OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cayetano Martínez de Irujo

Cayetano Luis Martínez de Irujo i Fitz-James Stuart, (Madrid, 4 d'abril de 1963), IV Duc d'Arjona i XIV Comte de Salvatierra, Gran d'Espanya, és un aristòcrata i genet especialitat en salts. Des de 2012 i fins a 2015, quan va ser destituït per una moció de censura presentada per Antonio García-Plata (actual president), va presidir l'Associació d'Esportistes, en substitució d'Emilio Sánchez Vicario. També ha fet d'actor, interpretant al Duc de Wellington en la pel·lícula Los fantasmas de Goya de Miloš Formen.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics de Barcelona 1992 aconseguint un 4t lloc en salts per equips.
En 2006 es va proclamar en Benahavís campió d'Espanya de salts, amb "Kesberoy St. Aubert", per davant de Rutherford Latham i Álvaro Muñoz Escassi.

## Vida personal

És el cinquè fill de Cayetana Fitz-James Stuart, XVIII duquessa d'Alba (1926-2014) i Luis Martínez de Irujo i Artázcoz (1919-1972).
Va contreure matrimoni en el palau de las Dueñas el 15 d'octubre de 2005 amb la jove mexicana Genoveva Casanova González (30 de novembre de 1976). Cayetano i Genoveva tenen dos fills bessons: Luis Martínez de Irujo y Casanova i Amina Martínez de Irujo y Casanova, (Mèxic, 25 de juliol de 2001). El matrimoni es va divorciar a finals de 2007.
Comte de Salvatierra des de 1994 per cessió de la seva mare, en 2013, una nova distribució de títols d’aquesta el va convertir en Duc d'Arjona.

## Referències

* ↑ Cayetano Martínez de Irujo sucede a Emilio Sánchez Vicario como presidente de la Asociación de Deportistas, Europa Press, Deportes, 10 de septiembre de 2012
* ↑ «Hípica.». Arxivat de l'original el 2008-12-01. [Consulta: 27 juliol 2016].
* ↑ «Nuevo reparto de títulos en la Casa de Alba». Arxivat de l'original el 2013-10-13. [Consulta: 27 juliol 2016].
* ↑ Boletín Oficial del Estado

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-11-01 a Wayback Machine.
# Some Great Videos

Some Great Videos fou la primera compilació de vídeos de la banda britànica Depeche Mode, format per deu vídeos musicals dirigits per Clive Richardson o Peter Care. Es publicà coincidint amb el llançament de l'àlbum The Singles 81>85 l'any 1985.
Inclou deu videoclips en la seva versió original: el primer de "Just Can't Get Enough", tots els videoclips realitzats entre "Everything Counts" (1983) i "It's Called a Heart" (1985), i un vídeo extra amb un directe de "Photographic".

## Vídeos

VHS: Virgin / VVD193 (Regne Unit)
* "Just Can't Get Enough"
* "Everything Counts"
* "Love, in Itself"
* "People Are People" (Different Mix)
* "Master and Servant"
* "Blasphemous Rumours"
* "Somebody"
* "Shake the Disease"
* "It's Called a Heart"
* "Photographic" (directe)
VHS: Sire / 38124-3 (Estats Units)
* "Just Can't Get Enough"
* "Everything Counts"
* "Love, in Itself"
* "People Are People" (Different Mix)
* "Master and Servant"
* "Blasphemous Rumours"
* "Somebody"
* "Shake the Disease"
* "It's Called a Heart"
* "Photographic" (directe)
* "A Question of Lust"
LD: Sire / 38124-6 (Estats Units)
* "Just Can't Get Enough"
* "Everything Counts"
* "Love, in Itself"
* "People Are People" (versió 12")
* "Master and Servant"
* "Blasphemous Rumours"
* "Somebody"
* "Shake the Disease"
* "It's Called a Heart"
* "Photographic" (directe)
* "A Question of Lust"
VHS: Mute Film / MF034 (UK − 1998)
* Rellançament amb el títol Some Great Videos 81>85 coincidint amb el rellançament de The Videos 86>98 amb les mateixes cançons que l'edició original.

