OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Primavera (Vayreda)

Primavera és una pintura sobre tela feta per Joaquim Vayreda i Vila el ca.1879 i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 3830 d'ençà que va ingressar el 1984, provinent la col·lecció privada del Llegat Fundacional.

## Descripció

Paisatge primaveral. Al centre, en primer terme, una nena vestida de pagesa catalana amb esclops, davant d'una petit font natural que brolla als seus peus. Duu una gerra o tonelet a la mà dreta i un feix de bergues a l'esquerra. La meitat dreta de la composició està ocupada per tres ametllers florits. Darrere de la nena es veu un prat verd que s'enfila per un turó que queda darrere dels arbres. Al fons d'aquest prat, al centre del marge superior, s'hi veu una masia amb arbres al seu costat.

## Inscripció

Al quadre es pot llegir la inscripció J.Vayreda.

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001a ed.. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
Viccionari
# Porxada d'en Soler

La Porxada d'en Soler és un element arquitectònic històric (s.XIII) que podem trobar a la vila de Cardona.
Situada a la plaça Jussana (actual plaça de Santa Eulàlia), la seva situació era a l'epicentre de la vila, a la intersecció entre els tres camins principals que arribaven fins a Cardona i la pujada d'accés al castell.
Es tracta d'una estructura porxada que correspon a l'antic habitatge dels Soler, nissaga de ramaders i negociants locals enriquits. A principi del s.XIV van esdevenir senyors de la baronia veïna de Santa Maria d'Aguilar (Montmajor, Berguedà), mercès al control que exercien sobre les carnisseries de la vila i d'altres serveis sota el monopoli dels senyors del Castell de Cardona.
Sota la porxada s'hi podia trobar la carnisseria del Crestó i el forn jussà. La carnisseria del Crestó (datada el 1348) era el nom que designava els locals de pedra de la casa Soler on s'encabien les taules que els carnissers locals arrendaven per vendre al detall el crestó (un boc castrat) i d'altres tipus de carns. El forn jussà era el nom del forn on sota el domini del senyor de Cardona, les famílies podien dur a coure el seu pa a canvi de cedir-ne una porció al forner. L'any 1711 durant el setge del castell per les tropes francoespanyoles, va ser destruït amb 6000 pans cuits i 4000 de pastats al seu interior.
Actualment hi ha la nova seu del museu col·lecció de sal Josep Arnau.

## Referències

* 1 2 Andreu Galera, Ajuntament de Cardona, Cardona Medieval. Itinerari per la vila i la seva història.
* 1 2 Tríptic de Cardona centre Medieval
* 1 2 «Museu de la Sal». Arxivat de l'original el 2012-09-29. [Consulta: 3 juny 2012].
* ↑ Itineraris al voltant del castell de Cardona (PDF) Edubages
# Potôčky

Potôčky és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1567.
# Província d'Herrera

La Província d'Herrera és una de les divisions administratives de Panamà, limita al Nord amb les províncies de Veraguas i Coclé) al sud amb la Província de Los Santos, a l'est amb el (Golf de Parita i a l'oest amb Veraguas).

## Història

Herrera és una província de Panamà. Va Ser creada en 18 de gener 1915 a partir de territoris de la província de Los Santos. La seva capital és Chitré. Herrera porta el seu nom en honor del general Tomás Herrera, cabdill de la gesta separatista.

### Fundació de Chitre

En 1821, amb la independència d'Espanya, l'Istme de Panamà estava dividit en dues províncies, Panamà i Veraguas, a la província de Panamà li corresponien els ajuntaments de Portobelo, Chorrera, Nata, Los Santos i Yavisa. Chitré, que era a l'origen una petita població d'indígenes, depenia de l'ajuntament major de Natá, va restar després sota l'ajuntament major de Los Santos. Aquesta ciutat va ser fundada el 19 de 0ctubre de 1848, i el governador de la província per aquell temps era el general Tomás Herrera.

