OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colibrí de Mitchell

El colibrí de Mitchell (Philodice mitchellii) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) fins fa poc inclòs a Calliphlox.

## Taxonomia

Aquesta espècie era inclosa fins fa poc al gènere Calliphlox però treballs recents van propiciar la ubicació al recuperat Philodice Mulsant, Verreaux, J et Verreaux, É, 1866.

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb arbres i praderies de l'est de Panamà i oest de Colòmbia i de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Colibrí de Mitchell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* ↑ McGuire, Jimmy A; . Witt, Christopher C.; Remsen Jr, JV; Corl, Ammon; Rabosky, Daniel L «Molecular Phylogenetics and the Diversification of Hummingbirds» (en anglès). Current Biology, 24, 8, 14, pàg. 910/916 [Consulta: 11 octubre 2024].
* ↑ Licona-Vera, Yuyini; Ornelas, Juan Francisco «The conquering of North America: dated phylogenetic and biogeographic inference of migratory behavior in bee hummingbirds». BMC Evol Biol, 17, 126, 5. DOI: https://doi.org/10.1186/s12862-017-0980-5 [Consulta: 11 octubre 2024].
# Colibrí de barbeta

El colibrí de barbeta (Augastes lumachella) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita matolls de les terres altes de l'Estat de Bahia, a l'est del Brasil.
# Colibrí inca de Gould

El colibrí inca de Gould (Coeligena inca) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva de muntanya als Andes.

## Taxonomia

S'han descrit dues subespècies que diversos autors inclouen a Coeligena helianthea:
* Coeligena inca inca (Gould, 1852) de Bolívia.
* Coeligena inca omissa (Zimmer, JT, 1948) del sud-est del Perú.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Coll de Sant Teòdul

El coll Teòdul o Coll de Sant Teòdul (3.301 msnm), conegut com a Theodulpass (alemany), Col de Saint-Théodule (francès), Colle del Teodulo (italià), o Théoduljoch (alamànic del Valais), és un coll d'alta muntanya a la zona est dels Alps Penins, que comunica el municipi de Zermatt a la vall de Mattertal del cantó suís del Valais, i el de Breuil-Cervinia a la vall de Valtournenche de la regió italiana de la Vall d'Aosta. La frontera passa per la divisòria d'aigües.
El nom del pas és en honor de sant Teòdul, el primer bisbe de la diòcesi de Sion.
El pas es troba entre el Cerví a l'oest i el Breithorn a l'est. Des del punt de vista orogràfic separa el grup del Weisshorn-Cerví a l'oest, del grup del Mont Rosa a l'est. Està situat a la vora de la glacera del Plateau Rosa.
Va tenir una gran importància històrica com a via per intercanvis i comunicació que hi van tenir lloc durant segles. Actualment connecta les pistes dels dominis esquiables de les estacions d'esquí de Breuil-Cervinia i Zermatt. El refugi de muntanya Rifugio Teodulo, propietat de la secció de Torí del Club Alpino Italiano està situat en el coll.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ Convenció del 24 de juliol de 1941 entre la Confederació Suïssa i el Regne d'Itàlia sobre la determinació de la frontera italo-suïssa entre el Run Do o Cima Garibaldi i el mont Dolent.
* ↑ Alessandro Iannelli. «Saint Théodule, patron des vignerons du Valais» (en francès). Best of Romandie. RomanDuVin.ch, 19-12-2005. [Consulta: 26 desembre 2011].
* ↑ Club Alpino Italiano, Sezione di Torino. «Rifugio Teodulo» (en italià). Arxivat de l'original el 2012-08-08. [Consulta: 26 desembre 2011].
* ↑ Club Alpino Italiano, Sezione di Lugo di Romagna. «Història dels refugis, amb cita expresa de la del Rifugio Teodulo» (en italià). [Consulta: 26 desembre 2011].
* ↑ «Fitxa del Rifugio Teodulo» (en italià). Camptocamp.org. [Consulta: 26 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Rifugio Teodulo a la Web oficial de turisme de la Vall d'Aosta (italià)
* Pàgina web del Club Alpino Italiano - Sezione di Torino (italià)
# Coll de Santa Creu