## Dades

* Totes les cançons són escrites per Martin Gore excepte "Just Can't Get Enough" i "Photographic" que són escrites per Vince Clarke.
* Malgrat que ja havien filmat un videoclip per "People are People", la discogràfica va decidir utilitzar la versió "Different Mix" del videoclip. La versió original no es va publicar mai fins a la reedició de The Best Of, Volume 1 de l'any 2006.
* "Photographic" es va extreure de l'àlbum de vídeos The World We Live In and Live in Hamburg, publicat el mateix any.
* Tots els videoclips van ser dirigits per Clive Richardson excepte "Shake the Disease" i "It's Called a Heart" que foren dirigits per Peter Care.

## Referències

* ↑ «Some Great Videos» (en anglès). DepecheMode.com. Arxivat de l'original el 2010-01-24. [Consulta: 1r setembre 2012].
# Casa Maria Ferret

La casa Maria Ferret és un edifici de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Casa Maria Ferret està situada a la cantonada entre el carrer del Cid nº19 i el carrer de Sant Ramon de Penyafort nº1. És un edifici entre mitgeres, amb una composició simètrica de la façana a les dues cantonades. Consta de planta baixa i un pis sota coberta de teula àrab a dues vessants. Els portals de la planta baixa són d'arc rebaixat. Una línia de separació dels pisos i una cornisa marquen una linealitat horitzontal, trencada pel coronament de l'edifici. Són remarcables en l'obra els elements decoratius (garlandes de fulles de llorer tractades en volum, baranes, etc.). Es combinen els elements de l'arquitectura popular amb el llenguatge modernista.

## Història

L'edifici no és de nova planta. La reforma expressa la intenció (present també en altres cases vilafranquines) d'augmentar la qualitat i d'ennoblir façanes de tipus popular.
Maria Ferrer i Pons, vídua de Jaume Rosich, va encarregar el projecte de reforma de l'arquitecte Santiago Güell i Grau. Els plànols, conservats a l'arxiu de l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès, tenen data del 15 de desembre de l'any 1919. El 12 de maig de 1920 l'Ajuntament va aprovar la realització de l'obra.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Maria Ferret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Royston (Geòrgia)

Royston és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 2.493 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Royston tenia 2.493 habitants, 1.016 habitatges, i 610 famílies. La densitat de població era de 281,4 habitants/km².
Dels 1.016 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,3% hi vivien parelles casades, en un 19,7% dones solteres, i en un 39,9% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 25,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.024 $ i la renda mediana per família de 31.845 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 21.580 $. La renda per capita de la població era de 14.750 $. Entorn del 19,7% de les famílies i el 24,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Royston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Royston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# SuZy (cantant)

Suzy Akmen Rogovin, de nom artístic SuZy (Istambul, Turquia, 1961), és una cantant turco-israeliana que canta en judeocastellà.
Nascuda en una família jueva sefardita d'Istambul, Suzy Rogovin feu la seva aliyà (emigració a Israel) el 1979. Estudià l'ensenyament secundari a Tel-Aviv, i es llicencià en Filologia anglesa i francesa a la Universitat de Tel-Aviv. Va treballar durant sis anys com a decoradora d'interiors, fins que el 1998, després de la mort de la seva tia i de la seva àvia, es decidí a gravar en un disc les cançons sefardites tradicionals que havia sentit tota la seva vida, i així descobrí la seva nova vocació.

## Discografia

* Herencia (1998).
* Estos y munchos (2001).
* Aromas & Memories (2005), on recita poemes de Margalit Matitiahu.

