OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coelorinchus lasti

Coelorinchus lasti és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 62 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu fins als 1140 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia Occidental i la costa oest de Tasmània.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus lasti». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i A. Williams, 1999. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) from the continental slope of western and northwestern Australia. Proc. Calif. Acad. Sci. 51(3):105-243.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Coll de Sous

El Coll de Sous és una collada situada a 1.004,8 m alt del límit dels termes comunals de Prats de Molló i la Presta i del Tec, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
És en el sector central-occidental del terme del Tec, al sud-est del Coll de Creu, al sud-oest de Benat, del Tec, i a llevant del Mas Joanic, de Prats de Molló.
Hi passen camins i pistes rurals.

## Referències

* ↑ El Coll de Sous en els ortofotomapes de l'IGN
# Colla de Sant Medir «Unió Gracienca»

Colla de Sant Medir «Unió Gracienca», altrament Unió Gracienc és una colla de Sant Medir fundada el 1901 i que forma part de la Federació de Colles de Sant Medir. És la tercera colla de Sant Medir més antiga de Barcelona i la primera de Gràcia. El 2000 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.
Va ser fundada el 1901 al bar Can Garcia, avui desaparegut, del carrer Bonavista, entre els de Martínez de la Rosa i Torrent de l'Olla. Entre els primers romeus fundadors hi havia el mateix propietari del bar, un sastre del carrer Gran anomenat Arisa o Larisa i en Vidal Palau i Raventós. Durant els primers anys i fins a l'esclat de la guerra civil espanyola, la colla també va ser coneguda com "la de l'Arisa" o "d'en Garcia". No es coneixen gaires dades més d'aquesta primera etapa, més enllà que la quota dels socis l'any 1925 era de dues pessetes. Malgrat la fi de la guerra, no seria fins al 1944 que tornaria a sortir en romeria. Des de llavors, ha participat en la festa ininterrompudament.
El seu local és la Bodega "La Parra", al carrer Francesc Giner, 47 del barri de Gràcia de Barcelona.
El 2001, durant els actes de celebració del centenari de l'entitat, es va col·locar una placa commemorativa a l'edifici de la primera seu que tingué l'associació.

## Referències

* 1 2 3 4 Albertí i Oriol, Jordi. Les Colles de Sant Medir. ed. Lluïsos de Gràcia, febrer 2003. DL. B8 729-2003.
* ↑ «Medalles d'Honor de Barcelona». Arxivat de l'original el 2020-12-05. [Consulta: 11 gener 2021].
* 1 2 3 Contel, J. M. «Àlbum històric: La Unió Gracienca.». Suplement Gràcia, 01-02-2006.

## Enllaços externs

* Ressenya sobre la Unió Gracienca Arxivat 2007-02-17 a Wayback Machine.
# Colibrí de Taczanowski

El colibrí de Taczanowski (Thaumasius taczanowskii) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita garrigues àrides dels Andes del nord i centre del Perú.
# Congrés Tàmil de Ceilan

El Congrés Tàmil de Ceilan (anglès All Ceylon Tamil Congress, tàmil: அகில இலங்கைத் தமிழ்க் காங்கிரஸ், Singalès: සමස්ත ලංකා දෙමළ කොංග්‍රසය) és un partit polític tàmil de Sri Lanka. És el partit polític tàmil mes àntic. Fou fundat el 1944 per G.G. Ponnambalam. Va cooperar amb el Partit de la Unitat Nacional de Ceilan, extremista singalès i detestat pels tàmils, per la qual cosa una facció dirigida per S.J.V. Chelvanayakam es va separar el 1949, i va formar el Partit Federal de Ceilan.
L'ACTC ha estat molt desacreditat quan el seu aliat UNP abandonà la seva política bilingüe i bicomunitària en favor d'una política prosingalesa. D'aquesta manera, el FP esdevingué el partit tàmil més votat el 1956. C El 1972 es va unir al Partit Federal per formar el Front Unit Tàmil (Tamil United Front).
Durant les eleccions del 2001, l'ACTC s'uní a la Tamil National Alliance, escindits del LTTE. A les eleccions del 2004 el TNA aconseguí el 6,9% dels vots i 22 dels 225 escons al parlament.
# Congrés Popular Oromo

