OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llengües mixteques

Les llengües mixteques són una subfamília de les llengües otomang del centre i sud-est de Mèxic, parlades en els estats de Mèxic, Puebla, Guerrero i Oaxaca. Des del punt de vista lingüístic aquest grup inclou tant al mixteca, com al cuicatec, com al triqui i probablement també l'amuzgo.

## Descripció
### Fonologia

El proto-mixteca va ser reconstruït inicialment per Longacre (1957) l'inventari consonàntic reconstruït ve donat per:
| | Bilabial | Bilabial | Dental | Dental | Palatal | Palatal | Velar | Velar | Labiovelar | Labiovelar | Glotal | Glotal |
| Nasal | *m | *m | *n | *n | *ñ | *ñ | | | | | | |
| Oclusiva | | | *t | *d | | | *k | *g | *kʷ | *gʷ | *ʔ | *ʔ |
| Fricativa | | | *θ | *θ | | | *x | *x | *xʷ | *xʷ | | |
| Aproximant | | | *l | *l | *y | *y | | | *w | *w | | |

### Comparació lèxica

Els numerals següents mostren les diferències entre les llengües mixteques i la divergència entre elles:
| GLOSA | Llengües mixteques | Llengües mixteques | Llengües mixteques | Llengües mixteques | Llengües mixteques | Llengües mixteques | Llengües mixteques | Triqui | Amuzgo | Amuzgo | PROTO- MIXTECA |
| GLOSA | Amoltepec | S. Lucía | S. Tlaxiaco | Mixtepec | Metlatónoc | N. Tlaxiaco | Peñasco | Copala | Guerrero | S. Pedro | PROTO- MIXTECA |
| 'un' | ĩ ĩ² | ĩ`ː | ɨ$^3$ɨn$^3$ | ĩ ĩ | ĩː | ĩ´ĩ´ | ʔī̃̄ĩ̄ | ʔɔ² | kwi² | nkwi⁵ | |
| 'dos' | uu² | ūː | u$^3$wiʔ$^4$ | ùvì | ùvì | úù | ʔūù | wih¹ | we$^4$ | we¹ | *wi |
| 'tres' | u²ni² | ūnì | u$^3$niʔ$^4$ | ùnì | ùnì | ũ´nĩ̀ | ʔũ̄nĩ̀ | waʔnũh¹ | ndʲeː$^{53}$ | n¹dʲe³ | *ʔni |
| 'quatre' | ku²mi$^{21}$ | kṹũ̄ | ku$^4$miʔ$^4$ | kùmǐ | kùmí | kũ´ũ̀ | kũ̄ũ̀ | kɜ̃ʔɜ̃h¹³ | ɲe$^4$kieː$^{53}$ | ɲe¹nke³ | *kʲũ (?) |
| 'cinc' | ũ²ʔũ² | ũ ̀ʔũ ̀ | uʔ$^3$unʔ$^4$ | ũ ̀ʔũ ̀ | ũ ̀ʔũ ̀ | ũ´ʔũ` | ʔũ̄ʔũ̀ | ʔũʔ¹ | ʔom$^4$ | ʔon¹ | *ʔom |
| 'sis' | i²ɲu² | ìɲù | i$^4$ɲuʔ$^4$ | ìɲù | ìɲù | ĩ´yũ` | ʔĩ̄ɲù | watɜ̃ʔ¹ | yom$^4$ | yon¹ | *ñu (?) |
| 'set' | u²ʦa² | ūhʲà | u$^3$ʃaʔ$^4$ | ùʦà | ùhà | úhà | ʔūxɑ̀ | ʧih² | ntʲ$^4$kieːʔ$^3$ | n¹tʲkeʔ³ | *kʲaʔ (?) |
| 'vuit' | u²ɲa² | ūná | u$^4$naʔ$^4$ | ùnà | ùnà | ũ´nã̀ | ʔũ̄nɑ̃̀ | tũh² | ɲẽː$^{52}$ | n¹ɲe³ | *ña |
| 'nou' | ĩ¹ĩ¹ | ĩ ̄ː | ɨ$^4$ɨnʔ$^4$ | ĩ `ĩ ` | ĩ ĩ` | ĩ´ĩ` | ʔĩ̄ì | ũː² | ɲʲẽː$^{52}$ | n¹ɲhe³ | ʔɨ̃ |
| 'deu' | u²ʦi² | ūhì | u$^4$xiʔ$^4$ | ùʦì | ùhì | úʃì | ʔūʂì | ʧiʔ² | ki$^4$ | nki¹ | *ki |
En la taula anterior els nombres denoten tons, un nombre solament és un to de nivell i dos nombres junts un to de contorn (els nivells van del més alt "1" al més sota "3" o "4"). Per a les llengües mixteques també s'han emprat diacrítics sobre les vocals per marcar els tons. En general la taula usa l'Alfabet Fonètic Internacional com a transcripció amb dues excepcions: /y/ = AFI //j/ i /ñ/ = AFI //ɲ/.

