OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Raymond Guégan

Raymond Guégan (Laon, 7 de desembre de 1921 - Laon, 27 d'abril de 2007) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1943 i 1957. Durant la seva carrera professional aconseguí 20 victòries, la més important de les quals fou la París-Tours de 1952.

## Palmarès

* 1943
** 1r a la París-Alençon
* 1944
** 1r a A Travers París
* 1947
** 1r a Charlieu
** 1r al Gran Premi de Canes
* 1948
** 1r al Gran Premi dels Aliats
** 1r al Gran Premi de Thizy
** 1r a Charlieu
** 1r a Mauves-sur-Loire
* 1949
** 1r a la Ronde d'Aix-en-Provence
** 1r a Bordighera
* 1950
** 1r al Gran Premi dels Aliats
* 1951
** 1r al Gran Premi de Niort
** 1r al Tour de la Charente Maritime
* 1952
** 1r a la París-Tours
** 1r al Gran Premi de Thizy
** 1r al Gran Premi de Libre-Poitou
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Algèria
* 1953
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Mediterrani
* 1954
** 1r al Circuit dels Dos-Ponts - Culan
* 1957
** 1r a la París-Bourges

### Resultats al Tour de França

* 1947. Abandona (2a etapa)
* 1948. Abandona (10a etapa)
* 1951. Abandona (15a etapa)

## Enllaços externs

* Palmarès de Raymond Guégan
# SKEMA Business School

SKEMA Business School és una escola de negocis europea amb seus a Suresnes, Sophia Antipolis, Lilla, Raleigh, Suzhou, Belo Horizonte i Ciutat del Cap. Fundada l'any 2009. imparteix també un programa de doctorat i diferents programes de màster d'administració especialitzats en màrqueting, finances, emprenedoria i altres disciplines. Els programes de l'escola compten amb una triple acreditació, a càrrec dels organismes AMBA, EQUIS i AACSB. Per l'escola hi han passat més de 45.000 estudiants que després han ocupat llocs de responsabilitat en el món dels negocis i la política, com ara Alain Dinin (CEO Nexity) i Jean-Philippe Courtois (Microsoft).

## Referències

* ↑ (anglès)Sun, sea and school
* ↑ (francès)Avec l'AMBA, Skema décroche la triple accréditation

## Enllaços externs

* SKEMA Business School - Lloc web oficial
# Reforma de la Constitució espanyola de 1978

La Constitució Espanyola preveu en el seu títol X, articles 167, 168 i 169, els mecanismes a seguir per reformar-la. La proposta de reforma, pot venir mitjançant un avantprojecte de llei, una proposició de llei o per iniciativa d'una Comunitat Autònoma. L'article 169, conclou que no es pot reformar el text constitucional durant un període de guerra o en vigència de l'estat de setge, l'estat d'alarma o l'estat d'excepció.

## Part Orgànica

Per a la reforma de la part orgànica, prevista en l'article 167, es necessita l'aprovació de les dues cambres que conformen les Corts Generals amb una aprovació de 3/5 parts. En cas de no produir-se, es crearia una comissió parlamentària paritària que portaria de nou el text a les Corts, que haurien d'aprovar-lo per 2/3 parts del Congrés dels Diputats i majoria absoluta del Senat.
Un cop aprovat el text, el mateix hauria de ser ratificat en un referèndum si en el termini de 15 dies des de la seva aprovació ho demanen el 10% dels diputats de qualsevol de les dues cambres.

## Part Dogmàtica

Com indica l'article 168, per reformar el títol preliminar, el Capítol II, Secció 1a, del Títol I, o el Títol II, és necessari l'aprovació de les dues cambres amb una majoria de 2/3 parts, que comportarien la dissolució de les Corts i la convocatòria d'eleccions generals. Les noves cambres haurien d'aprovar el text amb igual majoria de 2/3 parts i sotmetre-ho a referèndum.

