OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Samuel Ruiz García

Samuel Ruiz García (3 de novembre de 1924, Irapuato, Guanajuato-24 de gener del 2011) fou un sacerdot catòlic i difusor de la teologia de l'alliberament.
Va viure la seva infància a Irapuato, a l'estat de Guanajuato, i als 13 anys va anar al Seminari Diocesà de León. El 1947 va ser enviat a la Universitat Gregoriana, a estudiar teologia. Aquí va ser ordenat sacerdot. El 1954 va retornar a León i al cap de poc va ser designat rector del seminari. El 1959 va ser designat bisbe de San Cristóbal de las Casas, a l'estat de Chiapas. Aquesta diòcesi es caracteritza per la seva extrema pobresa i per tenir una població majoritàriament indígena. Durant molts anys, Ruiz va establir un sistema d'ajuda de la diòcesi cap a la població indígena.
Samuel Ruiz va oferir la seva col·laboració com a mediador en diversos conflictes llatinoamericans. Especialment va realitzar funcions de mediador al conflicte de Chiapas entre l'indigenista Exèrcit Zapatista d'Alliberament Nacional i el govern federal mexicà. Va exercir de bisbe a San Cristóbal de las Casas fins a 1999.
L'any 2000 va ser distingit amb el Premi Internacional Simón Bolívar de la UNESCO pel seu especial compromís personal i el seu paper com a mediador, contribuint així a la pau i al respecte de la dignitat de les minories.

## Referències

* ↑ «Samuel Ruiz García». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Liga

Liga (en rus: Лига) és un poble (un possiólok) de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6 habitants, pertany al municipi de Kozlovka.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Amnesia Ibiza

Amnesia Ibiza és una discoteca de l'illa eivissenca.

## Història

La casa on avui hi ha la discoteca Amnesia Ibiza va ser construïda a finals del segle xviii. Als seus inicis va ser la casa de cinc generacions de la família Planells. Al març del 1970 van abandonar la casa i es van instal·lar en un pis a la ciutat d'Eivissa. La casa i la finca la van vendre a Maria Fuencisla Martínez de Campos i Muñoz, una vídua d'origen aristocràtic. El 1976, un jove madrileny, Antonio Escohotado va llogar la casa per 20.000 pessetes al mes per muntar-hi una discoteca. Va escollir el nom d'Amnesia.
L'any 1978 la discoteca passa a ser propietat de l'industrial madrileny Ginés Sánchez. En aquest moment va començar una dècada d'alts i baixos, en què s'intercalen tancaments inesperats de la discoteca amb estius gloriosos en què funcionava al màxim i en plena competència amb KU (avui Privilege), Pacha, Glory's o Lola's (aquestes dues últimes ja desaparegudes).
Als 80, Prontxio Izaguirre, aportarà idees fresques al món de la nit i reanimarà Amnesia per començar a projectar la seva fama a tot Europa. Bowie, Madonna o Prince són alguns dels artistes que va portar el nou propietari basc.
El canvi més transcendental arriba a principis dels 90 de la mà de MFC. Amb la caiguda del mur de Berlín, la música house s'internacionalitza. La nit del 22 juny 1991 es recorda a l'illa, ja que va ser una altra data històrica de reobertura. Milers de joves van abarrotar Amnesia, marcant així el principi de la seva última i més fructífera etapa. Des del 2006, Amnèsia va guanyar durant 3 anys consecutius el prestigiós premi Best Global Club al Winter Music Conference, que se celebra cada any a Miami durant la darrera setmana de març.