## Referències

* ↑ «Oto-Manguean numerals (Eugene Chan)». Arxivat de l'original el 2012-02-05. [Consulta: 14 desembre 2013].
* ↑ Otomanguean numerals (Metaverse)

## Bibliografia

* Daniel Silverman (1993): "Labiality in Mixtecan - A Unified Treatment" Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Longacre R E (1957). Proto-Mixtecan, Indiana University Research Center in Anthropology, Folklore, and Linguistics No. 5. Bloomington: Indiana University Press.
# Llista d'entitats de cultura popular de Sabadell

La següent llista d'entitats de cultura popular de Sabadell mostra un compendi de les diferents entitats de cultura popular de la ciutat de Sabadell, cocapital del Vallès Occidental. S'hi inclouen entitats de diversos àmbits de la cultura popular com les entitats de balls de diables, bestiari festiu, castellers, balls i danses tradicionals –bastoners, esbarts dansaires, sardanistes–, geganters i capgrossos, música tradicional, pessebristes, puntaires, etc.

## Entitats

| Entitat | Àmbit | Ubicació | Fundació | Referències |
| Ball de Diables de Sabadell | Diables | Centre de Producció de Cultura Popular, Carrer de Ribot i Serra, 265 (la Creu Alta) | 1983 | |
| Bruixes del Nord | Diables | Avinguda de l'Alcalde Moix, 24 | | |
| Castellers de Sabadell | Castellers | Carrer dels Emprius, 13-15 | 1994 | |
| Diables de la Creu Alta | Diables | Carrer de Goethe, 16 (la Creu Alta) | 1983 | |
| Drac Baldomero de la Creu Alta | Bèstia de foc | | | |
| Forques de Can Deu | Diables | Carrer de Muntaner, 7 (Can Deu) | | |
| Gegants i Capgrossos de Sabadell | Gegants i capgrossos | Carrer de Sant Isidre, 140 Sabadell | 2006 | |
| Gegants i gralles de la Concòrdia | Gegants | Carrer de Lusitània, 91 (la Concòrdia) | 1981 | |
| Gegants de Covadonga | Gegants i capgrossos | Carrer de Covadonga, 380 (Covadonga) | 1989 | |
| Gegants de Gràcia | Gegants i capgrossos | Carrer de Permanyer, 222, 1r (Gràcia) | | |
| Trabucaires de Gràcia - Colla antiga de Sabadell | Trabucaires | Carrer de Covadonga, 380 (Covadonga) | | |
| Trabucaires de Sabadell | Trabucaires | Carrer de Jacint Verdaguer, 127 | | |
| Colla dels Bastoners de Sabadell | Ball de bastons | Carrer dels Emprius, 7 | 1997 | [11] |

## Referències

* ↑ «Ball de Diables de Sabadell». Entitats Catalanes. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Bruixes del Nord». Bruixes del Nord. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Castellers de Sabadell». Webcasteller. Arxivat de l'original el 2012-06-15. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Diables de la Creu Alta». Diables de la Creu Alta. Arxivat de l'original el 2021-01-19. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Diables de la Creu Alta». Entitats Catalanes. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Forques de Can Deu». Entitats Catalanes. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Geganters de Covadonga». Entitats Catalanes. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Geganters de Gràcia». Entitats Catalanes. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Trabucaires de Gràcia». Entitats Catalanes. [Consulta: 29 maig 2012].
* ↑ «Trabucaires de Sabadell». Entitats Catalanes. [Consulta: 29 maig 2012].
# Llista de municipis d'Oristany

