OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Numeri

Numeri (en llatí Numerius) era un praenomen romà poc corrent. Hi ha alguns casos en què els escribes abreujaven M. (molt comú, per Marc) en lloc de N, i hi ha confusió en els noms.
Marc Terenci Varró diu que aquest praenomen es donava als que naixien molt ràpid, ja que les dones de part pregaven a una deessa anomenada Numeria, que sembla que va ser una deïtat de certa importància, ja que els pontífexs la mencionaven a les pregàries. En femení (Numèria) era raríssim, tant com Marca (femení de Marc). Segons Sext Pompeu Fest, cap casa patrícia va fer servir el nom de Numeri fins que Fabi, que va ser un dels pocs supervivents quan els etruscs n'havien matat uns tres-cents, es va casar amb una rica dama filla d'Octacili Malaventà, amb la condició que el seu primer fill rebés el nom de Numeri com l'avi matern.
Numeris destacats a la història van ser:
* Numeri (Numerius) va ser un romà amic de Gai Mari. Quan Mari va ser proscrit per Sul·la l'any 88 aC i va fugir, Numeri va facilitar a Mari un vaixell a Òstia. Plutarc en parla, però només pel seu nom sense indicar el seu nom de família o el cognom.
* Quint Numeri Ruf (Quintus Numerius Rufus), tribú de la plebs el 57 aC.
* Numeri (governador), governador de la Narbonesa (Narbonense) vers el 358

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 12014.
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles. Màrius. 35
Viccionari
# Església de Sant Fruitós de Bages

L'Església de Sant Fruitós de Bages és un edifici del municipi de Sant Fruitós de Bages (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici actual és fruit d'importants reformes que es feren el segle xvii a un edifici d'època romànica, i del qual s'aprofitaren alguns elements.
Serien d'aquest període els murs de la nau amb la seva coberta; ara bé, aquestes parets estan perforades amb dues arcades de mig punt que es recolzen sobre un ferm pilar i que donen accés a les naus i capelles laterals. L'església, també, presenta al creuer un cimbori.
La decoració interior és d'estil neoclàssic, que li dona un caràcter unitari, però que també dificulta la identificació del mur romànic.
El portal, al mur de ponent, és de mig punt i obrat amb unes dovelles dobles molt ben talades. Al cantó nord-oest s'alça un campanar de torre quadrangular.
Els carreus de la base del temple i de la torre són més grans que els de la resta de la construcció.

## Història

El lloc de Sant Fruitós apareix documentat a partir del 942, data en què se cita el riu Sant Fruitós amb la forma Sancto Fructoso.
L'església no apareix esmentada directament fins al 1002. La seva categoria de parròquia és citada el 1038. A partir del 1062 s'esmenta l'existència d'una sagrera al voltant de l'església.
Aquest temple fou una donació senyorial de la família Calders. En dues donacions (1075 i 1086) passà a domini del monestir de Sant Benet de Bages.
Al segle xii s'hi feren algunes reformes i els segles XVII-XVIII s'hi feu una important remodelació.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Església de Sant Fruitós de Bages». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].
* ↑ «Església parroquial de Sant Fruitós de Bages – Sant Fruitós de Bages / Bages». Catalunya Medieval. [Consulta: 3 desembre 2015].
# TV5 Monde