El Congrés Popular Oromo (Oromo People's Congress OPC) fou un partit polític d'Etiòpia d'àmbit regional i ètnic oromo creat el 1996 amb el nom de Congrés Nacional Oromo (ONC). A les eleccions del 2005 el ONC va obtenir 42 escons a la cambra federal de 178 escons; A les eleccions del mateix any a la cambra regional (de 534 escons) el ONC va obtenir 105 escons i fou el principal partit d'oposició (era membre de la Unió de Forces Democràtiques Etiòpiques/Union of Ethiopian Democratic Forces).
El 2006 una facció de l'Oromo Nacional Congress va iniciar converses per fer aliança amb l'Organització Popular Democràtica Oromo (OPDO); una part (sembla que majoritària) del partit no hi va estar d'acord i va formar una facció amb el mateix nom, però el Comitè Electoral Nacional d'Etiòpia els va obligar a canviar el nom (2008) que va passar a ser Congrés Popular Oromo. Aquest nou partit el 13 de gener del 2009 es va fusionar amb el Moviment Democràtic Federalista Oromo (OFDM) per formar el Congrés Federalista Oromo. El seu líder fou Merera Gudina. La fusió no fou reconeguda pel Comitè Electoral Nacional d'Etiòpia, cosa que, si bé no va impedir una actuació conjunta, va forçar a establir una coalició i al manteniment nominal dels dos partits. Van fer aliança amb la Unió de Forces Democràtiques Etiòpiques, i l'ARENA de l'expresident Negasso Gidada i darrerament van formar part del Medrek (Fòrum pel Diàleg Democràtic).

## Banderes

La bandera del Congrés Nacional Oromo va ser usada fins al 2008; llavors el Congrés Popular Oromo va utilitzar una bandera blanca amb el seu emblema; hi ha una variant de la bandera del Congrés Nacional Oromo que podria ser la utilitzada per la facció que va esdevenir Congrés Popular, però la identificació no està confirmada. La bandera del Moviment Democràtic Federalista Oromo fou adoptada pel partit unit (després coalició) des de 2009.

## Referències

* Entrevista amb el líder Arxivat 2012-05-11 a Wayback Machine.
# Complex Pauma

El Complex Pauma és un patró arqueològic prehistòric entre amerindis de Califòrnia, definits inicialment per Delbert L. True al nord de San Diego, Califòrnia.
El complex està datat en general al període Holocè mitjà. Això fa que a nivell local la successora del Complex San Dieguito, predecessor del prehistòric tardà Complex San Luis Rey, i contemporani amb el Complex La Jolla a la costa del comtat de San Diego.
S'han identificat llocs del complex Pauma principalment a la vall del riu San Luis Rei i a l'altiplà sud de Valley Center al sud.

## Característiques

Els trets arqueològics que distingeixen el complex Pauma inclouen:
* Alta freqüència de manos
* Presència de petits raspadors cupulats finament treballats
* Presència de ganivets i punts
* Presència de discoïdals i pedres dentades
* Predomini de les eines de rectificat sobre eines en flocs
* Predomini de metates de conques profundes sobre metates de llosa
* Predomini de martells llamborda sobre martells centrats
* Baixa freqüència de les eines de llamborda
* Escassetat de llambordes i raspadors
* Predomini de roca volcànica sobre quarsita com a material
* Extrema escassetat d'obsidiana

## Referències

* True, D. L. 1958. "An Early Complex in San Diego County, California". American Antiquity 23:255-263.
* True, D. L. 1980. "The Pauma Complex in Northern San Diego County: 1978". Journal of New World Archaeology 3(4):1-39.
* True, D. L., and R. Pankey. 1985. "Radiocarbon Dates for the Pauma Complex Component at the Pankey Site, Northern San Diego County, California". Journal of California and Great Basin Anthropology 7:240-244.
* Warren, Claude N., D. L. True, and Ardith A. Eudey. 1961. "Early Gathering Complexes of Western San Diego County: Results and Interpretations of an Archaeological Survey". University of California, Los Angeles, Archaeological Survey Annual Report 1960-1961:1-106.
# Coll de Sant Roc de Viu

