OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Còdol (Marfà)

El Còdol és un paratge del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès. Pertany a l'enclavament de la Vall de Marfà. És a l'extrem nord-oriental de la Vall de Marfà, a tocar del termenal amb Moià. És a la dreta de la Riera de Castellnou i a sota i al sud-est dels Cingles de Montbrú.
# Association Guillaume Budé

L'Association Guillaume Budé és una associació francesa (société savante) reconeguda d'interès públic, que té per objectiu la difusió de les humanitats. Fou batejada així en homenatge a l'humanista del segle xvi Guillaume Budé.
Fundada l'any 1917 per quatre reconeguts universitaris i filòlegs francesos, Maurici Croiset, Paul Mazon i Alfred Ernout, l'associació té per objectiu principal l'edició científica d'autors grecs i llatins.). L'any 1919 començà a publicar la « col·lecció de les Universitats de França » (CUF), els volums de la qual són més coneguts sota el nom familiar de « Budé ». A continuació creà una editorial, anomenada Belles Lettres. El seu perímetre d'activitat sobrepassa ràpidament la l'antiguitat greco-llatina, ja que s'interessa igualment per la literatura romana d'Orient i pels autors medievals de llengua llatina. El 1923 s'afegeix a les seves activitats la publicació d'un butlletí trimestral.
L'arquitecte incansable d'aquesta empresa ambiciosa fou l'hel·lenista Paul Mazon, qui acumulà fins al 1939 les funcions de Secretari general de l'Associació, Director de la Col·lecció de les Universitats de França i de President del Consell d'Administració de les Belles Lettres. Sobre la coberta dels volums de la sèrie llatina figura la lloba romana del Museus Capitolins, mentre que en la dels volums de la sèrie grega hi figura l'òliba d'Atena La col·lecció té com a propòsit editar tots els textos grecs i llatins fins a mitjans del segle vi, amb una traducció francesa inèdita, una introducció, les notes aclaridores i un aparat crític.
L'associació és membre fundador de la Federació internacional de les associacions d'estudis clàssics (1948).

## Referències

* ↑ Aquest projecte provenia del mateix propòsit que l'Association pour l'encouragement des études grecques, fundada l'any 1867 pel marquès de Queux de Saint-Hilaire, editora, a partir de 1888, de la Revue des études grecques Cf. Catherine Valenti, L’École française d’Athènes au cœur des relations franco-helléniques, 1846-1946, dans Revue d’histoire moderne et contemporaine, 50-4, Paris, 2003-2004, p. 92-107.
* ↑ Musée du Louvre.
# Ca l'Arrep

Ca l'Arrep és una obra de Sant Aniol de Finestres (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia situada al centre del poble de Sant Esteve de Llémena. És de planta rectangular i teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals. Té planta baixa, un pis i petites golfes. Cal destacar els ràfecs decorats amb sanefes de rajoles i una llinda damunt la porta principal, amb una creu al mig de la següent inscripció: AVE / 17 FRANCES CLASCÀ 68.

## Història

Data a la inscripció a la llinda de la prota principal: 1768. Durant el món medieval tots els pobles que formen el districte de Sant Aniol eren del terme del castell de Finestres; segons la documentació existent, els terratrèmols dels anys 1427-1428 afectaren greument la val de Llémena. L'actual poble de Sant Esteve està format per un parell de carrers, amb cases bastides en el decurs del segle xviii, realitzant-s'hi petites modificacions durant la centúria següent.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca l'Arrep». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Los Carants (Hortoneda)

Los Carants és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda.
Està situat al nord del Tossal de Montserè, a l'esquerra de la llau dels Carants, al sud del Roc de Santa.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Desde que amanece apetece

Desde que amanece apetece és una pel·lícula espanyola de comèdia del 2006 dirigida per Antonio del Real. Fou el retorn al cinema d'Arturo Fernández després de 10 anys.