TV5 Monde és una cadena internacional de televisió que ofereix programació en llengua francesa. Va iniciar les seves emissions el 2 de gener de 1984. Anomenat TV5 fins al 2006, el canal passa a dir-se TV5 Monde (TV5 Món, en català) per emfatitzar el seu enfocament mundial. TV5 Monde és el quart canal de televisió global més gran després de MTV, CNN i BBC World. La major part de la programació són notícies, documentals, programes d'interès general i pel·lícules.
La major part del seu contingut prové de televisions franceses:
* France 2, televisió pública francesa
* France 3, televisió pública francesa
* France 5, televisió pública francesa
* Arte France
* RTBF (Radio-Télévision belge de la Communauté française), televisió del vessant francòfon de Bèlgica
* TSR (Télévision Suisse Romande), televisió Suïssa
* Radio-Canada del Canadà
* Télé-Québec del Canadà
* RFO (Réseau France Outremer)
* CIRTEF (Conseil International des Radios-Télévisions d'Expression Française).
El número 5 es refereix als cinc primers proveïdors i fundadors: TF1, Antenne 2, FR3, TSR i RTBF. El 1986 se'ls uneix un consorci del Quebec canadenc (CTQC) format per Radio-Canada i Télé-Québec. TF1 deixa de participar el 1987 arran de la seva privatització.
Les transmissions es divideixen en 8 senyals regionals satel·litaris: Àfrica, Amèrica Llatina, Àsia, EUA, Europa, França/Bèlgica/Suïssa, Orient (transmeses des de París) i Quebec/Canadà (des de Montreal).
Delphine Ernotte (presidenta de France Télévisions) és l'actual presidenta.
Els accionistes de TV5 Monde són France Télévisions (47,38%), Arte France (12,5%), TSR (11,1%), RTBF (11,1%), Radi-Canadà (6,67%), INA (6,61%), Télé-Québec (4,44%), François Bonnemain (0,06%), Thierry Bert (0,06%) i Patrice Duhamel (0,06%).

## Enllaços externs

* (francès) Lloc web oficial
# Kinmen

Kinmen :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 金門 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 金门 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Jīnmén |
| | Wade-Giles: | Chin¹-men² |
| Cantonès |
| Cantonès | Jyutping: | gam¹ mun$^4$ |
| Min Nan | POJ: | Kim-mn̂g |
| Significat literal: | Significat literal: | "Golden Door" or "Golden Gate" |
Kinmen (en xinès:金門), també coneguda com a Quemoy, és un petit arxipèlag de diverses illes sota l'administració de la República de la Xina (Taiwan), la Gran Kinmen, la Kinmen menor i altres illes formen el comtat de Kinmen dins la província taiwanesa de Fujian. Ocupa una superfície de 153,06 km² i té una població de 84.570 habitants (2008)
Molts dels seus habitants parlen Hokkien.

## Història

El príncep Lu Zhu Yihai era part de la dinastia Ming del sud que resistí les forces de la dinastia Manxú invasora (dinastia Qing). L'any 1651 Lu s'instal·là a Kinmen on resistí fins a l'any 1663 quan l'illa va ser presa pels manxús invasors.
Al contrari que l'illa de Taiwan i la de Penghu, Kinmen mai no va ser cedida al Japó però va ser ocupada militarment pel Japó de 1937 a 1945.
L'illa va ser escenari de combat entre els dos estats xinesos durant la primera i segona crisi de l'estret de Taiwan i constituí un tema important el l'elecció presidencial dels Estats Units de 1960 entre Kennedy i Nixon. A la dècada de 1950 els Estats Units amenaçaren de llençar la bomba atòmica si la Xina comunista atacava Kinmen.
Kinmen originàriament era una reserva militar i va tornar al govern civil en la dècada de 1990. Pels taiwanesos entrar a la Xina continental via Kinmen era més econòmic que fer-ho via Hong Kong. Tanmateix, des de 2005, la millora de les relacions polítiques entre les dues xines fan més fàcil el pas per l'estret de Taiwan.

## Economia

L'economia de Kinmen està basada essencialment en el turisme i els serveis, ja que és molt a prop de la Xina continental. Està previst construir un pont entre les dues illes principals de Kinmen.

## Referències

* ↑ FREDERIC WAKEMAN JR.. GREAT ENTERPRISE: THE MANCHU RECONSTRUCTION OF THE IMPERIAL ORDER IN. University of California Press, 1986, p. 114. ISBN 0520048040 [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ http://www.gwytb.gov.cn:8088/detail.asp?table=Interactions&title=Cross-strait+Interactions+and+Exchanges&m_id=29 Arxivat 2005-04-23 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.chinataiwan.org/english/News/zt/tdl/200310/t20031028_121559.htm

## Enllaços externs

* Kinmen County Government Official Website Arxivat 2006-04-14 a Wayback Machine.
* Complete list of the villages in each township Arxivat 2003-07-07 a Wayback Machine.
* Maps of Kinmen
* Satellite image of Greater Kinmen and Lesser Kinmen by Google Maps
# Nedda Casei