El Coll de Santa Creu és una collada del terme municipal de la Coma i la Pedra, al Solsonès, situada a 1.267,6 m. d'altitud entre el turó de Santa Creu (a ponent) i la serra de Pratformiu (a llevant). No comunica les valls de dos corrents fluvials sinó que és el pas emprat per comunicar la part baixa de la vall del riu Mosoll amb la part superior de la mateixa vall a causa del fet que l'engorjament d'aquest riu al seu pas sota la costa del Llop n'impedeix el trànsit seguint el curs del riu
El seu nom és degut al fet que a menys de 80 m. a llevant de la collada hi ha l'ermita de Santa Creu de la Pedra

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Coll de Sant Pau

El Coll de Sant Pau és una collada dels contraforts nord-orientals del Massís del Canigó, a 992,6 metres d'altitud, en el límit dels termes comunals de Pi de Conflent i de Saorra, tots dos a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord. Està situat a l'extrem nord del terme de Pi de Conflent i al sud del de Saorra, a la carena de la dreta de la Rotjà que separa els dos termes. És a prop al nord de l'Oratori de Sant Pau, del qual pren el nom.

## Referències

* ↑ El Coll de Sant Pau en els ortofotomapes de l'IGN
# Comtat de Brunengeruz

El comtat de Brunengeruz, Brugeron (francés) o Bruningerode (neerlandès) fou una antiga jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic a la moderna Bèlgica. També s'esmenta com comtat d'Hoegaarden. Estava integrat a l'origen per una part del pagus d'Haspengouw o Hesbaye i s'estenia de Tienen fins al Dijle i a les portes de Lovaina, de Binkom i Glabbeek fins a Opheylissem, Zétrud, Hoegaarden, Mélin, Roux-Miroir, Chaumont-Gistoux.
El nom prové de Bruning, un diminutiu germànic del nom Bruno i rode, que significa desboscament. Significa doncs assentament al lloc desboscat pels homes de Bruno.
El principat de Lieja, que aspirava a ampliar els seus dominis, va aconseguir fer-se atorgar tots els drets i regalies que convertien un territori en comitatus. Es creu que fou Alpaida, esposa de Godofred I de Baixa Lotaríngia, la que va llegar el Brunengeruz al capítol de Sant Lambert. Cap al 988, l'emperador Otó III del Sacre Imperi en va confirmar l'adjudicació als Prínceps-bisbes de Lieja. Però quan el bisbe Balderic II (1008-1018) va iniciar la construcció d'una fortalesa a Hoegaarden, a la frontera d'aquest territori, Lambert I de Lovaina es va alarmar i els dos poders van entrar en un conflicte que va portar a la batalla d'Hoegaarden, el 1013, que va consagrar la victòria de Lambert sobre l'exèrcit episcopal. Balderic II sembla haver hagut d'entregar el país de Brunengeruz al comte de Lovaina, que el va tenir en feu del prelat. Al final del segle XI, el bisbe Otbert de Lieja, usant la clàusula de recompra, el va retirar de les mans de Godofreu I de Lovaina, després d'un arbitratge que va justificar la seva pretensió. Va cedir el Brunengeruz en feu al comte Albert III de Namur. Els comtes de Lovaina van recuperar el feu més tard, probablement el 1106, quan l'emperador Enric V del Sacre Imperi Romanogermànic va designar Godofred I de Lovaina successor del duc de Limburg al ducat de Baixa Lorena (on fou Godofred V el Coratjós). El príncep-bisbe no va poder conservar llavors més que Hoegaarden, Beauvechain, Tourinnes-la-Grosse i Chaumont-Gistoux.

## Referències

* Léon Vanderkindere, La Formation territoriale des principautés belges au Moyen Âge, tom II.
# Comtat de Brunsvic

El Comtat de Brunsvic o Brunswick fou un comtat que existí dins del Ducat de Saxònia medieval des del segle ix fins a 1235, quan fou elevat a ducat, el Ducat de Brunsvic-Lüneburg.