## DJs
### Residents

* Mar T
* Les Schmitz
* Caal Smile

### Exclusius

Els més importants són:
* Taito Tikaro
* J. Louis
* André Vicenzzo
* Antonie Clamaran
* Armin van Buuren
* Brian Cross
* Deadmau5
* Eric Prydz
* Paco Maroto

## Referències

* ↑ Pàgina Web Oficial d'Amnesia Ibiza (castellà)

## Enllaços externs

* Pàgina No Oficial d'Amnesia Ibiza Arxivat 2011-05-11 a Wayback Machine.
# Caçadors de bolets

Caçadors de bolets era un programa de Televisió de Catalunya que es va emetre entre 2004 i 2014 a TV3. El presentador del programa, Òscar Dalmau, mai apareixia físicament sinó que conduïa el programa fent de veu en off. El programa s'emetia un cop per setmana durant la temporada de recol·lecció de bolets i durant les setmanes posteriors (començaments d'octubre - desembre). Caçadors de bolets encarava amb humor diferents sortides als bosc de cuiners i personatges importants a la recerca de bolets, i aprofitava per ensenyar els diferents tipus de bolets i explicar la possible toxicitat de cadascun d'ells.
El programa es va emetre cada dijous en horari de màxima audiència (21:50h) fins a la desena temporada, que va passar a emetre's fora fora de l'horari de màxima audiència i al cap de setmana.
En la desena temporada van incorporar uns gags amb bolets animats, amb les veus dels actors Joel Joan (xampinyó de supermercat), Toni Albà (rovelló), Agnès Busquets (trompeta de la mort), Lloll Bertran (llenega), Carles Xuriguera (rossinyol) i Rosa Boladeras (fredolics).

## Audiències

| Temporada | Quota | Espectadors |
| 2004 | | |
| 2005 | | |
| 2006 | | |
| 2007 | | |
| 2008 | | |
| 2009 | | |
| 2010 | | |
| 2011 | | |
| 2012 | | |
| 2013 | 17,8% | 385.000 |
| 2014 | | |

## Referències

* 1 2 3 4 Equip del programa.
* ↑ Primer programa (consultat: 22/06/2011) Arxivat 2013-12-18 a Wayback Machine.
* 1 2 3 Busquets, Gemma «‘Caçadors de bolets' arriba al capítol 100». El Punt Avui, 14-12-2013.
* ↑ Els bolets prenen vida a "Caçadors de bolets" a TV3, 19/9/2013
* ↑ ‘Caçadors de bolets': ara prenen vida a El Punt Avui, 21/9/13

## Enllaços externs

* Caçadors de bolets - Lloc web oficial
# Críptic

El Críptic és un terme informal que es refereix als primers temps de la Terra i la Lluna. És l'era més antiga de l'eó Hadeà, i el seu inici se situa fa 4.567,17 milions d'anys amb la formació de la Terra i la Lluna. No existeixen estrats que permetin estudiar la transició entre l'era críptica i els grups de conques (vegeu Prenectarià), tot i que a vegades es diu que aquesta era acabà fa 4.150 Ma. Ni el Críptic ni cap altra subdivisió de l'Hadeà no han estat oficialment reconeguts per la Comissió Internacional d'Estratigrafia.
Aquest període és críptic perquè en queden molt poques restes geològiques. Moltes de les formes geològiques i les roques foren probablement destruïdes durant la fase de bombardeig inicial o per l'efecte de la tectònica de plaques. La Terra es compactà, el seu interior es diferencià i la seva superfície fosa se solidificà durant l'era Críptica. La col·lisió que creà la Lluna també tingué lloc en aquest període. Els minerals més antics coneguts són del Críptic.

## Referències

* ↑ Amelin, Krot, Hutcheon i Uliànov (6 de setembre de 2002). "Lead Isotopic Ages of Chondrules and Calcium-Aluminum-Rich Inclusions". Science 297 (5587): 1678 - 1683. DOI:10.1126/science.1073950 (anglès)

## Vegeu també

* Taula dels temps geològics de la Terra
* Taula dels temps geològics de la Lluna
* Origen de la vida
Viccionari
# Dendrita

Les dendrites (del grec δενδρίτης, "arbre") són prolongacions protoplasmàtiques ramificades, bastant curtes, de la cèl·lula nerviosa. Són terminals de les neurones i tenen un paper en la recepció d'estímuls, car serveixen de receptors d'impulsos nerviosos provinents d'un axó pertanyent a una altra neurona.
Tenen quimioreceptors capaços de reaccionar amb els neurotransmissors enviats des de les vesícules sinàptiques de la neurona presinàptica, sent fonamentals per la transmissió correcta dels impulsos quimioelèctrics a través de la via nerviosa composta per les neurones aferents i eferents.

## Conducció nerviosa

L'arbre dendrític i el pericari constitueixen parts receptives de la cèl·lula i són essencials per la transmissió de l'impuls nerviós. Això és degut al fet que, en resposta a l'estímul per part d'altres cèl·lules, el potencial de membrana d'una cèl·lula excitable es despolaritza. És precisament quan aquest potencial es despolaritza més enllà d'un cert límit que es dispara un potencial d'acció, que es propaga per la membrana, atenuant-se a mesura que s'allunya del punt excitat.

## Vegeu també

* Axó
* Neurona
* Sinapsi
# Danbaïta

La danbaïta és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el seu nom de l'indret on va ser descoberta, el comtat de Danba, a la Xina.

## Característiques

La danbaïta és un aliatge de coure i zinc, de fórmula química CuZn₂. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la danbaïta pertany a «01.AB - Metalls i aliatges de metalls, família zinc-coure» juntament amb els següents minerals: cadmi, reni, zinc, titani, zhanghengita, α-llautó, tongxinita i zinccopperita, així com de tres espècies més encara sense nom definitiu.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits de platí que contenen coure i níquel, a les roques ultramàfiques. Va ser descoberta l'any 1983 al dipòsit de coure, níquel i elements del grup del platí de Yangliuping, a Danba Co. (Sichuan, República Popular de la Xina). És l'únic indret on se n'ha trobat.

## Referències

* ↑ «Danbaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 gener 2016].
# Samuel Rogers

Samuel Rogers (Newington Green, Londres, 30 de juliol de 1763 – Haringey, Londres 18 de desembre de 1855) va ser un poeta anglès, durant la seva vida va ser un dels poetes més reconeguts, malgrat que la seva fama va quedar eclipseda pels seus companys romàntics Wordsworth, Coleridge i Byron. La seva obra així com la del seu amic Charles James Fox són fonts de la vida artística i literària de Londres. Va treballar de banquer i va ser col·leccionista d'art.
De jove Samuel Rogers s'interessà per la literatura anglesa, particularment l'obra de Samuel Johnson, Thomas Gray i Oliver Goldsmith.
El 1789 visità Escòcia on es trobà amb Adam Smith, Henry Mackenzie, Hester Thrale i d'altres. In 1803 he moved to 22 St James's Place, where for fifty years he entertained all the celebrities of London.
L'any 1803 es va traslladar a la plaça de Saint James, on es va fer construir una casa i durant cinquanta anys es va fer un saló literari i aconseguí atreure-hi totes les celebritats del Londres del seu temps. Flaxman i Charles Alfred Stothard participaren en la decoració d'aques saló.
La invitació a un dels esmorzars de Rogers suposava una entrada formal en la societat literària de Londres, i els seus sopars encara eren més selectes. Com a conservador, Rogers era molt sarcàstic i el seu enginy era amargant, ell mateix s'excusava d'això dient que ningu l'escoltaria si deia coses agradables

## Obres

* Ode to Superstition (1786)
* The Pleasures of Memory (1792)
* An Epistle to a Friend (1798)
* Columbus (1810)
* Jacqueline (1814)
* Human Life (1819)
* Italy (1822 y 1828)
* Poetry (1834)
Dues obres de P. W. Clayden, The Early Life of Samuel Rogers (1887) i Rogers and his Contemporaries (2 vols., 1889), relaten la vbiografia de S. Rogers. També ho fa Abraham Hayward a la Edinburgh Review de juliol de 1856.

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Bernhard Christian Gottfried Tollens

Bernhard Christian Gottfried Tollens (30 de juliol de 1841, Hamburg, Alemanya - 31 de gener de 1918, Göttingen, Alemanya) fou un químic alemany conegut pel reactiu de Tollens emprat en la identificació de glúcids.

## Biografia

Tollens assistí a l'escola superior Johanneums a Hamburg, on fou atret per les ciències degut a la influència del seu mestre Karl Möbius. Després de graduar-se el 1857, Tollens començà a estudiar farmàcia, completant aquests estudis el 1862; després seguí estudiant química a la Universitat de Göttingen al laboratori de Friedrich Wöhler primer i, a continuació, sota la supervisió de Friedrich Konrad Beilstein i de Rudolph Fittig. El 1864, Tollens presentà la seva tesi i obtingué el seu doctorat sense defensa-la degut a la intercessió de Whöler perquè Tollens pogués acceptar i començar un treball atractiu en una fàbrica de bronze. No obstant això, Tollens deixà la feina després de només sis mesos i s'uní al grup d'Emil Erlenmeyer a la Universitat de Heidelberg durant sis mesos. Després anà a treballar amb Charles Adolphe Wurtz a París i, durant 11 mesos, fou el cap del laboratori químic de la Universitat de Coimbra a Portugal. Però tornà amb Wöhler, el seu antic professor, a Göttingen el 1872 i hi restà fins a la seva mort ocupant diferents càrrecs. Fou durant aquest temps a Göttingen on començà el seu treball sobre els glúcids i la majoria de les seves publicacions. Entre els seus treballs destaquen la descripció de les estructures de diversos glúcids i la preparació del reactiu de Tollens per identificar-los.

## Referències

* ↑ Browne, C. A. «Bernhard Tollens (1841-1918) and Some American Students of his School of Agricultural Chemistry». Journal of Chemical Education, 19, 1941, pàg. 253–259. DOI: 10.1021/ed019p253.
# Liga Deportiva Universitaria de Portoviejo

La Liga Deportiva Universitaria de Portoviejo és un club de futbol de la ciutat de Portoviejo (Equador).
Disputa els seus partits a l'estadi Reales Tamarindos. Fins al 2010 havia jugat 23 temporades a la primera divisió nacional.

## Palmarès

* Segona Divisió de l'Equador:
** 1972 E1, 1976 E2, 1980 E2, 1992 E1, 2000

## Referències

* ↑ «Estadios - FEF». Arxivat de l'original el 2018-01-01. [Consulta: 1r juliol 2017].
* ↑ RSSSF - Ecuador: Tabla Histórica
* ↑ RSSSF - Ecuador: Lista de Movimientos Divisionales

## Enllaços externs

* Liga Deportiva Universitaria de Portoviejo - Lloc web oficial
# Caventou (cràter)

Caventou és un petit cràter d'impacte lunar situat en la part occidental de la Mare Imbrium. És una formació circular, amb forma de copa envoltada per la mar lunar. Abans de ser canviat el nom per la UAI en 1976, tenia la designació La Hire D, estant associat amb el Mons La Hire, situat cap al sud-est. No obstant això, el nom Caventou va aparèixer en alguns mapes ja en 1974.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* ↑ "Caventou (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

### Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 29 novembre 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 29 novembre 2018].
# Edifici al carrer Cavallers, 33 (Lleida)

Edifici al carrer Cavallers, 33 és una obra de Lleida inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, de planta baixa, entresòl i tres plantes. Conjunt neoclàssic amb equilibri i disposició simètrica d'obertures, balustrades i altres elements. Feta amb totxo prim característic de l'Aragó. A la part del darrere hi ha restes de celler i trull.
Actualment l'edifici està completament rehabilitat i a la façana principal (c/ Cavallers) conserva el sòcol de pedra, l'obra vista i els balcons rectangulars de l'edificació preexistent.

## Història

Testimoni dels edificis construïts per la classe noble ciutadana durant el segle xviii.
Aquest edifici es va convertir l'any 2006, juntament amb el situat al número 31, en el Centre d'Artesans i Artistes de Lleida, promogut per l'Empresa Municipal d'Urbanisme. El projecte el va iniciar l'arquitecte Ignasi Miquel i el van continuar Joan Porta Dinares i Ferran Torrent. El centre s'articula com un espai de creació i difusió artística amb tallers, estudis, una sala d'exposicions i diferents espais polivalents.