## Districtes i corregimientos d'Herrera

Districtes i corregimientos d'Herrera :
| Districtes | Corregiments | Capital | Santa María Ocú Las Minas Chitré Los Pozos Parita Pesé |
| Chitré | Chitré, La Arena, Monagrillo, Llano Bonito, San Juan Bautista | Chitré | Santa María Ocú Las Minas Chitré Los Pozos Parita Pesé |
| Las Minas | Las Minas, Chepo, Chumical, El Toro, Leones, Quebrada del Rosario, Quebrada El Ciprián | Las Minas | Santa María Ocú Las Minas Chitré Los Pozos Parita Pesé |
| Los Pozos | Los Pozos, El Capurí, El Calabacito, El Cedro, La Arena, La Pitaloza, Los Cerritos, Los Cerros de Paja, Las Llanas | Los Pozos | Santa María Ocú Las Minas Chitré Los Pozos Parita Pesé |
| Ocú | Ocú, Cerro Largo, Los Llanos, Llano Grande, Peñas Chatas, El Tijera, Menchaca | Ocú | Santa María Ocú Las Minas Chitré Los Pozos Parita Pesé |
| Parita | Parita, Cabuya, Los Castillos, Llano de la Cruz, París, Portobelillo, Potuga | Parita | Santa María Ocú Las Minas Chitré Los Pozos Parita Pesé |
| Pesé | Pesé, Las Cabras, El Pájaro, El Barrero, El Pedregoso, El Ciruelo, Sabanagrande, Rincón Hondo | Pesé | Santa María Ocú Las Minas Chitré Los Pozos Parita Pesé |
| Santa María | Santa María, Chupampa, El Rincón, El Limón, Los Canelos | Santa María | Santa María Ocú Las Minas Chitré Los Pozos Parita Pesé |
# Prènet

Prènet (grec antic: Πραίνετος, Prainetos) o Prínet (Πρίνετος, Prínetos) fou un poble de l'antiga Bitínia situat a la costa de la Propòntida. Es trobava al vessant septentrional del mont Argantoni (Samanli Daği) i l'entrada meridional del golf d'Àstacos. Era 28 milles romanes al nord de Nicea. Esteve de Bizanci l'anomena Pronecte (Πρόνεκτος, Pronektos) i sosté que fou fundat pels fenicis. Si fos cert, significaria que és un poble extremament antic, cosa que costa d'imaginar, atès que només l'esmenten autors molt tardans. Segons Cedrè, fou destruït per un terratrèmol. Fou un bisbat. Ja no és la seu d'un bisbe resident, però resta una diòcesi titular de l'Església Catòlica Romana.
Les seves restes es troben prop de Karamürsel, a Anatòlia.

## Referències

* 1 2 Hièrocles. Sinecdem. Vol. p. 691.2.
* ↑ Pallad. Vit. Chrys. pàg. 75; Socrat. 6.16; Tabula Peutingeriana, on apareix com a Proneci.
* ↑ Cedrè, pàg. 457.
* ↑ Catholic Hierarchy
* ↑ Universitat de Lund. Digital Atlas of the Roman Empire.
# Premio Alghero Donna

El Premio Nazionale Alghero Donna di Letteratura e Giornalismo és un premi literari italià establert el 1995 a L'Alguer.
El Premi es va establir l'any 1995 a l'Alguer, a partir d'una idea de l'escriptor i director de la revista cultural Salpare Neria De Giovanni i de Franco Luigi Serio, aleshores director de l'antiga A.A.S.T. (Azienda Autonoma di Soggiorno e Turismo), ara rebatejada com a Fundació Alguer, com a reconeixement reservat a les dones que treballen en el món de la literatura i el periodisme.
El Premi es divideix en el Premi Especial de Ficció, Poesia, Periodisme i Jurat (afegit el 1999) i s'atorga a autors de ficció i poesia en italià i a periodistes italians. Aquests quatre apartats s'han anat complementant amb altres premis, incloent categories internacionals.
Algunes de les autores catalanes que ha reconegut el premi Alghero Donna són Blanca Busquets (2015) i Carla Gracia Mercadé (2016).