Aquesta és la llista dels 88 municipis de la província d'Oristany (Sardenya), amb el seu nom oficial en italià i el seu equivalent en sard.
| Nom sard | Nom italià |
| Abbasanta | Abbasanta |
| Bidumajore | Aidomaggiore |
| Ollasta Useddus | Albagiara |
| Abas | Ales |
| Àllai | Allai |
| Arborea | Arborea |
| Ardaule | Ardauli |
| Assolu | Assolo |
| Asuni | Asuni |
| Baradìle | Baradili |
| Boàtiri | Baratili San Pietro |
| Baressa | Baressa |
| Baulau | Bauladu |
| Biduniu | Bidonì |
| Bonàrcado | Bonarcado |
| Boroneddu | Boroneddu |
| Bosa | Bosa |
| Busache | Busachi |
| Crabas | Cabras |
| Cullieri | Cuglieri |
| Crucuris | Curcuris |
| Flùssio | Flusio |
| Fordongianus | Fordongianus |
| Genoni | Genoni |
| Bilartzi | Ghilarza |
| Gonnoscodina | Gonnoscodina |
| Gonnosnò | Gonnosnò |
| Gonnostramatza | Gonnostramatza |
| Làcuni | Laconi |
| Magumadas | Magomadas |
| Marrùbiu | Marrubiu |
| Masuddas | Masullas |
| Milis | Milis |
| Mòdolo | Modolo |
| Mogoredda | Mogorella |
| Mòguru | Mogoro |
| Montresta | Montresta |
| Margaxori | Morgongiori |
| Narbulia | Narbolia |
| Neunele | Neoneli |
| Norghiddu | Norbello |
| Nughedu | Nughedu Santa Vittoria |
| Nurachi | Nurachi |
| Nureci | Nureci |
| Ollasta | Ollastra |
| Aristanis | Oristano |
| Pramas | Palmas Arborea |
| Pau | Pau |
| Paule | Paulilatino |
| Pompu | Pompu |
| Arriora | Riola Sardo |
| Arruinas | Ruinas |
| Sàgama | Sagama |
| Samugheu | Samugheo |
| Arcidanu | San Nicolò d'Arcidano |
| Sant 'Eru | San Vero Milis |
| Santa Justa | Santa Giusta |
| Santu Lussurzu | Santu Lussurgiu |
| Iscanu | Scano di Montiferro |
| Sèdilo | Sedilo |
| Sèneghe | Seneghe |
| Senis | Senis |
| Sennariolo | Sennariolo |
| Siimajori | Siamaggiore |
| Siamanna | Siamanna |
| Siipiccia | Siapiccia |
| Sìmala | Simala |
| Simaghis | Simaxis |
| Sini | Sini |
| Siris | Siris |
| Soddie | Soddì |
| Solarussa | Solarussa |
| Sorradile | Sorradile |
| Sune | Suni |
| Tadasune | Tadasuni |
| Terrarba | Terralba |
| Tinnura | Tinnura |
| Tramatza | Tramatza |
| Tresnuraghes | Tresnuraghes |
| Ula | Ula Tirso |
| Uras | Uras |
| Useddus | Usellus |
| Santu Antoni Arruìnas | Villa Sant'Antonio |
| Bàini | Villa Verde |
| Biddanoa Truschedu | Villanova Truschedu |
| Biddaubrana | Villaurbana |
| Tzeddiani | Zeddiani |
| Tzorfuliu | Zerfaliu |

## Referències

* ↑ «Municipi a Oristano». [Consulta: 23 agost 2021].
# Llista de presidents de la Regió de Múrcia

El President de la Regió de Múrcia és el càrrec ocupat per un membre del Consell de Govern de la Regió de Múrcia i és elegit entre els seus membres per l'Assemblea Regional de Múrcia. S'encarrega de dirigir i coordinar l'acció del Consell de Govern murcià i respon políticament davant l'Assemblea.
| No. | Nom | Inici | Fi | Partit |
| 1. | Antonio Pérez Crespo | 1978 | 1979 | UCD |
| 2. | Andrés Henández Ros | 1979 | 1984 | PSOE |
| 3. | Carlos Collado Mena | 1984 | 1993 | PSOE |
| 4. | María Antonia Martínez García | 1993 | 1995 | PSOE |
| 5. | Ramón Luis Valcárcel Siso | 1995 | 2014 | PP |
| 6. | Alberto Garre López | 2014 | 2015 | PP |
| 7. | Pedro Antonio Sánchez | 2015 | 2017 | PP |
| 8. | Maria Dolores Pagán | 2017 | 2017 | PP |
| 9. | Fernando López Miras | 2017 | | PP |