Nedda Casei (Baltimore, 9 de setembre de 1932 - Nova York, 20 de gener de 2020) fou una mezzosoprano estatunidenca.
Es va estrenar a Brussel·les el 1960. El 1964 va debutar al Metropolitan Opera amb el paper de Maddalena a Rigoletto. Va cantar al MET durant els següents 21 anys. També va ser una defensora dels músics en ser presidenta de l'Associació Nord-americana d'Artistes Musicals durant deu anys. També va treballar a la República Txeca en el grup de música antiga Ars Rediviva.
Va cantar diverses vegades al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* ↑ The New York Times (October 15, 1964, Thursday)
* ↑ Bach-Cantatas
# Lloró

Lloró és un municipi de Colòmbia conegut pel seu rècord de pluviometria anual. Està al departament del Chocó. De mitjana hi plou 13.300 mm. Va ser fundat el 1674 per Pasqual Rovira i Picot.Té uns 10.248 habitants (Urbana: 20% - Rural: 80%).
Sembla que el nom indígena era el de Gioró, en honor d'un cacic i va evolucionar a Lloró pels espanyols.

## Economia

* Abans era la mineria (or i platí)
* Actualment és l'agricultura (ananàs, arròs, iuca, plàtan, cacau i altres)

## Referències

* ↑ NCDC: Global Measured Extremes of Temperature and Precipitation

## Enllaços externs

* Portal del Departament del Chocó Arxivat 2019-01-28 a Wayback Machine.
# Numeració tailandesa

Sistema de nombres en matemàtiques :
La numeració tailandesa és la tradicional a Tailàndia. Es fan servir unes xifres especials tot i que les xifres més usades al món que són les àrabo-índies són també les més corrents a Tailàndia actualment.
| Xifres tailandeses | Escriptura tailandesa | Fonètica | Valor |
| ๐ | ศูนย์ | soon | 0 |
| ๑ | หนึ่ง | neung | 1 |
| ๒ | สอง | song | 2 |
| ๓ | สาม | saam | 3 |
| ๔ | สี่ | see | 4 |
| ๕ | ห้า | haa | 5 |
| ๖ | หก | hok | 6 |
| ๗ | เจ็ด | jet | 7 |
| ๘ | แปด | paet | 8 |
| ๙ | เก้า | gao | 9 |

## De deu a un milió

La base és 10. El nombre u seguint un múltiple de 10 passa a ser et. Els nombres de vint a vint-i-nou comencen per yee sip.
| Xifres tailandeses | Escriptura tailandesa | Fonètica | Valor |
| ๑๐ | สิบ | sip | 10 |
| ๑๑ | สิบเอ็ด | sip et | 11 |
| ๒๐ | ยี่สิบ | yee sip | 20 |
| ๑๐๐ | ร้อย | roy | 100 |
| ๑,๐๐๐ | พัน | phan | 1000 |
| ๑๐,๐๐๐ | หมื่น | meun | 10 000 |
| ๑๐๐,๐๐๐ | แสน | saen | 100 000 |
| ๑,๐๐๐,๐๐๐ | ล้าน | laan | 1 000 000 |
Per exemple cent trenta-dos (๑๓๒) es diu neung roy saam sip song. Les paraules roy, phan, etc. no es fan mai servir sense que les precedeixi una xifra. Cent per exemple es diu neung roy i no pas roy.

## Més enllà del milió

En aquest cas es fa servir el prefix laan com multiplicador. per exemple, deu milions es diu sip laan, i mil millards (10$^{12}$) es diu laan laan.