## Enllaços externs

* Tribunal Constitucional d'Espanya Arxivat 2011-08-23 a Wayback Machine.
* Text de la Constitució Espanyola de 1978
* La Llei per la Reforma Política Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Plana sobre la Constitució Espanyola de la Universitat de Barcelona Arxivat 2005-12-23 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Título X. De la reforma constitucional
# Reforma Imperial

La Reforma Imperial (en alemany Reichsreform) fou l'intent de reformar el Sacre Imperi Romanogermànic. Aquest intent va tenir lloc a la dieta de Worms de 1495, davant la desintegració i atomització de l'Imperi; es va establir una nova estructura i el dret de vot va passar als territoris i no a les branques familiars que formaven noves línies en cada Estat Imperial.
# Rocca d'Arce

Rocca d'Arce és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 100 km al sud-est de Roma i a uns 20 km al sud-est de Frosinone.
Rocca d'Arce limita amb els municipis d'Arce, Colfelice, Fontana Liri, Roccasecca i Santopadre.
A 1 de gener de 2019 tenia 948 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Saga (ciutat)

Saga (佐賀市, Saga-shi) és una ciutat del Japó, capital de la prefectura de Saga, a l'illa de Kyūshū. Es troba al nord-oest de l'illa, a la badia de Shimabara. És un port de pesca i centre miner del carbó, i també té indústria siderúrgica, tèxtil i ceràmica.

## Ciutats agermanades

* Comtat de Warren i Glens Falls, Nova York, Estats Units d'Amèrica
* Yeonje-gu, Busan, Corea del Sud
* Lianyungang, Xina
* Limeira, São Paulo, Brasil

## Referències

* ↑ «Saga (ciutat)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Samoana solitaria

Samoana solitaria és una espècie de mol·lusc gastròpode pertanyent a la família Partulidae.

## Hàbitat

Mostra preferència per les branques més altes dels arbres situats als turons més secs. No obstant això, també se n'ha trobat a una vall humida de Tahití.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de la Polinèsia Francesa: Illes de la Societat (Tahití, Moorea i Raiatea. Es va extingir a Bora Bora).

## Estat de conservació

La introducció del caragol carnívor Euglandina rosea a totes les Illes de la Societat ha repercutit negativament en la seua distribució. A més, la minsa grandària de les seues poblacions també és un problema, tot i que és probable que aquesta espècie hagi existit sempre en baixes densitats.

## Referències

* 1 2 3 IUCN (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Bibliografia

* Coote, T., 2007. Partulids on Tahiti: differential persistence of a minority of endemic taxa among relict populations. American Malacological Bulletin 22: 83-87.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.
* UICN, 1990. Llista Vermella d'Animals Amenaçats de la UICN 1990. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Wells, S.M., Pyle, R.M. i Collins, N.M., 1983. The IUCN Invertebrate Red Data Book. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Evolution and Extinction of Partulidae, Endemic Pacific Island Land Snails (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Samuel Beatty

Samuel Beatty (Owen Sound, 21 d'agost de 1881 - Toronto, 3 de juliol de 1970) va ser un matemàtic canadenc.

## Vida i Obra

Beatty va estudiar a la universitat de Toronto, essent el primer doctorat en matemàtiques concedit al Canadà el 1915, sota la direcció de John Charles Fields. Va ser tota la seva vida professor d'aquesta universitat fins que es va jubilar el 1952, havent estat degà de la facultat des del 1936. Després de jubilar-se, va ser canceller de la universitat en el període 1953-1959.
El 1945 va ser un dels fundadors de la Societat Matemàtica del Canadà. Tenia una memòria fenomenal per retenir els noms del seus alumnes i els seus mètodes pedagògics eren poc usuals. La seva aportació a la millora de l'ensenyament de les matemàtiques al Canadà va ser molt important.
Beatty és recordat, sobre tot, per les seqüències de Beatty, unes seqüències d'enters que ja havien estat observades per lord Rayleigh el 1877 i de les que ell en va descobrir propietats sorprenents el 1926. Aquestes seqüències encara continuen sent objecte d'estudi en teoria de nombres.

## Referències

* ↑ Kimberling i Stolarsky, 2016, p. 267.
* ↑ Robinson, 1971, p. 489.
* ↑ Robinson, 1971, p. 490.
* ↑ Mendelsohn, 1986, p. x.
* ↑ Gardner, 1997, p. 21.
* ↑ Havil, 2016, p. 261.
* ↑ Simpson, 1991, p. 361.
* ↑ Technau, 2018, p. 1 i ss.

