OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Benuza

Benuza és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'El Bierzo i està format pels nuclis de:
* Benuza
* Llamas de Cabrera
* Lomba
* Pombriego
* Santalavilla
* Sigüeya
* Silván
* Sotillo de Cabrera
* Yebra

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 817 | 728 | 720 | 738 |
# Bathycongrus parapolyporus

Bathycongrus parapolyporus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* La femella pot arribar a fer 34,8 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 158–160.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i de clima tropical (10°N-18°S, 174°W-109°E).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic: illa de Lakeba (Fiji) i la costa sud-oriental del Vietnam.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Ogilby J. D., 1898. New genera and species of fishes. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 23 (pt 3). 280-299.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Karmóvskaia, E.S., 2009. New Records of Congrid Eels of the Genus Bathycongrus (Congridae) in the West-Central Tropical Part of the Pacific Ocean, with a Description of Three New Species. Journal of Ichthyology, 49 (2): 139-153.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bathycongrus parviporus

Bathycongrus parviporus és una espècie de peix marí pertanyent a la família dels còngrids i a l'ordre dels anguil·liformes.

## Descripció

Musell curt. Cua esvelta i relativament curta. Pel seu nombre de porus preanals, aquesta espècie és similar a Bathycongrus bleekeri, però se'n diferencia per posseir un major nombre de vèrtebres (120-122), més radis branquiòstegs (9-10), un cap més curt i algunes altres proporcions del cap i del cos. Els adults presenten una sèrie de petits melanòfors just a sota de la línia lateral.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, bentopelàgic i de clima tropical, el qual viu al mar de la Xina Meridional (les costes centrals del Vietnam).

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és de baix a moderat (29 de 100).

## Referències

* ↑ Ogilby J. D., 1898. New genera and species of fishes. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 23 (pt 3). 280-299 (continued from p. 41).
* 1 2 3 Karmóvskaia, E. S., 2011. New species of the genus Bathycongrus - Bathycongrus parviporus (Congridae, Anguilliformes) from waters of Central Vietnam (Nha Trang and Van Phong bays). J. Ichthyol. 51(6):417-425.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.
# Boet (filòsof platònic)

Boet (en llatí Boethus, en grec Βοηθός) va ser un filòsof platònic i gramàtic grec que va viure al segle iv aC.
Va escriure un Lexicó sobre les paraules emprades per Plató (συναγωγὴ λέξεων Πλατωνικῶν), que va dedicar a un Melanci. Foci diu que l'obra era millor que la similar feta per Timeu. Una segona obra sobre les paraules ambigües de Plató la va dedicar a Atenàgores de Cumes. Podria ser el mateix Boet que va escriure una exegesi sobre la Phaenoma d'Àrat de Soli, i el Boet contra el que Porfiri va escriure la seva obra περὶ ψυχῆς.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/512?rgn=full+text;view=image;q1=BoethusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 497. ]
# Boet Sidoni

Boet Sidoni (llatí: Boethus Sidonius; grec antic: Βόηθος) va ser un filòsof peripatètic fenici nadiu de Sidó, deixeble del peripatètic Andrònic de Rodes i culturalment grec.
Va visitar Roma i Atenes segurament de molt jove, ciutats en les quals va ensenyar. Estrabó que en va ser deixeble, el menciona a ell i al seu germà Diodot com a persones destacades de Sidó, i diu que va ser el seu mestre en filosofia peripatètica. Les seves obres s'han perdut. Entre les seves obres n'hi havia una que parlava sobre la naturalesa de l'ànima i un altre sobre les Categories d'Aristòtil, citat per Ammoni Saccas en el seu comentari sobre la mateixa obra d'Aristòtil. Sobre l'estudi de les obres aristotèliques, Ammoni aporta un comentari de Boet que diu que s'ha de començar per la Física, mentre que Andrònic de Rodes deia que era millor iniciar els estudis amb la Lògica.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/513?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=BoethusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 498. ]
# Boldklubben Fremad Amager

El Boldklubben Fremad Amager és un club de futbol danès de la ciutat de Copenhaguen.