## Enllaços externs

* Los números en tailandés
# Església de Sant Genís

«Església de Sant Genís» té aquests significats:
* Sant Genís de l'Ametlla, església parroquial de l'Ametlla del Vallès, nucli fundacional del municipi
* Església de Sant Genís (Bàscara), església romànica a Orriols (Bàscara)
* Sant Genís de Bellera, monestir del municipi de Senterada (Pallars Jussà)
* Sant Genís de Cervià, edificació a Cervià de Ter (Gironès)
* Sant Genís de Casavells, església romànica de Corçà (Baix Empordà)
* Sant Genís d'Esprac, edificació a l'Espolla (Alt Empordà)
* Monestir de Sant Genís de Fontanes, monestir del Rosselló a la població de Sant Genís de Fontanes
* Sant Genís de Gavarrós, edificació a Guardiola de Berguedà (Berguedà)
* Sant Genís de Masadella, edificació a Navàs (Bages)
* Sant Genís de Montellà, edificació a Montellà i Martinet, a la Cerdanya
* Sant Genís del Pi, edificació a Sant Agustí de Lluçanès (Osona)
* Sant Genís (Ribera d'Urgellet), edificació a Ribera d'Urgellet (Alt Urgell)
* Sant Genís de Rocafort, monestir romànic a Martorell (Baix Llobregat)
* Sant Genís (Rubí), edificació a Rubí (Vallès Occidental)
* Sant Genís Sadevesa, edificació a Sant Bartomeu del Grau (Osona)
* Sant Genís del Terrer, edifici de Llançà (Alt Empordà)
* Església de Sant Genís (Jorba), església al poble de Sant Genís, municipi de Jorba (Anoia)
* Església de Sant Genís (Torroella de Montgrí), església a Torroella de Montgrí
* Església de Sant Genís (Palau-solità i Plegamans)
* Sant Genís de Vilassar, església a Vilassar de Dalt
* Sant Genís de Palol, església de Palol (Torroella de Fluvià, Alt Empordà)
* Sant Genís de Pacs del Penedès
* Sant Genís de Porquerisses
# Monteirolet

Monteirolet (en francès Montrollet) és un municipi de França situada al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia de Charente». Arxivat de l'original el 2015-04-07. [Consulta: 2 agost 2011].
# Kláštor pod Znievom

Kláštor pod Znievom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
# Neded

Neded és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país, prop del riu Váh (conca hidrogràfica del Danubi) i de la frontera amb la regió de Trnava.
El 2021 tenia 3,178 habitants.

## Referències

* ↑ «Citypopulation.de Slovakia: Nitriansky kraj». [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ «Počet obyvateľov podľa pohlavia - obce (ročne)» (en eslovac). Statistical Office of the Slovak Republic, 31-03-2022.
# Maksímovo

Maksímovo (en rus: Максимово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 317 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Anders Oscar Bolander

Anders Oscar Bolander (Parròquia de Hedvig Eleonora, 30 de desembre de 1840 - Estocolm, 28 de novembre de 1914) va ser un músic suec.
Després d'estudiar a tocar el piano amb Jan van Boom i més tard amb Louis Plaidy a Leipzig, Bolander es va convertir en professor de 1867 a l' Acadèmia Musical on va tenir alumnes com el suec Wilhelm Peterson-Berger. El 1903 es va convertir en professor i va ser director de l'Acadèmia el 1905-10.
Les seves composicions són poques (cantates, quartet de violins, peces per a piano) i no han sobreviscut; és possible que fossin auto-críticament avaluats per l'autor i fossin destruïdes. El 1898, a la col·lecció Music for Piano by Swedish Composers (Estocolm: A. Lundqvist), es va publicar el seu Albumblad.

## Referències

* ↑ «Oscar Bolander», 28-11-1914. [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ Oscar Bolander (1840-1914): Albumblad (Feuille d'album). Levande Musikarv (6 de maig de 2012). Recuperat: 6 de febrer de 2014.
# Suimanga de pit violaci

El suimanga de pit violaci (Cinnyris chalcomelas) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Viu des del sud de Somàlia i est de Kenya cap al sud fins al nord-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Suimanga de pit violaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# L'eclisse

L'eclisse és una pel·lícula italo-francesa en blanc i negre dirigida per Michelangelo Antonioni, estrenada l'any 1962. la pel·lícula segueix una jove (Monica Vitti) que se separa del seu company i té una relació amb un corredor de Borsa (Alain Delon), encarnació del món materialista contemporani. Es tracta del tercer lliurament d'una trilogia d'Antonioni que comprèn La Avventura (1960) i La Notte (1961). Va ser premiat amb el premi especial del jurat al Festival de Canes l'any 1962 on també va ser nominat per la Palma d'or. L'eclisse és considerada com una obra important, sobretot pel tractament estètic mediambiental urbà.