## Bibliografia

* Gardner, Martin. Penrose Tiles to Trapdoor Ciphers: And the Return of Dr Matrix (en anglès). Mathematical Association of America, 1997. ISBN 0-88385-521-6.
* Havil, Julian. The Irrationals (en anglès). Princeton University Press, 2016. ISBN 978-0-691-14342-2.
* Kimberling, Clark; Stolarsky, Kanneth B. «Slow Beatty Sequences, Devious Convergence, and Partitional Divergence» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 123, Num. 3, 2016, pàg. 267-273. DOI: 10.4169/amer.math.monthly.123.3.267. ISSN: 0002-9890.
* Mendelsohn, N.S. «The unusual teaching methods of Samuel Beattv» (en anglès). Congrés Annuel de la Socièté canadienne d'histoire et de philosophie des mathèmatiques, 1986.
* Robinson, G de B. «Samuel Beatty» (en anglès). Canadian Mathematical Bulletin, Vol. 14, Num. 4, 1971, pàg. 489-490. DOI: 10.4153/CMB-1971-086-. ISSN: 0008-4395.
* Simpson, R.J. «Disjoint covering systems of rational Beatty sequences» (en anglès). Discrete Mathematics, Vol. 92, Num. 1-3, 1991, pàg. 361-369. DOI: 10.1016/0012-365X(91)90293-B. ISSN: 0012-365X.
* Technau, Marc. On Beatty sets and some generalisations thereof (en anglès). Würzburg University Press, 2018. ISBN 978-3-95826-088-7.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Samuel Beatty» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Sant Esteve de Montesclado

Sant Esteve de Montesclado és l'església parroquial barroca del poble de Montesclado, en el terme municipal de Farrera, a la comarca del Pallars Sobirà. Està situada al sector de ponent del petit nucli. Va substituir Sant Esteve Vell de Montesclado situada al cementiri, al nord-est de la població, i que avui està en ruïnes

## Descripció

Església d'una sola nau amb capelles laterals, coberta amb volta d'aresta que descansa sobre petites mènsules. La capçalera està orientada a migdia i la porta d'accés, de mig punt, es troba als peus de la nau, a la base del campanar, formant un petit atri. És a dir, que l'accés a l'església es fa a través del campanar, que s'aixeca a l'extrem de la nau i presenta una base quasi quadrada que es transforma, a la part superior, en trapezoidal bastant irregular. A la part superior s'obren dos pisos de finestres de mig punt, parcialment cegades les del pis inferior. Un petit capitell de llicorella corona el campanar. Exteriorment, el mur lateral est de la nau és arrodonit. L'aparell, de mida petita i pissarrós, és recobert per arrebossat en alguns punts. A l'interior decoren la capçalera uns frescos contemporanis, obra del pintor J. Verdaguer. Durant la guerra civil Sant Esteve va patir greus danys.
Formant part de la paret de l'absis trobem una pintura mural de Sant Esteve de Montesclado del 1970 en un bon estat de conservació.

## Història

Originalment, Sant Esteve de Montesclado estava situada als afores del poble. Era una església de cementiri, de la que encara queden restes. Les primeres notícies de l'església són del 1314, quan fou objecte de visita dels deganats de l'arquebisbe de Tarragona, quan formava part del deganat de Cardós. Al principi del segle xvi, la rectoria de Montesclado, juntament amb la de la Glorieta (de Montesclado), regida per Joan Castell, era valorada en 10 lliures i 2 sous, i pertanyia a l'oficialitat de Tírvia.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Esteve de Montesclado». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981. (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «València d'Àneu». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# Ruda de muntanya

La ruda de muntanya (Ruta montana) és una espècie dins la família dels cítrics.
És molt aromàtica d'olor forta. Planta perenne lignificada a la base de 15 a 60 cm d'alçada. Les fulles, glauques i glabres, estan dividides en segments estretament linears. Floreix de maig a agost amb flors petites i grogues. Fruit en càpsula subglobosa.
És de distribució mediterrània. Als Països Catalans es troba en arenys fluvials, clapers, brolles clares de sòls pedregosos, etc. A les Balears només es troba a Mallorca. Viu des del nivell del mar fins als 1.200 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
# Sant Salvador de les Pallargues

Sant Salvador de les Pallargues és l'església parroquial de les Pallargues, al municipi dels Plans de Sió (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici de l'església està situat a un dels carrers principals del nucli, davant d'una petita plaça, realitzat amb paredat i coberta a dues aigües.
A la façana està ubicada la portalada principal, realitzada amb arc rebaixat amb la dovella central decorada, envoltada per dues pilastres adossades que culminen amb dos pinacles laterals, els quals flanquegen un frontó central on apareix la data de construcció, l'any 1872. Per damunt la portalada es troba un rosetó que desenvolupa la funció d'il·luminar l'interior de l'església, una altra obertura circular de petites dimensions per sobre d'aquest, i un alt relleu a la part superior amb la representació del Salvador a qui està consagrat el temple. Finalment, a l'alçada de la coberta, apareixen dos pinacles com a elements decoratius.
A l'esquerra de la façana hi ha situada la torre-campanar, de planta quadrada i dividida en quatre cossos mitjançant la presència de motllures, destacant als cantells de la part superior la presència d'un rebaix acabat amb punta a la part inferior. Al segon cos del campanar, hi ha la presència d'una petita obertura en forma d'espitllera amb arc de mig punt, i a l'últim cos es troben quatre obertures amb arc de mig punt on s'han ubicat les campanes.