## Història

El club fou finalista de copa la temporada 1971-72, perdent amb el Vejle Boldklub, però com aquest club havia guanyat la lliga, el Fremad participà en la Recopa d'Europa la temporada següent.
Disputa els seus partits a l'estadi Sundby Idrætspark des de 1922. Els colors del club són el blau i el blanc.

## Palmarès

* Tercera divisió danesa de futbol:
** 1969 (est), 1971 (est), 1987 (est), 1991 (est, primavera)
* KBUs Pokalturnering:
** 1952
* Sommerpokalturneringen:
** 1934, 1935
* Fælledklubbernes Pokalturnering:
** 1924

## Referències

* 1 2 3 Jacob Schneider. «Fra arbejderklub til fodbold-'brand' i krise». Amager Bladet, 10-06-2010. Arxivat de l'original el 25 abril 2014. [Consulta: 25 abril 2014].
* ↑ Tom Hermansen. «Elevatorklubben vil op igen». Tipsbladet, 27-05-2011. Arxivat de l'original el 26 d’abril 2014. [Consulta: 25 abril 2014].
* ↑ Fremad Amager. «Vedtægter for Boldklubben Fremad Amager». www.fremad-amager.dk. Arxivat de l'original el 2015-01-03. [Consulta: 22 abril 2014].
* ↑ «Klubbernes deltagelse i unionens fodboldturneringer; Pokalfinaler gennem årene». A: Københavns Boldspil-Union gennem 50 år : 1903-1953 (en danès). Københavns Boldspil-Union (KBU), 1953, p. 34, 176-179.

## Enllaços externs

* Web oficial (danès)
# Edició A/B roll

L'edició A/B roll és un terme calcat del muntatge cinematogràfic. Prové de quan el muntatge es realitzava amb pel·lícula fotosensible i s'utilitzaven dues bobines per combinar les seves imatges de diverses formes.

## Origen

Inicialment el món del cinema realitzava els seus muntatges tallant i pegant uns trossos a unes altres, però aquest mètode generava transicions molt brusques, per aquesta raó es va recórrer a altres formes on els dos plànols compartissin la pantalla. Així un, l'A, corria durant un breu període al costat de l'altre, el B. D'aquí l'expressió A roll in B.
Quan es va desenvolupar la televisió es va utilitzar un mesclador d'imatges per combinar dues o més senyals elèctrics provinents de dos o més fonts. En ser l'efecte visual molt semblant a l'aconseguit al cinema se li va aplicar el mateix nom. Posteriorment es va seguir utilitzant aquesta transició quan es va desenvolupar el vídeo i l'edició lineal, encara que el senyal ja no arribava de càmeres rodant en viu, sinó de dos o més magnetoscopis.

## Tipus

L'edició A/B roll pot ser molt variada segons la cortinilla empleada. Una consisteix que la imatge A se superposa gradualment a l'altra, això es coneix com encadenat. Una altra molt habitual és que la imatge existent vagi enfosquint-se o aclarint-se fins a quedar totalment negra o totalment blanca, efecte conegut com fos.
Altres tipus d'edicions A/B roll poden ser les línies que escombren la pantalla de múltiples formes, l'efecte de la imatge A expulsant a la B del camp visual per a dalt o per sota, l'es obri o tancament un cercle tornant la pantalla negra o blanca i, amb els mitjans digitals, qualsevol altra que la tecnologia i la imaginació permetin. Per tant, aquesta edició necessita de més equipament que altres més senzilles i ràpides, però al mateix temps constitueix una eina narrativa.