## Enllaços externs

* SuZy, a Harmony Ridge Music Arxivat 2010-04-13 a Wayback Machine.
# Quehat

Segons l'Èxode, capítol sisè, Quehat (en hebreu עברית בן-לֵוִי Qhath ben Lēwî) va ser el segon fill de Leví, fill del patriarca Jacob. Era l'avi de Moisès. Quehat és comptat entre els hebreus que segons la Bíblia van emigrar des de Canaan a Egipte amb la família de Jacob.
Els seus fills, ja nascuts a Egipte, van ser:
* Amram, pare de Moisès i Aaron
* Ishar, pare de:
** Xelomit
** Corè, pare d'Assir, Elcanà i Abiassaf. Corè es va rebel·lar contra Moisès durant l'Èxode pel desert i Déu el va castigar; va esberlar el terra de la seva tenda i ell i tota la seva família van morir.
** Nèfeg
** Zicrí
* Hebron, pare de:
** Jerià, el primogènit
** Amarià
** Jahaziel
** Jecamam
* Uziel, pare de:
** Micà
** Ixià
** Mixael
** Sitrí
** Elsafan, designat príncep dels quehatites pel profeta Moisès a la mort d'Amram. Això va provocar la rebel·lió del seu cosí-germà Corè.
Quehat va morir a l'edat de cent trenta-tres anys.

## Referències

* 1 2 Èxode. 6:16
* ↑ Gènesi. 46:11
* ↑ Èxode. 6:18
* ↑ Llibre dels Nombres. 3:19
* ↑ Llibre dels Nombres. 3:30
# Llissa agut

La llissa agut, la llissa fusany, el caluc, la caluga, la llissa, la llissa de cap xiquet, la llíssera fusany, la llísera fussany o la sama (Liza saliens) és un peix teleosti de la família dels mugílids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
# Chlorostilbon

Chlorostilbon és un gènere d'ocells de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.1, 2024) aquest gènere està format per 10 espècies:
* colibrí maragda cuaverd (Chlorostilbon alice).
* colibrí maragda de Panamà (Chlorostilbon assimilis).
* colibrí maragda de Gibson (Chlorostilbon gibsoni).
* colibrí maragda ventredaurat (Chlorostilbon lucidus).
* colibrí maragda d'Olivares (Chlorostilbon olivaresi).
* colibrí maragda cuacurt (Chlorostilbon poortmani).
* colibrí maragda bronzat (Chlorostilbon russatus).
* colibrí maragda cuafí (Chlorostilbon stenurus).
* colibrí maragda occidental (Chlorostilbon melanorhynchus)
* colibrí maragda cuablau (Chlorostilbon mellisugus).

## Referències

* Chlorostilbon auriceps
* Chlorostilbon maugaeus
* Chlorostilbon swainsonii
* Chlorostilbon mellisugus
# Son Dolç

Son Dolç és una antiga possessió de Santa Maria del Camí situada al costat de la carretera d'Inca, en el punt on contacta amb el Camí de Coanegra (Pont de Son Dolç). Avui sols en romanen les cases, molt modificades.
Son Dolç ja es documenta el 1656 quan Joana Fiol ven dues quarterades plantades de vinya a Bartomeu Dolç, menestral de Sineu. La finca va anar augmentant d'extensió i fins al segle xx ha pertangut a la mateix família, de llinatge Dolç.

## Referències

* ↑ Capó, Josep. La vila de Santa Maria del Camí. Palma: Gràfiques Miramar, 1985, p. 52. ISBN ISBN 84-398-3634-1.
# Ribera Baixa de l'Ebre

La Ribera Baixa de l'Ebre és una de les comarques de l'Aragó, situada a la província de Saragossa.

## Llista de municipis

Alborge, Alforque, Cinco Olivas, Escatrón, Gelsa, Pina de Ebro, Quinto, Sástago, Velilla de Ebro i La Zaida.
# Royston Saint Noble Bywater

Royston Saint Noble Bywater (Barcelona, 3 de juny de 1886 - Vilanova del Vallès, 1 de febrer de 1971) fou un futbolista català, d'ascendència anglesa, dirigent de golf i fundador de Ràdio Barcelona.