## Referències

* 1 2 3 4 «Edifici al carrer Cavallers, 33». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Copa equatoguineana de futbol

La copa equatoguineana de futbol és la màxima competició futbolística per eliminatòries de Guinea Equatorial. Fou creada l'any 1974.

## Historial

Font:
* 1978 : Unión (Mongomo)
* 1979 : Akonangui FC
* 1980 : CD Elá Nguema
* 1981 : CD Elá Nguema
* 1982 : CD Elá Nguema
* 1983 : CD Elá Nguema
* 1984 : GD Lage (Malabo)
* 1985 : Atlético Malabo
* 1986 : Junevil Reyes (Bata)
* 1987 : Atlético Malabo
* 1988 : Atlético Malabo
* 1989 : Unión Vesper (Bata)
* 1990 : Deportivo Mongomo 3-1 Unión Vesper (Bata)
* 1991 : Atlético Malabo
* 1992 : CD Elá Nguema
* 1993-95 : desconegut
* 1996 : Akonangui FC
* 1997 : CD Elá Nguema 1-0 Deportivo Mongomo
* 1998 : Unión Vesper (Bata)
* 1999 : CD Unidad
* 2000 : CD Unidad
* 2001 : Atlético Malabo
* 2002 : Akonangui FC venç Sony Elá Nguema
* 2003 : desconegut
* 2004 : Sony Elá Nguema 1-0 Akonangui FC
* 2005-06 : desconegut
* 2007 : Akonangui FC 2-0 Atlético Malabo
* 2008 : desconegut
* 2009 : Dragón CF (Bata)
* 2010 : desconegut
* 2011 : Atlético Semu 2-1 Águilas Verdes
* 2012 : The Panthers 1-0 AD Mesi Nkulu
* 2013 : The Panthers 2-0 Nsok-Nsomo
* 2014 : Leones Vegetarianos 1-1 Deportivo Mongomo [5-4 pen]
* 2015 : Deportivo Mongomo 2-0 The Panthers
* 2016 : Racing de Micomeseng 1-1 Atlético Semu [6-5 pen]
* 2017 : Deportivo Niefang 1-0 Atlético Semu
* 2018 : no es disputà
* 2019 : Akonangui 2-0 Estrella Roja

## Referències

* ↑ «Equatorial Guinea - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Altres fonts donen com a vencedor Atlético Malabo.
* ↑ «DVO Niefang, campeón de la Copa de S.E.». Arxivat de l'original el 2017-12-28. [Consulta: 20 gener 2020].
* ↑ Akonangui FC gana su quinta Copa de S.E ante una Estrella Roja sin ocasiones de gol.

## Enllaços externs

* RSSSF
# Arkport

Arkport és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 832 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arkport tenia 832 habitants, 348 habitatges, i 231 famílies. La densitat de població era de 465,6 habitants/km².
Dels 348 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 21,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 48.684 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.136 $ mentre que les dones 21.806 $. La renda per capita de la població era de 16.170 $. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arkport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arkport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bernhard Borchert

Bernhard Borchert (1 de desembre de 1863, Riga - 1945) era un pintor letó. Va ingressar a l'Acadèmia de Belles Arts de Sant Petersburg el 1883 i el 1885 en va rebre una medalla de plata d'aquesta institució. Va fer il·lustracions per a revistes i llibres, i va coordinar l'exposició "Baltic artists' painting exhibition" (Baltijas makslinieku gleznu izstade).

## Referències

* ↑ «Lexikon Baltischer Künstler» (en alemany). Jonck & Poliewsky, 1908. [Consulta: 15 gener 2015].
# Almendros

Almendros és un municipi de la província de Conca a la Comunitat Autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb els municipis de Villarrubio, Tribaldos, Uclés, Torrubia del Campo i Saelices.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Acisclo Jiménez Rodríguez | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Acisclo Jiménez Rodríguez | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Enllaços externs

* Pàgina sobre Almendros Arxivat 2011-07-11 a Wayback Machine.
* En turisme de Castella la Manxa