OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Argyrosomus amoyensis

Argyrosomus amoyensis és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu fins als 60 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina, l'Índia, Indonèsia, Oman, el Pakistan, Sri Lanka i Taiwan.

## Ús comercial

Es comercialitza fresc i en salaó, incloent-hi la bufeta natatòria assecada.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ De la Pylaie, 1835. Recherches, en France, sur les poissons de l'Océan, pendant les années 1832 et 1833. A: Mem. Congr. Sci. France, 2nd Sess., Poitiers, 1834. Rouen. Recherches France . 524-534.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1863. Description de quelques espèces de poissons, nouvelles ou peu connues de Chine, envoyées au Musée de Leide par M.- G. Schlegel. Neder. Tijdschr. Dierk. v. 1: 135-150.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sasaki, K., 2001. Sciaenidae. Croakers (drums). p.3117-3174. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Volum 5. Bony fishes part 3 (Menidae to Pomacentridae). Roma, FAO. pp. 2791-3380.
* ↑ De Bruin, G.H.P., B.C. Russell i A. Bogusch, 1995. FAO species identification field guide for fishery purposes. The marine fishery resources of Sri Lanka. Roma, FAO. 400 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Gloerfelt-Tarp, T. i P.J. Kailola, 1984. Trawled fishes of southern Indonesia and northwestern Australia. Australian Development Assistance Bureau, Austràlia, Directorate General of Fishes, Indonèsia i German Agency for Technical Cooperation, República Federal d'Alemanya. 407 p.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.
* ↑ Lal Mohan, R.S., 1984. Sciaenidae. A: W. Fischer i G. Bianchi (eds.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 4. FAO, Roma. pag. var.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Sasaki, K., 2001.

## Bibliografia

* Anònim, 2003. Assessment of mangrove degradation and resilience in the Indian subcontinent: the cases of Godavari estuary and south-west Sri Lanka. Final Report ICO-DC: IC18-CT98-0295.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Salze triandre

El salze triandre (Salix triandra) és un arbust de la família de les salicàcies. També rep el nom de sarga blanca, saule, sàlic o vimenera.

## Descripció

És un arbust de 2 a 6 metres d'alçada. Té les branques joves, llargues i primes (vímets).
Les seves fulles són estretes, lanceolades, de 5 a 8 cm de llargada i 2 cm d'amplada. Tenen el marge serrat i són acabades en punta. Són glabres, sèssils o amb pecíol molt curt.
Les flors són petites. Tant les masculines com les femenines tenen 3 estams, que surten de les axil·les d'una bràctea. Es disposen en aments prims i cilíndrics, sostinguts per un peduncle d'uns 2 cm; els masculins tenen més flors que els femenins. Tant les flors com les fulles apareixen a la vegada. La floració té lloc entre els mesos d'abril i maig.
El fruit és una càpsula glabra. Té les llavors guarnides amb pèls sedosos per facilitar-ne la dispersió.

## Distribució i hàbitat

És una planta que es distribueix en zones de salzedes per tota la regió eurosiberiana.
A Catalunya es pot trobar en salzedes de zones de terra baixa, alzinars típics i alzinars continentals. Creix entre els 0 i els 1.400 metres d'altitud.

## Etimologia

El nom triandre prové del grec: tri-, que significa "tres"; i anér, andrós, que significa "home". Això és degut al fet que les flors tenen 3 estams.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 154-155. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2016-01-30. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya» (en català). [Consulta: 24 gener 2016].
# Arisemus hexadactylus

Arisemus hexadactylus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Amèrica: Cuba.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Arisemus salazari

Arisemus salazari és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
# Samsa Parvat

Samsa Parvat és un pic del Ghats Occidentals al districte de South Kanara a Karnataka. Al cim hi havia durant l'època de domini britànic, un sanatori pels europeus, però no hi havia cap poble natiu a la vora; el clima era molt bo excepte per les pluges de juny a setembre.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Symphurus diomedeanus

Symphurus diomedeanus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'Atlàntic occidental (des del Canadà fins a l'Uruguai).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Partit Liberal (Croàcia)

El Partit Liberal (croat Liberalna Stranka, LS) fou un partit polític de Croàcia, fundat el 1997 per Vlado Gotovac com a escissió del Partit Social Liberal Croat (HSSL). Havia estat membre de la Internacional Liberal i del Partit dels Liberals Demòcrates i Reformistes Europeus. El seu últim líder Zlatko Benašić.
A les eleccions legislatives croates de 2000 es presentà amb la coalició encapçalada pel Partit Camperol Croat va obtenir 2 escons i un ministeri en el govern dirigit pel Partit Socialdemòcrata de Croàcia. A les eleccions legislatives croates de 2003 es presentà en la coalició encapçalada pel Partit Socialdemòcrata de Croàcia i va obtenir dos escons, però va romandre a l'oposició. Després de les eleccions el seu cap, Ivo Banac, anuncià la fusió del seu partit amb el Partit Popular Croat i el grup LIBRA per a formar el nou Partit Popular Croat – Demòcrates Liberals, però la iniciativa fou torpedinada per Zlatko Kramarić i Banac fou expulsat del partit.
Després de les eleccions locals de 2005 Zlatko Kramarić entrà en negociacions per a retornar al Partit Social Liberal Croat (HSSL), de manera que el 2006 el partit es va dissoldre. Un grup de dissidents de Split no ho va acceptar i va fundar el Partit Liberal Dàlmata.
# Samsat

Samsat és una petita vila a la província d'Adıyaman de Turquia, situada a la part superior del riu Eufrates.
La recerca arqueològica del turó de Şehremuz a Samsat ha tret a la llum relíquies del Paleolític, datades el 7000 aC; també altres relíquies del Neolític (5000 aC), Eneolític (3000 aC) i de l'Edat del Bronze (3000-1200 aC). L'antiga ciutat de Ḫaḫḫum (hitita: Ḫaḫḫa) es trobava prop d'allà; se sap que era una font d'or per a l'antic Sumer.
Samsat (Samosata) fou posteriorment la capital emmurallada del regne de la Commagena, fundat el 69 aC, la civilització que va bastir les estàtues a la par més alta de la rodalia del Mont Nemrut (Nemrut Dağı). Vegeu Samòsata per al període antic de la ciutat, que va romandre com a centre regional en el període otomà.
La part vella de Samsat i tota la seva història van ser coberts pel Pantà d'Atatürk el 1989. La nova ciutat va ser construïda pel govern a tocar del nou embassament perquè hi poguessin viure els residents desplaçats.
# Symphurus gorgonae

Symphurus gorgonae és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu al Pacífic oriental (des de Mèxic fins a l'Equador).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Partit Letònia Primer

El Partit Letònia Primer (letó Latvijas Pirmā Partija) va ser un partit polític de Letònia d'orientació conservadora i democristiana. Fou fundat el 25 de maig de 2002 i estava liderat per Ēriks Jēkabsons i Ainārs Šlesers. El partit tenia com a membres un bon nombre de sacerdots de totes les branques de la cristiandat a Letònia (luterans, catòlics, ortodoxos i baptistes), així com membres de Jaunā Paaudze (Nova Generació), un grup carismàtic i contravertit. Per aquest motiu, és nomenat informalment el partit dels sacerdots.
El partit va rebre el suport de les organitzacions religioses, va obtenir el 9,5% dels vots i 10 escons a les eleccions legislatives letones de 2002, cosa que li va permetre participar en la coalició de govern de Valdis Dombrosvskis. A les eleccions europees de 2004, però, només va obtenir 18.625 vots (3,24%) i cap eurodiputat.
A les eleccions legislatives letones de 2006 es va presentar en coalició amb Via Letona, però només va obtenir el 8,58% dels vots i 10 escons. Tot i així, va formar part de la coalició de govern fins al 20 de març de 2009. El partit es va dissoldre el 25 d'agost de 2007 deixant pas al nou partit LPP/LC integrat pels antics partits que ja havien format una coalició electoral a les eleccions legislatives de 2006.

## Enllaços externs

* Web del partit
# Mur de la plaça de l'Església

El Mur de la plaça de l'Església és una obra de Riudarenes (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'espai de la plaça del costat dret de l'Ésglésia de Sant Martí de Riudarenes serveix de cruïlla entre carrers i de zona d'aparcament. En un dels costats hi ha un mur amb quatre obertures de pedra aparedades, dues són finestres gòtiques, una d'arc conopial i l'altra trevolada amb relleus d'hèlix, i les altres dues són portes amb llinda monolítica d'arc carpanell i brancals de pedra. Sembla que el nivell del terra s'ha rebaixat. A la part del darrere hi ha un cobert amb sostre d'uralita que es sustenta sobre el mur.

