OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amor i sexe (pel·lícula de 1985)

Amor i sexe (títol original: Movers and Shakers) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per William Asher, estrenada l'any 1985. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un productor de Hollywood promet, al llit de mort, al seu millor amic que tirarà endavant un projecte basat en un llibre de gran èxit titulat "L'amor en el sexe". Per a això haurà de reunir un equip per confeccionar un guió i rodar la pel·lícula. Entrarà en contacte amb els més variats personatges, estrelles de la indústria cinematogràfica, histèrics i egocèntrics, que haurà de convèncer perquè s'impliquin.

## Repartiment

* Walter Matthau: Joe Mulholland
* Charles Grodin: Herb Derman
* Vincent Gardenia: Saul Gritz
* Tyne Daly: Nancy Derman
* Bill Macy: Sid Spokane
* Gilda Radner: Livia Machado
* Earl Boen: Marshall
* Michael Lerner: Arnie
* Joe Mantell: Larry
* William Príncep: Louis Martin
* Judah Katz: Freddie
* Peter Marc Jacobson: Robin
* Sam Anderson: Ray Berg
* Frances Bay: Betty Gritz
* Steve Martin: Fabio Longio
* Penny Marshall: Reva
* Luana Anders: Violeta

## Referències

* ↑ GRODIN: LEARNING THE HARD WAY Mann, Roderick. Los Angeles Times (1923-Current File) [Los Angeles, Calif] 02 June 1985: r18.
* ↑ esadir.cat. Amor i sexe. esadir.cat.
* ↑ «Movers and Shakers». The New York Times.
# Anampses caeruleopunctatus

Anampses caeruleopunctatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 42 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a Sud-àfrica, l'Illa de Pasqua, Japó i Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Rüppell, W. P. E. S. 1828-1830. Atlas zu der Reise im nördlichen Africa. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. Fische Rothen Meeres 1828-1830: 1-141 + 3 pp., col. Pls. 1-35.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Anamosa

Anamosa és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 5.494 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Anamosa tenia 5.494 habitants, 1.750 habitatges, i 1.135 famílies. La densitat de població era de 947 habitants per km².
Dels 1.750 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,2% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,7% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 35,5% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 158,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.284 $ i la renda mediana per família de 39.702 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.938 $ mentre que les dones 25.248 $. La renda per capita de la població era de 18.585 $. Entorn del 7,1% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Anamosa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Anamosa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Louis Chiron

Louis Chiron va ser un pilot de curses automobilístiques monegasc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1. Va néixer el 3 d'agost del 1899 a Montecarlo, Mònaco. Va morir el 22 de juny del 1979 a Montecarlo, Mònaco.

## A la F1

Va participar en la primera cursa de la història de la Fórmula 1 disputada el 13 de maig del 1950, el GP de la Gran Bretanya, que formava part del campionat del món de la temporada 1950 de F1, que va disputar gairebé completa.
Louis Chiron va participar en un total de dinou curses puntuables pel campionat de la F1, repartides al llarg de sis temporades a la F1, les que corresponen als anys 1950, 1951, 1953, 1955, 1956, i 1958.
Louis Chiron ha estat el pilot amb més edat que ha disputat una cursa de Fórmula 1 (58 anys).
També va disputar i guanyar nombroses curses no puntuables pel mundial de la F1.

## Resultats a la F1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Posició | Punts |
| 1950 | Maserati | Maserati | Straight-4 | GBR Ret | MON 3 | 500 | SUI 9 | FRA Ret | BEL | ITA Ret | | | | | 12º | 4 |
| 1951 | Maserati | Maserati | Straight-4 | SUI 7 | 500 | | | | | | | | | | - | 0 |
| 1951 | Ecurie Rosier | Talbot-Lago | Straight-6 | | | BEL Ret | FRA 6 | GBR Ret | ALE Ret | ITA Ret | ESP Ret | | | | - | 0 |
| 1953 | O.S.C.A. | O.S.C.A. | Straight-6 | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA 15 | GBR NVS | ALE | SUI NVS | ITA 10 | | | - | 0 |
| 1955 | Lancia | Lancia | Lancia V8 | ARG | MON 6 | 500 | BEL | HOL | GBR | ITA | | | | | - | 0 |
| 1956 | Maserati | Maserati | Straight-6 | ARG | MON NVS | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | | | | - | 0 |
| 1958 | Maserati | Maserati | Straight-6 | ARG | MON NVQ | HOL | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | POR | ITA | MAR | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 19 | 0 | 1 | 0 | 0 | 4 |
# Louis Trenard