## Referències

* ↑ Osona.com. «Blanca Busquets rep a Itàlia el premi Alghero Donna de Literatura i Periodisme | Osona.com». [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ Llull, Institut Ramon. «L’escriptora Carla Gràcia guanya a Itàlia el Premi Algh». [Consulta: 4 setembre 2022].
# Puig de Guardiola

«Puig de Guardiola» té aquests significats:
* Puig de Guardiola (Palafrugell), muntanya al municipi de Palafrugell (Baix Empordà)
* Puig de Guardiola (Tavertet), muntanya al municipi de Tavertet (Osona)
* Puig de Guardiola (Sant Joan les Fonts), muntanya al municipi de Sant Joan les Fonts (Garrotxa)
# Proletarski

«Proletarski» té aquests significats:
* Proletarski (Pervomaiski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Proletarski (Mostovskoi), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Proletarski (Oktiabrski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Proletarski (Bàbitxe-Korenovski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Proletarski (Novoberezanski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Proletarski (Adagum), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Proletarski (possiólok), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Proletarski (khútor), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Proletarski (Adiguèsia), localitat de la República d'Adiguèsia, a Rússia
* Proletarski (Stàvropol), localitat del krai de Stàvropol, a Rússia
* Proletarski (Rostov), localitat de l'óblast de Rostov, a Rússia
* Proletarski (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Prossedi

Prossedi (Prùssedi en dialecte local) és un comune (municipi) de la província de Latina, a la regió italiana del Laci, situat a uns 80 km al sud-est de Roma i a uns 30 km a l'est de Latina.
El poble va ser fundat per refugiats a partir de la destrucció de Priverno al segle VII. Va ser una possessió de diverses famílies baronials, entre d'altres la dels Chigi i la dels Conti.
El lloc d'interès més destacable és l'església romànica de San Nicola.
Prossedi limita amb els següents municipis: Maenza, Roccasecca dei Volsci, Priverno, Amaseno, Villa Santo Stefano i Giuliano di Roma.
A 1 de gener de 2019 tenia 1.206 habitants.

## Referències

* ↑ Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, 1996.
* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Pseudemys

Pseudemys és un gènere de tortugues de la família Emydidae. Es distribueixen per Amèrica del Nord. Són tortugues afables i tímides, és molt comú observar-les prenent banys de sol per regular la seva temperatura corporal després d'haver-se donat un bany. Viuen en corrents d'aigües lentes com rius de via lenta, aiguamolls, llacs, basses i zones d'inundació.

## Característiques

Es distingeixen de les espècies del gènere Trachemys, molt similars, en la forma de la mandíbula, més quadrada i pronunciada, i més arrodonida en Trachemys, que solen assolir una major grandària, i en l'absència de les típiques taques grans a la templa que tenen les Trachemys. Pseudemys presenta, a més, ratlles més fines i menys abundants a la cara, coll, potes i cua. Els mascles solen ser més petits que les femelles, i es distingeixen principalment per tenir les ungles de les potes davanteres molt llargues (les usen durant el festeig).

## Història natural

Ajuden a mantenir l'equilibri dels ecosistemes que habiten i serveixen d'aliment, igual que els seus ous, a altres espècies de fauna silvestre que comparteixen els seus hàbitats. Normalment es troben en zones càlides. Prefereixen els llocs humits i sorrencs per a la seva reproducció. S'alimenten principalment de matèria vegetal, de peixos i d'invertebrats petits.

## Manteniment en captivitat

Si es volen mantenir exemplars d'aquesta espècie, el més recomanable és construir un estany al jardí. Això farà embellir la seva llar. L'estany ha de tenir un mínim de 40 cm en la part més profunda, que anirà disminuint de forma progressiva fins a acabar en una platja, per facilitar-los l'accés o sortida d'aquest. Per quan són cries és necessari un aquari. Han de tenir aigua suficient per nedar. La seva alimentació ha de ser molt variada: carn de poc greix, cucs, peixos sencers, cargols, verdures ...

