en anglès). The Independent, 11-09-2015. Arxivat de l'original el 2019-01-20 [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ Kenny, Glenn «Review: In ‘Tanna,’ Lovers Are Torn Apart to Keep Tribal Peace» (en anglès). The New York Times, 15-09-2016. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Maddox, Garry «Tanna: the ancient Vanuatu tribe who had never watched a film now star in one» (en anglès). The Sydney Morning Herald, 04-11-2015.
* ↑ Wong, Tessa «The Oscar-worthy film inspired by a tribal song» (en anglès). BBC, 25-01-2017.
* 1 2 Merry, Stephanie «'Tanna': A real-life ‘Romeo and Juliet,’ set amid warring tribes» (en anglès). Washington Post, 29-09-2016.
* 1 2 3 Ives, Mike «Mungau Dain, Villager Star in Pacific Island Film, Dies at 24» (en anglès). New York Times, 10-01-2019. Arxivat de l'original el 2019-01-10 [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ Garae, Len «Ni-Vanuatu Film Stars Head To Hollywood For Academy Award Ceremony» (en anglès). Vanuatu Daily News (=Pacific Islands Report), 15-02-2017. Arxivat de l'original el 2019-02-10 [Consulta: 23 gener 2020].
# Holm

«Holm» té aquests significats:

## Toponímia

* Holm (Nordfriesland), municipi del districte de Nordfriesland, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein
* Holm (Pinneberg), municipi del districte de Pinneberg, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein

## Persones

* Celeste Holm (Nova York, Estats Units, 1917 -2012), actriu
* Gustav Frederik Holm (Copenhaguen, 1849 - 1940), oficial naval i explorador àrtic danès
* Ian Holm (Goodmayes, 1931), actor anglès
# Joan de Jandun

Joan de Jandun (1275-1328) va ser un filòsof averroista, teòleg i escriptor polític. Va néixer a Jandun, a l'actual regió de les Ardenes franceses. Destaquen les seves interpretacions d'Aristòtil. Ocasionalment, se l'ha considerat coautor, juntament amb Marsili de Pàdua, de l'obra El defensor de la pau, tot i que no hi ha cap prova en aquest sentit.
Pel que fa a la seva filosofia, se l'emmarca en l'anomenat averroisme de Pàdua. Destaca especialment la seva distinció entre sentit passiu (per a l'espècie rebuda) i el sentit agent (responsable de la sensació i de l'activitat de l'ànima). Aquest sentit agent és per a tots els homes, fet que permet la cognoscibilitat de les coses.
Estén aquesta distinció a l'ànima, que la considera separada entre l'ànima sensitiva i l'ànima intel·lectiva. Aquesta ànima intel·lectiva és la que dirigeix el cos (la Forma aristotèlica), i és única per a tota la humanitat. En línia averroista, considera que no es pot demostrar la immortalitat d'aquesta ànima.
Afirma també que la teologia es basa en relats indemostrables de la Revelació.

## Referències

* ↑ Ramón Guerrero, Rafael. Historia de la filosofía medieval, 2002, p. 236-237.
# Fitol

El fitol és un diterpè-alcohol acíclic. En tenir un carboni quiral, es pot presentar en dues formes: E-fitol i Z-fitol. Va ser obtingut per primer cop a partir de la hidròlisi de la clorofil·la l'any 1909 pel químic alemany Richard Wilstäter. El també químic alemany F.G. Fischer en va determinar l'estructura l'any 1928. El fitol és un líquid viscós, pràcticament incolor i amb un delicat olor floral balsàmic. Se'n produeixen cada any entre 0,1 i 1 tones a nivell mundial.

## Usos

El fitol es fa servir com a precursor per la manufactura sintètica de la vitamina E i la vitamina K1. Tenint en compte que el fitol és l'isoprenoid acíclic més comú a la biosfera, els seus productes de degradació s'han fet servir com a traçadors biogeoquímics en ambients aquàtics. El fitol també es fa servir en perfumeria, cosmètica, per fer sabons, xampús i detergents. A nivell mèdic, se n'han investigat diversos usos potencials com a ansiolític, modulador del metabolisme, citotòxic, antioxidant, anticonceptiu, antiinflamatori, modulador del sistema immunitari i antimicrobià.

## Toxicitat

El fitol, en ser un producte molt abundant en la natura i usat freqüentment en productes comercials de bellesa i neteja, no es considera tòxic. Tot i així, s'han dut a terme estudis amb animals i humans, avaluant els efectes d'aquest compost en ésser ingerit, en entrar en contacte amb la pell o les mucoses, a més de la seva mutagènesi i carcinogènesi. No s'ha trobat que generi irritació a la pell humana, tot i que es va trobar que la pell d'un dels 25 participants d'un estudi patia sensibilització a una exposició de fitol al 10% de concentració.

## Referències

* ↑ «Fitol». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia.
* ↑ «Phytol» (en anglès). Chemspider.
* ↑ Arctander, S., 1969. In: Arctander, S. (Ed.), Perfume and Flavor Chemicals (Aroma Chemicals), vol. II. Montclair, New Jersey, p. 2613(anglès)
* ↑ IFRA (International Fragrance Association), 2004. Use Level Survey, August 2004.(anglès)
* ↑ Thomas Netscher (2007). Synthesis of Vitamin E. Vitamins & Hormones, Volume 76, 2007, Pages 155–202(anglès)
* ↑ Daines, A.M. et al (2003). The synthesis of naturally occurring Vitamin K and Vitamin K analogues. Current Organic Chemistry 7, 1625-1634.(anglès)
* ↑ Rontani,J,-F., Volkman, J.K.(2003). Phytol degradation products as biogeochemical tracers in aquatic environments. Organic Geochemistry, 34, 1-35.(anglès)
* 1 2 McGinty, A.; Letizia, C.S.; Api, A.M. «Fragrance material review on phyto» (en anglès). Food and chemical toxicology. Elsevier, 48, 4, 2010, pàg. 59-63. DOI: 10.1016/j.fct.2009.11.012 [Consulta: 15 gener 2014].
* ↑ Islam, M. T., Ali, E. S., Uddin, S. J., Shaw, S., Islam, M. A., Ahmed, M. I., ... & Atanasov, A. G. (2018). Phytol: A review of biomedical activities. Food and chemical toxicology, 121, 82-94.
* ↑ Research Institute for Fragrance Materials, Inc., 1977b. Report on Human Maximization Studies. RIFM Report Number 1702, May 03, RIFM, Woodcliff Lake, NJ, USA.(anglès)
# Marco Bandiera

Marco Bandiera (Castelfranco Veneto, Treviso, Veneto, 12 de juny de 1984) és un ciclista italià, professional des del 2008 fins al 2016.
En el seu palmarès destaca la primera posició en la classificació dels Traguardi Volante al Giro d'Itàlia de 2014 i 2015.

## Palmarès

* 2006
** 1r al Trofeu Zssdi
** 1r al Gran Premi Capodarco
* 2007
** Vencedor d'una etapa del Giro del Veneto sub-23
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Vall d'Aosta
Prologue (contre-la-montre par équipes) et 3e étape du Tour de Vénétie et des Dolomites
* 2012
** Vencedor de la classificació de la muntanya de la Volta a Turquia
* 2014
** Vencedor de la classificació dels Traguardi Volante al Giro d'Itàlia
* 2015
** Vencedor de la classificació dels Traguardi Volante al Giro d'Itàlia

### Resultats al Tour de França

* 2009. 145è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. 140è de la classificació general
* 2014. 142è de la classificació general. 1r dels Traguardi Volante
* 2015. 155è de la classificació general. 1r dels Traguardi Volante

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Henry Roth

Henry Roth (1906-1995) és un novel·lista estatunidenc d'origen jueu que va néixer l'any 1906 a Týsmenytsia (Ти́смениця) o Tysmenitz, enclavada en la província austrohongaresa de Galítsia, l'actual óblast d'Ivano-Frankivsk, Ucraïna, i va morir a Alburquerque, Nou Mèxic (EUA), l'any 1995. Pels volts de 1909, ja havia immigrat amb la seva família als EUA, i es van establir a la ciutat de Nova York. El 1934 publica la novel·la Digueu-ne son Arxivat 2008-09-21 a Wayback Machine., que no va rebre el reconeixement ni del públic ni de la crítica, passant totalment desapercebuda, fet que va motivar que cremés bona part dels seus mecanoscrits. La seva vida va transcórrer allunyada dels àmbits literaris i va desenvolupar els oficis més diversos com a criador d'ànecs o professor de matemàtiques. El 1964 es va reeditar Digueu-ne son que de seguida es va convertir en un èxit arribant a vendre més d'un milió d'exemplars, i a la qual avui ja ningú no dubta en considerar-la un clàssic de la literatura universal. Al voltant dels vuitanta anys va començar a escriure una tetralogia autobiogràfica titulada Mercy of a Rude Stream.

## Nota

No s'ha de confondre amb l'altre escriptor jueu estatsunidenc Philip Roth, ni amb l'escriptor d'origen jueu de Galítsia, Joseph Roth (Brody - en ucraïnès: Броди, en jiddisch: בּראָד, transcrit: Brod -, Galítsia, 1894 - París, 1939), que escrivia en llengua alemanya.

## Bibliografia

* Call It Sleep (1934), publicat en català com a: Digueu-ne son Arxivat 2008-09-21 a Wayback Machine., Pollença: El Gall Editor, 2008. Traducció de Xavier Pàmies.
* Nature's First Green (1979)
* Shifting Landscape: A Composite, 1925–1987 (1987)
* Mercy of a Rude Stream, vol. 1: A Star Shines Over Mt. Morris Park (1994)
* Mercy of a Rude Stream, vol. 2: A Diving Rock on the Hudson (1995)
* Mercy of a Rude Stream, vol. 3: From Bondage (1996)
* Mercy of a Rude Stream, vol. 4: Requiem for Harlem (1998)
* An American Type (2010)
# Juan Antonio Mentxaka Lorente

Juan Antonio Mentxaka Lorente (Deusto, 3 de gener de 1963) és un exfutbolista basc, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Es formà al futbol base de l'Athletic Club, i a continuació comença a destacar a les files del Sestao Sport Club, fins que a l'estiu de 1985 fitxa pel RCD Espanyol, amb qui debuta a la màxima categoria. És suplent a l'equip barceloní eixa campanya, i a la següent recala a la UE Figueres, que militava a la Segona Divisió.
Al quadre de l'Empordà hi és titular durant dues temporades, en les quals marca set gols en 75 partits. Eixa regularitat possibilita que l'Espanyol el recupere per a la 88/89, però de nou és suplent.
La temporada 89/90 fitxa per la Reial Societat, on qualla una bona temporada: disputa 33 partits i marca set gols. A l'any següent, disputa altres 22 partits amb els donostiarres.
El 1991 retorna a disputar la Segona Divisió al fitxar pel Reial Múrcia, i a l'any següent retorna al Sestao, amb el qual baixa a Segona Divisió B. En total, va disputar 78 partits i va marcar 10 gols a la màxima categoria.

## Referències

* ↑ «Menchaca el último basco en Sarriá». Mundo Deportivo, 25-05-1985. [Consulta: 1r febrer 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Martí Manen

Martí Manen (Barcelona, 1976) és comissari d'exposicions i crític d'art català establert a Estocolm.
Les seves propostes desafien els formats expositius habituals. A la base del seu treball com a comissari hi ha la reflexió sobre els fonaments, els límits i els temps de les exposicions, tal com va desenvolupar en el seu llibre Salir de la exposición (si es que alguna vez habíamos entrado). Manen ha comissariat exposicions en espais com el Museo de Historia Natural (Mèxic DF), Sala Montcada-Fundació "la Caixa" (Barcelona), Aara (Bangkok), Sala Rekalde (Bilbao), Konsthall C (Estocolm), La Panera (Lleida) o CA2M (Madrid), on va presentar la novel·la-exposició Contarlo todo sin saber cómo. Amb David Armengol va ser responsable del programa El text: principis i sortides a Fabra i Coats Centre d'Art Contemporani (Barcelona). Ha estat co-comissari de la Biennal de Turku (Finlàndia) i del Pavelló Espanyol de 2015 a la Biennale di Venezia amb el projecte Los sujetos. Entre 1997 i 2001 va comissariar exposicions a la seva habitació (Salahab, Barcelona).
Posteriorment es va establir a Suècia, on va treballar com a productor d'exposicions al Bonniers Konsthall. Des del 2018 és director de Index - The Swedish Contemporary Art Foundation. El 2019 fou curador de la Biennal Momentum de Noruega.
En el camp de la docència, Manen ha impartit cursos a les universitats Torcuato di Tella (Buenos Aires), Konstfack (Estocolm) i IL3-UB (Barcelona).

## Referències

* ↑ «Martí Manen, el recambio generacional». ABC, 04-05-2015.
* ↑ «Martí Manen dirige el proyecto de España para la Bienal de Venecia». El País, 17-11-2014.
* ↑ ARTEINFORMADO. «Martí Manen. Comisario, Crítico/Periodista» (en castellà), 20140603. [Consulta: 12 juny 2019].
* ↑ «Marti Manen appointed curator of MOMENTUM 10 - Announcements - e-flux» (en anglès). [Consulta: 12 juny 2019].
* ↑ Fundació Miró, Quan les línies són temps, 02/10/2015 — 11/09/2016
# Cisterna de la Mussara

La Cisterna de la Mussara és una obra de Vilaplana (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquesta cisterna és el principal punt d'abastiment d'aigua de la Mussara. La construcció és de base rectangular amb una superfície aproximada d'uns 10 m². Les parets són de pedra i tenen una alçada d'uns dos metres i mig. Fins a un metre i mig d'alçada les parets estan recobertes per una capa de calç. La coberta és una cúpula de pedra seca. En el cantó proper al camí hi ha una obertura que permetia l'extracció d'aigua.
El poble de la Mussara no tenia aigua corrent.

## Referències

* 1 2 «Cisterna de la Mussara». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# El caminant

El caminant, també conegut com El venedor ambulant, és una pintura de Hieronymus Bosch pintada cap a l'any 1500 i conservada al Museu Boijmans Van Beuningen de Rotterdam.
El quadre és similar a d'altres del mateix autor i representa la Paràbola del fill pròdig, que torna a casa després del seu viatge.

## Referències

* ↑ «The Pedlar c.1500». Museum Boijmans Van Beuningen. Arxivat de l'original el 2016-05-02. [Consulta: 6 maig 2016].