Louis Trenard (Portvendres, Rosselló, 1914 - Belley, 2 de març de 1994) fou un historiador francès, especialista en història de la cultura i del pensament i professor d'història contemporània de la universitat Charles-de-Gaulle Lille-III

## Biografia

Professor associat al Lycée Ampère a la regió de Lió, posteriorment ha estat professor de facultat a la Universitat de Lille III. Director de la Revue du Nord durant 32 anys, també va ser director del Centre Regional d'Estudis Històrics de Lille i director del Centre d'Història de la Regió del Nord i d'Europa del Nord-Oest.

## Obra

Especialista en història de la cultura i les mentalitats, Louis Trenard és autor de prop de 400 llibres, articles, participacions en llibres sobre els anys 1600 a 1850 i la història de la regió de Lió i sobretot del Nord-Pas-de-Calais i els països septentrionals.

## Bibliografia

* Histoire de Lille en 2 volumes sous la direction de Louis Trénard 1 Des origines à l'avènement de Charles Quint 2 De Charles Quint à la conquête française Éditeur PRIVAT 1995 ISBN 978-2-7089-2381-2
* Histoire de Lille - Du XIXème au seuil du XXIème siècle sota la direcció de Louis Trénard i Jean-Marie-Hilaire Perrin 1999 ISBN 978-2-2620-1579-4
* Joël Fouilleron, « Trenard, Louis » a Christian Amalvi (dir.), Dictionnaire biographique des historiens français et francophones. De Grégoire de Tours à Georges Duby, Paris, La Boutique de l'histoire, 2004, p. 310-312.
* Yves-Marie Hilaire, « Louis Trenard (1914-1994) » a Revue du Nord, Université Lille-3, 2010/3 (n° 386)
* Jean-Pierre Jessenne, « Louis Trenard » a Annales historiques de la Révolution française, n° 299, janvier-mars 1995, p. 107-108 (online).
* Michel Rouche, « Louis Trenard » a L'information historique, tome LVI, vol. 2, 1994, p. 80.

## Notes i referències

* ↑ Louis Trenard et le Centre d'histoire de la région du Nord et de l'Europe du Nord-Ouest per Alain Lottin

## Enllaços externs

* In memoriam : Louis Trenard (1914-1994) per Yves-Marie Hilaire, Revue du Nord Any 1993, n.303, pp. 791-793
* Louis Trenard et la Revue du Nord per Yves-Marie Hilaire, Revue du Nord Any 1984, n.261-262, pp. 444-447
# Llorenç Rifé i Climent

Llorenç Rifé i Climent (Sant Celoni, 5 de febrer de 1938 - Barcelona, 9 de gener de 2021), també conegut com a Rifé I, va ser un destacat futbolista català dels anys 50 i 60 que jugava a la posició de defensa central.

## Biografia

Va començar la seva trajectòria futbolística als juvenils del CE Poblenou, d'on passar al CE Júpiter i on va debutar a tercera divisió. La temporada 1958-59 va ser fitxat pel CD Comtal, i al desembre d'aquella temporada va pujar al primer equip del FC Barcelona, on estigué 2 temporades. La temporada 1960-61 va estar cedit al Ceuta, però a la temporada 1961-62 tornà al FC Barcelona. Fitxà pel Deportivo de La Coruña la temporada 1962-63 on hi romangué 3 temporades. Al març de 1965 fitxa pel Nàstic de Tarragona on es retirà definitivament del futbol a final de temporada.
És germà del també ex jugador i ex entrenador del FC Barcelona Joaquim Rifé (Rifé II).

## Trajectòria esportiva

* CE Júpiter
* CD Comtal
* FC Barcelona: 1958-1960 i 1961-62
* Atlético Ceuta (cedit)
* Deportivo de La Coruña: 1962-1965
* Gimnàstic de Tarragona: 1965

## Palmarès

* 2 Lliga espanyola de futbol masculina: 1959, 1960.
* 1 Copa espanyola de futbol masculina: 1959.
* 1 Copa de les Ciutats en Fires: 1958-60.