El Coll de Sant Roc de Viu és un coll a 1.441,4 m d'altitud del límit dels termes municipals de Tremp, del Pallars Jussà, dins de l'antic municipi ribagorçà d'Espluga de Serra, a l'enclavament d'Enrens i Trepadús, i del Pont de Suert, dins de l'antic terme de Viu de Llevata, de l'Alta Ribagorça. Així doncs, tot i que aquesta collada pertany geogràficament del tot a la comarca ribagorçana, administrativament separa el Pallars Jussà de l'Alta Ribagorça.
Està situat a ponent del poble de Viu de Llevata, al costat del Pilaret de Sant Roc, que dona nom al coll. És a llevant de la Faiada de Malpàs i del Tossal del Comptador. Hi passa la pista rural que mena als repetidors de telecomunicacions del Cap de la Faiada, i antigament, el camí de bast que menava a Enrens i Trepadús.
# Coll de Sant Pere

El Coll de Sant Pere és una collada dels contraforts nord-orientals del Massís del Canigó, a 255,6 metres d'altitud, en el terme comunal de Rodès, però molt a prop del límit amb el de Vinçà, tots dos del Conflent, a la (Catalunya del Nord).
Deu el seu nom a la propera ermita de Sant Pere de Bell-lloc, situada al nord del coll, al capdamunt del turó que domina el coll per aquell costat.
Està situat a l'extrem oest del terme comunal de Rodès.

## Referències

* ↑ El Coll de Sant Pere en els ortofotomapes de l'IGN
# Col·legi del Sagrat Cor (Badalona)

El Col·legi del Sagrat Cor, o Col·legi dels Germans Maristes és un edifici modernista de Badalona (Barcelonès) obra de Joan Amigó i Barriga. Està situat al carrer del Temple i fou construït a inicis del segle xx. Està protegit com a bé cultural d'interès local. És un centre educatiu dels Germans Maristes de les Escoles des del 1903.

## Descripció

Obra primerenca d'Amigó influït per l'arquitecte Jeroni Granell. És un edifici que consta de tres plantes: un jardí en semisoterrani, baixos, pis i golfes. L'estructura és metàl·lica, té bigues de ferro i columnes de ferro colat que sobresurten dels murs. La façana està estucada en blanc i rosa amb els emmarcaments de les obertures. Sobre la decoració, el balcó té motius florals, en general és característicament modernista.

## Història

Originalment, l'edifici havia d'acollir el local per la Joventut Catòlica. Segons els plànols, l'edifici havia d'estar format per una secretaria, un bar, una sala de reunions i una sala d'actes. El permís d'obres fou sol·licitat per Pius Mir i Matas el 1901, però del projecte original només se'n construí una part; l'espai que ocupa avui el pati escolar s'hi hauria d'haver construït la sala d'actes.
Propietat de la família Ventós, el 1903 fou cedit per arrendament als germans Maristes que transformaren l'edifici en escola; continua avui dia sent un col·legi sota la gestió dels maristes.
Després de l'esclat de la Guerra Civil, El 20 de juliol de 1936 els revolucionaris badalonins van saquejar el centre, que la veien com l'escola de les classes més conservadores i benestants dela ciutat. Es van llençar al carrer llibres i mobles, que van ser cremats, alhora que es cremava la planta baixa i la biblioteca. També es van perseguir els religiosos i antics alumnes.
Després de la guerra, fou reconstruït.

## Referències

* 1 2 3 4 Lladó, Francesc; Padrós, Joan Antoni. «Col·legi dels Germans Maristes» (PDF). Inventari de protecció del patrimoni cultural europeu, 1980. Arxivat de l'original el 2013-11-11. [Consulta: 21 abril 2012].
* 1 2 3 4 5 «Col·legi del Sagrat Cor - Germans Maristes». Pat.map Arquitectura. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 novembre 2013].
* ↑ Villarroya i Font, Joan. Revolució i guerra civil a Badalona 1936-1939. Badalona: Ajuntament de Badalona, 1985, p. 198.

## Enllaços externs

* Web del Col·legi Maristes Champagnat (Badalona) Arxivat 2012-04-19 a Wayback Machine.
# Col·legi del Roser

El Col·legi del Roser és un edifici del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un col·legi de planta rectangular, amb un cos centrat allargassat horitzontalment i dos cossos a cada extrem amb disposició vertical. El de la part esquerra correspon a la porteria i el de la part dreta a la capella. Al cos esquerre hi ha un annex que forma una espècie de torre acabada amb merlets, que feia d'observatori.
Els sistemes d'obertura són diferents, no segueixen cap pauta (rectangulars, en forma d'arc, etc.) enfront d'aquest edifici n'hi ha un altre destinat a magatzem que té unes característiques constructives similars.
Els materials són molt variats: pedra, totxo vermell, mosaic, vitralls i ferro.