## Taxonomia

Inclou les següents espècies:
* Pseudemys alabamensis
* Pseudemys concinna
* Pseudemys floridana
* Pseudemys gorzugi
* Pseudemys nelsoni
* Pseudemys peninsularis
* Pseudemys rubriventris
* Pseudemys texana

## Referències

* Rhodin 2010, pp. 000.101-000.102
* "Cooters". Merriam-Webster. http://mw4.m-w.com/dictionary/cooters Arxivat 2012-03-02 a Wayback Machine.. Retrieved 2010-08-03.
* Rhodin, Anders G.J.; Paul van Dijk, Peter; Inverson, John B.; Shaffer, H. Bradley. «Turtles of the World 2010 Update: Annotated Checklist of Taxonomy, Synonymy, Distribution and Conservation Status», 14-12-2010. Arxivat de l'original el 2010-12-15. [Consulta: 26 juliol 2011].

## Enllaços externs

* EMYSystem Genus page
* Arxivat 2011-09-13 a Wayback Machine.
# Pseudeutropius

Pseudeutropius és un gènere de peixos pertanyent a la família dels esquilbèids.

## Taxonomia

* Pseudeutropius brachypopterus (Bleeker, 1858)
* Pseudeutropius buchanani (Valenciennes, 1840)
* Pseudeutropius mitchelli (Günther, 1864)
* Pseudeutropius moolenburghae (Weber & de Beaufort, 1913)

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1862. Notice sur les genres Parasilurus, Eutropiichthys, Pseudeutropius, et Pseudopangasius. Versl. Akad. Amsterdam v. 14. 390-399.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Societatis Regiae Scientiarum Indo-Neêrlandicae v. 4: i-xii + 1-370.
* ↑ Jacquemont, V., 1835-1844. Voyage dans l'Inde pendant les années 1828 à 1832, publié sous les auspices de M. Guizot, Ministre de l'instruction publique. Journal. 4 vols. text, 2 vols. Atlas. París. (1835-1844), Pls. 13-18 of vol. 2.
* ↑ Günther, A., 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Catalogue of the fishes in the British Museum. v. 5: i-xxii + 1-455.
* ↑ Weber, M. & L. F. de Beaufort, 1913. The fishes of the Indo-Australian Archipelago. II. Malacopterygii, Myctophoidea, Ostariophysi: I Siluroidea. E. J. Brill, Leiden. The Fishes of the Indo-Australian Archipelago. v. 2: i-xx + 1-404.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Hora, S.L., 1941. Siluroid fishes of India, Burma and Ceylon. XI. Fishes of the schilbeid genera Silonopangasius (Hora), Pseudeutropius (Bleeker), Proeutropiichthys (Hora) and Ailia (Gray). Rec. Indian Mus. 43(2):97-112.
# Quique Guasch

Quique Guasch (Barcelona, 1951) és un periodista esportiu català.
Com a periodista, començà la seva trajectòria professional a Ràdio Joventut. I treballà durant trenta-dos anys a Televisió Espanyola a Catalunya, especialitzant-se com a comentarista de futbol. Des d'allà feu el seguiment de dos Jocs Olímpics, cinc Copes del Món i quatre Eurocopes de futbol. També va intervinir en programes de televisió com Atac i Gol, Gol Nord, Fantàstic, El Rondo i Efectivament. A més ha col·laborat al programa de ràdio de RAC1 i als diaris ABC, Sport i Gol, entre altres mitjans. El 2007 fou fitxat a l'equip de col.laboradors d'Andreu Buenafuente en el magazín nocturn de La Sexta. Guasch també ha treballat en diversos programes de la COPE.

## Referències

* ↑ «Quique Guasch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ H., X. «Buenafuente fitxa Quique Guasch. El periodista esportiu comentarà el futbol en el magazín de La Sexta». El Periódico consulta=23 abril 2024, 27-09-2007.
* ↑ «Quique Guasch da el salto a la Cope nacional con un programa a las tres de la tarde». PRNoticias, 17-06-2010 [Consulta: 24 abril 2024].
* ↑ «Quique Guasch y Walter García se incorporan al equipo de José Antonio Abellán en Punto Radio: ya estuvieron con él en ‘El Tirachinas’ de la COPE». El Confidencial Digital, 01-08-2011 [Consulta: 24 abril 2024].
# Quota de gènere

Una quota de gènere és una política proactiva per la igualtat de gènere en l'àmbit de les organitzacions per a establir una proporció equilibrada d'homes i dones.