## Història

L'església parroquial de Sant Salvador fou reconstruïda recentment tot seguint un estil neoclàssic. A la llinda de la porta es pot llegir la data de 1872.

## Referències

* 1 2 3 4 «Església parroquial de Sant Salvador de les Pallargues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2016].
# Sant Salvador de les Bordes d'Estavill

Sant Salvador de les Bordes d'Estavill (o, simplement, Sant Salvador d'Estavill) és una església romànica del terme municipal de la Torre de Cabdella a la comarca del Pallars Jussà. Fins al 1970 pertanyia a l'antic terme de la Pobleta de Bellveí. Està situada a l'antic grup de construccions conegut com les Bordes d'Estavill, a migdia del poble d'Estavill.
L'església de Sant Salvador no està gens documentada al llarg de la història.
No en queden gaires restes, però permeten de veure una església petita i primitiva, d'una sola nau una mica disforja, quasi trapezoïdal, i absis que pretén ser semicircular, però no acaba de ser-ho ben bé.
Devia ser coberta amb volta de canó, la qual, ensorrada, no permet acabar de veure del tot bé com era el conjunt. Una sola finestra, d'una sola esqueixada, s'obria en tota l'església, a la part oriental del mur meridional. La porta presenta una factura una mica més moderna que la resta, de manera que es pot dir que el conjunt és datable al segle x, i la porta pot pertànyer al xii.

## Bibliografia

* CASES I LOSCOS, Maria Lluïsa i ROIG I DEULOFEU, Albert. "Sant Salvador d'Estavill". Dins El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sadankheri

Sadankheri fou un estat tributari protegit, un thakurat garantit pels britànics, a l'agència de Bhopal, governat per un thakur rajput bargujar. Tenia una superfície de 5 km² i una població el 1881 de 630 habitants.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Saga völsunga

La Saga völsunga o Saga dels volsungs és un text islandés en prosa de la fi del s. XIII, cap a l'any 1270.
Relata les aventures de l'heroi germànic Sigurd, que mata el drac Fafnir al bruguerar de Gnita, i així s'apodera d'un tresor màgic. Correspon a una versió més arcaica del tema que apareix en el Cantar dels nibelungs (una epopeia de l'alt alemany mitjà molt semblant a la Saga volsunga, però escrita en vers, que narra la destrucció dels burgundis).
Es basa en poesies tradicionals anteriors, algunes de les quals es repleguen en l'Edda poètica. És per això que alguns estudiosos agrupen aquesta saga dins de les anomenades «sagues dels temps antics» (fornaldarsögur), caracteritzades per incloure-hi elements mitològics i fantàstics.

## Bibliografia i referència

* Anònim (1998), Saga de los volsungos, (trad.) Javier I. Díaz Vera, editorial Gredos, Madrid, ISBN 9788424919795.

## Enllaços externs

* Texto inglés, con índice electrónico, en el Proyecto Perseus; se pueden emplear los rótulos activos focus (para el texto en nórdico antiguo) y load (para el texto bilingüe)
* Poema de Gudrun: texto francés, con introducción en el mismo idioma, en el sitio web de Philippe Remacle (1944-2011)
* Vǫlsunga saga: The saga of the Volsungs. The Icelandic Text According to MS Nks 1824 b, 4° With an English Translation, Introduction and Notes by Kaaren Grimstad. 2nd ed. AQ-Verlag, Saarbrücken 2005.
# San Carlos

«San Carlos» té aquests significats:
* Toponímia:
** San Carlos (Arizona), localitat estatunidenca de l'estat d'Arizona
** San Carlos (Califòrnia), localitat estatunidenca de l'estat de Califòrnia
** San Carlos (Mèxic), localitat de Mèxic
** San Carlos (Nicaragua), localitat de Nicaragua
** San Carlos (volcà), cim de l'illa de Bioko, al país africà de Guinea Equatorial
** San Carlos (Texas), localitat estatunidenca de l'estat de Texas
** San Carlos (Uruguai), localitat d'Uruguai
** San Carlos (Veneçuela), localitat de Veneçuela
** San Carlos de Bariloche, localitat de l'Argentina
** San Carlos de Puno, localitat de Perú
** San Carlos del Valle, localitat espanyola de Ciudad Real
** San Carlos Park, localitat estatunidenca de l'estat de Florida
** São Carlos, localitat de São Paulo, Brasil
** Reserva índia de San Carlos, reserva índia al sud-est d'Arizona (Estats Units)
* Miscel·lània:
** Col·legi de Cirurgia de San Carlos, institució dedicada a l'ensenyança de la cirurgia i la medicina fundada a Madrid l'any 1771
** Teatro Nacional de São Carlos, teatre d'òpera de Lisboa
# Casa Mostatxo

Casa Mostatxo és una masia del poble de Castissent, a l'antic terme de Fígols de Tremp, pertanyent actualment al municipi de Tremp. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia que disposa de capella, forn, corrals, pallers i coberts, tot estructurat al voltant de l'habitatge i de dos patis: un pel bestiar i l'altre per tasques agrícoles a batre, ventar, etc. L'habitatge és quadrangular i s'aixeca sobre tres plantes i golfes. Està construït amb pedra del país sense treballar rejuntada amb fang. Les parets estan sense arrebossar. Les obertures, amb llinda de fusta, es distribueixen de manera desendreçada. La porta principal es troba a la façana nord, oberta al pati enllosat i acabada amb arc adovellat construït amb maó.
Al nord-est de l'habitatge s'annexa una nau quadrangular que consta de planta i sobreteulada. Comparteix característiques constructives amb l'edifici principal. A la primera planta es troba la capella amb la porta acabada amb arc de pedra adovellat.

## Referències

* 1 2 «Casa Mostatxo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Casa Mostatxo al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Partícula

* Per a altres significats, vegeu «Partícula (desambiguació)».
En ciències físiques, una partícula és un petit objecte localitzat al qual se li poden atribuir diverses propietats físiques tals com volum o massa. La paraula pren un sentit general que es refina segons l'aplicació que se'n necessiti en cadascun dels camps científics.
Que un objecte es pugui considerar una partícula o no depèn de l'escala del context; si la mateixa mida de l'objecte és petita o negligible, o si les propietats geomètriques i estructura són irrellevants, llavors es pot considerar una partícula. Per exemple, els grans de sorra d'una platja es poden considerar partícules perquè la mida d'un gra de sorra (~1 mm) és negligible si es compara amb la platja i, a més, les característiques solen ser irrellevants davant del problema plantejat. Tanmateix, els grans de sorra no serien considerats partícules si es comparessin amb el buckminsterful·lerè, per exemple (~1 nm).

## Mida de les partícules en la piròlisi

La mida de la partícula és un paràmetre important que té influencia sobre el resultats de la piròlisi mitjançant la transmissió de calor. Per una mida de partícula entre 0,21-0,84 nm, la transmissió de calor és molt ràpida. Per una mida mitjana de partícula produeix una gran quantitat de quitrans. Això es pot deure al fet que les partícules amb una mida intermèdia no s'escalfen tan ràpidament i les més petites se sobreescalfen o surten del reactor amb el corrent de gas. Per a les partícules més grosses es tenen alts rendiments d'hidrocarburs i hidrogen, ja que aquestes queden retingudes més temps, produint principalment gasos i disminuint el rendiment del residu.

## Referències

* ↑ «Particle». AMS Glossary. American Meteorological Society. Arxivat de l'original el 2012-03-30. [Consulta: 26 novembre 2012].
* ↑ «Particles». AMS Glossary. American Meteorological Society. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 26 novembre 2012].
* ↑ «Particle». Dictionary.com.

## Vegeu també

* Partícula elemental
* Partícula subatòmica
* Partícula composta
* Antipartícula
Viccionari
# Godzilla contra Gàinga

Godzilla contra Gàinga és una pel·lícula japonesa del director de cinema Jun Fukuda estrenada el 1972. Ha estat doblada al català.

## Argument

Dels extraterrestres, vinguts d'un sistema nebulós destruït, planifiquen la invasió del planeta Terra prenent com a cobertura un parc d'atraccions per a nens. En realitat, la torre Godzilla que han construït els serveix a controlar Gàinga i King Ghidorah que ho destrueixen tot al seu pas. Godzilla i el seu amic Anguirus intenten aturar els dos monstres de l'espai.

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ «Godzilla versus Gigan». The New York Times.