## Trajectòria

Va jugar al Team Anglès Infantil, club que posteriorment es convertí en el Red Star Club, on també hi jugà. Després jugà al FC Irish i al segon equip del FC Barcelona, disputant un amistós amb el primer equip.
Fou pioner del golf a Catalunya i impulsor del Club de Golf Sant Cugat, el qual presidí els anys 1930-34, 1950-56 i 1958.
També fou fundador de Ràdio Barcelona i fou propietari de la primera fàbrica de ràdios de Catalunya.
Era germà de George Noble, també futbolista, i cosí germà de Clara Noble, esposa del poeta Joan Maragall.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 «Royston S.T. Noble Bywater». Gran Enciclopèdia Catalana, 28-02-2014. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Foot-ball». Los Deportes, no. 008, 24-02-1901. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 «Roy Noble». Los Deportes, no. 023, 07-06-1903. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Suerri

Suerri és un lloc deshabitat, pertanyent al municipi d'Areny de Noguera, a la Ribagorça.
El poble es troba a la capçalera del barranc de Sant Romà, a 810 metres d'altitud. L'edifici més destacat és l'església de Santa Llúcia (que també bateja el barranc esmentat). És una construcció romànica de nau amb absis i creuer rectangular. L'altar, romànic avançat del segle xiii, està dedicat a Sant Vicenç. Actualment es conserva al Museu Diocesà de Lleida.
Suerri ja és citat l'any 979. Durant tot el mil·lenni va estar escassament habitat: es detallen cinc famílies a l'època medieval i una trentena cap mitjans del segle xix. Fins al 1965 formava part de l'antic municipi de Cornudella de Valira. Es va despoblar a finals del segle xx.

## Referències

* ↑ «Suerri». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Areny de Noguera al Grec
# Quentin L. Kopp

Quentin Lewis Kopp (Syracuse, Estat de Nova York, 1928) és un jutge i polític de Califòrnia. Va servir al San Francisco Board of Supervisors (òrgan legislatiu de la ciutat i cantó de San Francisco) i el Senat de l'Estat de Califòrnia.
Kopp es va llicenciar en dret a la Harvard Law School. El 1971 va ser elegit per la San Francisco Board of Supervisors, on hi va servir fins al 1986.
El 1986, Kopp va entrar a formar part del Senat de Califòrnia com independent, amb el suport dels Republicans. El 1990 fou reelegit.
El 1999 va passar a ser jutge del Comtat de San Mateo, on va servir fins que es va retirar el 2004.

## Enllaços externs

* biografia de Quentin Koop Arxivat 2008-10-26 a Wayback Machine.
# Chlorurus cyanescens

Chlorurus cyanescens és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), Zanzíbar (Tanzània), Madagascar i Maurici.

## Referències

* ↑ Swainson W. 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2. i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bellwood, D.R. 2001: Family Scaridae. A: Carpenter & Niem 2001. Species identification guide for fishery purposes. Bony fishes part 4. 6: 3468-3492, Pls. VI-XIV.
* Bruce, R.W. i J.E. Randall, 1984. Scaridae. A W. Fischer i G. Bianchi (editors) FAO species identification sheets for fishery purposes. (Western Indian Ocean fishing area 51). volume 3. [var. pag.] FAO, Roma, Itàlia.
* Cuvier, G. & A. Valenciennes 1840: Histoire naturelle des poissons. Tome quatorzième. Suite du livre seizième. Labroïdes. Livre dix-septième. Des Malacoptérygiens. 14: i-xxii + 2 pp. + 1-464 + 4 pp., Pls. 389-420.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sorótxnaia Krépost

Sorótxnaia Krépost (en rus: Сорочья Крепость) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# Resolució 2051 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2051 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de juny de 2012. Observant que malgrat la sortida del poder del president Ali Abdallah al-Salih i les eleccions presidencials la situació es mantenia inestable, el Consell va exigir que s'havien d'aturar totes les accions destinades a minar el govern de la unitat nacional del Iemen.
El Consell va condemnar els atemptats terroristes d'Al Qaeda contra la població civil i la indústria petroliera, com l'atemptat suïcida a la desfilada militar de Sanà el 21 de maig de 2012, on van morir desenes de soldats. Si la situació no millorava, es considerarien mesures en virtut de l'article 41 de la Carta de les Nacions Unides com ara sancions econòmiques i el cessament de relacions diplomàtiques.