## Història

Possiblement el mur de la plaça correspon a les restes d'una de les cases construïdes al segle xv i abandonades al segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Mur de la plaça de l'Església». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# David McCallum

David Keith McCallum, Jr. (Maryhill, Escòcia, 19 de setembre de 1933, Nova York, EUA, 25 de setembre de 2023) va ser un actor i músic escocès-estatunidenc. Va guanyar fama internacional per la seva interpretació, durant la dècada de 1960, de l'agent secret Illya Kuryakin a la sèrie de televisió The Man from U.N.C.L.E..
Amb 18 anys va deixar l'escola i va ser conscrit, quedant destinat al 3r batalló del Regiment de Middlesex, aleshores part de la Royal West African Frontier Force. El març de 1954 va ascendir a tinent.

## Referències

* ↑ «Interview fromMotion Picture magazine». Davidmccallumfansonline.com. [Consulta: 15 desembre 2012].
* ↑ The London Gazette, 26-03-1954, pàg. 188 [Consulta: 7 gener 2016].
# Joaquim Ros

Joaquim Ros és el nom dels següents personatges:
* Joaquim Ros i Bofarull (Barcelona, 1906 - 1991), escultor i xilògraf català.
* Joaquim Ros i Sabaté (Barcelona, 1936), escultor català, fill de Joaquim Ros i Bofarull.
* Joaquim de Ros i de Ramis (Sant Celoni, 1911 - Barcelona, 1988), arquitecte català.
# Teodora de Grècia (marcgravina de Baden)

Teodora de Grècia (illa de Corfú, 30 de maig de 1906 - Büdingen, Alemanya, 16 d'octubre de 1969) fou marcgravina de Baden, Princesa de Grècia i de Dinamarca, segona filla del príncep Andreu de Grècia i de la princesa Alícia de Battenberg, neta per part de pare del rei Jordi I de Grècia i de la gran duquessa Olga de Rússia i de la princesa Victòria de Hessen-Darmstadt i el príncep Lluís de Battenberg per part de mare.
Estudià i passà part de la infància a casa de la seva àvia la marquesa de Milford-Haven a Anglaterra, ja que la família reial grega hagué d'abandonar el país quan la jove princesa tenia dotze anys.
L'any 1931 es va casar a Baden-Baden amb el príncep Bertold de Baden, fill del príncep Maximilià de Baden i de la princesa Maria Lluïsa de Hannover.
La vida de la princesa Teodora estigué marcada pel projecte educador que havia iniciat el seu sogre i al qual ella i el seu marit hi entregaren un bona part de la seva vida. Durant els anys 1920 crearen al castell de Salem (al sud de Baden) una escola internat inspirada en els principis pedagògics del jueu Kurt Hahn.
Després de la pujada al poder dels nacionalsocialistes, l'escola hagué de tancar-se i Kurt Hahn fou perseguit malgrat que amb l'ajuda de la princesa i el seu marit pogué escapar-se al Regne Unit. L'escola s'obrí després de la guerra i en ella assistiren la reina Sofia d'Espanya o la princesa Irene de Grècia.
La parella tingué tres fills:
* SAR la princesa Margarida de Baden, nascuda a Salem el 1932. Es casà amb el príncep Tomislav de Iugoslàvia del qual es divorcià.
* SAR el príncep Maximilià de Baden, nascut a Salem el 1933. Es casà el 1963 amb l'arxiduquessa Valèria d'Àustria-Toscana.
* SAR el príncep Lluís de Baden, nascut a Salem el 1937. Es casà amb la princesa Anna Maria d'Auersperg-Breunner.
Teodora de Grècia morí a una clínica de Büdingen a causa de problemes en les arteries.
# Mesonauta mirificus

Mesonauta mirificus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Amazones a Perú i Colòmbia.

## Referències

* ↑ Günther, A. 1862. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Acanthopterygii, Pharyngognathi and Anacanthini in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 4: i-xxi + 1-534.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Mesonauta mirificus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-8574300351.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Linke H, Staeck L (1994): American cichlids II: Large Cichlids. A handbook for their identification, care and breeding. Tetra Press. Alemanya. ISBN 1-56465-169-X.
* Loiselle, Paul V. (1995). The Cichlid Aquarium. Alemanya: Tetra Press. ISBN 1-56465-146-0.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mesonoemacheilus herrei

Mesonoemacheilus herrei és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: els Ghats Occidentals a Kerala (l'Índia).

