OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bahaeddine Rihan

Bahaeddine Rihan (Sudan, 1 de gener de 1979), nom complet Baha Eldin Mohamed Abdallah Rihan, és un exfutbolista sudanès de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Sudan. Pel que fa a clubs, ha estat jugador de:
* 1998-1999 Al-Merrikh SC (Al-Hasahisa)
* 2000-2007 Al-Merrikh SC
* 2008-2009 Al Neel SC (Al-Hasahisa)
* 2010-2011 Jazeerat Al-Feel SC
* 2011-2013 Al-Hilal Club
* 2014-2015 Al Ahli SC (Khartoum)
* 2015-2016 Hay Al Wadi SC (Nyala)
* 2017-2019 Wad Hashim SC (sennar)
* 2019 Al Rabita Kosti

## Referències

* ↑ Bahaeddine Rihan a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Bahaeddine Rihan, Fitxa a Soccerway
# Badjalan

Badjalan és una tribu d'Iraq abans molt important, que parlen majoritàriament el gurani, una llengua iraniana però no kurda.
Els badjalan es van sotmetre a l'Imperi Otomà el 1630 i els seus territoris van formar el sandjak de Badjwanli entre els dos Zab. Al segle xviii segons la seva tradició, van abandonar la regió de Mossul i es van establir al Luristan on es van assimilar als kurds lakkis; una branca es va establir entre Gilan i Kasr-i Xirin i els seus caps residien a Zuhab i més tard a Khanakhin. Al segle xx estaven dividits en dos grups, els djumur a la zona de Zuhab i els kazanlu prop de Bin Kudra.

## Referències

* MacKenzie, D.N. " Bād̲j̲alān". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2012. 29 d'abril de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/badjalan-SIM_1003>
# Badjarma

Badjarma fou un districte situat a l'est del Tigris, entre el Petit Zab al nord i el Djabal Hamrin al sud, que va existir en temps dels califes.
La seva capital era Kirkuk (siríac Karkha). El districte formava part de la província de Mossul. El seu nom derivava del nom arameu Beth Garma; en persa es deia Garmakan i el seu origen eren els Gurumu un antic poble nòmada esmentat per Claudi Ptolemeu com a Garamaioi.

## Referències

Streck. «Bād̲j̲armā». Encyclopaedia of Islam, Primera edició (1913-1936)., 2012. 26 de març de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-1/badjarma-SIM_1108>
# Arròs (desambiguació)

«Arròs» té aquests significats:
* Botànica:
** Arròs planta gramínia (Oryza sativa) bàsica en l'alimentació d'una gran part de la humanitat.
** Arròs d'or, variant d'arròs modificada genèticament
* Gastronomia Alguns plats de la cuina dels Països Catalans preparats amb arròs:
** Arròs a banda, plat d'arròs típic de la cuina valenciana i de la cuina catalana
** Arròs a la bruta, plat d'arròs típic de la cuina eivissenca i mallorquina
** Arròs a la cassola, plat d'arròs cuit en una cassola de fang.
** Arròs de conill, arròs de conill i verdures o arròs amb conill, plat d'arròs típic de la cuina catalana.
** Arròs i costra o arròs amb crosta, plat d'arròs típic de la cuina valenciana i catalana.
** Arròs amb fesols i naps, plat d'arròs típic de la cuina valenciana.
** Arròs al forn o arròs passejat, o arròs rossejat, plat d'arròs típic de la cuina valenciana.
** Arròs amb llet, postres fetes amb arròs bullit en llet ensucrada i aromatitzada
** Arròs negre, plat d'arròs present a la cuina de tots els Països Catalans.
** Arròs Parellada o arròs de cec, plat d'arròs típic de Barcelona i de les Balears
** Arròs de la terra, plat típic de la cuina menorquina que no conté arròs
** Llet d'arròs, mena de llet feta amb gra d'arròs.
* Toponímia:
** Arròs (Vielha e Mijaran), poble del municipi de Vielha e Mijaran, a la Vall d'Aran, cap d'una entitat municipal descentralitzada
** Arròs e Vila, entitat municipal descentralitzada del municipi de Vielha e Mijaran, a la Vall d'Aran.
** Arrós de Cardós (o simplement Arrós, amb accent tancat), poble de la Vall de Cardós.
Viccionari
# Awlad al-Nas