## Referències

* ↑ «Security Council Demands End to All Actions Undermining Government in Yemen, Expresses Readiness to Consider ‘Article 41’ Measures if Necessary». United Nations, 12-06-2012.
* ↑ Espinosa, Ángeles «Decenas de muertos en un ataque suicida contra militares en Yemen» (en castellà). El País, 22-05-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* «Text de la Resolució» (pdf). Nacions Unides.
# Museu del Districte Sisè

El Museu del Districte Sisè és un museu de Ciutat del Cap fundat el 1994 i ubicat en una antiga església catòlica que va ser un dels pocs edificis que el govern sud-africà de l'apartheid va respectar al Districte Sisè de Ciutat del Cap. L'espai mostra com era la vida al barri i el seu procés de destrucció. A més, des del museu s'està treballant perquè els antics veïns puguin recuperar els seus terrenys sempre que puguin acreditar que n'eren propietaris. Actualment, a bona part de l'antic districte sisè s'han construït edificis i centres comercials, però passejant pels voltants del museu encara s'hi poden veure enormes zones a camp ras allà on hi havia hagut cases. Membre de la Coalició Internacional d'Espais de Consciència.
El Districte Sisè de Ciutat del Cap era un barri cèntric que es caracteritzava per un ambient multicultural de classe treballadora. L'any 1966 el govern segregacionista de Sud-àfrica va considerar que calia expulsar-ne els residents cap a barris perifèrics, enderrocar les seves cases i construir-hi una zona residencial per a blancs. Les protestes de la comunitat van ser tan dures que el govern i la població blanca van agafar por i finalment no s'hi va construir nous edificis, fet que va deixar un immens descampat al mig de Ciutat del Cap.

## Referències

* 1 2 «Museu del Districte Sisè». espaisdememoria.cat. Memorial Democràtic de Catalunya. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 26 setembre 2016].
# Rubió (desambiguació)

«Rubió» té aquests significats:
* Toponímia:
** Rubió, municipi de l'Anoia
** Rubió (Soriguera), poble i entitat local menor del terme municipal de Soriguera (Pallars Sobirà)
** Rubió de Baix, entitat de població del terme municipal de Foradada (la Noguera)
** Rubió del Mig, entitat de població del terme municipal de Foradada (la Noguera)
** Rubió de Dalt, entitat de població del terme municipal de Foradada (la Noguera)
** Cal Rubió, caseria del terme municipal de Santa Margarida i els Monjos (Alt Penedès)
** Rubió (Monistrol de Calders), masia del terme municipal de Monistrol de Calders (Moianès)
** Partida de Rubió, partida de terres a Reus (Baix Camp)
** Rubió, vénda de la parròquia de Sant Miquel de Balansat, municipi de Sant Joan de Labritja, illa d'Eivissa.
* Biografies:
** Antoni Rubió i Lluch, historiador i intel·lectual, primer president de l'Institut d'Estudis Catalans
** Fernando Rubió i Tudurí, farmacèutic i metge
** Guillem Rubió (segle XIV), franciscà
** Josep Rubió, impressor
** Joan Rubió i Bellver, arquitecte modernista
** Joaquim Rubió i Ors, escriptor de la Renaixença catalana, en poesia conegut amb el pseudònim de lo Gaiter del Llobregat
** Jordi Rubió i Balaguer, filòleg i historiador de la literatura
** Marià Rubió i Bellver, enginyer militar
** Nicolau Maria Rubió i Tudurí, arquitecte, dissenyador de jardins, urbanista i escriptor
** Santiago Rubió i Tudurí, enginyer
# Suesca

Suesca és una ciutat i municipi de la província d'Almeidas, part del departament de Cundinamarca, Colòmbia Està localitzat en l'Altiplà cundiboyacense a 59 quilòmetres cap al nord des de la capital Bogotà. Suesca forma la vora del nord de la sabana de Bogotà. Limita amb Cucunubá i Lenguazaque pel nord, Sesquilé pel sud, Chocontá per l'est i Nemocón i Gachancipá per l'oest.
El nom Suesca és derivat de la paraula Muisca Suejica, Sueica o Suesuca, el qual significa "Rock dels ocells" o "Cua del guacamai".