## Bibliografia

* Ohanian, Thomas A. Edició digital no lineal. Instituto Oficial de Radio Televisión Española. ISBN 9788488788177.
* Konigsberg, Ira. Diccionario técnico Akal de cine. Akal, 2004. ISBN 9788446019022.
# Cal Mateu (Sanaüja)

Cal Mateu és un edifici del municipi de Sanaüja (Segarra) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge plurifamiliar de grans dimensions, situat dins del nucli urbà, entre mitgeres de cases i obert al sector oest de la plaça Major de Sanaüja. L'edifici se'ns presenta de planta irregular estructurat en planta baixa, primer i segon pis, golfes, i amb coberta exterior a doble vessant. La façana d'ingrés dibuixa un angle, destacant la presència de tres tribunes poligonals que sobresurten del pla vertical, a partir del primer pis de l'habitatge.
La planta baixa resta coberta per una porxada que presenta sis obertures i que precedeix ambdues portes d'ingrés a l'habitatge plurifamiliar, garatges particulars i un establiment comercial (carnisseria). Destaquem finalment, el voladís sostingut per mènsules que ressegueix el perímetre de la façana d'ingrés de l'habitatge. L'obra presenta un parament arrebossat i de factura senzilla, cobert exteriorment amb teula àrab.

## Història

La plaça Major de Sanaüja és de forma rectangular i bastida en un pla inclinat. Destaquem la manca de regularitat i homogeneïtat entre els mateixos porxos de la plaça, fruit de la construcció i remodelació de les façanes que els originen.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Mateu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Cal Maurici

«Cal Maurici» té aquests significats:
* Cal Maurici de la plaça de l'Ajuntament, edifici d'Igualada (Anoia)
* Cal Maurici (Sant Boi de Llobregat), masia de Sant Boi (Baix Llobregat)
* Cal Maurici del passeig Verdaguer, edifici d'Igualada (Anoia)
* Cal Maurici (Sant Llorenç Savall), casa de Sant Llorenç Savall (Vallès Occidental)
# Camp Crook

Camp Crook és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 56 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Camp Crook tenia 56 habitants, 28 habitatges, i 15 famílies. La densitat de població era de 154,4 habitants per km².
Dels 28 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 42,9% no eren unitats familiars. En el 39,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,6% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 44,6% de 45 a 60 i un 5,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.875 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 30.178 $. Entorn del 18,2% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Camp Crook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Camp Crook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Camp Cropper

Camp Cropper van ser unes instal·lacions de seguretat de l'exèrcit dels Estats Units a prop de l'Aeroport Internacional de Bagdad, a l'Iraq.
Al principi aquestes instal·lacions funcionaven com un lloc de detenció d'alt valor, però aviat la seva capacitat es va expandir des de 163 a 2.000 detinguts. Saddam Hussein va estar-hi detingut abans de ser executat.
Va ser fundat pel batalló militar de policia 115 l'abril de 2003. Rep el nom del Sargent Kenneth Cropper, un membre de la Maryland National Guard que morí durant la guerra el març de 2002

## Referències

* ↑ «Camp Cropper / High Value Detention (HVD) Site». GlobalSecurity.org. [Consulta: 23 desembre 2006].
* ↑ Alex Massie «Nurse: Dictator spent captivity feeding birds». Telegraph, 01-03-2007 [Consulta: 9 abril 2007].
* ↑ «115th Military Police Battalion (EPW/CI)». [Consulta: 20 maig 2024].

## Enllaços externs

* U.S. hands over last prison to Iraqi control Los Angeles Times
* Camp Cropper a Globalsecurity.org
# Can Monner

Can Monner és una obra del municipi de Sant Llorenç Savall (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia en ruïnes situada al sud-est del municipi, a pocs metres més avall del Coll Monner. La teulada era a dues vessants i les obertures amb els brancals i les llindes fetes amb grans carreus de pedra. Actualment només es conserven alguns murs que estan fets de pedres de diferents dimensions, sense devastar, col·locats de forma irregular. Al seu interior encara es conserva l'antic forn i un finestral amb festejadors.

