OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Badia de Koliutxin

La badia de Koliutxin (rus: Колючинская губа, Koliútxinskaia guba), és una badia gran i profunda localitzada a la costa septentrional de la península de Txukotka, en aigües del mar dels Txuktxis.
Administrativament, la badia pertany al districte autònom de Txukotka de la Federació Russa.

## Geografia

La badia es troba a l'oest del cap de Vankarem i a l'est de la llacuna de Neskenpilgin i del cap de Serdtse-Kamen. Té una longitud d'uns 100 km. La seva entrada des de l'oceà àrtic està vorejada pel grup de les petites illes Séri Guséi, a l'oest, i el cordó litoral Beliaka, a l'est, que deixen un estret canal d'accés de només 2,8 km d'amplària. Després la badia s'eixampla fins als 37 km, tenint forma de rectangle a l'inici i endinsant-se en el continent en direcció al sud. En el fons, en l'extrem més meridional, té dos petits entrants.
La profunditat de la badia de Koliutxin és de 7 a 14 m. La badia està coberta de gel la major part de l'any.
Aquesta badia té una entrada en el seu extrem sud, la qual es coneix com l'entrada Kuetkuyyim (Kuetkuyyim Zaliv).

## Història

El 1793, la badia va ser nomenada com a badia del Comte Bezborodko, en honor de l'estadista rus Aleksandr Bezborodko. No obstant, els nadius no es van acostumar al nom i la badia va passar a denominar-se amb el seu actual nom, en referència a l'illa Koliutxin, una petita illa situada aigües fora, enfront de l'entrada de la badia.

## Clima

El clima a la zona de la badia és àrtic costaner. El primer gel apareix a mitjans d'octubre i no desapareix completament fins a finals de l'estiu. La temperatura mitjana de gener és de -23 ° C, les tempestes de neu són freqüents a l'hivern. La primavera arriba a la segona quinzena de maig. Els estius són humits i freds amb una temperatura mitjana de juliol de +6 °C.

## Fauna

La badia està habitada per diverses espècies de salmònids, com el salmó rosat del Pacífic, el salmó reial i el salvelinus, així com el coregonus sardinella. De vegades hi penetren també exemplars de stenodus nelma. A la costa sud de la badia, hi ha llocs d'abundant nidificació del cigne petit, diverses famílies de l'ànec bussejador i de l'ocell limícola. També s'hi troben en abundància subespècies de l'oca emperadriu i l'oca de collar.

## Naufragis

* A principis del segle xx, davant de la costa de la badia de Koliutxin, el vaixell nord-americà "Polar bear" va naufragar, transportant equipament per a una mina d'or.
* L'any 1983 el vaixell "Nina Sagaidak" va ser fortament malmès per capes de glaç flotant i es va enfonsar. El vaixell "Kolya Myagotin", que va acudir a la seva ajuda, també va rebre un fort impacte degut al gel, provocant-li un forat.

## Referències

* ↑ Леонтьев В. В., Новикова К. А. Топонимический словарь северо-востока СССР. — Магадан: Магаданское книжное издательство, 1989. — С. 199.
* ↑ В. Логинов. «Секретная экспедиция американцев». Вокруг Света, 14-02-2007. [Consulta: 29 juliol 2013].
# Bandera de Gallifa

La bandera oficial de Gallifa té el següent blasonament:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, groga, amb el gall vermell de l'escut d'alçària 4/6 de la del drap, al centre.
Va ser aprovada el 8 de setembre de 2006 i publicada en el DOGC el 27 de setembre del mateix any amb el número 4727.

## Curiositat

Altres banderes de disseny similar:
* Bandera de Valònia

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Vallès Occidental

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/3056/2006, de 8 de setembre, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Gallifa.» (pdf). DOGC num. 4727, 27-09-2006. [Consulta: 6 desembre 2009].
# Andrea Ferrigato

Andrea Ferrigato (Schio, 1 de setembre de 1969) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1991 i 2005. En el seu palmarès destaquen una etapa del Giro d'Itàlia de 1994, el Campionat de Zúric de 1996 i el Gran Premi de Plouay de 1997. El 1996 finalitzà en segona posició a la Copa del món de ciclisme, per darrere Johan Museeuw.

## Palmarès

* 1990
** 1r al Gran Premi de Poggiana
** 1r al Giro del Casentino
** 1r a l'Astico-Brenta
* 1991
** 1r al Giro de la Província de Reggio Calabria
* 1994
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Pony Malta
* 1995
** 1r al Gran Premi de la indústria i l'artesanat de Larciano
* 1996
** 1r a la Leeds Classic
** 1r al Campionat de Zúric
** 1r al Giro della Romagna
** 1r al Trofeo Matteotti
* 1997
** 1r al Gran Premi de Plouay
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
* 1999
** 1r al Trofeo Pantalica
** 1r a la Berner Rundfahrt
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 2001
** 1r a la Volta ao Algarve
* 2002
** Vencedor d'una etapa de l'Étoile de Bessèges
* 2003
** 1r al Gran Premi Nobili Rubinetterie
** Vencedor d'una etapa del Giro della Liguria

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1992. 83è de la classificació general
* 1994. 28è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1995. Abandona (3a etapa)
* 1997. Abandona (7a etapa)
* 1998. 64è de la classificació general
* 1999. Abandona (13a etapa)
* 2000. 95è de la classificació general
* 2004. 84è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1993. Abandona (13a etapa)
* 1995. 54è de la classificació general
* 1996. 46è de la classificació general
* 1998. Abandona (18a etapa)

## Referències

* ↑ «FERRIGATO Andrea». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «Palmarès d'Andrea Ferrigato (Ita)». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Andrea FERRIGATO» (en italià). [Consulta: 6 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Andrea Ferrigato a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
# Ceprano

Ceprano és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 106 km al sud de Roma i a uns 127 km al nord de Nàpols.
Ceprano limita amb els municipis d'Arce, Castro dei Volsci, Falvaterra, Pofi, Ripi, San Giovanni Incarico i Strangolagalli.
A 1 de gener de 2019 tenia 8.851 habitants.

## Història

Els orígens de Ceprano estan relacionats amb la colònia romana fundada el 328 aC a la riba esquerra del riu Liri, anomenada Fregellae. Actualment es poden veure les ruïnes de la ciutat al territori del municipi proper d'Arce.
Ceprano va formar part dels Estats Papals des del segle VI fins al 1870 aproximadament. Després de la Unificació italiana i la Captura de Roma, la ciutat va formar part del Regne d'Itàlia, una monarquia constitucional governada des de Roma per la Casa de Savoia.
El 27 de gener de 1862 es va obrir el servei de ferrocarril Roma-Ceprano.
El 28 de maig de 1944, durant la Segona Guerra Mundial, Ceprano va ser presa per les tropes canadenques posant fi a l'ocupació alemanya.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Balık-ekmek

Balık-ekmek és un menjar de carrer molt típic de Turquia. Es tracta d'un filet de peix frit o fet a la graella i servit entre les dues parts d'un pa. La preparació i la venda al públic generalment es fa en petites embarcacions varades en algun moll.

## Nom

En turc balık significa peix i ekmek pa.

## Varietats i consum

Els peixos emprats són generalment uskumru (el verat), çupra (l'orada) i lüfer (golfàs), segons l'estació. En moltes parts també es serveix hamsi (l'aladroc) frit en pa. Este "entrepà" generalment s'acompanya de cebes morades (o blanques), cebollins en època, pebrots verds picants, de tipus 'piparras' ("sivri biber" en turc), i llimó.
Els llocs típics per a menjar balık-ekmek a Turquia són generalment en les ciutats costaneres, com Istanbul, però també és comú servir-se balık-ekmek pel carrer a algunes altres ciutats de Turquia, com la capital Ankara. En Ankara, el lloc més tradicional per a este tipus de menjar és el carrer Sakarya en el barri de Kızılay, districte Çankaya. En Istanbul hi ha venda de balık-ekmek en gairebé cada moll, nogensmenys els llocs més coneguts són Eminönü, Karaköy i Kadıköy.

## En la cultura popular

Éser a Istanbul i menjar un balık-ekmek és un desig entre els istambuliotes quan són lluny de la seua pàtria, i una pràctica comuna entre els turistes que visiten la ciutat, sien aquests turcs o estrangers. Els venedors generalment anuncien el seu producte amb una crida amb rima: "Balık-ekmek, hazır yemek" (peix i pa, menjar llest).