## Referències

* ↑ La Vanguardia, 8 novembre 1961, Esta noche en el campo de las Corts
* ↑ «Suplement Agrupació Barça Jugadors». Diari Sport, 29-11-2014. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Rifé ya es jugador del Barcelona». Mundo Deportivo, 07-12-1958. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Fitxa de Llorenç Rifé i Climent a BDFutbol
# Lo Borg de Sant Andiòu

Lo Borg Sant Andiòu (en francès Bourg-Saint-Andéol) és un municipi de la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps i el departament de l'Ardecha.
# Lompoul

Lompoul és una zona desèrtica situada en el nord-oest del Senegal, a mig camí entre Dakar i Sant-Louis.

## Localització

Està situada a la regió de Louga, a menys de 10 km de l'oceà, entre Lompoul-sur-mer i Kébémer.

## Característiques

La superfície del desert és de 18 km². Les dunes poden arribar a una altura de 40 a 50 m. La sorra de tons ocres, fins i tot vermells, és molt fina. No hi té gairebé vegetació.

## Turisme

Als visitants que van al Senegal, el desert de Lompoul els dona sovint un tast dels grans deserts de Mauritània, situats més al nord. És actualment una destinació prou valorada perquè és més segura que altres deserts de l'espai sahelo-saharià sobretot de Mali, Níger i Mauritània, on s'han produït atacs terroristes.
Les excursions proposades són generalment amb sortida de Saint-Louis. L'allotjament es pot fer en una acampada de khaïmas (tendes maures).
El 1861 Louis Faidherbe va establir en aquesta zona una posició militar francesa.
# Llista de masies de Sallent

Llista de les masies de Sallent, entitat de població de Pinell de Solsonès.
| Topònim | Documentada des de | Emplaçament |
| Batlle, Cal | Segle XVIII | 41° 54′ 16.40″ N, 1° 20′ 6.744″ E﻿ / ﻿41.9045556°N,1.33520667°E﻿ / 41.9045556; 1.33520667 |
| Bellons, els | Segle XVI | 41° 53′ 29.61″ N, 1° 19′ 22.64″ E﻿ / ﻿41.8915583°N,1.3229556°E﻿ / 41.8915583; 1.3229556 |
| Canut, Cal | Segle XVI | 41° 54′ 12.53″ N, 1° 20′ 7.387″ E﻿ / ﻿41.9034806°N,1.33538528°E﻿ / 41.9034806; 1.33538528 |
| Capità, Can | Segle XIX | 41° 54′ 14.45″ N, 1° 20′ 6.730″ E﻿ / ﻿41.9040139°N,1.33520278°E﻿ / 41.9040139; 1.33520278 |
| Coll-de-frares | Segle XVII | 41° 54′ 44.68″ N, 1° 20′ 59.60″ E﻿ / ﻿41.9124111°N,1.3498889°E﻿ / 41.9124111; 1.3498889 |
| Corral, el | Segle XVI | 41° 54′ 6.689″ N, 1° 19′ 31.26″ E﻿ / ﻿41.90185806°N,1.3253500°E﻿ / 41.90185806; 1.3253500 |
| Corralot, el | Segle XVI | 41° 54′ 31.41″ N, 1° 20′ 10.55″ E﻿ / ﻿41.9087250°N,1.3362639°E﻿ / 41.9087250; 1.3362639 |
| Creullobí | Segle XVIII | 41° 55′ 16.25″ N, 1° 20′ 32.58″ E﻿ / ﻿41.9211806°N,1.3423833°E﻿ / 41.9211806; 1.3423833 |
| Cucut | ? | Sota Sant Romà |
| Gabriel, Cal | Segle XVIII | 41° 55′ 32.63″ N, 1° 19′ 31.86″ E﻿ / ﻿41.9257306°N,1.3255167°E﻿ / 41.9257306; 1.3255167 |
| Molí dels Bellons | 1683 ? | 41° 53′ 32.63″ N, 1° 19′ 29.08″ E﻿ / ﻿41.8923972°N,1.3247444°E﻿ / 41.8923972; 1.3247444 |
| Roig, Cal | Segle XVIII | |
| Rectoria de Sallent | Segle XX | 41° 54′ 17″ N, 1° 20′ 07″ E﻿ / ﻿41.904837°N,1.335373°E﻿ / 41.904837; 1.335373 |
| Sant Romà capella domiciliaria | Segle XVII | 41° 55′ 35″ N, 1° 21′ 19″ E﻿ / ﻿41.926379°N,1.355274°E﻿ / 41.926379; 1.355274 |
| Cal Sargantalla | Segle XIX | 41° 54′ 13.31″ N, 1° 20′ 7.475″ E﻿ / ﻿41.9036972°N,1.33540972°E﻿ / 41.9036972; 1.33540972 |
| Soldevila | Segle XVII | 41° 55′ 17.06″ N, 1° 21′ 13.79″ E﻿ / ﻿41.9214056°N,1.3538306°E﻿ / 41.9214056; 1.3538306 |
| Torralta | Segle XVII | 41° 55′ 17.06″ N, 1° 21′ 13.79″ E﻿ / ﻿41.9214056°N,1.3538306°E﻿ / 41.9214056; 1.3538306 |
| Valldecom | ? | 41° 55′ 25.16″ N, 1° 19′ 44.56″ E﻿ / ﻿41.9236556°N,1.3290444°E﻿ / 41.9236556; 1.3290444 |