## Història

Josep Puig i Cunyer, nascut a Breda, estiuejava a Sant Julià de Vilatorta i, amb el desig de realitzar una obra benèfica va fer construir el col·legi d'orfes que s'inaugurà l'any 1894.
Tres anys més tard s'hi instal·là un observatori meteorològic que fou el primer de la comarca. També es creà un interessant museu de ciències naturals, aquestes dues tasques eren portades a terme pel pare Cazador.
L'any 1958 es produí un incendi que destruí el museu i la biblioteca. L'any 1972 es realitzà una reforma que modificà parcialment l'estructura interna del col·legi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Col·legi del Roser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Alberto Schommer

Alberto Schommer (Vitòria, 9 d'agost de 1928 - Sant Sebastià, 10 de setembre de 2015) fou un fotògraf basc, resident els seus darrers anys a Madrid.
Schommer es va introduir al món de la fotografia mitjançant son pare, Alberto Schommer Koch, alemany resident a Vitòria, ciutat on va obrir un estudi a la dècada del 1940. Posteriorment, es va formar acadèmicament en fotografia a Colònia i a París. Fou un fotògraf de prestigi a qui el govern espanyol va atorgar la Medalla d'Or al Mèrit en les Belles Arts el 2008 i el Premi Nacional de Fotografia el 2013. Des de 1996 va ser membre de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando. Com a reconeixement per la seva carrera com a fotògraf a Vitòria té un carrer amb el seu nom, al barri d'Adurza.
Morí el 10 de setembre de 2015 al seu domicili de Sant Sebastià, als vuitanta-set anys.

## Obra

Va realitzar múltiples treballs i viatges, va editar al voltant d'una centena de llibres i va col·laborar com a jurat o professor a diversos seminaris i concursos fotogràfics. La seva obra s'ha exposat per tot el món, des del Japó als Estats Units (al Center for Creative Photography de Tucson) i va rebre nombrosos premis. Un dels seus treballs més coneguts són els seus retrats de personatges públics, publicats al periòdic El País amb el títol de Retrats psicològics.

## Publicacions

* La vida en los museos (1998)
* Autobiografía de un madrileño (2000)
* Egipto: Lo eterno (2000)
* Shanghái (2000)
* Brasil: El hombre que veía demasiado (2000)
* El arte de la mirada (2002)
* Paisajes ordenados (2002)
* Alberto Shommer (Photobolsillo) (2002)
* Metrópolis. Archivo municipal de Vitoria-Gasteiz (2003)
* La belleza oculta: Libia ND/DSC (2004)
* Un cuerpo vivo: La catedral de Santa María de Vitoria-Gasteiz (2007)
* Primera época (2007)
* Metro (2010)

## Referències

* ↑ Cara a Cara: El retrat a la Fundació Foto Colectania. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2013 [Consulta: 10 desembre 2013].
* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.231. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].
* ↑ "Pensaba que era una broma" a Noticias de Gipuzkoa, per Carlos González, 9 de novembre de 2013 (castellà)
* ↑ Alberto Schommer, Premio Nacional de Fotografía 2013 a El Mundo, 8 de novembre de 2013 (castellà)
* ↑ «Mor el fotògraf Alberto Schommer als 87 anys». 324.cat, 10-09-2015. [Consulta: 9 octubre 2015].
* ↑ «Alberto Schommer, Premio Nacional de Fotografía 2013» (en castellà). ElPaís.com, 08-11-2013. [Consulta: 10 setembre 2015].
* ↑ Imatges a Vía libre (castellà)

## Enllaços externs

* Alberto Schommer a Cada día un fotógrafo Arxivat 2014-07-23 a Wayback Machine. (castellà)
* Alberto Schommer a Photogaleria (castellà)
* Alberto Schommer a Photographie Arxivat 2015-06-10 a Wayback Machine. (anglès)
# Cabeza la Vaca

Cabeza la Vaca és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura. Cabeza la Vaca

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Cabeza la Vaca - Lloc web oficial
# Batarà dorsicastany

El batarà dorsicastany (Thamnophilus palliatus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i matolls de l'est de Perú, nord i est de Bolívia i Brasil amazònic i oriental.