## Vegeu també

* Midye dolma
* Midye tava

## Referències

* ↑ http://books.google.cat/books?id=FEVEAgAAQBAJ&pg=PT131&dq=bal%C4%B1k-ekmek&hl=ca&sa=X&ei=wgrAU-f1CtP07Aa-oICIAg&ved=0CEYQ6AEwBw#v=onepage&q=bal%C4%B1k-ekmek&f=false%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://books.google.cat/books?id=x3t2IJeFIh8C&pg=PA374&dq=bal%C4%B1k+ekmek&hl=ca&sa=X&ei=f-XDU6jpLqb07AbrtIHoDw&ved=0CBkQ6AEwAA#v=onepage&q=bal%C4%B1k%20ekmek&f=false%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Balık-ekmek entre "Els millors menjars de carrer del món Arxivat 2014-07-15 a Wayback Machine.
* Imatges de balık-ekmek
* On trobar els llocs de venda a Istanbul
# Balık çorbası

Balık çorbası és una sopa de peix de la cuina turca. Gairebé sempre es fa amb la carn de peixos blancs. Aquesta sopa porta brou, ceba, verdures (pastanaga, api, pebrots verds i vermells), fulles de llorer, grans de pebre negre, de vegades una salsa o marinada d'ou amb llimona i una mica de farina o nata de cuinar.

## Referències

* ↑ James Bainbridge. Lonely Planet Turkey. Lonely Planet, 15 setembre 2010, p. 65–. ISBN 978-1-74220-386-7.
* ↑ Deniz Gürsoy. Çilingir sofrasında rakı. Oğlak, 2002. ISBN 978-975-329-371-6.

## Vegeu també

* Sopes de Turquia
# Balística terminal

La balística terminal és una disciplina de la balística que estudia el comportament d'un projectil quan arriba al seu objectiu. Es refereix sovint com potència de frenada quan es tracta d'objectius de la vida humana o d'un altre tipus. De balística terminal és tan rellevant per als projectils de petit calibre, com els projectils de gran calibre (trets d'artilleria). L'estudi dels impactes de velocitat extremadament alta és encara molt nou i està encara en la seva majoria aplicats a disseny de naus espacials].

## Vegeu també

* Gel balístic

## Enllaços externs

* Ballistic Gelatin test results & pictures
* Shooting Holes in Wounding Theories: The Mechanics of Terminal Ballistics Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
* molinari/Projects/Shape/SLIDE-1.html Shaped charges Arxivat 2012-01-29 a Wayback Machine.
* Handgun Wounding Factors and Effectiveness, a 1989 FBI publication
# Bassià de Lodi

Bassià de Lodi (italià: Bassiano di Lodi, en llatí: Bassianus Laudensis; ca. 320 ca. 409) va ser un sant italià, patró de Lodi i Pizzighettone a Itàlia.

## Biografia

Nascut a Siracusa, era fill de Sergi, el prefecte de la ciutat. L'enviaren a Roma per completar els seus estudis. Fou convertit al cristianisme per un monjo anomenat Jordà (Jordanus).
Son pare, que volia que el seu fill apostatés, li va demanar que tornés a Siracusa. Bassià no ho va fer i viatjà a Ravenna. Quan el bisbe de Lodi va morir el 373, Bassià en fou el successor. Va construir-hi l'església dedicada als apòstols, consagrant-la l'any 381 davant la presència dels bisbes Ambròs de Milà i Feliu de Como. Va participar en el Concili d'Aquileia en 381 i potser també al Concili de Milà (390), on Jovinià fou condemnat.
La signatura de Bassià es troba al costat de la de Sant Ambròs en una carta enviada al papa Sirici. El 397, Bassià fou present en la mort del seu amic Ambrós. Va morir l'any 409, potser el 19 de gener, dia de la seva festivitat.

## Veneració

En 1158, quan les forces milaneses van destruir Lodi, les seves relíquies van ser traslladades a Milà. Més tard van ser retornades, en el 1163, quan Lodi va ser reconstruïda per Frederic Barba-roja.