## Evolució

El comtat es va consolidar a partir de les possessions de la casa dels Brunons, centrades a l'entorn de la ciutat de Brunsvic, i es va anar ampliant per les herències d'Enric el Gros de Northeim, als voltants de Northeim i Göttingen, i una part de l'herència dels Billung, les terres de Lüneburg, que van anar a parar a la casa de Welf el 1106. Quan es va produir la reorganització del ducat de Saxònia, l'any 1180, el comtat esdevingué independent de fet del ducat, car els nous ducs ascanis no van poder establir el seu control sobre ell. El 1203, els tres fills del duc Enric el Lleó van repartir-se el territori: Enric va rebre la part occidental incloent Hannover i Göttingen, Guillem va rebre les terres del voltant de Lüneburg i el rei Otó IV la zona de Braunschweig. La independència de Brunsvic va ésser reconeguda quan el comtat fou elevat a Ducat de Brunsvic-Lüneburg el 1235, el qual va mantenir la seva existència fins al 1918.

## Comtes
### Casa Brunona

* Brunó I (en el càrrec vers 936-972)
* Brunó II (fill), vers 972-1006
* Liudolf (fill, mort el 1038)
* Brunó III (fill, mort el 1057)
* Egbert I o Filbert I (fill, mort el 1068)
* Egbert II o Filbert II (fill, mort el 1090)
* Gertrudis I (germana (1090-1113), casada amb Entic el Gros, comte de Werra i en segones noces amb Lotari, comte de Supplimburg

### Casa de Northeim

* Enric el Gros (Enric I, mort el 1101)

### Casa de Süpplingenburg

* Lotari de Supplimburg (mort el 1137)
* Gertrudis II (filla), 1113-1138

### Casa de Welf

* Enric l'Orgullós o Enric II de Brunswick (mort el 1138) (duc de Saxònia 1137-1138, de Baviera 1126-1138, de Spoleto, marquès de Toscana, comte de d'Altdorf (1126-1138) i comte consort de Brunsvic (1137-1138)
* Enric el Lleó (deposat el 1180, mort el 1195) (duc Enric XII de Baviera, 1150-1180, duc Enric II de Saxònia, 1142-1180, comte Enric III de Brunsvic i Altdorf 1138-1195
* Enric IV de Brunsvic i comte palatí del Rhin, 1195-1227 (titulat nominalment Enric III de Saxònia)
*** Els altres fills d'Enric el Lleó reben diversos territoris: Otó IV, emperador del Sacre Imperi Romanogermànic el comtat de Poitou i el ducat d'Aquitània i serà regent de Luneburg (1213-1218) pel seu nebot Otó el Nen; i Guillem rep el comtat de Luneburg (1195-1213); una germana, Ines, es casa amb Otó II que fou comte palatí del Rhin i tronc de la casa bavaresa dels Wittelsbach.
* Otó el Nen (fill de Guillem de Luneburg, comte de Luneburg 1213-1252, hereta Brunsvic del seu oncle i regent, Enric IV, el 1227. Elevat a Duc el 1235). Va repartir els seus estats entre dos fills:
* Albert I el Gran (1252-1278), duc de Brunsvic-Brunsvic
* Joan I, duc de Luneburg o Brunsvic-Luneburg (1252-1277)
Per als governants en èpoques posteriors cal consultar el Ducat de Brunsvic-Lüneburg.

## Referències

* Genealogia a l'Enciclopèdia Espasa (Hispano-Americana), Volum 9, pag. 1127, article Brunswick
# Connexió (minisèrie)

Connexió (originalment en gallec, Conexión; en portuguès, Conexão) és minisèrie de thriller dramàtic de 2009 dirigida per Leonel Vieira. Rodada a Galícia, està formada per dos capítols de vora 90 minuts cadascun. La sèrie explica històries de tràfic de drogues entre el nord de Portugal i Galícia, en una combinació de realitat i ficció. Es va emetre originalment a Televisión de Galicia el 14 i 15 d'abril de 2009 i al canal portuguès RTP1 el 19 i 20 de març 2011. La versió doblada al català es va estrenar el 12 de maig de 2012 a TV3. Es tracta d'una producció entre Continental Producciones, Prodigius Audiovisual i Stopline Films.