## Història

Es tracta d'una masia documentada des del 1438. va conèixer la seva època de màxima esplendor cap al segle xvi, quan incorporà diverses masies abandonades a la seva propietat. Originàriament estava sota el domini del monestir de Sant Cugat del Vallès. Va ser abandonada l'any 1954, des de llavors ha estat víctima de nombroses espoliacions que han accelerat el procés d'enrunament.

## Referències

* 1 2 «Can Monner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].
# Can Monroig

Can Monroig es un antic casal del s. XVI, amb orígens gòtics, ubicat a l'antic Call de la ciutat d'Inca, a Mallorca (Illes Balears).
Els elements gòtics de l'edifici que avui en dia es poden observar estan formats per una sèrie d'arcs, ogivals i de mig punt, i també algun portal i alguna finestra amb llindes.
Alguns historiadors, com Guillem Reus Planells,sostenen que aquest edifici està bastit sobre una antiga sinagoga, atès que s'hi han trobat importants vestigis jueus, entre ells les restes del que sembla un micvé.
L'edifici, de titularitat privada, està catalogat per l'Ajuntament d'Inca i per la Direcció Insular de Patrimoni de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ «CAN MONROÍG: la casona ECO de Mallorca» (en castellà). ad.
* ↑ «Can Monroig: casa amb orígens gòtics i restes l'antic barri jueu d'Inca» (en anglès). [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «Apunts per a la història dels jueus d'Inca i del seu call». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «El consistorio busca ayuda para recuperar patrimonio». Diario de Mallorca.
* ↑ «Can Monroig y el barrio judío de Inca», 07-12-2014. Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «Restes històriques a la casa de Can Monroig, Inca. :: La directora insular de Patrimoni agraeix les iniciatives dels municipis per revaloritzar i donar a conèixer el seu patrimoni :: Restes històriques a la casa de Can Monroig, Inca. :: Departament de Participació Ciutadana i Presidència :: Consell de Mallorca». [Consulta: 12 setembre 2018].
# Can Cavaller (Blancafort)

Can Cavaller és una obra barroca de Blancafort (Conca de Barberà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa senyorial de la família Minguella coneguda popularment com a Can Cavaller. Edifici de tres plantes amb balcons fraccionats al primer pis. Els elements de la façana accentuen la importància de la porta principal, i el balcó més gran resta coronat amb un escut. El darrer pis presenta un conjunt d'obertures circulars que donen llum a les golfes i a l'espai per assecar el gra.

## Referències

* ↑ «Can Cavaller». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Can Cavaller». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Caliban (satèl·lit)

Caliban és el segon satèl·lit natural retrògrad irregular més gran d'Urà. Va ser descobert el 6 de setembre de 1997 per Brett J. Gladman, Philip D. Nicholson, Joseph A. Burns, i John J. Kavelaars utilitzant el telescopi Hale de 200 polzades (5,08 metres) juntament amb Sycorax. Se li va donar la designació temporal S/1997 U 1. Designat Uranus XVI, es va anomenar en honor del monstre Caliban de l'obra de William Shakespeare La tempesta.

## Vegeu també

* Satèl·lits d'Urà

## Referències

* 1 2 3 «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ «Planetary Satellite Physical Parameters».
* ↑ Sheppard, Scott S.; David C. Jewitt, Jan Kleyna «An Ultradeep Survey for Irregular Satellites of Uranus: Limits to Completeness» (pdf). The Astronomical Journal, 129, 1, 2005, pàg. 518–525. DOI: 10.1086/426329. arXiv:astro-ph/0410059 [Consulta: 20 octubre 2009]. «Table 3... r$^i$ (km)... 36... $^i$ Radius of satellite assuming a geometric albedo of 0.04.»
* ↑ Gladman, Brett J.; Nicholson, Philip D.; Burns, Joseph A. et al. «Discovery of two distant irregular moons of Uranus». Nature, 392, 1998, pàg. 897–899. DOI: 10,1038/31890.
# Can Tries (mas de Viladecavalls)