## Referències

* ↑ Veur, Dennis van der; [et al]. Las cuestiones de género son importantes: manual sobre cómo abordar la violencia de género que afecta a los jóvenes. Madrid: Ministerio de Sanidad, Política Social e Igualdad, Centro de Publicaciones, 2011, p. 100. ISBN 978-84-767071-2-8.
* ↑ «gender quotas» (en anglès), 16-05-2023. [Consulta: 23 maig 2023].
# Província de Bursa

La província de Bursa és una de les 81 províncies en què està dividida Turquia. S'ubica a la regió de la Màrmara, al sud-oest d'Istanbul i està administrada per un governador nomenat pel govern central. La seva capital és la ciutat de Bursa.

## Districtes (ilçeler)

La província es divideix en 17 districtes.
* Büyükorhan
* Gemlik
* Gürsu
* Harmancık
* İnegöl
* İznik
* Karacabey
* Keles
* Kestel
* Mudanya
* Mustafakemalpaşa
* Nilüfer
* Orhaneli
* Orhangazi
* Osmangazi
* Yenişehir
* Yıldırım

## Província

A més de la capital, Bursa, antiga capital de l'Imperi Otomà, la província conté altres ciutats d'importància històrica com İznik (Nicea). Altres ciutats importants són Mudanya, Zeytinbağı (Trilye) i Gemlik.

## Història

Antigament va dur el nom de província de Khudawendigar.
Orkhan, després de la conquesta de la zona, la va cedir com a sandjak al seu fill Murat. Sota el regne de Murat I el nom de Khudawendigar no apareix i Bursa era la capital otomana; la província era qualificada de beg sandjaghi. La primera vegada que s'esmenta com a Khudawendigar fou el 1487 i a partir d'aquesta data el nom de sandjak de Khudawendigar va substituir al de sandjak de Bursa. Fou part de l'eyalat d'Anadolu. Al segle xix fou erigida en província separada amb els sandjaks de Karahisar-i Sahib, Kutahya, Bilecik, Erdek i Biga (1846/1847). El 1860 fou rebaixada a mitasarriflik, però dos anys després va recuperar la condició de província i d'acord amb la reforma administrativa de 1864 es va dividir en els sandjaks de Kutahya, Kocaeli, Karesi i Karahisar-i Sahib. Amb la república va agafar el nom de província de Bursa.

## Vegeu també

* Köprühisar.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, V, 46
# Rafael Martínez Berna

Rafael Martínez Berna és un empresari valencià, propietari del grup empresarial Grupo Vallalba (que integra les empreses filials Hormigones Martínez i Pavimentos del Suroeste) i president de la patronal alacantina COEPA fins a novembre de 2011, després de ser imputat en la branca valenciana del cas Gürtel i que el seu grup empresarial fóra multat per la Comissió Nacional de la Competència amb una sanció de 5 milions d'euros per haver-se posat d'acord amb altres empreses per a repartir-se contractes públics.
En l'actualitat està imputat a la branca valenciana del cas Gürtel pel presumpte delicte de finançament il·legal del PP valencià.

## Sanció de la Comissió Nacional de la Competència

El 6 de gener de 2014, l'Audiència Nacional ratifica les sancions de la Comissió Nacional de la Competència.

## Branca valenciana del cas Gürtel

El 25 de setembre de 2012, Rafael Martínez Berna declara com a imputat davant el jutge instructor de la branca valenciana del cas Gürtel, en la peça que investiga el presumpte finançament il·legal del PP valencià, per a justificar el pagament de 170.000 euros que el seu grup empresarial realitzà a Orange Market (empresa de la trama Gürtel).

## Referències

* ↑ «El presidente de la patronal alicantina, Rafael Martínez Berna, renuncia al cargo». El Mundo, 24-11-2011.
* ↑ «Rafael Martínez, implicado en el caso Gürtel, dimite como presidente de la patronal alicantina». El País, 24-11-2011.
* 1 2 «La policía acredita 200.000 euros ilegales en la campaña de Camps en 2007». El País, 11-06-2012.
* 1 2 «Un testigo aporta más pruebas de la financiación ilegal del PP valenciano». El País, 10-03-2014.
* ↑ «Los jueces ratifican los amaños de las constructoras valencianas». El Mundo, 06-01-2014.
* ↑ «Martínez Berna justifica los 170.000 euros pagados a Orange Market». Información, 25-09-2012.
# Rafael María de Labra y Cadrana

Rafael María de Labra y Cadrana (l'Havana, 7 de setembre de 1840 – Madrid, 16 d'abril de 1918) va ser un ideòleg i polític espanyol, liberal i republicà, actiu antiesclavista i escriptor prolífic.