## Sinopsi

Quan les forces especials portugueses atrapen la trainera del patró Narciso amb una càrrega d'haixix marroquí, comencen els esdeveniments que desencadenaran la següent història: Marica Alberro, el cap de la família de traficants gallecs que perd la càrrega, encomana als seus fills Toni i Juan que prenguin les mesures necessàries perquè el vell pescador no els denunciï. D'altra banda, en Miguel Ángel i en José Baptista, dos petits empresaris portuguesos amb connexió amb el càrtel de Cali (Colòmbia), decideixen aprofitar l'ocasió per tractar d'expandir el seu negoci de tràfic de cocaïna, contractant la família Alberro. A l'aguait de totes aquestes maniobres estan en Rafael Marques i l'Alexandra Gomes, dos inspectors de la policia judicial portuguesa.

## Repartiment

* Ivo Canelas com a Miguel Ángel
* Francesc Garrido
* Mela Casal
* Cristovão Campos com a Nelson
* António Cordeiro com a Mestre Mário David
* Joaquim Nicolau com a Humberto
* Monti Castiñeiras com a Juan Alberro
* Xabier Deive com a Toni Alberro
* Muriel Sánchez com a Maria

## Referències

* ↑ Artigas, Lurdes «Una minisèrie narrarà les connexions del narcotràfic entre Portugal i Galícia». El Punt, 28-02-2009 [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ Pereira, André. «Minissérie 'Conexão' estreia Sábado na RTP1» (en portuguès), 16-03-2011. [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «Connexió». ésAdir. [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «Telefilmes no ecrã da RTP» (en portuguès). [Consulta: 24 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Capítol 1 a TV3
* Capítol 2 a TV3
# Convenció

«Convenció» té aquests significats:
* Convenció Nacional, govern de França entre 1792 i 1795
* Guerra de la Convenció, conflicte bèl·lic entre el Regne d'Espanya i la República Francesa (1793 - 1795)
* Convenció de Filadèlfia (1787), reunions per a resoldre els problemes de govern dels Estats Units d'Amèrica
* Convenció X, sistema utilitzat per escriure esperanto
* Partits polítics:
** Convenció Panafricana Sankarista, partit polític de Burkina Faso
** Partit de la Convenció Democràtica Reang, partit polític de l'Índia, que representa a l'ètnia bru o reang
** Convenció Republicana dels Pobles d'Espanya, partit polític d'Espanya fundat el 1977
** Convenció de Forces Democràtiques, aliança política de Burkina Faso
** Convenció Republicana d'Aragó, federació de la Convenció Republicana dels Pobles d'Espanya (CRPE) en Aragó (Espanya)
** Convenció Democràtica Romanesa, coalició política de Romania formada de cara a les eleccions legislatives romaneses
* Tractats internacionals:
** Convenció de Bloemfontein, pel que Gran Bretanya reconeixia la sobirania de bòers i europeus sobre els rius Orange i Vaal
** Convenció Europea de Drets Humans, tractat internacional per a protegir els drets humans i les llibertats fonamentals
** Convenció de Ginebra, tractats internacionals signats a Ginebra, entre 1864 i 1949 amb la finalitat de minimitzar els efectes de la guerra sobre soldats i civils
** Convenció de Pequín, tres tractats desiguals signats entre la Xina el Regne Unit, França, i Rússia
** Convenció de Ramsar, tractat internacional per a la conservació i l'ús sostenible de les zones humides
** Convenció de Viena, diverses reunions
** Convenció Anglorussa (1907), acord entre Rússia i Gran Bretanya referent a Pèrsia, Afganistan i Tibet
** Convenció de Barcelona, conveni signat el 1976 i ampliat el 1995 amb l'objectiu de protegir llocs marins d'àmbit mediterrani
** Convenció sobre els drets de l'infant, tractat internacional que estableix els drets civils, polítics, econòmics, socials dels infants
** Convenció de Sand River, acord entre la Gran Bretanya i els bòers del Transvaal
** Convenció del Metre, tractat signat el 1875 a París per 17 estats amb el propòsit d'establir una autoritat mundial en el camp de la metrologia
# Confederació cañari