Awlad al-Nas era una classe noble dels mamelucs d'Egipte.
La societat mameluca era molt tancada i estava limitada a infidels capturats joves a l'estranger, criats com esclaus i convertits a l'islam i finalment alliberats després de la formació militar; per tant no es podia transmetre hereditàriament, ja que els seus fills naixien musulmans i lliures; aquests descendents formaven els halka, una unitat no mameluca socialment inferior als mamelucs; dins l'halka els fills dels amirs formaven la classe més alta i foren anomenats els awlad al-Nas, el fills del poble o els millors del poble. Ja no podien aspirar a cap grau més alt, però no obstant això van gaudir del favor d'algun dels sultans, especialment sota al-Nasir Hasan (1347-1351).
# BT-SV

El BT-SV va ser un tanc lleuger experimental desenvolupat a la unió soviètica. En 1936, l'enginyer soviètic Tsiganova proposant un nou tanc d'alta velocitat (BT) basat en el BT-7. El disseny incorporava un blindatge similar al del T-34, que va ser desenvolupat amb la mateixa suspensió que el BT-7. Nomes 2 prototips van ser construïts, i van ser testats. El vehicle mai fou produït massivament, i els recursos d'aquest tanc, van ser destinats a la producció del tanc mitja T-34.
# BSV

BSV té els següents significats:
* Estudi BSV (de l'acrònim del seus socis Bernar, Sainz de Vicuña), estudi d'arquitectura amb seu a Madrid
* Berliner SV 1892 (del seu nom en alemany Berliner Sport-Verein), club d'esports de la ciutat de Berlín (Alemanya)
* BSV Stahl Brandenburg (de l'acrònim en alemany Ballspielverein), club de futbol de la ciutat de Brandenburg an der Havel (Alemanya)
* BSV 07 Schwenningen (de l'acrònim en alemany Ballspielverein), club de futbol de Baden-Württemberg (Alemanya)
* Berliner Schachverband, associació de clubs d'escacs de Berlín (Alemanya)
# Barilius morarensis

Barilius morarensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges. i-vii + 1-405. Pls. 1-39.
* ↑ BioLib

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ausktribosphenos nyktos

Ausktribosphenos nyktos és un gènere extint d'australosfènides del principi del Cretaci a Austràlia. L'única espècie registrada és Ausktribosphenos nyktos, que fou trobada al voltant de Flat Rocks, Victoria.

## Referències

* Rich, T.H., Vickers-Rich, P., Constantine, A., Flannery, T.F., Kool, L. & van Klaveren, N. 1997. A Tribosphenic Mammal from the Mesozoic of Australia. Science 278: 1438-1442.
# Azim al-Dawla

Azim al-Dawla Amir ul-Hind Wala Jah Umdat ul-Umara Siraj ul-Mulk Amir ud-Daula Nawab Abdul Ali Khan Bahadur Shaukat Jang Sipah-Salar, fou nawab o subadar del Carnàtic, fill gran d'Amir ul-Umara Madar ul-Mulk, Roshan ud-Daula Nawab Hafiz Muhammad Munawwar Khan Bahadur Bahadur Jung (germà d'Umdut al-Umara).
Va rebre els títols de Azam Jah, Siraj ul-Umara, Mukhtar ul-Mulk, Azim al-Daula i Shaukat Jang abans de pujar al tron, on va succeir al seu oncle Umdut al-Umara quan aquest va morir el 15 de juliol de 1801. El governador britànic de Madras el va reconèixer com a successor però va haver de deixar l'administració civil i militar als britànics els 26 de juliol de 1801. Va conservar pel seu ús una cinquena part dels ingressos (12 lakhs) i el dret de conferir títols i el control sobre les propietats familiars. Va obtenir salutació de 21 canonades.
Va morir al palau de Chepauk a Madras el 2 d'agost de 1819 i fou enterrat a Trichinopoly. Dels seus cinc matrimonis va deixar set fills, succeint-lo el gran Azam Jah.

## Referències

* ↑ Dictionary of Indian Biography (en anglès). Haskell House Publishers, 1906, p. 73.
# Barbus leonensis

Barbus leonensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius Níger, Senegal i Gàmbia. També a Costa d'Ivori (rius Comoé i Bandama) i Sierra Leone (rius Rokel, riu Jong i riu Moa).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Batalla de Badjdjana

La batalla de Badjdjana o batalla de Bayyana fou un atac per forces del comtat d'Empúries contra la república de Badjdjana el 891.
Sunyer II d'Empúries preparà el 891 una expedició contra els sarraïns enviant una flota de quinze vaixells que van arribar prop a la República de Badjdjana, prop d'al-Mariyya, demanant rescat pels captius i acabant tot amb una treva que durà les primeres dècades del segle x.

## Conseqüències

Aquest atac, segons fonts andalusines, va provocar una reacció de l'emirat de Còrdova que va portar a corsaris andalusos a la Provença i al domini efectiu de les Balears pels musulmans el 902, fins aleshores en poder de l'Imperi Romà d'Orient.

## Referències

* ↑ Millàs i Vallicrosa, Josep Maria. Textos dels historiadors àrabs referents a la Catalunya carolíngia. 1a. Institut d'Estudis Catalans, 1987. ISBN 84-7283-117-5.
* ↑ Enciclopèdia.cat, Catalunya
# Ball de tarda

Ball de tarda és una pintura a l'oli realitzada per Ramon Casas el 1896 a Barcelona i que actualment pertany a la Col·lecció Cercle del Liceu de Barcelona.
Casas planteja de nou un tema de crònica social en el que apareixen un nombre considerable de figures, encara que en aquesta ocasió no es tracta pròpiament d'una multitud com a Les regates, Garrot vil o Embarcament de tropes, pintada el mateix any, sinó que aquí l'artista detalla les figures, donant-los un caràcter més anecdòtic. Aquest conjunt de pintures, que al costat d'obres posteriors com La càrrega i Corpus, Sortida de la processó de l'església de Santa Maria, que formen una sèrie excepcional dins de la trajectòria del pintor, i mostren la seva facilitat per passar d'un tema a un altre i utilitzar formats reduïts o de grans dimensions, aconseguint sempre un efecte diferent.
Aquesta seria la primera pintura de Casas que va formar part de la col·lecció del Cercle del Liceu, entitat que uns anys després li encarregaria la decoració d'una de les seves sales, l'anomenat Saló del fumador, per a qui l'artista va realitzar entre 1901 i 1902 dotze plafons de temes relacionats amb la música, i que el 1907 li va adquirir La Sargantain, obra mestra del pintor.

## Referències

* Doñate, Mercè; Mendoza, Cristina: Ramon Casas. El pintor del modernismo. MNAC. 2001. ISBN 84-8043-077-X
# Ball del Rotlletí

El ball del rotlletí, típic del carnestoltes al Pallars Jussà, és una variant de la dansa "del rotllet" o "rotlletó", que es balla en diferents punts del país.
La seva música ben coneguda descriu, en certa manera, l'evolució que va prenent el ball. Cada vegada que la cançó indica que el "pomer perd una poma", una de les parelles dansaires abandona el ball, fins a quedar-ne només la primera.
A la conca de Tremp la primera parella portava una capa lligada a la cintura, un gran barret i dos grans esquellots o campanes que el noi feia sonar per la plaça quan quedava com a única parella de la dansa.

## Referències

* ↑ Gaude, Frederic. «ROTLLETÍ, EL (TALARN)». Anima de Dansa. [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ «Costumari català, el curs de l'any (v. 2) :: Joan Amades - Folklorista (Direcció General de Cultura Popular i Tradicional)». Arxivat de l'original el 2018-07-24. [Consulta: 24 juliol 2018].
# Bassià

Bassià és el nom dels següents personatges:
* Juli Bassià, ancestre de quatre emperadors i quatre augustes
* Luci Septimi Bassià, nom de naixement de l'emperador Caracal·la
* Bassià, cèsar executat per Constantí el Gran
* Bassià d'Efes, bisbe d'Efes (444-448)
* Bassià de Lodi, sant del segle iv
# Bassir (nom)

Bassir és un nom masculí àrab (àrab: بصير, Baṣīr) que literalment significa ‘que té bona vista’, ‘vident’, ‘perspicaç’. Si bé Bassir és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit d'altres maneres: Basir, Baseer... Aquest nom també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
La forma femenina d'aquest nom és Bassira.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.
Vegeu també Abd-al-Bassir.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «بصر». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «بصر». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «بصر» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Batalló Netzah Yehuda

El Batalló Netzah Yehuda (en hebreu: גדוד נצח יהודה) és un batalló d'infanteria de les Forces de Defensa d'Israel també conegut com a Nahal Haredi.

## Origen

Des de 1948, els ultra-ortodoxos jueus estaven exempts del Servei militar mentre estudiaven a les Iexivot, una de les raons donades pels líders ultra-ortodoxos per negar-se a fer servei militar era la no adaptació de les Forces de Defensa d'Israel a les seves necessitats religioses específiques, la manca de menjar kosher, el contacte entre homes i dones, i el poc temps dedicat a l'estudi de la Torà.

## Història

La unitat es va establir en l'any 1999 com un batalló experimental de la brigada Nahal amb la missió d'intentar la integració dels joves voluntaris ultraortodoxos.
El batalló recluta hassidim dels moviments Jabad Lubavitx i Breslev així com a joves del moviment sionista religiós i a voluntaris de l'estranger, provinents de les diferents comunitats jueves d'arreu del món.
El 2005, tot el batalló va declarar públicament la seva negativa a participar en la retirada de la Franja de Gaza. El Batalló Nahal Haredi forma part de la Brigada Kfir.
Després del seu desplegament a la vall del Riu Jordà, el Batalló opera a la zona de Jenin prop Jabalyiah, on va participar en diverses operacions anti-terroristes. Els voluntaris del Batalló Netzach Yehuda serveixen tres anys al Tsàhal com tots els reclutes israelians. Tanmateix se'ls ofereix formació acadèmica durant el seu darrer any de servei militar, per facilitar la seva entrada al mercat laboral.
La insígnia de la unitat és el cap d'un lleó, envoltat per dues ales, i la seva gorra és de color camuflatge.

## Vegeu també

* Forces de Defensa d'Israel

## Referències

* 1 2 «jewishvirtuallibrary.org». Arxivat de l'original el 2016-12-23. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ «www.nahalharedi.com». Arxivat de l'original el 2015-08-03. [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ «www.nahalharedi.com». Arxivat de l'original el 2015-08-02. [Consulta: 7 octubre 2014].

## Enllaços externs

* Nahalharedi.org.il Arxivat 2017-04-25 a Wayback Machine. (hebreu)
# Barraca de pedra seca d'Entrepins

La Barraca de pedra seca d'Entrepins és una obra del poble de Monnars, al municipi de Tarragona, situada a la urbanització d'Entrepins i protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquesta barraca es troba al parc del carrer de Montfred a la urbanització d'Entrepins. La barraca s'adossa a un marge. Aquesta presenta una planta rectangular de 3,5 m per 3 m i té la porta de pedra amb arc de mig punt. El sostre està mig enfonsat. Sembla que l'estructura fou rehabilitada quan es va fer la urbanització

## Referències

* ↑ «Barraca de pedra seca d'Entrepins». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
# Barraca de pedra seca de Tasías

La Barraca de pedra seca de Tasías és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Barraca de pedra seca conservada del tot, que presenta una porta amb llinda plana i una coberta de llinda. Es troba mig colgada per terres de les obres de l'A-7.

## Referències

* ↑ «Barraca de pedra seca de Tasías». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
# Barraca de pescador (Amposta)

Barraca de pescador és una construcció popular del municipi d'Amposta inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estructura aïllada de planta rectangular (6,40 x 2,65m.), amb una alçada de 2m., situat al principi de la platja del Trabucador.
Les parets estan fetes amb canyes transversals recolzades sobre puntals de fusta, revestides amb fang i emblanquinades; amb porta lateral -situada al sud/sud-est com a mesura de protecció contra el vent de Tramuntana-, gairebé centrada, de fusta (60 x 1,60m.) en direcció sud, situada a la paret i al sostre. Aquest darrer està fet, amb carena reforçada, de canya, barro i emblanquinat. Té dues vessants i visera.
La xemeneia, que té una orientació sud-est, està adossada a un dels frontals, amb una alçada de 2,28m., feta amb fang i llaunes reaprofitades i emblanquinades.
S'emblanquinaven totes per a protegir-les de l'acció de la sal. A més a la brossa també se li donava una orientació per conservar-la més.

## Història

Aquest tipus de barraques no són d'habitatge, sinó només emprades a l'època de pesca. La vida es feia a l'exterior i tan sols s'utilitzava per a dormir.
A més dels pescadors d'ofici, a l'hivern, els pagesos sense feina a la ribera, també practicaven la pesca.
A les Cartes marineres del segle passat s'esmenten barraques ubicades a tota la línia de costa i a les basses de l'interior.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Barraca de pescador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Barraca de roter

La barraca de roter és un tipus de barraca característica de Mallorca que construïen els roters a les seves rotes. Generalment la barraca de roter és de planta més o manco rectangular construïda de pedres, de dimensions reduïdes (entre 4 i 12 metres de llargària i 3 o 4 metres d'amplària) d'una sola habitació amb un portal, que sol ser l'única obertura. Té dos aiguavessos i pot tenir dos tipus de cobertes diferents. A la serra de Tramuntana (Mallorca), la coberta es fa amb una jàssera, sobre la qual es col·loca un entramat de troncs i a damunt càrritx ben atapeït per impedir el pas de la pluja. En canvi, a les marines, a damunt la jàssera i els troncs trobam una disposició de lloses de pedra i a sobre una capa de call vermell. Era habitada pel roter.

## Bibliografia

* Guillem Alomar Canyelles et al.: La pedra en sec. Materials, eines i tècniques tradicionals a les illes mediterrànies. Palma: Consell Insular de Mallorca FODESMA, 2001.
* La pedra en sec. Materials, eines i tècniques tradicionals a les illes mediterrànies. Palma: Consell Insular de Mallorca FODESMA, 2001. (català) (anglès)

## Referències

* ↑ Consell de Mallorca. «Les barraques de roter».
# Beregove (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Beregovoie».
Beregove (en (ucraïnès): Берегове) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 787 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1890 la vila es deia Zamruk.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Beregovoie d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Beregovoi (Astracan)

* Per a altres significats, vegeu «Beregovoi».
Beregovoi (en rus: Береговой) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia. Pertany al districte de Volodarski. Segons el cens del 2010 tenia 163 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Beregovoie-Pérvoie

Beregovoie-Pérvoie - Береговое-Первое (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 318 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Beregovoie

«Beregovoie» té aquests significats:

## Rússia

* Beregovoie (Primórie), població del krai de Primórie, a Rússia
* Beregovoie (Novossibirsk), població de l'óblast de Novossibirsk, a Rússia

## Ucraïna

* Beregove (Crimea), població de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Barranc dels Verdins

El Barranc dels Verdins (barranc des Verdins, en la pronúncia pallaresa) és un barranc del terme de la Torre de Cabdella, dins de l'antic terme primigeni d'aquest municipi.
S'origina a 2.246,3 m. alt., als Colladons, a la Pala des Verdins, des d'on davalla cap a l'est-sud-est, en direcció al poble d'Espui, pel costat nord del qual passa abans d'abocar-se en el Flamisell. El darrer tram, a prop del poble, es coneix també com a barranc d'Escobet.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bereldange

Bereldange (en luxemburguès: Bäreldeng) és una vila de la comuna de Walferdange del districte de Luxemburg al cantó de Luxemburg. Està a uns 5 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Abans de l'1 de gener de 1851, Bereldange formava part del municipi de Steinsel.

## Referències

* ↑ «Bereldange». [Consulta: 23 setembre 2015].
# Xarat

Aix-Xara (àrab: الشاراة, ax-Xārā; derivat de llatí serra) fou el nom donat per alguns geògrafs andalusins per designar les muntanyes del centre de la península Ibèrica entre Medinaceli i Coimbra. Correspon a les modernes Serra de Guadarrama, Serra de Gredos, Serra de Gata i Serra da Estrela. Al-Idrissí dona aquest nom a un «clima» (un dels 26 districtes) de l'Àndalus, abraçant la serra de Guadarrama (amb Talavera de la Reina, Toledo, Madrid, al-Fahmin, Guadalajara, Uclés i Huete).

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «(al-)Shārāt».