## Biografia

Fill d'una parella de pagesos asturians: Rafaela (natural de Gijón, filla del subintendent de Cuba, Ignacio González Cadrana) i de Ramón María de Labra (nascut a Cangues d'Onís en 1788).
Sent encara nen es va traslladar amb la seva família a Espanya, va viure primer a Cadis i des que va tenir deu anys en Madrid, i va estudiar les carreres de Filosofia i Lletres i de Dret a la seva universitat, graduant-se d'advocat en 1860. Un any abans va rebre de mans de Salustiano de Olózaga Almandoz un premi a l'eloqüència en l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació. El 15 de novembre de 1857 ingrés com a Membre a l'Ateneo de Madrid (amb el número 1769, presentat per Enrique Lemming, Fernando Cos-Gayón y Pons i Gabino María Armeiza), on molt aviat es va donar a conèixer gràcies a les seves facultats com a orador. Es va iniciar en el periodisme a El Contemporáneo i a La Discusión. En la Revista Hispanoamericana (1864-1867) aviat va proposar l'autonomia de Cuba. Va ser gran activista de la Societat Abolicionista Espanyola fundada en 1865, i fou president del Comitè executiu des de 1868 a 1876 en què va ocupar la Presidència de la Societat, que es va dissoldre en 1888, un cop erradicada l'esclavitud de les nacions hispàniques. El seu antiesclavisme li va comerciejar grans enemistats a Cuba, assegurant Miguel Moya (Oradores políticos) que un periòdic integrista cubà va obrir un subscripció per premiar a qui aconseguís aniquilar-lo: «Per treure-li els ulls, 100. Per trencar-li el cor d'una punyalada, 500. Per arrossegar-lo, 1.000 pesos.». A les eleccions generals espanyoles de 1871 va ser elegit diputat en Corts per L'Infiestu, Astúries, sense pertànyer a cap partit polític. Va aconseguir que el Congrés dels Diputats aprovés la Llei d'abolició de l'esclavitud.
Va ser un dels fundadors de la Institución Libre de Enseñanza en 1876, de la qual fou rector de 1881 a 1882 i de 1885 a 1918.

## Referències

* ↑ Puerto Rico: Figuras, apuntes históricos, símbolos nacionales, pg. 131.

## Bibliografia

* Vicente Hernández, Ulpiano «Pensamiento político-educativo del rector de la Institución Libre de Enseñanza D. Rafael Mª de Labra y Cadrana». Revista interuniversitaria de formación del profesorado, 7, 1990, pàg. 67-88. Arxivat de l'original el 2015-09-23 [Consulta: 28 desembre 2015]. Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* Domingo Acebrón, María Dolores. Rafael María de Labra: Cuba, Puerto Rico, Las Filipinas, Europa y Marruecos, en la España del sexenio democrático y la restauración (1871-1918). Editorial CSIC - CSIC Press, 2006. ISBN 8400084470.

## Bibliografia addicional

* Hernández Ruigómez, Almudena «Rafael María de Labra, americanista antillano en el Congreso de los Diputados». Mar oceana: Revista del humanismo español e iberoamericano, 1, 1994, pàg. 315-355.
# Pseudoatta argentina

Pseudoatta argentina és una espècie de formiga de la subfamília dels mirmicins. És endèmica de l'Argentina. Apareix com a espècie vulnerable en la Llista Vermella de la UICN.

## Referències

* ↑ Grup d'Especialistes en Insectes Socials de la UICN. «Pseudoatta argentina» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 1996. DOI: 10.2305/IUCN.UK.1996.RLTS.T18470A8317016.en. [Consulta: 9 abril 2021].