## Referències

* ↑ «Batarà dorsicastany». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Barónskaia

Barónskaia (en rus: Баронская) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 37 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский». Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Maier

Maier és el nom dels següents personatges:
* Giovanni Simone Maier o Johann Simon Mayr (Mendorf, 1763 - Bèrgam, 1845),
* Johannes Maier (1486 - 1543), teòleg alemany defensor del catolicisme i contrari a les idees reformistes
* Josef Dieter Maier o Sepp Maier (Metten, Alemanya, 1944), porter de futbol alemany
* Harald Maier (Schladming, Estíria, 1960), ciclista austríac professional entre 1982 i 1994
* Hermann Maier (Altenmarkt im Pongau, Àustria, 1972), esquiador alpí austríac
* Vivian Maier (Nova York, 1926 - Chicago, 2009), fotògrafa nord-americana aficionada
# Manuel Sánchez Badajoz

Manuel Sánchez-Badajoz (Alcántara (Càceres), 1892 - Còrdova, 8 d'agost de 1936) va ser un polític socialista espanyol.

## Biografia

Nascut en el si d'una família de classe mitjana, es va traslladar a localitat de Brozas (Càceres) on va ser intermediari en compravendes de finques, així com creador de la primera companyia de taxis de la localitat. Allí va estudiar les oposicions a funcionari del cos de Correus. Va casar amb Carmen Santacruz.
D'ideologia socialista, es va afiliar al Partit Socialista Obrer Espanyol i a la Federación Nacional de Trabajadores de la Tierra de la UGT. Va ser designat alcalde amb l'arribada de la Segona República, per ser destituït després en 1933, després del canvi de govern. A Brozas va fundar l'Agrupació Socialista de Brozas.
És destinat a Còrdova com a membre de Correus, sumant-se aviat a l'agrupació socialista local, on aviat va impressionar pels seus dots, que el van dur a participar en les llistes del Front Popular a les eleccions municipals de 1936. Donada la seva condició d'home proper a les tesis més esquerranes del PSOE representades per Largo Caballero, la proposta per ocupar l'alcaldia de la ciutat no va quallar fins a març en què, finalment, es va arribar a un acord entre els representants municipals i el Governador Civil (pertanyent a Unió Republicana). Va ser investit el dia 23 de març.
Conegut l'intent de cop d'estat que va donar lloc a la Guerra Civil, el mateix dia 17 de juliol va tractar d'organitzar la resistència des del mateix Govern Civil amb el governador civil José Guerra Lozano i els diputats socialistes Vicente Martín Romera i Manuel Castro Molina, havent de refugiar-se més tard a l'edifici municipal. Amb prou feines unes hores després va haver d'abandonar l'Ajuntament disfressat.
Va morir afusellat el dia 8 d'agost de 1936 després de ser capturat per la Guàrdia Civil a casa de José Diaz, bomber i dirigent socialista, el 5 d'agost, al costat dels regidors Pedro León Fernández, Pedro Ruiz Santaella o Francisco Copado Moyano, i el diputat Vicente Martín Romera.

## Enllaços externs

* El único alcalde socialista de Córdoba, Diari El País, 21 d'abril de 2006.
* Manuel Sánchez Badajoz a Cordobapedia
# Luiz Augusto Vinhaes

Luiz Augusto Vinhaes (10 de desembre de 1896 - 3 d'abril de 1960) fou un entrenador brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1934 com a entrenador.

## Palmarès
### São Cristóvão

* Campeonato Carioca: 1926

### Bangu

* Campeonato Carioca: 1933

## Referències

* ↑ «Fluminense Statistics - Luis Vinhaes». Fluzão.info. [Consulta: 10 abril 2016].
* ↑ «Seleção Brasileira Sub-20 (U-20 Brazilian National Team) 1949-1987». PEREIRA, André do Nascimento & DE ARRUDA, Marcelo Leme, 10-03-2013. [Consulta: 10 abril 2016].
# Luiz Adriano

Luiz Adriano de Souza da Silva (nascut el 12 d'abril 1987), o, simplement, Luiz Adriano, és un futbolista brasiler que juga per al club Milà com a davanter.

## Referències

* ↑ «Luiz Adriano». UEFA.
# Marc Licini Lucul·le

Marc Licini Lucul·le és el nom dels següents personatges:
* Marc Licini Lucul·le (cònsol 73 aC), cònsol el 73 aC
* Marc Licini Lucul·le (pretor), pretor peregrí el 186 aC