## Història

Suesca va ser habitada a principis de la història de l'habitatge de l'Altiplà i els refugis de roca van ser ocupats pels caçadors-recol·lectors semi-nòmades d'Herrera i períodes preceràmics.
Abans de la conquesta espanyola, Suesca formava part de la Confederació Muisca. El cacic de Guatavita governava el poble de Suesca, proper al llac sagrat Guatavita i on es troba el llac Suesca on se celebraven els rituals. Suesca va ser un centre important en la carretera cap a Boyacá, governat pel zaque de Hunza. El comerciants agafaven carboni i sal en la seva ruta cap al nord. Cada quatre dies es feia mercat a Suesca. Suesca també fou un poblament important de producció d'art Muisca.
El conquistador Gonzalo Jiménez de Quesada va arribar a Suesca el març de 1537 i va fundar la ciutat moderna. A Suesca va sentenciar un soldat del seu exèrcit a mort, pel robatori de mantells dels Muisca. Després d'entregar el zaque de Hunza, Quemuenchatocha, el governant Muisca va ser agafat presoner a Suesca quan intentava revelar la ubicació dels seus tresors. Quan el zipa de Bacatá, Tisquesusa, va tenir notícia de la presència espanyola a Suesca, va enviar un espia a la ciutat per obtenir informació sobre la seva força. El Muisca, desconeixedor de cavalls i genets a cavall, va creure que el cavall i el genet eren un. Quan un cavall va morir a Suesca, van descobrir la realitat. Suesca es el lloc on De Quesada va morir el 1579, després d'escriure el llibre, ara perdut, «Ratos de Suesca».
El 1602, en una cova de Suesca, van ser descobertes 150 mòmies Muisca. Les mòmies van ser organitzades en un cercle al voltant de la mòmia del cacic de la ciutat. També art de rupestre ha estat trobat a Suesca. El pictograma de Suesca és entre el més extens de Cundinamarca, però al mateix temps el més vandalitzat.

## Referències

* ↑ «Official website Suesca». Arxivat de l'original el 2015-05-15. [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ Wills et al., 2001, Ch.43 - Rocas de Suesca - paraíso de escaladores, p.163
* ↑ Espejo Oyala, 1999, p.1130
* ↑ (castellà) Etymology Suesca Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine. - Banco de la República
* ↑ Gamboa Mendoza, 2008, p.141
* ↑ Casilimas & López, 1987, p.135
* ↑ Bohórquez Caldera, 2008, p.162
* ↑ Gamboa Mendoza, 2008, p.83
* ↑ Francis, 1993, p.39
* ↑ (castellà) Suesca en la cuerda - El Tiempo
* ↑ (castellà) Biography Quemuenchatocha - Pueblos Originarios
* ↑ (castellà) Biography Tisquesusa Arxivat 2017-09-14 a Wayback Machine. - Banco de la República
* ↑ Rey Pereira, 2000, p.395
* ↑ Martínez & Martínez, 2012, p.69
* ↑ Muñoz, 2006, p.11
* ↑ Martínez & Botiva, 2004, p.32
# 1190

El 1190 (MCXC) fou un any comú començat en dilluns del calendari julià.

## Esdeveniments

* Coronació de Ricard Cor de Lleó

## Necrològiques

* 10 de juny: Frederic I del Sacre Imperi Romanogermànic

## Referències

* ↑ Norwich, 1995, p. 161.

## Bibliografia

* Norwich, J. J. Byzantium: The Decline and Fall (en anglès). Viking, 1995. ISBN 0-670-82377-5.