## Argument

A Roma, Vittoria és una dona complexa, inquieta. És molt diferent de la seva mare, que no pensa més que a enriquir-se a la Borsa, i de Piero, que ajuda els altres a enriquir-se i viu amb un ritme accelerat. Vittoria es passeja per la ciutat moderna amb la curiositat d'algú que vol ser més que rica, i que té un sentit poètic de la vida. Piero és el seu oposat, i de la seva trobada sortiran sentiments molt delicats.
Aquesta pel·lícula destaca per les escenes rodades en una Borsa on es veu l'energia boja gastada pels agents que criden per vendre o comprar, amb un magre resultat: la Borsa puja el primer dia a continuació cau fortament el segon. I Piero no pot més que confessar aquesta conclusió a Vittoria: no hi ha res a fer, i ningú no sap on van els diners perduts.

## Repartiment

* Alain Delon: Piero
* Monica Vitti: Vittoria
* Francisco Rabal: Riccardo
* Louis Seigner: Ercoli
* Lilla Brignone: Mare de Vittoria
* Rosanna Rory: Anita
* Mirella Ricciardi: Marta

## Premis

* Premi especial del jurat (ex æquo amb Procés de Jeanne d'Arc de Robert Bresson) al Festival de Canes 1962

## Referències

* ↑ «L'eclisse». ‘‘The New York Times'’.

## Enllaços externs

* Michelangelo Antonioni's « L'eclisse » - A broken piece of wood, a matchbook, a woman, a man
# Nedeljko Bajić Baja

Nedeljko Bajić (Недељко Бајић) (Šipovo, Iugoslàvia, 9 de juny de 1968), conegut professionalment com a Nedeljko Bajić Baja o Baja, és un cantant bosnià.

## Discografia

* Malo kockam, malo pijem (1992)
* Eh, Neno, Neno (1994)
* Usijanje (1996)
* Ljubavnik (1997)
* Čežnja, strast i mržnja (1998)
* Svetski čovek (1999)
* Došlo vreme (2002)
* Koktel ljubavi (2005)
* Zapisano je u vremenu(2007)

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial
# Maksímovka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Maksímovka».
Maksímovka - Максимовка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 850 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Newcastle upon Tyne

Newcastle upon Tyne, sovint abreujat a Newcastle (IPA:/niw'kasl/), és una ciutat i aglomeració metropolitana del comtat de Tyne and Wear, Anglaterra. Situat a la vora nord del riu Tyne, la ciutat es desenvolupà a partir de l'acampament romà de Pons Aelius, i deu el seu nom al castell de Newcastle construït el 1080 per Robert Curthose, fill major de Guillem el Conqueridor. La ciutat es feu gran gràcies a la llana i més tard el carbó. El port es desenvolupà al segle xvi i, junt amb les drassanes riu Tyne avall, era entre els més grans centres de construcció de naus del món. Aquestes indústries ja han desaparegut i la ciutat és en gran part un nucli administratiu i cultural. És la més gran de dues ciutats en pròxima relació situades a banda i banda del riu Tyne: la més petita, al sud, és Gateshead.

## Notables de Newcastle

EL cardenal Basil Hume, Arquebisbe de Westminster, (1976-1999) nasqué a la ciutat el 1923. Altres notables nascuts o relacionats amb Newcastle inclouen: l'enginyer i industrial William George Armstrong, l'enginyer Robert Stephenson, el poeta modernista Basil Bunting, Lord Taylor, l'escriptor portuguès Eça de Queiroz qui va fer de diplomàtic a Newcastle des del 1874 fins a l'abril 1879 cantants Sting, Neil Tennant i Cheryl Cole, presentadors de televisió Ant and Dec, i futbolistes internacionals Peter Beardsley i Alan Shearer.

## Persones il·lustres

* Abhisit Vejjajiva (1964), polític tailandès, líder del Partit Demòcrata i primer ministre del país des del 2008
* Charles Hutton (1737-1823), matemàtic.
* Peter Higgs (1929 -) físic, Premi Nobel de Física de l'any 2013.
* Malcolm Boyd (1923-[...?]) musicòleg
* Adam Carse (compositor) (1878-1958) compositor musical

## Vegeu també

* Muralla d'Adrià
* Newcastle United FC

## Referències

* ↑ Bretanya romana Pons Aelius - 'The Aelian Bridge'
* ↑ GoogleBooks George Patrick Welch, Britannia, the Roman Conquest and Occupation of Britain, Wesleyan University Press, 1963
* ↑ http://www.bloodaxebooks.com/titlepage.asp?isbn=1852245271 Arxivat 2010-03-09 a Wayback Machine.
* ↑ «Pick of the week: Eça's English Letters, by Eça de Queiros | Books | The Guardian».