## Argument

Sobreprotegit pels seus pares, l'immadur Pelayo (Gabino Diego) és expulsat del seu remot poble asturià després d'una de les seves patològiques gamberrades. És enviat a Madrid perquè prosperi a l'empara del seu oncle Lorenzo (Arturo Fernández), un empresari triomfador que va abandonar el poble fa quaranta anys. El seu pare li prohibeix tornar abans que es faci un home i trobi una bona noia per a casar-se. No obstant això, la realitat s'assembla molt poc a la imatge que Lorenzo a base de fanfarronades ha aconseguit que es tingui d'ell al seu poble. L'empresari és en realitat un tipus acabat, mánager d'un grup de boys piltrafillas que són la riota de l'ofici. Ha xifrat les seves últimes esperances vitals en les imminents noces amb Palmira (Loles León), una prostituta retirada amb un fill obès que posseeix un antre cabareter on actuen els boys de Lorenzo en comiats de soltera. L'ambiciós empresari del ram, Prados (Ángel de Andrés López), amb un grup de "boys" ben plantats i multinacionals, aspira a desbancar Lorenzo del local i del cor de Palmira. L'arribada de Pelayo posarà potes enlaire la vida de Lorenzo. Amb un candor de retardat, farà que Palmira descobreixi les trobades sexuals que Lorenzo té amb les clientes als serveis, fent malbé les noces i deixant Lorenzo i els seus nois al carrer. En la seva aspiració de convertir-se en home per a poder tornar aviat al poble, Pelayo coneixerà les delícies i amargors de l'amor mercenari en braços de Claudia (Kira Miró), una prostituta veneçolana de la qual cau perdudament enamorat. Lorenzo, que té un dubtós passat de gigoló, tindrà una idea salvadora per ell i els seus nois: muntar una agència de prostituts.

## Repartiment

* Gabino Diego - Pelayo
* Arturo Fernández - Lorenzo
* Loles León - Palmira
* Ángel de Andrés López - Prados
* Kira Miró - Claudia
* Mabel Escaño - Sra. Domínguez
* Miguel Ángel Muñoz - Máquina
* Antonio Hortelano - Huesitos
* Eloy Arenas - Alcalde
* Juan Muñoz - Vallecano

## Premis

Als Premis Godoy 2006 va rebre el premi a la pitjor pel·lícula, al pitjor muntatge i al pitjor vestuari, i va estar nominada al pitjor director, a la pitjor actriu (Kira Miró), al pitjor guió i la pitjor banda sonora.

## Referències

* ↑ Antonio del Real comienza el rodaje de `Desde que amanece apetece´, Diario de Ibiza, 4 de maig de 2005
* ↑ Del Real rueda una nueva comedia, Diario de Córdoba, 4 de maig de 2006
* ↑ Desde que amanece, apetece A: Interfilms, ISSN 2340-6690, Nº. 209 (JUL-AGO), 2006, págs. 66-66
* ↑ Dse de que amanece, apetece a Fotogramas
* ↑ 'Desde que amanece apetece', premio Godoy a la peor película española, 20 Minutos, 25 de gener de 2007
# Clefs-Val d'Anjou

Clefs-Val d'Anjou és un municipi nou francès, creat l'1 de gener de 2013, situat al departament de Maine i Loira i a la regió de País del Loira. En la data de la seua creació tenia 1.307 habitants.
Aquest municipi nou està conformat per la fusió dels dos antics municipis de Clefs i Vaulandry. La seu administrativa es troba a Clefs i Vaulandry és un municipi delegat.

## Referències

* ↑ «Arrêté du 19 novembre 2012 portant création de la commune nouvelle de Clefs-Val d'Anjou». Journal officiel de la République française, 15-12-2012.
# El Iris

El Iris va ser un periòdic menorquí editat a Ciutadella entre 1913 i 1937. El diari, que va sortir per primera vegada l'1 d'abril de 1913, va ser una publicació d'ideologia conservadora i catòlica. Algun autor ha assenyalat que el bisbe Joan Torres i Ribas va ser el fundador del diari. El Iris, que se subtitulava “Diari Catòlic”, va ser una publicació lligada al regionalisme menorquí del Nou-cents. Hi van col·laborar, entre d'altres, Antoni Maria Alcover, Francesc de Borja Moll, Josep M. Ruiz Manent. Durant el període de la Segona República va mantenir una línia editorial propera al tradicionalisme.
Després de l'esclat de la Guerra Civil el diari va ser confiscat, a l'agost de 1936, i va canviar el subtítol pel de Diari Antifeixista. El seu director, Guillem Capó Medina, va ser assassinat. El Iris va continuar editant-se fins a la seva desaparició, el 31 de juliol de 1937.
En 1943 va aparèixer a Ciutadella un setmanari que recuperava l'antiga capçalera.

## Referències

* 1 2 3 Quintana, 1998, p. 12n.
* 1 2 Checa Godoy, 1989, p. 206.
* 1 2 Checa Godoy, 1989, p. 197.
* 1 2 García Galindo i et al., 2002, p. 695.
* ↑ Salord, Josefina «El diari El Iris dins el regionalisme menorquí del Nou-cents». Revista de Menorca, 1994, pàg. 109-124.
* ↑ Checa Godoy, 1989, p. 296.

