OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Drac de Sarrià

El Drac de Sarrià és una bèstia festiva i popular del barri de Sarrià, Barcelona. És una figura feréstega de tres caps que forma part de la imatgeria festiva del barri. La peça és carregada interiorment per una persona i participa en correfocs i més espectacles pirotècnics traient foc pels caps, per la cua i per les ales.
La iniciativa de construir la bèstia, la van tenir un grup de veïns, a principis dels anys 80, volien una figura foguera pròpia que s'identifiqués amb el barri. Uns anys més tard va ser la Colla de Diables Dracs del Tibidabo qui se'n va fer càrrec. Anys més tard i donada la fragilitat d'aquest primer Drac, la Colla de Diables amb l'ajut del centre Excursionista Els Blaus de Sarrià , participa en el concurs Dit i fet de TV3, on obtingueren els diners que havien de menester i de seguida l'encarregaren a l'artista Carles Cabús, creador del original, fer-ne una rèplica amb fibra de vidre. Tanmateix, la bèstia que fan sortir actualment n'és una rèplica més lleugera feta l'any 2015 al Taller de na Dolors Sans de Vilafranca .
El Drac de Sarrià fou enllestit el 1989 i el batejaren el dia 23 d'abril d'aquell any, en una cerimònia en què actuaren de padrins el Drac de Gràcia, batejant el cap central anomenat Tibidabo, el Drac de l'escola Ordandai batejanet el cap dret anomenat Putxet, i el Grup de Meigas de Sàrria (Lugo) que batejà el cap esquerra anomenat Monterols. La Colla de Diables Dracs del Tibidabo (posteriorment Orgàsmika de Sarrià, i avui en dia Diables de Sarrià), batejà la cua. Els tres noms, li posaren, un per a cada cap, que recorden els tres turons que configuren la geografia del districte: Monterols, Putxet i Tibidabo.
Des que va néixer, la bèstia participa en els espectacles pirotècnics del barri, sobretot per la Festa Major, i en actes i celebracions de la ciutat on és convidat. Per exemple, es deixa veure cada any al correfoc multitudinari de les festes de la Mercè, sempre portat per la colla del Drac de Sarrià.

## Referències

* 1 2 3 4 «Drac de Sarrià». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Dècada del 390 aC
## Esdeveniments

* Intent de cop d'Estat a Esparta
* Guerra de Corint
* Alfabet etrusc clàssic
* A la Xina se signen les condicions sobre bambú per certificar els acords al comerç

## Personatges destacats

* Aristòfanes
* Demòcrit
* Isòcrates d'Atenes
# Ecsenius fijiensis

Ecsenius fijiensis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,9 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 24 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Fiji.

## Referències

* 1 2 3 «Ecsenius fijiensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Chapman, W. M. & Schultz, L. P., 1952. Review of the fishes of the blennioid genus Ecsenius, with descriptions of five new species. Proceedings of the United States National Museum v. 102 (3310): 507-528.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Springer, V. G., 1971. Revision of the fish genus Ecsenius (Blenniidae, Blenniinae, Salariini). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 72: 1-74.
* Springer, V. G., 1972: Additions to revisions of the blenniid fish genera Ecsenius and Entomacrodus, with descriptions of three new species of Ecsenius. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 134: 1-13.
* Springer, V. G., 1988. The Indo-Pacific blenniid fish genus Ecsenius. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 465: i-iv + 1-134, col. Pls. 1-14.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Ecumene

L'ecumene és el conjunt del món conegut per una cultura. Generalment es distingeix com aquella porció de la Terra permanentment habitada, en contraposició a l'anecumene o àrees inhabitades o temporalment ocupades.
Durant el període hel·lenístic, l'ecumene feia referència a la part de la Terra que era habitada, ja fos per tota la humanitat o només per un subconjunt d'aquesta. Sovint es referia a les terres habitades pels grecs, excloent les que eren ocupades pels bàrbars.
En el koiné de l'Imperi Romà i el Nou Testament, ecumene significa literalment «món», però en general s'entenia que feia referència al món romà.
Els romans d'Orient utilitzaven el terme ecumene per referir-se al món civilitzat (vegeu també Concili ecumènic). El concepte subjacent al títol de Patriarca ecumènic que se li dona al Patriarca de Constantinoble, així com al procés de l'ecumenisme.

## Ecumene en el cristianisme

A l'Epístola als hebreus 2:5, oikoumenen ten mellousan fa referència al futur regne de Crist ("el món futur"): "Perquè no va subjectar als àngels el món futur, sobre el qual estem parlant".

## Ecumene en la ficció

* J. R. R. Tolkien va descriure el seu Terra Mitjana com l'equivalent del que els grecs anomenaven ecumene: el lloc on vivien els homes.
* En la sèrie de novel·les de ciència-ficció Els prínceps dimoni, escrita per Jack Vance, el terme Oikumene fa als mons de la galàxia habitats per éssers humans.
* A La mà esquerra de la foscor i altres obres relacionades d'Ursula K. LeGuin, el Ekumen és una mena de confederació de mons habitats, units per comunicació instantània, però separats pel viatge més lent que la llum.
* A la trilogia L'edat d'or de John C. Wright, l'ecumene Daurada és una unitat política que abasta part del sistema solar.

## Vegeu també

* Mapamundis antics
* Anecumene
* Diafragma de Dicearc de Messana
# Edmundo Lorenzo Santiago

Edmundo Lorenzo Santiago (Ferrol, 1893 - Guadalajara (Mèxic), 1973) fou un polític socialista gallec. Treballà com a tipògraf i s'afilià al PSOE, partit amb el qual fou diputat per la província de la Corunya a les eleccions generals espanyoles de 1931 i 1936. En acabar la guerra civil espanyola es va exiliar cap a Mèxic, on el 1946 fou expulsat del PSOE. En el XXXVII Congrés del PSOE fou readmès a la disciplina del partit amb tots els efectes juntament amb 36 militants més, encapçalats per Juan Negrín.

## Referències

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Eduard Buchner

Eduard Buchner (Múnic, Alemanya, 1860 - Múnic, Imperi Alemany, 1917) fou un químic alemany guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1907.

## Biografia

Va néixer el 20 de maig de 1860 a la ciutat alemanya de Múnic, situada a l'estat alemany de Baviera.
Fill d'un metge i professor de medicina forense va començar els seus estudis de química l'any 1884 amb Adolf von Baeyer i botànica amb Karl Wilhelm von Nägeli a l'Institut de Botànica de Múnic. Després d'un període en el qual va treballar amb Otto Fischer a la ciutat d'Erlangen, va obtenir el doctorat a la Universitat de Múnic l'any 1888. Des de 1893 va ser successivament professor de les universitats de Kiel, Tubinga, Berlín, Wrocław i Würzburg.
Durant la Primera Guerra Mundial va servir en un hospital de campanya a primera línia del foc. Va ser ferit el 3 d'agost de 1917 romanesa de Focşani i va morir a conseqüència d'aquestes ferides el 12 d'agost a la ciutat de Múnic.

## Recerca científica

El 1907 va rebre el Premi Nobel de Química pel seu descobriment de la fermentació en absència de cèl·lules vives. Amb aquest experiment va demostrar que la fermentació alcohòlica es deu a l'acció d'uns enzims anomenats cimases i no a la simple acció fisiològica de les cèl·lules del llevat.
Va escriure sobre els seus descobriments sobre la fermentació en l'obra Die Zymasegährung (1903), escrita en col·laboració amb el seu germà Hans.

## Referències

* ↑ Ukrow, Rolf. Nobelpreisträger Eduard Buchner (1860 – 1917) Ein Leben für die Chemie der Gärungen und - fast vergessen - für die organische Chemie (German), 2004 [Consulta: 23 març 2014]. Arxivat 2009-03-24 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* «Eduard Buchner» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Editorial Melusina

Editorial Melusina és una editorial espanyola, fundada per José Pons Bertran l'any 2002. Editorial Melusina pretén cobrir el buit editorial existent en l'àmbit de les ciències humanes i socials i aportar suggeridores formes d'interpretació de les noves realitats.
El seu catàleg es divideix en les col·leccions General, Circular, [sic], UHF i Serie Animal. Entre els diferents pensadors i assagistes que engloba destaquen Virginie Despentes, Alexander Berkman, el Grup Marcuse, Leszek Kolakowski, José Antonio Millán o Maria Llopis.

## Referències

* ↑ «La editorial Melusina prepara una colección sobre la «Serie Animal»» (en castellà), 21-12-2006. [Consulta: 21 juliol 2020].
* ↑ «El postporno era eso». CCMA, 16-07-2010. [Consulta: 21 juliol 2020].
# Egidio Arévalo Ríos

Egidio Raúl Arévalo Ríos (Paysandú, 1 de gener de 1982), més conegut com a Arévalo Ríos, és un futbolista internacional uruguaià. Juga a la posició de migcampista i el seu equip actual és el Club Tijuana de Mèxic.

## Biografia

Nascut a Paysandú, Arévalo Ríos va jugar al Bella Vista de la seva ciutat de naixement i més endavant al Bella Vista Fútbol Club de Montevideo. A la primera divisió, destaca la seva participació en el Club Atlético Peñarol i en el Club de Fútbol Monterrey.
Amb la selecció de futbol de l'Uruguai va jugar a la Copa del Món de 2010, en un total de 7 partits, aconseguint el quart lloc. El 2011 participaria en la Copa Amèrica de l'Argentina, guanyant el torneig. És un migcampista defensiu.
El 31 de maig de 2014 va entrar a la llista definitiva de seleccionats per disputar la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil.

## Referències

* ↑ Egidio Arévalo Ríos es jugador de Tijuana (castellà)
* ↑ «Plantel definitivo para Brasil 2014» (en castellà). auf.org.uy, 31-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-31. [Consulta: 17 juny 2014].
# Eleccions legislatives xipriotes de 1976

Les Eleccions legislatives xipriotes de 1976 es van celebrar a Xipre el 5 de setembre de 1976. Va guanyar la coalició formada per DIKO, AKEL i EDEK, de manera que Alekos Michaelides fou elegit president de la Cambra de Representants de Xipre. El DISY, tot i obtenir el 28% dels vots, va restar fora de la Cambra.
Resum dels resultats electorals de 5 de setembre de 1976 a la Cambra de Representants de Xipre
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Democràtic Dimokratikon Komma | 756.251 | 43,75 | 21 | - |
| | Partit Progressista del Poble Treballador Anorthotikon Komma Ergazemenou Laou | 264.005 | 15,27 | 9 | - |
| | Moviment per la Socialdemocràcia-EDEK Kinima Sosialdimokraton Eniaia Dimokratiki Enosi Kentrou | 172.485 | 9,98 | 4 | +2 |
| | Reagrupament Democràtic Dimokratikos Sinagermos | 485.332 | 28,00 | 0 | - |
| | Independents | 583 | 0,2 | 1 | - |
| | Altres | 49.735 | 2,89 | - | - |
| | Total (participació %) | 1.728.321 | 100.0 | 35 | |
| Font: diaris xipriotes ||||||
# El Pi Tallat

El Pi Tallat és una muntanya de 256 metres que es troba entre els municipis de Castellví de Rosanes i Sant Andreu de la Barca, a la comarca del Baix Llobregat.
El curiós nom sembla procedir del fet que antigament hi havia un pi amb les branques de la copa tallades per tal de fer-hi una plataforma des d'on observar i caçar més fàcilment.
Al seu cim hi ha permanentment un pessebre i una bústia amb llibre de piades instal·lats pel Centre Excursionista Pi Tallat, de Sant Andreu de la Barca

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Elena Aitzkoa

Elena Aitzkoa (Apodaka, Zigoitia, 1984) és una artista multidisciplinària basca. És escultora i poeta, i estén la seva pràctica a la pintura, el dibuix, l'actuació artística i la direcció de pel·lícules, en un intent d'apropament a la realitat corporal.

## Referències

* ↑ «Elena Aitzkoa. Exposició: BROTE DE PERAL, a cura d'Isabel De Naverán». [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ Las Feútxas. «Elena Aitzkoa, una artista de raza» (en castellà). 97 Irratia, 31-03-2017. [Consulta: 16 juliol 2022].
# El port de Barcelona

El port de Barcelona és un quadre pintat per Eliseu Meifrèn. Pintada el 1887, es tracta d'una pintura a l'oli sobre tela de gran format, unes mides gens habituals en relació als formats que habitualment feia servir l'artista. L'obra és propietat de l'Autoritat Portuària de Barcelona i actualment (2011) es troba en procés de restauració al Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya, a Valldoreix.

## Història

L'obra va estar penjada al número 6 del Portal de la Pau, a la seu de l'Autoritat Portuària de Barcelona, fins al maig de 2009, moment en què els tècnics del Museu Marítim de Barcelona van adonar-se del greu estat de conservació de l'obra mentre feien una intervenció in situ, preparant l'obra per a l'exposició Barcelona: Una Ciutat, un port, que tindria lloc al museu entre el 17 de juny i el 30 d'agost del mateix any. La policromia del quadre presentava risc de despreniment.
Mesos després, els propietaris van demanar l'assessorament als professionals del centre de restauració de Valldoreix, qui en van fer un estudi i un pressupost de restauració de l'obra.

### Procés de restauració

L'obra es va traslladar al Centre de Restauració de Béns Mobles i es va començar a restaurar, projecte liderat per Maite Toneu i on participen Esther Gual, Maria Sala i David Silvestre com a equip de restauradors.
Al començar el procés la peça presentava un greu estat de conservació, tant la qualitat pictòrica de l'obra la seva estabilitat, en part degut a intervencions anteriors, com un reentelatge que va provocar deformacions i despreniments de pintura original. També es van trobar moltes zones de l'obra massillades i pintades de nou, així com un vernís, actualment oxidat i enfosquit. Totes aquestes intervencions anteriors alteraven tant la visibilitat de l'obra real com la seva estabilitat a nivell de conservació.

### Obra amagada

Durant el procés de restauració es va trobar una obra anterior, amagada sota l'obra El port de Barcelona, una altra pintura d'Eliseu Meifrèn on es veu una nau navegant en un mar embravit. Aquest fet dificulta la seva intervenció, segons Maite Toneu, més complicada que la restauració fet a l'obra El gran dia de Girona, de Ramon Martí Alsina.

## Referències

* ↑ «S'ha descobert una altra pintura d'Eliseu Meifrèn amagada sota l'obra 'El port de Barcelona'». patrimoni.gencat, 10-05-2011. [Consulta: 17 juny 2011].
* ↑ «La restauració d'un quadro de Meifrèn revela un altre oli ocult». El Periódico, 10-05-2011. [Consulta: 17 juny 2011].

## Enllaços externs

* Dossier de premsa de la intervenció PDF
* Nota de premsa de l'inici del projecte, amb fotografies d'abans d'inicar el procés de restauració.
# Elive

Elive ("Enlightenment live") és una distribució Linux basada en Debian per treballar amb processadors Intel. Elive utilitza l'escriptori Enlightenment en comptes dels clàssics escriptoris GNOME o KDE. Es tracta d'una distribució amb Live CD que la fa completament funcional des del cd el que permet a l'usuari provar-la abans d'instal·lar-la a l'ordinador. Elive utilitza UnionFS, la qual cosa permet instal·lar paquets de programari utilitzant el gestor de paquets Synaptic quan s'està treballant des del LiveCD

## Característiques

L'administració d'Elive està centralitzada a l'aplicació Elpanel, desenvolupat específicament per a Elive, i que permet tant configurar l'escriptori com administrar el sistema.
Elive utilitza el navegador Iceweasel i el client de correu Icedove amb les extensions preconfigurades per encriptar.

## Distribució

Elive es pot descarregar de la pàgina del desenvolupador amb una donació mínima de 5 € per descarregar-se el cd. També es pot descarregar una versió gratuïta mitjançant codis d'invitació disponibles en fòrums i webs. Les versions en desenvolupament es poden descarregar gratuïtament.

## Requeriment de sistema

Els "requeriments mínims de maquinari per Elvive són:
* 100 MHz CPU
* 64 MB of RAM
* Almenys 2.5 GB de disc lliure
* targeta gràfica VGA amb resolució de 640x480
* lector CD-ROM
Es recomana però,
* 300 MHz
* 128 Mb of RAM

## Enllaços externs

* Elive home page
* article en Linux Magazine sobre Elvive Arxivat 2008-10-03 a Wayback Machine.(anglès)
# Eleccions al Parlament Escocès de 2021

Les eleccions al Parlament escocès de 2021 es va celebrar el 6 de maig de 2021 en virtut de les disposicions de la Llei d'Escòcia de 1998. Els 129 diputats del Parlament escocès van ser elegits en la sisena elecció des del restabliment del Parlament en 1999. Les eleccions es van celebrar al mateix temps que les eleccions locals del Regne Unit, les eleccions a l'Assemblea de Londres i les eleccions al Senedd (parlament gal·lès).
La campanya electoral va començar el 25 de març de 2021 durant la pandèmia de COVID-19 a Escòcia, encara que el Parlament no es va dissoldre oficialment fins al 5 de maig, la vespra de les eleccions.

## Resultats

Les eleccions van deixar l'SNP a un escó de la majoria i Nicola Sturgeon va formar govern amb un acord amb el Partit Verd Escocès, creant una majoria independentista.

## Referències

* ↑ «Scottish Elections (Dates) Act 2016». legislation.gov.uk. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Holyrood to stop sitting on March 25 ahead of Scottish election». [Consulta: 25 març 2021].
* ↑ «SNP-Greens deal pledges indyref2 within five years» (en anglès). BBC, 20-08-2021. [Consulta: 29 abril 2024].
# Elizabeth Danvers

Elizabeth Neville, més coneguda com a Elizabeth Danvers, Lady Danvers o Elizabeth Carey, (Anglaterra, 1545/50 - Wiltshire, Anglaterra, 1630) fou una noble anglesa. Filla de John Neville, quart Baró de Latimer, es va casar amb Sir John Danvers de Dauntsey, Wiltshire. Va tenir tres fills. En 1601, un dels seus fills, Charles Danvers va ser decapitat. L'altre fill de Lady Danvers, John, estava entre els comissaris parlamentaris que van signar l'ordre de mort de Carles I d'Anglaterra.

## Referències

* ↑ «Brooklyn Museum: Elizabeth Danviers». [Consulta: 7 març 2018].
# Eleccions legislatives d'Israel de 1965

Les eleccions legislatives d'Israel de 1965 se celebraren el 15 d'agost de 1965 per a renovar els 120 membres de la Kenésset. L'Alineació, successor del Mapai, fou el partit més votat i Levi Eshkol fou nomenat primer ministre d'Israel en un govern de coalició amb Mapam, Rafi, Partit Nacional Religiós, Poalé Agudat Israel, Liberals Independents i les llistes satèl·lit àrabs.
També es presentà per primer cop Gahal, partit de dreta que aplegava Herut i el Partit Liberal, però no aconseguí el mateix nombre d'escons que ambdós partits havien obtingut per separat a les eleccions de 1961.

## Resultats

← Eleccions a la Kenésset, 1965→ :
| Candidatura | Vots | % | Escons | Escons |
| Candidatura | Vots | % | 1965 | Dif. |
| L'Alineació | 443.379 | 36,7% | 45 | -5 |
| Gahal | 256.957 | 21,3% | 26 | -8 |
| Partit Nacional Religiós | 107.966 | 8,9% | 11 | -1 |
| Rafi | 95.328 | 7,9% | 10 | - |
| Mapam | 79.985 | 6,6% | 8 | -1 |
| Liberals Independents | 45.299 | 3,8% | 5 | - |
| Agudat Israel | 39.795 | 3,3% | 4 | = |
| Partit Comunista Israelià (Rakah) | 27.413 | 2,3% | 3 | Nou |
| Progrés i Desenvolupament | 23.430 | 1,9% | 2 | = |
| Poalé Agudat Israel | 22.066 | 1,8% | 2 | = |
| Cooperació i Germandat | 16.464 | 1,3% | 2 | = |
| Ha-Olam ha-Ze – Kóah Hadaix | 14.124 | 1,2% | 1 | 1 |
| Partit Comunista Israelià (Maki) | 13.617 | 1,1% | 1 | -4 |
| Moviment per la Germandat | 11.244 | 0,9% | 0 | - |
| Total (participació 80,4%) | 1.206.728 | 100% | 120 | - |
* ↑ Es compara el resultat amb els escons que obtingueren per separat els partits Mapai i Ahdut ha-Avodà.
* ↑ Es compara el resultat amb els escons que obtingueren per separat els partits Herut i Partit Liberal.

## Referències

* ↑ «About the 1965 Elections» (en anglès). The Israel Democracy Institute.

## Enllaços externs

* Història de la 6a Kenésset(anglès)
# Enric de Tirol

Enric de Tirol és el nom dels següents personatges:
Dos comtes del Tirol:
* Enric I 1180–1202
* Enric II de Tirol 1295-1335, fill de Meinard II de Gorízia-Tirol; comte de Tirol o Gorízia-Tirol (junt amb els seus germans), duc de Caríntia (Enric VIII de Caríntia), rei de Bohèmia (Enric I de Bohèmia o Enric el Carinti) 1306 i 1307-1310,
# Reticulita

La reticulita és un tipus de roca volcànica caracteritzada per un molt alt contingut en bombolles de gasos volcànics fins al punt que la roca forma una escuma. En anglès aquest tipus de roca volcànica s'anomena thread-lace scoria i basalt pumice. Aquesta roca s'origina d'una lava refredada bruscament en ser ejectada per una font de lava potent, està constituïda per vidre volcànic molt fràgil. Tot i que és molt lleugera no pot surar a l'aigua a causa de la seva elevada porositat que és de l'ordre del 98%, cosa que fa de la reticulita la roca menys densa de la Terra.

## Referències

* 1 2 3 (anglès) «VHP Photo Glossary: Reticulite». United States Geological Survey. [Consulta: 13 febrer 2012].
* 1 2 (anglès) «Reticulite». San Diego State University. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2012. [Consulta: 13 febrer 2012].

## Vegeu també

* Pedra tosca