## Bibliografia

* Tyneside: A History of Newcastle and Gateshead from Earliest Times, Alistair Moffat i George Rosie, Mainstream Publishing (10 nov 2005), ISBN 1-84596-013-0
* History of Northumberland and Newcastle-upon-Tyne, Leslie W. Hepple, Phillimore & Co Ltd (1976), ISBN 0-85033-245-1

## Enllaços externs

* Visit NewcastleGateshead (anglès)
* Ajuntament de Newcastle (anglès)
* BBC Tyne
# Aníbal Paz

Aníbal Paz (Montevideo, 21 de maig de 1917 - Montevideo, 21 de març de 2013) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1940.
Fou 22 cops internacional amb la selecció de l'Uruguai. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Club Nacional de Football, on passà la major part de la seva carrera.

## Referències

* ↑ Aníbal Paz's profile(castellà)
* ↑ Aníbal Paz's obituary(castellà)
* ↑ Aníbal Paz a National-Football-Teams.com (anglès)
# Suimanga de les Seychelles

El suimanga de les Seychelles (Cinnyris dussumieri) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, vegetació secundària i terres de conreu de les illes Seychelles.

## Referències

* ↑ «Suimanga de les Seychelles». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# La Caseta d'en Fermí

La Caseta d'en Fermí és una masia del terme municipal de Moià, a la comarca catalana del Moianès. Va ser construïda al segle xviii i ampliada posteriorment.
Està situada a prop i a ponent de la vila de Moià, al peu i a migdia del Turó de Sant Andreu, on hi ha el Castell de Clarà i l'església de Sant Andreu de Clarà. És a migdia de la Costa de Sant Andreu, a llevant del Collet del Serrat de Bussanya i a ponent de la muntanyeta que pren el nom de la masia: la Caseta d'en Fermí.

## L'edifici

És una masia de planta rectangular amb finestres i dintell de la porta amb inscripció : «Mas de Domingo Lloberas 1733». L'embigat de l'entrada és de formigó, tot i que les estructures originals eren de pedra regular amb morter de calç. Es conserva també l'enllosat de pedres de l'entrada a la casa i part de l'era.
L'edifici annex eren les quadres, conserva l'embigat de fusta i els arcs de volta catalana, actualment és el garatge on guarden els estris del camp. S'hi accedeix per una gran porta amb contrafort.
Cap a la banda oest de la masia hi ha encara dos petits edificis, els corrals on actualment hi guarden l'aviram, els sostres d'aquest estan en males condicions a diferència dels dos edificis principals, on viuen els masovers, i el «garatge» amb teulada a dues vessants ben conservada.
Crida l'atenció el menjador antic en pedra que decora l'entrada de la masia. Tenen bassa natural i hort i un petit pou tot i que reben aigua corrent del poble.

## La granja

En l'actualitat hi ha una granja de vaques i cabres. El 2009 va rebre un «premi Vaca d'Or» per la Federació d'Associacions de Criadors de Raça Frisona de Catalunya (Fefric). Les cabres produeixen uns cinc cents litres de llet diari. El 2020 va participar en un programa de producció de formatge solidari batejat «Il·lusió» realitzat per quatre formatgeries, en resposta a l'excedent de llet com a resultat de la crisi de la covid-19.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Casinos, Cristina. «La Caseta d'en Fermí». Mapes de patrimoni cultural. Diputació Barcelona, Oficina de Patrimoni Cultural, 16-09-2018. [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ «La Caseta d'en Fermí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ agències «Explotacions de les comarques centrals, gironines i de Ponent es reparteixen els premis Vaca d'Or -». El Punt Avui, 10-06-2009.
* ↑ Acn. «El formatge de proximitat en suport a la ramaderia». Vadegust, 23-05-2020. [Consulta: 24 setembre 2020].

## Enllaços externs

* «La Caseta d'en Fermí en el seu entorn». Institut Cartogràfic de Catalunya.
* «016 La Caseta d'en Fermí (foto)». Arxiu històric de Moià.