## Bibliografia

* Checa Godoy, Antonio. Prensa y partidos políticos durante la II República. Universidad de Salamanca, 1989. ISBN 9788474815214.
* García Galindo, Juan Antonio; et al.. La comunicación social durante el franquismo. Diputación Provincial de Málaga, 2002.
* Quintana, Josep Maria. Regionalisme i cultura catalana a Menorca (1888-1936). Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1998.
# Anolis porcatus

Anolis porcatus és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família Dactyloidae que viu a Cuba i Santo Domingo. És de mida petita i coloració verda. Com que pot canviar de color, a la zona el denominen erròniament "camaleó", ja que no té cap relació amb el camaleons dels Vell Món.

## Característiques

És un llangardaix que no passa dels 20 cm de llarg, és estilitzat com altres anolis. Té un cap llarg amb ulls grans, en estar situats als costats té l'adaptació que existeixin solcs en el seu crani que li permetin mirar cap al front. És típicament verd, de color plançó clar. Té potes amb bones arpes per aferrar-se a la vegetació on habita i una cua llarga que es pensa que li d'equilibri a més d'estabilitzar a l'animal quan dona els seus llargs salts per fugir o caçar.

## Història natural

Viu en un clima càlid i verd que és propici per al seu cicle de vida i on troba el seu aliment: insectes, siguin mosquits, papallones, arnes o aranyes petites.
Aquest llangardaix és nomenat "camaleó" perquè, igual que aquests animals, canvia a voluntat de color per barrejar-se amb els colors del seu hàbitat. Encara que és verd es pot posar d'una coloració oliva o fins a marró fosc.

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Anolis porcatus
# Descàrrega digital de música

Una descàrrega digital (també coneguda com a baixada o descàrrega digital pagada) és un oficial i legal senzill musical disponible per comprar en botigues d'Internet. Mostres populars de botigues de música en línia que venen senzills i àlbums, són iTunes d'Apple i Napster, però el servei. En la dècada de 2000 dominava el mercat digital, però està en decadència pel canvi dels usuaris a serveis de reproducció en temps real com Spotify i Apple Music.
Les descàrregues digitals, sovint estan codificades amb DRM, que dificulta crear còpies addicionals de la música, o escoltar en algun dispositiu fabricat per la competència. La baixada legal de música existeix des del 2000. La transmissió pagada digital, pot patir del desenvolupament de tècniques que permetin l'extracció digital de cançons, abusant de la ràdio que, oferint un so de qualitat inferior, és també legal.
El single digital més venut ha estat I Gotta Feeling de The Black Eyed Peas.

## Referències

* ↑ «Baixada». TERMCAT. TERMCAT Centre de terminologia. [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ Arthur, Charles. «Will Spotify kill the music download?» (en anglès). The Guardian, 26-12-2016. [Consulta: 1r abril 2020].
* ↑ «iTunes Top Selling Songs of All Time» (en anglès). iTunes. [Consulta: 1r abril 2020].
# Cultura Dudești

La cultura Dudești és el nom donat per l'arqueologia a una cultura neolítica originària de Romania. Es va desenvolupar al llarg del VI mil·lenni aC i està tipificada per habitatges semisubterranis (Zemlyanki) a les vores dels altiplans baixos.
Aquesta cultura va contribuir a l'origen tant de la posterior cultura Hamangia com de la cultura Boian. Va rebre el nom de Dudești, un barri al sud-est de Bucarest.
Es caracteritza per assentaments formats per cabanes destartalades, poques en nombre, que estaven situades als prats fluvials. En aquests assentaments hi vivien comunitats de persones l'activitat principal de les quals era la pràctica de la ramaderia i una agricultura primitiva, que utilitzava eines de la tradició microlítica, com els punxons d'os de banya, vasos de coll llarg, esmoladores de pedra plana, estris de terracota -peses i fusaioles, i una ceràmica més evolucionada, pilars truncats o troncopiramidals amb ressalts perforats, proveïts de decoracions d'elements plàstics mimètics semblants als de la Cultura Criș, amb plecs de motius espirals o incisions amb motius geomètrics.

## Referències

* ↑ VVAA, 1924, p. 29.

## Bibliografia

* VVAA. The Cambridge Ancient History (en anglès). Cambridge: Cambridge University Press, 1924. ISBN 9780521224963.
# Els pisos del Pau Xic

Els pisos del Pau Xic és una obra noucentista de Font-rubí (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'edificis que està situat al peu del carrer més important del nucli urbà de Guardiola de Font-Rubí. Es tracta de construccions urbanes interessants per diversos aspectes: composició de façana, coronaments, elements decoratius de maó vist, de ceràmica vidriada, etc.

## Referències

* ↑ «Els pisos del Pau Xic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2018].
# Eggenstedt

Eggenstedt o en baix alemany Ejjenstee és un nucli del municipi de Wanzleben-Börde a l'estat de Saxònia-Anhalt que té uns 168 habitants (2008). Des de la Segona Guerra Mundial, la població continua minvant, el 1939 encara tenia 419 habitants.
Es troba a la zona geogràfica del Magdeburger Börde caracteritzada per un terra molt fèrtil, el riu Aller (Àl·ler) hi neix, a l'oest del bosc Hohes Holz a uns 30 quilòmetres al nord de Magdeburg. El primer esment escrit Ekkenstede data del segle xi. Fins al 31 de desembre del 2009 era un municipi independent. El 1986 va fusionar amb Seehausen. Confrontat amb la despoblació continua de la zona, amb vuit altres municipis va fusionar per a formar la nova ciutat de Wanzleben-Börde.

## Llocs d'interés

* L'inici de la ruta per a vianants lents Allerradweg (ruta de l'Aller)
* El bosc Hohes Holz
* La font de l'Àl·ler
* L'església, amb campanar del segle XII
* El parc i les ruïnes del castell al marge de l'Àl·ler
* Font de l'Àl·ler
* Campanar de l'església
* Primer pont de pedra a l'Àl·ler

## Enllaços i referències

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Eggenstedt
* ↑ Hansen, Albert; Schönfeld, Helmut. Holzland-ostfälisches Wörterbuch von Eilsleben und Klein Wanzleben. Ummendörp: Kreisheimatmuseum, 1964, p. 185.
* ↑ Rademacher, Michael. «Deutsche Verwaltungsgeschichte von der Reichseinigung 1871 bis zur Wiedervereinigung 1990» (en alemany). [Consulta: 22 octubre 2014].
* ↑ «Chronik» Arxivat 2014-09-15 a Wayback Machine., Web official d'Eggenstedt, [Consulta 22 d'octubre del 2014]
* ↑ Destatis. «Änderungen bei den Gemeinden Deutschlands, siehe 2009, 2. Liste (Modificiacions de municipis d'Alemanya, vegeu 2010)» (en alemany). Statistische Bundesamt (Servei federal d'estadística), 2009. [Consulta: 20 octubre 2014].
# Aschbach

«Aschbach» té aquests significats:
* Aschbach (Baix Rin): municipi francès del departament del Baix Rin
* Aschbach (Renània-Palatinat): municipi alemany de l'estat de Renània-Palatinat
* Aschbach-Markt: municipi austríac de l'estat de la Baixa Àustria

## Altres

* Alexander Aeschbach: ciclista suís
* Joseph Aschbach: historiador alemany
# Bristen

El Bristen és una muntanya dels Alps Glarus dins de Suïssa.

## Enllaços externs

* Llista de muntanyes de més de 2.000 metres a Suïssa amb les seves coordenades Arxivat 2009-01-29 a Wayback Machine.
# Antipataris

Els antipataris (Antipatharia) són un ordre de cnidaris antozous de la subclasse Hexacorallia. El seu aspecte recorda a un arbust. Els seus teixits vius són intensament brillants.
Potser l'espècie més coneguda és el coral negre, que pren el seu nom del color negre del seu esquelet; és la "gemma oficial" de Hawaii. El coral negre està llistada en l'Apèndix II de la Convenció Tractat Internacional d'Espècies en Risc d'Extinció (CITIS). Viu en aigües profundes (per sota dels 30 m), per la qual cosa ha sobreviscut a la sobrepesca, ja que és utilitzat en joieria.

## Taxonomia

L'ordre dels antipataris inclou les següents famílies:
* Família Antipathidae Ehrenberg, 1834
* Família Aphanipathidae Opresko, 2004
* Família Cladopathidae Kinoshita, 1910
* Família Leiopathidae Haeckel, 1896
* Família Myriopathidae Opresko, 2001
* Família Schizopathidae Brook, 1889
* Família Stylopathidae Opresko, 2006

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Antipatharia». [Consulta: 13 febrer 2020].
# Dendropsophus timbeba

Dendropsophus timbeba és una espècie de granota de la família dels hílids. Viu a l'oest del Brasil, a l'estat d'Acre, encara que probablement es distribueix més àmpliament. Localment és abundant i les seves poblacions es mantenen estables.
Habita a la selva; no se sol trobar en hàbitats pertorbats per humans (pot viure en àrees deforestades) i al voltant de masses d'aigües temporals, tot i que és on es reprodueix. Apareix en nombroses àrees protegides i no té amenaces destacables.

## Referències

* 1 2 3 «Dendropsophus timbeba» (en anglès). IUCN Red List. Miguel Trefaut Rodrigues, Claudia Azevedo-Ramos, Claude Gascon. 2004. [Consulta: 5 setembre 2014].
# Cycloramphus jordanensis

Cycloramphus jordanensis és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Verdade, V.& Heyer, R. 2004. Cycloramphus jordanensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Egg Harbor City

Egg Harbor City és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 4.379 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Egg Harbor City tenia 4.545 habitants, 1.658 habitatges, i 1.150 famílies. La densitat de població era de 158 habitants/km².
Dels 1.658 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,7% hi vivien parelles casades, en un 20,3% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.956 $ i la renda mediana per família de 40.040 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.978 $ mentre que les dones 23.560 $. La renda per capita de la població era de 15.151 $. Aproximadament l'11,7% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Egg Harbor City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Egg Harbor City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ashdudimmu

Ashdudimmu, la moderna Ashdod-Yam, fou una antiga ciutat filistea de Palestina (el nom vol dir Ashdod marítima o Ashdod de lar) que amb el temps va esdevenir més important que l'Ashdod original situada a 5 km al nord-est (i a uns 2 km al nord de la moderna Ashdod). Actualment es troba en territori d'Israel.

## Història

Egipte planejava retornar a Palestina i havia escollit per fer-ho la ciutat d'Ashod (Ashdod) on el rei local, Azuri, havia estat deposat per Sargon II en favor del seu germà Akhimiti, a causa de l'impagament del tribut. Contra Akhimiti va esclatar una revolta inspirada per Egipte, dirigida per un home anomenat Yaman o Yatnani, i el rei va resultar mort. Llavors Filistea, Moab, Edom i el regne de Judà van ser arrossegades cap al partit egipci. Ezequies regnava a Judà i va optar per l'aliança egípcia en contra dels consells d'Isaïes, el seu conseller. Sargon es va adonar de la importància de la revolta i va decidir actuar ràpidament; va marxar en persona i amb el tartan (comandant en cap); les tres ciutats controlades per Yaman, que eren Ashdod, Ashdudimmu i Gath (Gaimta) foren fàcilment ocupades (711 aC). Els altres estats van decidir no entrar a la guerra quan van veure que no arribava ajuda egípcia. Els habitants de les tres ciutats foren deportats i substituïts per altres colons.

## Arqueologia

És un jaciment arqueològic al sud de la moderna Ashdod i 5 km al sud-oest de la ciutat de Tel Ashdod on estava l'Ashdod històrica dels filisteus. Hi ha restes de l'edat del ferro, i un establiment comercial romà i romà d'Orient conegut com a Azotus Paraliyus amb un port al costat conegut com a Azotus Mesagius; les restes romanes d'Orient inclouen una gran església a uns 2 km al nord del jaciment de l'edat del ferro. La major part de l'àrea encara no ha estat excavada i està coberta de dunes d'arena. La ciutadella (Kalat al-Mina = Fortalesa del Port) d'Ashdod de mar fou construïda en el període fatimita.
El jaciment fou excavat per Jacob Kaplan del 1965 al 1968 pel Museu Eretz Isarel de Tel-Aviv i es van trobar una part de les muralles datades a la segona meitat del segle viii aC, i ceràmica; al segle vii aC hi va haver una segona fase d'ocupació però sense fortificar.

## Bibliografia

* H. Tadmor, Journal of Cuneiform Studies 22 (1958): pàgs. 70-80
* J. Kaplan, Israel Exploration Journal 19 (1969): pàgs. 137-149
* L. Y. Rahmani, Israel Exploration Journal 37 (1987): pàgs. 133-134.
* The New Encyclopedia of Archaeological Excavations in the Holy Land. Jerusalem: The Israel Exploration Society and Carta: pàgs. 102-103
# Bristol (Nou Hampshire)

Bristol és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 3.033 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bristol tenia 3.033 habitants, 1.219 habitatges, i 830 famílies. La densitat de població era de 67,5 habitants per km².
Dels 1.219 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.032$ i la renda mediana per família de 44.766$. Els homes tenien una renda mediana de 31.088$ mentre que les dones 22.406$. La renda per capita de la població era de 19.807$. Entorn del 5,5% de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bristol». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bristol». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.