## Referències

* 1 2 3 4 «San Bassiano». [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ «Bassianus van Lodi». [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ «Patron saints feast days: Lodi celebrates St. Bassianus» (en anglès americà), 03-01-2019. Arxivat de l'original el 2023-02-09. [Consulta: 3 abril 2022].

## Enllaços externs

* Sant Bassià
# Châtelet

«Châtelet» té aquests significats:
* Châtelet (Bèlgica), ciutat de Valònia
* Émilie du Châtelet (París, 1706 – Lunéville, 1749), matemàtica, física i escriptora francesa
* François Châtelet (1925-1985), historiador de filosofia política francès.
* Place du Châtelet, plaça de París, a la Riba Dreta del riu Sena, al límit dels districtes 1r i 4t
* Théâtre du Châtelet, teatre de París.
* Châtelet, estació del metro de París, a prop de la Place du Châtelet.
* Châtelet - Les Halles (RER de París) - Les Halles, l'estació de rodalia central de París, unida a l'estació de Châtelet i l'estació Les Halles
* Le Châtelet (Cher), municipi francès al departament de Cher
* Le Châtelet-en-Brie, municipi francès al departament del Sena i Marne
* Le Châtelet-sur-Meuse, municipi francès al departament de l'Alt Marne
* Le Châtelet-sur-Retourne, municipi francès al departament de les Ardenes
* Le Châtelet-sur-Sormonne, municipi francès al departament de les Ardenes
* Hautepierre-le-Châtelet, municipi francès al departament del Doubs
* Saint-Germain-le-Châtelet, municipi francès al departament del Territori de Belfort
# Henricosbòrnids

Els henricosbòrnids (Henricosborniidae) són una família extinta de mamífers notoungulats que visqueren a Sud-amèrica des del Paleocè fins al Miocè inferior.

## Referències

* ↑ McKenna, Malcolm C. i Bell, Susan K. 1997. Classification of Mammals Above the Species Level. Columbia University Press, Nova York, 631 p. ISBN 0-231-11013-8
# Andrea Fistolera

Andrea Fistolera (Morbegno, 22 de febrer de 1984) és un pilot de trial italià. L'any 2000 va guanyar el Campionat d'Europa de trial juvenil amb Beta. Des d'aleshores ha estat competint en el Campionat d'Itàlia de trial i en el de Llombardia, que ha guanyat 6 anys consecutius. L'any 2003 va passar a pilotar una Montesa, canviant el 2005 a Gas Gas, el 2006 a Scorpa i tornant el 2007 a Montesa. Darrerament corre de forma semioficial.

## Referències

* ↑ «The rider... Fistolera Andrea» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 1r maig 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa a mototrial.it Arxivat 2007-08-21 a Wayback Machine. (italià)
* Imatge de Andrea Fistolera el 2004 Arxivat 2006-05-12 a Wayback Machine.
# Liberal Animation

Liberal Animation és el primer àlbum d'estudi de NOFX. Va ser publicat el 1988 a través de Wassail Records, que era el segell de Fat Mike abans de Fat Wreck Chords. Brett Gurewitz va produir el disc a Westbeach Recorders, i fins i tot es va oferir a publicar-lo al seu segell, Epitaph Records, que si va reeditar-lo 1991. El títol és un contrapet d'«alliberament animal» i la portada és un reflex d'això. El tema «Shut up already» inclou una breu versió de la cançó de Led Zeppelin «Black dog». És l'únic àlbum de llarga durada de NOFX que inclou Dave Casillas a la guitarra. Es van fer dos videoclips de baix pressupost per a les cançons «Shut up already i «Mr. Jones».

## Membres

* Fat Mike: veu i baix
* Eric Melvin: guitarra
* Dave Casillas: guitarra
* Erik Sandin: bateria

## Referències

* ↑ «NOFX - Liberal Animation» (en anglès). Punknews.org, 27-11-2005. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «Fat Mike to auction off his first guitar for charity». Alternative Press, 25-05-2006. [Consulta: 29 juliol 2016].
# Llac de Thun

El llac Thun (en alemany Thunersee) és un llac situat al cantó de Berna a Suïssa, al nord dels Alps.
Fa 17,5 km de llargada i 3,5 d'amplada màxima. Ocupa una àrea de 48,3 km². La profunditat arriba a 217 m i pot emmagatzemar fins a 6,5 km³ d'aigua. El nom prové de la ciutat de Thun situada a la riba del llac.
El llac Thun es troba a una altitud de 558 m sobre el nivell del mar i té una conca de 2.500 km². Aquesta conca tan extensa i les pluges ocasionalment intenses són la causa de les inundacions que es produeixen amb certa freqüència. El riu Aar que drena el llac Thun té una capacitat limitada de desguàs.
El llac és alimentat per l'aigua del llac de Brienz, des del sud-oest, que resta 6 m per sobre el nivell de Thun. El Thun s'originà després de la darrera glaciació i formava part del llac Brienz.
La pesca és prou important per donar feina a un grapat de pescadors professionals. El 2001 les captures totals foren de 53.000 kg. Des del 1835 vaixells de passatgers operen al llac.
# Lido Cine

Lido Cine va obrir el 10 d'octubre de 1929, anteriorment anomenat Pathé Cinema, i que posteriorment serà Actualidades i Alcàzar. Aquest cine va incorporar al seu gran vestíbul un salonet de te i també vitrines per a exposicions.
A la direcció continuava CINAES. El primer programa que es va projectar va ser Venganza i ¡Vaya niña!. Va ser un cinema que es va especialitzar amb pel·lícules de vanguardia, com Melodía del corazón amb Dita Parlo i Willy Fritsch.
El Lido també va formar part de l'empresa CINAES i va programar conjuntament amb el cinema Capitol.
El novembre de 1931 el cinema inaugura les sessions dominicals infantils amb "La calle de la Paz" i un programa de Harold Lloyd. Va dur a terme sessions de cine club a la seva sala de projeccions, com les que organitzava "L'Ocell de Paper".
El gener del 1933 va tancar les portes. Per obrir-les l'1 d'abril, sota el nom d'Actualidades.

## Referències

* 1 2 3 Munsó Cabús, Joan. Els cinemes de Barcelona. Barcelona: Edicions Proa, 1995.
* 1 2 3 Torras i Comamala, Jordi. Viaje sentimental por los cines de Barcelona. Barcelona: Parsifal Ediciones, 2002.
* ↑ Digital, La Vanguardia. «[http://hemeroteca.lavanguardia.com/preview/1974/04/27/pagina-57/34265175/pdf.html Edición del sábado, 27 abril 1974, página 57 - Hemeroteca - Lavanguardia.es]» (en castellà). [Consulta: 24 maig 2017].
# Lipocosma

Lipocosma és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Lipocosma adelalis (Kearfott, 1903)
* Lipocosma albibasalis (Hampson, 1906)
* Lipocosma albinibasalis
* Lipocosma antonialis
* Lipocosma ausonialis (Druce, 1899)
* Lipocosma calla (Kaye, 1901)
* Lipocosma chiralis Schaus, 1920
* Lipocosma coroicalis
* Lipocosma diabata
* Lipocosma fonsecai Solis & Adamski, 1998
* Lipocosma forsteri
* Lipocosma furvalis (Hampson, 1912)
* Lipocosma grimbaldalis
* Lipocosma hebescalis
* Lipocosma intermedialis
* Lipocosma isola
* Lipocosma nigripictalis
* Lipocosma nigrisquamalis Hampson, 1912
* Lipocosma parcipunctalis
* Lipocosma pitilia Solis & Adamski, 1998
* Lipocosma polingi
* Lipocosma rosalia Solis & Adamski, 1998
* Lipocosma sabulalis
* Lipocosma saralis
* Lipocosma septa Munroe, 1972
* Lipocosma sicalis Walker, 1859
* Lipocosma teutonialis

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
# Llenguatge de descripció de maquinari

Un llenguatge de descripció de maquinari (HDL, de l'anglès Hardware Description Language) permet documentar les interconnexions i el comportament d'un circuit electrònic sense utilitzar diagrames esquemàtics.
El flux de disseny sol ser típic:
* Definir la tasca o tasques que ha de fer el circuit.
* Escriure el programa usant un llenguatge HDL. També existeixen programes de captura d'esquemes que poden fer això, però no són útils per a dissenys complicats.
* Comprovació de la sintaxi i simulació del programa.
* Programació del dispositiu i comprovació del funcionament.
Un tret comú a aquests llenguatges sol ser la independència del maquinari i la modularitat o jerarquia, és a dir, un cop fet un disseny aquest pot ser usat dins d'un altre disseny més complicat i amb un altre dispositiu compatible.

## Llenguatges

* VHDL
* Verilog
* ABEL HDL
* Altres llenguatges HDL propietaris

## Vegeu també

* ASIC
* FPGA

## Enllaços externs

* Open Directory Project Arxivat 2013-08-26 a Wayback Machine.
# Llinars (Odèn)

Llinars és una de les nou entitats de població del municipi d'Odèn (Solsonès). El poble està constituït per un petit nucli agrupat que es troba a l'extrem nord-occidental del municipi a 1.264 m. d'altitud que es troba al vessant oriental del serrat de Colldemà al costat de ponent de la carretera L-401, i a escassos 750 m. del Coll del Boix, punt on es surt del Solsonès i s'entra a l'Alt Urgell.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| Any | Nucli urbà | Nucli urbà | Nucli urbà | Poblament dispers | Poblament dispers | Poblament dispers | Total |
| Any | Homes | Dones | Total | Homes | Dones | Total | Total |
| 2000 | 35 | 29 | 64 | 0 | 0 | 0 | 64 |
| 2001 | 35 | 30 | 65 | 0 | 0 | 0 | 65 |
| 2002 | 34 | 30 | 64 | 0 | 0 | 0 | 64 |
| 2003 | 34 | 28 | 62 | 0 | 0 | 0 | 62 |
| 2004 | 33 | 27 | 60 | 0 | 0 | 0 | 60 |
| 2005 | 32 | 26 | 58 | 0 | 0 | 0 | 58 |
| 2006 | 33 | 28 | 61 | 0 | 0 | 0 | 61 |
| 2007 | 30 | 28 | 58 | 0 | 0 | 0 | 58 |
| 2008 | 30 | 28 | 58 | 0 | 0 | 0 | 58 |
| Font: INE ||||||||

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
# Les Mussoles

Les Mussoles és la vall oriental de les dues que formen la Vall de les Mussoles, sent la Cometa de les Mussoles l'occidental.
El seu nom prové «del basc, mun-tzi-ol-a, cabana de l'aturonament, del massís de turons».

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Les Mussoles. [Consulta: 03/11/2013]

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 25 abril 2011].

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Lira maltesa

La lira maltesa (maltès: lira Maltija o, simplement, lira; plural liri) fou la moneda oficial de Malta fins a la seva substitució definitiva per l'euro a començament del 2008. El codi ISO 4217 era MTL, i l'abreviació era Lm (ocasionalment s'usava el símbol tradicional de la lliura £). Fins al 1983 es coneixia com a lliura maltesa (nom que encara s'utilitzava darrerament), ja que la taxa de canvi era d'una lliura maltesa per una lliura esterlina fins al 1960, i d'1,6 lliures malteses per lliura esterlina fins al 1980.
Se subdividia en 100 cèntims (cents). Inicialment cada cèntim se subdividia en 10 mils i el primer cop que se'n van encunyar monedes van ser de 2, 3 i 5 mils i d'1, 2, 5, 10 i 50 cèntims. La moneda de 25 cèntims es va introduir el juny del 1975 en commemoració de la creació de la República Maltesa com a membre del Commonwealth. El 19 de maig del 1986 es va introduir la moneda d'1 lira en substitució del bitllet equivalent. Emesa pel Banc Central de Malta (maltès: Bank Ċentrali ta' Malta; anglès: Central Bank of Malta), en el moment de la seva substitució per la moneda comuna europea en circulaven monedes d'1, 2, 5, 10, 25 i 50 cèntims i d'1 lira, i bitllets de 2, 5, 10 i 20 lires.
El 2 de maig del 2005 la lira va entrar al mecanisme europeu de taxes de canvi ERM II, segons el qual un euro equivalia a 0,429300 MTL. Aquesta taxa de canvi fou considerada definitiva el 10 de juliol del 2007 i la lira maltesa fou reemplaçada per l'euro el primer de gener del 2008.
Abans de la seva substitució per l'euro, era la segona unitat monetària de valor més alt del món després del dinar kuwaitià i la primera d'Europa.

## Vegeu també

* Lira