## Masies històriques

Aquesta és la relació de les masies de la parròquia de Sallent de les quals se'n té constància documental però de les quals actualment se'n desconeix el seu emplaçament
* Caselles, Mas de - Segle XVII (Posteriorment apareix amb la denominació de Torrebaixa. Era cap al barranc de Valldecom.
* Guixé - Segle XVII
* Gustó - Segle XVII
* Ollers - Segle XVII
* Papalbou (o Palpalbou) - Segle XVII
* Terrallolí - ?
* Torredamunt - Segle XVII
* Torredavall - Segle XVII

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* El Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya.
* El mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya a escala 1:5000.
* Antoni Bach i RiuMasies del Solsonès, pàg. 175 i 176, el qual també ha estat la font per a obtenir la primera referència documental de cada edificació.
# Anampses chrysocephalus

Anampses chrysocephalus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Hawaii.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J. E. 1958. Two new species of Anampses from the Hawaiian Islands, with notes on other labrid fishes of this genus. J. Wash. Acad. Sci. v. 48 (no. 3): 100-108.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Anita Marx Schiffer

Anita Marx Schiffer (Colònia, 15 de desembre de 1936 - Benidorm, 2 de gener de 2017) fou la muller del cantant Manolo Escobar.
Anita Marx es va casar el 1959 amb Manolo Escobar, sis mesos després d'haver-lo conegut a Platja d'Aro en una sala de festes pionera anomenada Fiesta quan ella era una jove turista alemanya de vacances. El 1977 van adoptar una nena, la Vanessa Garcia Marx, a qui el popular cantant va dedicar alguns dels seus famosos temes. Anita era vídua d'ençà el 24 d'octubre de 2013, quan el cantant va morir a causa d'un càncer. Anita va morir a Benidorm (Alacant) als 80 anys d'edat, a causa d'una insuficiència renal.

## Referències

* ↑ «Anita Marx, viuda de Manolo Escobar, mor a Benidorm (Alacant) als 80 anys». [Consulta: 21 octubre 2021].
* ↑ Castillón, Xavier. «Aquella Platja d'Aro de Manolo i Anita - 04 gen 2017». [Consulta: 21 octubre 2021].
* ↑ «Fallece a los 80 años Anita Marx, viuda de Manolo Escobar» (en castellà). [Consulta: 21 octubre 2021].
# Antoni Peyrí i Aulèstia

Antoni Peyrí i Aulèstia (Porrera, Priorat, 1769 - ? 1840) fou un religiós i missioner català.