Can Tries és una masia del municipi de Viladecavalls (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local. Can Tries consta de planta baixa i dos pisos amb teulada a doble vessant i carener perpendicular a la façana principal. A la planta baixa s'obre una porta d'arc rodó adovellat. Al pis hi ha quatre obertures de finestres rectangulars, una d'elles convertida a balcó de barana de ferro, la resta són de diferents mides i amb ampit. A l'últim registre hi ha les golfes, amb una galeria formades per sis finestres d'arc de mig punt on les dues dels extrems són més baixes per tal de respectar la inclinació de la teulada. Davant de la façana s'obre un pati envoltat per una tanca de pedra i el conjunt d'edificis annexos. La portalada d'entrada és d'ubicació lateral i amb teuladet.

## Referències

* ↑ «Can Tries». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 novembre 2015].
# Cantó de Nanteuil-le-Haudouin

El cantó de Nanteuil-le-Haudouin és un cantó francès del departament de l'Oise, situat al districte de Senlis. Té 19 municipis i el cap és Nanteuil-le-Haudouin.

## Municipis

* Baron
* Boissy-Fresnoy
* Borest
* Chèvreville
* Ermenonville
* Ève
* Fontaine-Chaalis
* Fresnoy-le-Luat
* Lagny-le-Sec
* Montagny-Sainte-Félicité
* Montlognon
* Nanteuil-le-Haudouin
* Ognes
* Péroy-les-Gombries
* Le Plessis-Belleville
* Rosières
* Silly-le-Long
* Versigny
* Ver-sur-Launette

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Jacques de Kersaint | Divers droite |
| 1951-1970 | Maurice Chevance-Bertin | UNR, després UDR |
| 1970-1994 | Jean-Pierre Hanniet | CIR, després PS |
| 1994-1998 | Charles de Kersaint | RPR |
| 1998- | Jean-Paul Douet | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 8.493 | 9.135 | 10.407 | 12.374 | 15.077 | 16.628 | 17.995 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# CompactPCI

Els sistemes CompactPCI (CPCI) són computadors industrials basats en l'estàndard 3U (100mm x 160mm) o 6U (233.35mm x 160mm) de Eurocard, on totes les targetes estan connectades mitjançant un backplane passiu. CompactPCI és una especificació oberta mantinguda per la PCIMG i el seu disseny està basat en l'arquitectura PCI. El disseny del connector mètric és una de les característiques més importants d'aquesta arquitectura. El disseny d'aquest connector també permet que CPCI es pugui utilitzar en ambients amb grans interferències magnètiques. CPCI permet la funcionalitat de substitució en calent (Hot Swap). L'última versió alliberada de l'estàndard es coneix com a PICMG 2.20 Rev1.0.

## Referències

* ↑ «PICMG | CompactPCI» (en anglès). PICMG.

## Vegeu també

* Peripheral Component Interconnect
* PXI
# Cantó de Neuville-de-Poitou

El cantó de Neuville-de-Poitou és un cantó francès del departament de la Viena, situat al districte de Poitiers. Té 11 municipis i el cap és Neuville-de-Poitou.

## Municipis

* Avanton
* Blaslay
* Chabournay
* Charrais
* Cheneché
* Cissé
* Marigny-Brizay
* Neuville-de-Poitou
* Vendeuvre-du-Poitou
* Villiers
* Yversay

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | M. Marcouy | SFIO |
| 19..-1967 | Daniel Ouvrard | RGR |
| 1967-1973 | René Métayer | UDR |
| 1973-2004 | Serge Chamoret | PS |
| 2004- | Yves Rouleau | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 9.097 | 9.455 | 9.870 | 11.947 | 12.972 | 13.894 | 16.906 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||