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 580. ISBN 84-930048-0-4.
# Lluís Casamitjana Colominas

Lluís Casamitjana Colominas (Barcelona, 11 de novembre de 1926 - Barcelona, 7 de desembre de 2007), més conegut com a Casamitjana, va ser un autor de comics, va treballar per l'editorial Bruguera com a dibuixant i com a director artístic. Un dels personatges de còmic més coneguts que ha dibuixat es El Capitán Trueno.

## Biografia

Lluís Casamitjana, va néixer a Barcelona l'11 de novembre del 1926, un dels primers treballs comercials que se li coneixen són per l'almanac Ave Maria de 1951 publicat per l'editorial Ave María. A més d'algunes altres editorials va dibuixar per l'editorial Toray alguns quaderns de la sèrie de còmic femení Alicia.
El 1957 dibuixar en sis dels números de la revista de còmic d'humor Selecciones d'Humor del DDT que editava l'editorial Bruguera. En aquesta editorial foren moltes i diverses les capçaleres en les quals va dibuixar, una de les més conegudes fou la d'El Capitan Trueno Extra, en aquesta publicació va dibuixar l'interior de diversos números i les portades d'uns quants altres, així com completar algunes pàgines d'alguns episodis d'altres dibuixants. Posterior-ment va ocupar el lloc de Director Artístic.

## Referències

* ↑ Castellet, Manuel. «Lluís Casamitjana i Colominas, el dibuixant de còmics afincat a Sant Gervasi», 26-06-2022. [Consulta: 25 agost 2022].
* 1 2 «Lluís Casamitjana Colominas» (en (castellà)). Félix Cepriá. Ampliada per Jordi Manzanares, 2008. [Consulta: 27 febrer 2019].
* 1 2 Rodriguez, Armonia. El gran libro de El Capitan Trueno. Barcelona: Ediciones B, març 2006. ISBN 84-666-2276-4.
# Llista de joguines

Hi ha moltes menes de joguines i d'estris associats a activitats lúdiques. La llista present no és exhaustiva.

## Joguines tradicionals

* Ànec de goma
* Avió de paper
* Bala (joc)
* Baldufa
* Ballaruga
* Barqueta de paper
* Bòlit
* Brunzidor de botó
* Carrau
* Cavallet de joguina
* Cèrcol (joguina)
* Diàbolo
* Estel (màquina)
* Gronxador
* Impulsor vibratori
* Instrument musical de joguina
* Io-io
* Io-io de paper
* Marioneta
* Molinet de vent
* Nina (joguina)
* Parxís
* Patinet
* Pilota
* Sarbatana
* Sonall
* Tobogan
* Tirador
* Tricicle (vehicle)
* Trompitxol

## Joguines populars des de l'any 1900

* Barbie
* Frisbee
* Futbolí
* Hula hoop
* Pistola d'aigua

### Joguines amb motor "de corda"

Les joguines amb motor de corda (un motor com el dels rellotges mecànics, basat en l'energia que emmagatzema una molla espiral) daten del voltant de l'any 1829, introduïdes per Ernst Paul Lehmann.

## Joguines exòtiques

* Bumerang
* Sevivon
* Weet-weet

## Models de vehicles. Lliures o en pistes especials

* Scalextric
* Tren de corda
* Tren elèctric (joguina)

## Jocs de construcció

* Lego
* Meccano
* Tente

## Joguines científiques i instruments òptics

* Pin Art
* Baldufa regiradora
* Calidoscopi
* Càmera fosca
* Giroscopi
* Imant
* Joc de química
* Llanterna màgica
* Lupa
* Microscopi
* Pèndol de Newton
* Pissarra màgica
* Praxinoscopi
* Slinky
* Taumàtrop
* Zoòtrop

## Jocs en general (amb joguines o sense)

* Arrencar cebes
* Cavall fort
* cuineta (fireta, coucuineta, coucuinetes, coudinar, coudineta, coudinetes, counyam, escuradeta o fregasseta). Joc de jugar a comprar i vendre i a cuinar. També se'n pot dir fer pastetes o fer dinarets quan es tracta de simular la preparació d'un plat o d'un àpat. Tot hi serveix per a jugar, sobretot la sorra, les pedretes, les fulles de col, les herbes de marge de tota mena, l'aigua, les aglans, les flors... s'arreplega allò que hi ha a l'abast per a jugar i la imaginació de la mainada fa la resta.
* Fet i amagar
* Joc de plegar el cordill
* Pare carabasser

## Jocs de sobretaula i saló

* Joc de l'oca
* Monopoly
* Parxís

## Museus i rànquings

* Museu de Joguets i Autòmats
* Museu del Joguet de Catalunya
* National Toy Hall of Fame

## Fabricants

* Indústria valenciana de la joguina
* Payà
* Famosa

## Referències

* ↑ Jürgen Cieslik; Marianne Cieslik. Lehmann toys: the history of E.P. Lehmann, 1881-1981. New Cavendish Books, març 1982, p. 68–. ISBN 9780904568400 [Consulta: 18 abril 2011].
# Lluís Sales

Lluís Sales (València, 20 d'abril de 1745 - Navaixes, Alt Palància, 10 de setembre de 1807), fou un religiós valencià de l'orde de Predicadors.

## Biografia

Estudià gramàtica i filosofia a la universitat de València, i prengué l'hàbit en el convent de Sant Doménec d'aquesta ciutat el 23 d'octubre de 1761. Després de completar el curs de filosofia emprengué el de teologia, però abans de concloure'l respongué voluntari a una convocatòria de missioners per a Califòrnia, i partí del convent a l'octubre del 1770. A Califòrnia va fundar la missió de San Miguel, on va romandre fins que se li va concedir la tornada al seu convent, a l'octubre del 1790. El 1806 fou elegit prior del convent de Sogorb. Aquí va caure malalt d'una malaltia respiratòria i hagué de tornar a València, i al cap de poc, ja pernoliat, va anar a prendre les aigües a Navaixes, on va morir.

## Obres

* Noticias de la provincia de la California, València, Imp. de Orga, 1794
Aquesta és la seua única obra impresa, i comprén tres parts: en la primera descriu el territori, la seua extensió, altura, longitud, ports, arbres, fruits, pesca, quadrúpedes, insectes, herbes medicinals, costums dels indis, malalties, curanderos, enterraments, festes, etc.; en la segona tracta de quina manera s'hi va introduir el govern i la religió, i en la tercera dels avanços dels dominics i de l'estat general de la província.
Segons J. P. Fuster, deixà també els següents manuscrits inèdits:
* Mapa particular de lo interior de la provincia, y otro de lo exterior de la costa oriental y occidental (perdut en morir l'arquebisbe Fabián y Fuero, a qui l'autor l'havia prestat)
* Diario de su viage desde que salió de Valencia hasta su regreso
* Instrucción fácil para la reducción de los gentiles
* Notas críticas a la Vida que se imprimió en Méjico en 1784 en un tomo en 4º del P. Junípero Serra, mallorquín, misionero que fue de dicha provincia de California, en las que rebate muchas falsedades…

## Referències

* 1 2 Fuster, Just Pastor. Biblioteca valenciana de los escritores que florecieron hasta nuestros días. (en castellà). Tom 2. València: Imp. Ildefonso Mompié, 1830, p. 295 s.
* ↑ Esponera Cerdán, Alfonso. Presencia del valenciano convento de Predicadores en la América de la segunda mitad del siglo XVIII: fray Luis de Sales O. P. (1745-1807) (en castellà). Tesi doctoral. Departament d'Història Moderna, Universitat de València, 1996.
# Cameronita

La cameronita és un mineral d'argent, coure i tel·luri. El seu nom fa honor al professor Eugene Nathan Cameron (1910-1999), de la Universitat de Wisconsin, que la reconegué com un nou mineral. Fou descrita per A.C. Roberts, D.C. Harris, A.J. Criddle i W.W. Pinch el 1986 a partir d'una mostra obtinguda a la mina Good Hope, Colorado, EUA.

## Característiques

Químicament és un tel·lurur d'argent i coure, de fórmula AgCu₇Te$_{10}$, de color gris i una duresa de 3,5 a 4 a l'escala de Mohs. La seva densitat és de 7,144 g/cm³. Cristal·litza en el sistema tetragonal i la seva lluentor és metàl·lica.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cameronita pertany a «02.DB: Sulfurs metàl·lics, M:S = 2:3» juntament amb els següents minerals: antimonselita, bismutinita, guanajuatita, metastibnita, pääkkönenita, estibina, ottemannita, suredaïta, bowieïta, kashinita, montbrayita, edgarita i tarkianita.

## Formació i jaciments

La cameronita només s'ha trobat fins ara en uns filons hidrotermals que contenien tel·luri de la mina Good Hope, al districte Vulcan, Colorado, Estats Units. Apareix associada amb pirita, vulcanita, rickardita i tel·luri.

## Referències

* ↑ «Cameronite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 abril 2014].
* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 7 maig 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Cameronite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 7 maig 2012].
* ↑ «Cameronite» (en anglès/francès). The EUROMIN project. [Consulta: 7 maig 2012].

## Enllaços externs

* Imatge d'una cameronita a Mindat
# Nacionalitat andorrana

La nacionalitat andorrana es basa en el principi del ius sanguinis. La doble nacionalitat no està permesa.

## Nacionalitat andorrana d'origen

Són andorrans d'origen:
* els nascuts a Andorra, si almenys un dels pares és andorrà.
* els nascuts a l'estranger, si almenys un dels pares és andorrà i nascut a Andorra.
* els nascuts a Andorra, si almenys un dels pares és nascut al país, a condició que el progenitor o els progenitors sota l'autoritat del qual o dels quals està legalment sotmès tinguin la seva residència principal i permanent a Andorra a la data del naixement de l'individu.
* els trobats a Andorra o nascuts a Andorra de pares desconeguts. En aquest cas, la nacionalitat es perd quan es compleixen certes condicions.
* els nascuts a Andorra de pares apàtrides o estrangers i a qui les lleis estrangeres no li atribueixen la nacionalitat de cap dels pares. En aquest cas, la nacionalitat es perd quan es compleixen certes condicions.
* els nascuts a Andorra de pare i mare estrangers, si almenys un dels seus progenitors té la seva residència principal i permanent a Andorra a la data de naixement de l'individu i l'hi ha tinguda durant els deu anys que han precedit aquest naixement. En aquest cas, s'obté la nacionalitat andorrana provisional, que es pot perdre si no es compleixen certes condicions.

## Nacionalitat andorrana per adquisició

Es pot adquirir la nacionalitat andorrana:
* per adopció
* per la nacionalitat andorrana d'un progenitor o d'un avi
* per matrimoni
* per naturalització
* per naturalització d'un dels progenitors

## Pèrdua de la nacionalitat

Perden la nacionalitat andorrana:
* els que adquireixen voluntàriament una nacionalitat estrangera.
* els menors d'edat que esdevenen sotmesos a la pàtria potestat exclusiva d'un estranger, del qual obté la nacionalitat.
* els que s'enrolen voluntàriament a un exèrcit estranger sense l'autorització del Govern.
* els que exerceixen un càrrec electiu o polític en un Estat estranger.

## Referències

* 1 2 «Decret legislatiu del 28-3-2007 de publicació del text refós de la Llei qualificada de la nacionalitat, del 5 d'octubre de 1995, amb les seves modificacions successives.». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra [Consulta: 20 abril 2017].
* 1 2 «Nacionalitat». Justícia i Interior - Govern d'Andorra. [Consulta: 20 abril 2017].
# Calle 23 (l'Havana)

Calle 23 (en català carrer 23) travessa el Vedado des del Malecón fins a l'Avinguda 41. Antigament va ser una zona de pedreres i va arribar a la màxima esplendor arquitectònica, urbanística i cultural durant la dècada dels 40 i 50 del segle xx.
Podem destacar la part del carrer anomenat "La Rampa" que va des del Malecón fins al carrer L. Durant la dècada dels 50, en aquest carrer, que fa costa, i en els carrers propers hi havia tots els clubs nocturns, restaurants, bars, cabarets, etc de moda.
En l'actualitat als dos costats de la rampa hi ha grans hotels com el Nacional, Habana Libre, Capri, Victoria; els principals cinemes de la ciutat, com El Yara i La Rampa, així com diverses estacions de ràdio i televisió, alguns ministeris, com el de Salut Pública o el de Treball; agències de premsa, restaurants, galeries d'art, centres d'exposicions, clubs i discoteques als quals acudeixen centenars de joves els caps de setmana

## Edificis destacables

* Les voreres de La Rampa
La Rampa té àmplies voreres de granit i mosaics policroms que les adornen, on estan incrustades, com a llegat a tots els ciutadans, pintures de més de 20 famosos artistes de la plàstica cubana, entre ells Cundo Bermúdez, Amelia Peláez, René Portocarrero i Wifredo Lam.
* Gelateria Coppelia
És un edifici de formigó de l'arquitecte Mario Girona. Té forma d'aranya i va ser inaugurat el 4 de juny de 1966 i conegut també com La Catedral del Gelat, aquesta gelateria també s'ha fet famosa per sortir al film Fresa y chocolate.
* El pavelló de Cuba
Es va edificar el 1963, en només 70 dies, i ha acollit importants esdeveniments, com la Primera Mostra de la Cultura Cubana, el 1967, i, en aquest mateix any, l'important Saló de Maig, que va portar a Cuba des de París el que en el món es feia en el camp de les arts plàstiques. Avui continua sent un dels llocs culturals més concorreguts de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Calle 23 (Vedado)» (en espanyol). EcuRed. [Consulta: 9 març 2013].
* ↑ «Calle la Rampa de la Habana» (en espanyol). elcomercio.es. Arxivat de l'original el 2011-12-20. [Consulta: 9 març 2013].
* 1 2 Teresa Valenzuela. «La Rampa de todos» (en espanyol). El blog de María Elena, 23-11-2010. [Consulta: 9 març 2013].
* ↑ «Heladería Coppelia» (en espanyol). EcuRed. [Consulta: 9 març 2013].

## Enllaços externs

* Los sesenta en la rampa, Revista de literatura Clarín.
* La Rampa, Habana por dentro
* Taconear la Rampa, DestinoCuba
Viccionari
# Llista de municipis d'Olbia-Tempio

Aquesta és la llista dels 26 municipis que formaven la província d'Olbia-Tempio (Sardenya), amb el seu nom oficial en italià i el seu equivalent en gal·lurès i sard.
| Italià | Gal·lurès (Sard central) |
| Aggius | Agghju (Azos) |
| Aglientu | Santu Franciscu d'Aglièntu |
| Alà dei Sardi | Alà |
| Arzachena | Alzachena (Altzaghena) |
| Badesi | Badesi |
| Berchidda | Bilchidda (Belchidda) |
| Bortigiadas | Bultigghjata (Bortigiadas) |
| Buddusò | Buddusò |
| Budoni | Budòni (Budùne) |
| Calangianus | Calagnani (Calanzanus) |
| Golfo Aranci | Figari |
| La Maddalena | A Madalena (Sa Madalena) |
| Loiri Porto San Paolo | Lòiri-Poltu Santu Paulu (Loèri) |
| Luogosanto | Locusantu (Logusantu) |
| Luras | Lùrisi (Luras) |
| Monti | Monti (Monte) |
| Olbia | Tarranoa (Terranoa) |
| Oschiri | Òscari (Oscheri) |
| Padru | Patru (Padru) |
| Palau | Lu Palau |
| Sant'Antonio di Gallura | Sant'Antoni (Santu Antoni'e Calanzanus) |
| Santa Teresa Gallura | Lungoni (Lungone) |
| San Teodoro | Santu Tiadoru (Santu Deadoru) |
| Telti | Telti (Teltis) |
| Tempio Pausania | Tèmpiu |
| Trinità d'Agultu e Vignola | Trinitai e Vignola (Trinidade) |

## Referències

* ↑ «Italy: Province of Olbia-Tempio - Guide». [Consulta: 8 agost 2021].
# Llista de Creus de Sant Jordi/2000/Entitats
#### Entitats

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Entitat | Wikidata | Descripció |
| Companyia de Maria-Lestonnac | Q2275434 | |
| Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Industrial de Barcelona | Q2750060 | Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Industrial |
| Diari de Vilanova | Q5271838 | diari local |
| Ràdio Associació de Catalunya | Q9071531 | Societat cooperativa fundada l'any 1924 |
| Associació d'Amics de Sant Pere de Ponts | Q11907001 | |
| Federació de Cors de Clavé | Q11921692 | |
| Moviment Rialles de Catalunya | Q11937742 | |
| Honorable Col·legi de Cerers | Q17606437 | |