## Biografia

El 1787 va ingressar a l'orde franciscà; estudià a les escoles de l'orde a Reus i Escornalbou, i el 1793 fou ordenat sacerdot a Girona. Decidí anar a fer tasca missionera a Amèrica, i el 1795 arribà a Veracruz. Després d'estar un temps al Col·legi de San Fernando a ciutat de Mèxic el 1796 fou enviat a San Francisco (Califòrnia), on primer fou encarregat de la Missió de San Luis Obispo i des de la seva fundació el 13 de juny de 1798 la Missió de San Luis Rey de Francia, que va dirigir fins al 1832.
Destacà per la seva tasca evangelitzadora (durant el seu patrocini foren batejats 5.295 amerindis) i per promoure l'autoabastiment econòmic de la Missió, que passà de posseir 162 caps de bestiar i 600 ovelles el 1798 a 26.000 caps de bestiar i 25.000 ovelles el 1831, sent la més gran i rica de tota Amèrica. La població de la missió passà de 214 neòfits el 1798 a 2.864 en 1825. Tenia quatre ranxos, San Juan, Santa Margarita, San Jacinto i Las Flores I el 1816 va decidir ampliar-la amb l'Assistència de San Antonio de Pala.
El 1826 va decidir jurar defensar la constitució mexicana i quan el 1827 intentaren expulsar els espanyols el governador de Califòrnia va intercedir per a ell. El gener 1832 deixà la missió i salpà en el vaixell Pocahontas cap a Mèxic. Va tornar al Col·legi de San Fernando de la ciutat de Mèxic amb dos indis de la missió, els luiseños Pablo Tac i Agapito Amamix, instruïts per ell al Col·legi i dels que esperava que es dediquessin a la tasca evangelitzadora. Tanmateix, quan el govern mexicà decidí l'exclaustració dels ordes monàstics el 1834 marxà de Mèxic i tornà a Porrera. No se sap exactament la data i el lloc de la seva mort.

## Referències

* ↑ Welcome to Mission San Luis Rey de Francia, King of the Missions
* ↑ «The remarkable story of Fr. Antonio Peyri of San Luis Rey». Arxivat de l'original el 2013-07-02. [Consulta: 19 novembre 2013].
* ↑ Pablo Tac, Indigenous Scholar: Writing on Luiseño Language and Colonial History per Lisbeth Haas

## Enllaços externs

* «Antoni Peyrí i Aulèstia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Antropofòbia

L'antropofòbia o antrofòbia (literalment "por a la gent", del grec: ἄνθρωπος, Anthropos, "home" i φόβος, Phobos, "temor"), també anomenada fòbia a les relacions interpersonals o fòbia social, és la por patològica a les persones o la companyia humana. És freqüent en la societat xinesa i japonesa.
L'antropofòbia és un subtipus de fòbia social, que pot manifestar-se amb por, rubor en mantenir contacte visual; malestar o incomoditat en aparèixer en societat, etc. Hi ha un trastorn específic en la cultura japonesa conegut com a Taijin kyofusho.
L'antropofòbia pot ser definida com la por cap a les persones en situacions d'amuntegament, però també es pot sentir ansietat en estar prop d'una sola persona. Les condicions varien depenent de l'individu afectat. Alguns casos són lleus i es poden manejar, mentre que els casos més greus poden conduir al retir social complet (marginació i exclusió social) i l'ús exclusiu de mitjans de comunicació escrita i electrònica.
Com la majoria de les fòbies, l'antropofòbia és el resultat d'experiències traumàtiques. Atès que les fòbies socials (trastorn d'ansietat social) són més complexes que altres fòbies, es creu que aquesta fòbia específica a les persones pot ser deguda a factors genètics o d'herència.
El 2009, un estudi va investigar l'impacte de l'antropofòbia en cultures específiques. 50 pacients amb diagnòstic d'antropofòbia, 50 pacients amb diagnòstic de neurastènia, i 50 subjectes de control van ser reclutats en hospitals de Beijing, Xina, i es van quantificar els símptomes d'ansietat. Els pacients amb antropofòbia no podien mantenir contacte visual amb els altres i tenien por de ser observats. La conclusió va ser que els antropofòbics, igual que els neurastènics, pateixen ansietat i depressió, però "més cognitiva i menys somàtica".