La confederació cañari fou una agrupació de pobles al sud de l'actual Equador, sorgida cap al segle xiv, i que va desaparèixer políticament amb la conquesta inca.
Centrada al voltant de la ciutat de Tomebamba (actual ciutat de Cuenca), comprenia un territori aproximat de les actuals províncies d'Azuay i Cañar. Destaca per l'elaboració de metalls i la metal·lúrgia del coure, el bronze i l'or, com a Chordeleg i Sígsig. La seva ceràmica és d'alta qualitat, amb decoracions en blanc i vermell. Els cañaris tingueren un paper important en la resistència contra la conquesta inca. A Tomebamba nasqué Huayna Cápac, fill de Túpac Yupanqui, però els cañaris restaren enfrontats als inques i posteriorment es convertiren en importants aliats dels espanyols en la conquesta de la part septentrional de l'imperi.

## Enllaços externs

* Cañari: Poble indígena de la nacionalitat Kichwa Arxivat 2006-12-06 a Wayback Machine. (castellà)
# Constant de Porter

En matemàtiques, la constant de Porter C apareix en l'estudi de l'eficiència de l'algorisme d'Euclides. Duu el nom de J. W. Porter de la Universitat de Cardiff.
L'algorisme d'Euclides troba el màxim comú divisor de dos enters positius m i n. Hans Heilbronn va demostrar que la mitjana del nombre d'iteracions de l'algotisme d'Euclides, fixat el valor de m i promitjat en tots els seus enters coprimers n, és
    ${\frac {12\ln 2}{\pi ^{2}}}\ln n+o(\ln n).$
Porter va demostrar que el terme error en aquesta estimació és una constant, més una correcció polinomial petita, i Donald Knuth va avaluar aquesta constant amb molta precisió. El seu valor és:
    $C={{6\ln 2} \over {\pi ^{2}}}\left[3\ln 2+4\gamma -{{24} \over {\pi ^{2}}}\zeta '(2)-2\right]-{{1} \over {2}}={{{6\ln 2}((48\ln A)-(\ln 2)-(4\ln \pi )-2)} \over {\pi ^{2}}}-{{1} \over {2}}=1.4670780794\ldots$
on
    $\gamma$ és la constant d'Euler-Mascheroni
    $\zeta$ és la funció zeta de Riemann
    $A$ és la constant de Glaisher-Kinkelin
(successió A086237 a l'OEIS)
    $-\zeta ^{\prime }(2)={{\pi ^{2}} \over 6}\left[12\ln A-\gamma -\ln(2\pi )\right]=\sum _{k=2}^{\infty }{{\ln k} \over {k^{2}}}$

## Referències

* ↑ Knuth, Donald E. «Evaluation of Porter's constant». Computers & Mathematics with Applications, 2, 2, 1976, p. 137–139. DOI: 10.1016/0898-1221(76)90025-0.
* ↑ Porter, J. W. «On a theorem of Heilbronn». Mathematika, 22, 1, 1975, p. 20–28. DOI: 10.1112/S0025579300004459.
# Peripsychoda scarificata

Peripsychoda scarificata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Femella: ulls separats per 2,5 facetes de diàmetre; sutura interocular formant un angle obtús; vèrtex igual a 2-2,5 vegades l'amplada del pont ocular; occipuci aplanat i lleugerament protuberant; front amb una àrea pilosa, normalment triangular; antenes de 0,67-0,71 mm de llargària i amb l'escap 1,5 vegades la mida del pedicel; ales d'1,40-1,50 mm de llargada i de 0,52-0,60 mm d'amplada i amb la vena subcostal fusionada amb R1; fèmur més llarg que la tíbia; lòbul apical de la placa subgenital més ample que llarg i força còncau apicalment; espermateca hemisfèrica amb una certa reticulació fosca en part de la seua superfície.
* El mascle no ha estat encara descrit.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin, 1935, 246-249.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Systema Dipterorum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek J., 1987. Results of the Czechoslovak-Iranian entomological expeditions to Iran 1977. Peripsychoda iranica sp. n. (Diptera, Psychodidae) with comments to the genus and redescriptions of included species. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 42: 189–206.
# UCI Oceania Tour 2018

L'UCI Oceania Tour 2018 és la catorzena edició de l'UCI Oceania Tour, un dels cinc circuits continentals de ciclisme de la Unió Ciclista Internacional. Està format per un parell de proves, organitzades del 17 de gener al 4 de febrer de 2018 a Oceania.

## Calendari de les proves
### Gener

| Data | Cursa | País | Cat. | Vencedor | Equip |
| 17-21 | New Zealand Cycle Classic | Nova Zelanda | 2.2 | Hayden McCormick | One Pro Cycling |
| 27 | Gravel and Tar | Nova Zelanda | 1.2 | Ethan Berends | Mobius-BridgeLane |
| 31-4 | Herald Sun Tour | Austràlia | 2.1 | Esteban Chaves | Mitchelton-Scott |

### Març

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 23 | Campionat d'Oceania de contrarellotge sub-23 | CC | Jake Marryatt | Equip nacional de Nova Zelanda |
| 23 | Campionat d'Oceania de contrarellotge | CC | Hamish Bond | Equip nacional de Nova Zelanda |
| 25 | Campionat d'Oceania en ruta sub-23 | CC | James Whelan | Equip nacional d'Austràlia |
| 25 | Campionat d'Oceania en ruta | CC | Chris Harper | Equip nacional d'Austràlia |

## Classificacions

* Font:
| Classificació individual Pos. Ciclista País Equip Punts 1 Chris Harper Austràlia Bennelong-SwissWellness 365 2 Steele Von Hoff Austràlia Bennelong-SwissWellness 260 3 Hayden McCormick Nova Zelanda ONE Pro Cycling 248 4 James Whelan Austràlia* Drapac Professional Cycling 235 5 Cameron Meyer Austràlia Mitchelton-Scott 224 6 Cyrus Monk Austràlia* Drapac Professional Cycling 223 7 Jonathan Mould Regne Unit JLT Condor 200 8 Hamish Bond Nova Zelanda 160 9 Jason Lea Austràlia* Bennelong-SwissWellness 158 10 Clint Hendricks Sud-àfrica 150 *: Corredor de menys de 23 anys | Classificació per equips Pos. Equip País Punts 1Bennelong-SwissWellness Austràlia1077 2Drapac Professional Cycling Austràlia611 3ONE Pro Cycling Regne Unit389 4JLT Condor Regne Unit381 5Brisbane Continental Austràlia270 6Mobius BridgeLane Austràlia249 7Team Wiggins Regne Unit158 8Aqua Blue Sport Irlanda148 9Mitchelton-BikeExchange R.P. de la Xina104 10Madison Genesis Regne Unit80 |
| Classificació per països Pos. País Punts 1 Austràlia2.471 2 Nova Zelanda1.419 | Classificació per països sub-23 Pos. País Punts 1 Austràlia1.526,6 2 Nova Zelanda270,0 |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine.
* Calendari de l'UCI Oceania Tour
# Magistral d'escacs Ciutat de Barcelona de 2008

El Magistral d'escacs Ciutat de Barcelona de 2008 fou un torneig d'escacs que va tenir lloc entre el 30 d'octubre i el 7 de novembre de 2008, jugat al Casino de Barcelona. El torneig es va fer pel sistema lliga d'una volta a nou rondes. El GM rus Aleksei Dréiev va ser el campió del torneig amb 7 punts de 9.

## Classificació

    13è Magistral Ciutat de Barcelona (2008) ParticipantsRating12345678910PuntsDes 1 Aleksei Dréiev2670*½1½½111½17.028.75 2 Kiril Gueorguiev2645½*1½½½1½116.526.50 3 Baadur Jobava266400*1½½111½5.520.25 4 Borís Gulko2552½½0*1½½0115.020.50 5 Fidel Corrales Jiménez2552½½½0*½0½114.518.25 6 Antoaneta Stefanova25480½½½½*½1½½4.518.25 7 Josep Manuel López Martínez2548000½1½*½½14.014.50 8 Holden Hernández Carmenates25800½01½0½*½03.013.75 9 Marc Narciso Dublan2511½0000½½½*½2.510.50 10 Artur Kogan256100½00½01½*2.59.25

## Referències

* ↑ «Torneig Casino de Barcelona 2008». chess-results.com. [Consulta: 10 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina web del Ciutat de Barcelona a la web de la FCE