## Amenaces

Les seues principals amenaces són la construcció de preses i els pesticides emprats a les plantacions de cardamom, te i cafè.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Gopalakrishnan, A. i A.G. Ponniah, 2000. Cultivable, ornamental, sport and food fishes endemic to Peninsular India with special reference to Western Ghats. p. 13-32. A: A.G. Ponniah i A. Gopalakrishnan (editors) Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.
* ↑ Jayaram, K.C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, Índia. 551 p.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Devi, K. R., Indra, T. J., Raghunathan, M. B. i Ravichandran, M. S., 2005. Fish fauna of the Anamalai Hill Ranges, Western Ghats, India. Zoos Print Journal 20(3): 1809-1811.
* ↑ Menon A. G. K., 1987. The Fauna of India and Adjacent Countries (Pisces - Teleostei - Cobitidea - Homalopteridae). Zoological Survey of India, Calcuta.
* ↑ UICN (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hanel, L. i J. Novák, 2002. Ceské názvy zivocichu V. Ryby a ryboviti obratlovci (Pisces) 3., maloústí (Gonorhynchiformes) - máloostní (Cypriniformes). Národní muzeum (zoologické oddelení), Praga.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Museu Arqueològic do Carmo

El Museu Arqueològic do Carmo (en portuguès, Museu Arqueológico do Carmo) és un museu lapidari que es troba a Lisboa. Ocupa les ruïnes (restaurades) de l'església gòtica de l'antic Convent do Carmo (carmelites) i exposa, bàsicament, elements arquitectònics i d'escultura arquitectònica procedents d'edificis de Lisboa desapareguts. Aquest fet, presentar restes d'edificis desapareguts en un edifici enrunat, el converteix en un exemple singular de museografia romàntica.
Va ser creat el 1863 i el gestiona l'Associació d'Arqueòlegs portuguesos, que hi té la seva seu.
El Convent del Santa Maria del Carme de Lisboa va ser fundat el 1389 per Nuno Álvares Pereira, i l seva església, ocupada pel Museu, és un magnífic exemple d'arquitectura gòtica, concretament de la tipologia característica dels anomenats ordes mendicants. Va resultar molt afectada pel terratrèmol de 1755. Tot seguit se'n va emprendre la restauració però les voltes de les naus i el transsepte no es van arribar a refer mai. La part més ben conservada és la de la capçalera, amb les seves capelles.
L'exterior de la capçalera, imponent estructura gòtica, ha guanyat visibilitat arran de la intervenció en aquell entorn de l'arquitecte Alvaro Siza (2008)
Entre altres peces s'hi troba la tomba gòtica del rei Ferran I de Portugal. Destaca també una monumental imatge de Sant Joan Nepomucè de Giovanno Antonio Bellini (1743). A part dels objectes procedents d'edificis desapareguts, a les capelles de la capçalera s'hi pot trobar un conjunt de rajoles del segle 18 representant la Passió de Jesús, material arqueològic (excavacions de Vila Nova de Sao Pedro), ceràmica precolombina, un sarcòfag romà (Sarcòfag de les muses) i altres peces d'epigrafia romana.

## Referències

* ↑ «Connection between Chiado and Terraços do Carmo, Lisbon». [Consulta: 16 0çoctubre 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Miquel Far Mates "Far"

Miquel Far Mates "Far" (Santa Maria del Camí, 1880- Palma, 1970). Glosador.
Havia nascut a Can Far, a es Serral de Santa Maria, el 1880. Era fill de Miquel Far Roig i de Francina Mates Crespí. Va treballar a una teulera de Santa Ponça situada dins la possessió de ses Rotes Velles, a la vorera de la carretera d'Andratx. Va ser un bon glosador, comediant i cantador. És autor de la "Codolada dedicada a ses fadrines de casco de Santa Maria del Cam´. Ses de Fora Vila no hi entren". També va escriure la plagueta "Vuits i nous i cartes que no lliguen, coses d'en Miquel Far" i la comèdia "Ses lamentacions d'Elies i es salts de Jeremies", que no s'han conservat. La codolada dedicada a les fadrines de Santa Maria diu així:
| « | Crec que me donaran branca però jo em defensaré: sa de mestre Graci té moltes rues per sa panxa, i llavonses ve na Ganxa qui no mena es cos gens net, i sa de Can Gasparet ja comença a tornar vella; llavò sa de Cas Ferrer és un carruatge amb molles;  i llavò ses Robioles tenen es parlar grosser; i sa de Cas Panerer pareix un cap de gri, i sa de Son Valentí té sa coa de vedell | » |
| — Miquel Far |||

## Referències

* ↑ CANYELLES, Margalida «Coses i cases de Fora Vila. Can Far». Coanegra 250, 2007, pàg. 30-35.