## Referències

* 1 2 Wen-Shing Tseng, Handbook of Cultural Psychiatry, San Diego: Academic Press, 2001, ISBN 9780127016320, p. 238-239
* 1 2 Amy Y. Zhang «Anthropophobia: its meaning and concomitant experiences». The International journal of social psychiatry, 2001. Arxivat de l'original el 2012-03-18. ISSN: 0020-7640 [Consulta: 1r desembre 2012]. Arxivat 2012-03-18 a Wayback Machine.
* ↑ Isaac Meyer Marks, Fears, Phobias and Rituals: Panic, Anxiety, and Their Disorders, New York: Oxford University, 1987, ISBN 9780195039276, p. 367
* ↑ Mario Maj et al., Personality Disorders, WPA series, evidence and experience in psychiatry 8, Hoboken, New Jersey: Wiley, 2005, ISBN 9780470090367, p.282
* ↑ Malcolm Tatum. «What is Anthropophobia?». Conjecture Corporation. [Consulta: 3 juliol 2011].
* ↑ «Anthropophobia – Fear of individuals or society». Phobia Source. Arxivat de l'original el 2012-03-26. [Consulta: 5 juliol 2011].

## Enllaços externs

* Support Group Providers for Social Phobia/ Antropofòbia a Curlie
# Andebu

Andebu és un antic municipi situat al comtat de Vestfold, Noruega. Té 5.937 habitants (2016) i la seva superfície és de 185,9 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim. Va ser establert l'1 de gener de 1838.
Andebu té grans àrees de bosc. Els principals pobles són Andebu, Høyjord, i Kodal. Els edificis de l'església als tres pobles són de l'edat Mitjana; el de Høyjord és una església de fusta (Església de fusta de Høyjord) que va ser construïda al voltant de 1150-1200.

## Informació general
### Nom

La forma del nom en nòrdic antic va ser Andabú. El significat del primer element és desconegut, el segon element bú significa districte. Abans del 1889, el nom s'escrivia Andebo.

### Escut d'armes

L'escut d'armes és modern. Se'ls va concedir el 12 de desembre de 1986. L'escut mostra tres triangles d'argent, cadascun dels tres pobles/parròquies del municipi: Andebu, Høyjord, i Kodal. Els tres triangles també formen la lletra A, l'inicial del municipi. El color verd representa l'agricultura i la silvicultura.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 30 agost 2016].
* ↑ Rygh, Oluf. Norske gaardnavne: bd. Jarlsberg og Larviks amt. 1907 (en danès). W. C. Fabritius & sønners bogtrikkeri, 1907.
* ↑ «Heraldry of the world - Outdated file». www.ngw.nl. [Consulta: 7 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Andebu - Lloc web oficial Arxivat 2012-06-14 a Wayback Machine.
# Leonidas Pirgos

Leonidas "Leon" Pirgos (en grec: Λεωνίδας Πύργος, Mantineia, Peloponès, 1874 - ?) va ser un tirador d'esgrima grec, especialista en el floret, que va prendre als Jocs Olímpics de 1896 a Atenes.
Pirgos va participar en la prova de floret professional, en la qual va guanyar la medalla d'or després d'imposar-se a la final al francès Jean Maurice Perronet per 3 a 1. Amb aquesta victòria, el 7 d'abril de 1896, Pirgos es va convertir en el primer esportista grec en guanyar una medalla en la història dels Jocs Olímpics moderns.

## Referències

* ↑ «Leon Pyrgos» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-01-15. [Consulta: 4 setembre 2012].
* ↑ David Wallechinsky (2004), The Complete Book of the Olympics 2004. Aurum Press. pàg. 627.
# Las Cuerlas

Las Cuerlas és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca de la Camp de Daroca.
# Las Còstas

Las Còstas (en francès Les Costes) és un antic municipi francès, situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. Des del 1er de gener de 2018, es municipi delegat del municipi nou d'Aubassanha amb Chaufaier i Sant Esèbe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1836 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2015 |
| 319 | 143 | 167 | 144 | 123 | 138 | 140 | 142 | 178 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1947 | Guillaume Gaillard |
| 1947-1983 | Joseph Nouguier |
| 1983-2008 | Fabien Blanchard-Gaillard |
| 2008-2014 | Jean-Michel Grégoire |
| 2014-desembre de 2017 | Joël Nouguier |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps