OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ernst Toller

Ernst Toller (1893-1939), poeta, dramaturg, polític i revolucionari alemany. Va participar en el moviment polític espartaquista i va escriure obres teatrals i poètiques de caràcter expressionista.
Toller va combatre a la Primera Guerra Mundial, una experiència que el va portar a desenvolupar una posició pacifista i pròxima a la revolució socialista. Va participar en la revolta de Baviera de 1918, un cop acabada la guerra, i a la República Soviètica de Baviera. Es va encarregar de la formació de l'exèrcit comunista, tot i els seus ideals pacifistes. A la seva posterior obra teatral L'home massa, exposarà els conflictes de consciència que li va provocar aquesta contradicció.
Després de la caiguda de la República Soviètica de Baviera, causada per l'exèrcit i els cossos voluntaris d'extrema dreta, va ser condemnat a cinc anys de presó. Serà llavors quan escriurà algunes de les seves obres més cèlebres com: Masse Mensch (L'home massa), Die Maschinenstürmer (Els trencadors de màquines), Der deutsche Hinkemann (L'alemany coix), entre d'altres.
El 1933, va ser detingut pels nazis, portat a un camp de concentració, on se'l torturà fent-li menjar-se una de les seves novel·les.
Després d'això, va emigrar a Londres on va estar treballant com a codirector de l'obra de teatre Feuer aus den Kesseln (Apagueu les seves cassoles) el 1935.
Els anys següents, va anar als Estats Units, i va estar a diversos llocs, fins a acabar-se instal·lant a Nova York, junt amb altres escriptors exiliats.
El 1939, amb els seus germans empresonats en camps de concentració i amb greus problemes financers derivats en part de les seves ajudes als refugiats de la Guerra Civil espanyola, patí una depressió que l'abocà al suïcidi, penjant-se a l'hotel Mayflower de Nova York.

## Obres

* Die Wandlung, 1919
* Masse Mensch, 1921
* Die Maschinenstürmer, 1922
* Hinkemann, 1923
* Hoppla, wir leben, 1927
* Feuer aus den Kesseln, 1930
* Eine Jugend in Deutschland, 1933 (Una joventut a Alemanya, Barcelona : Edicions de 1984, trad. Artur Quintana, 2001)
* Briefe aus dem Gefängnis, 1935

## Bibliografia

* Feliu Formosa, Cel·la 44 : Cinc anys en la vida i l'obra d'Ernst Toller, Palma : Daccalus, [1970].
* Tankred Dorst, Toller
# Furcifer

Furcifer és un gènere de sauròpsids (rèptils) escatosos de la família Chamaeleonidae, pròpies de Madagascar i l'arxipèlag de les Comores.

## Taxonomia

El gènere Furcifer inclou 24 espècies:
* Furcifer angeli (Brygoo & Domergue, 1968)
* Furcifer antimena (Grandidier, 1872)
* Furcifer balteatus (Duméril & Bibron, 1851)
* Furcifer belalandaensis (Brygoo & Domergue, 1970)
* Furcifer bifidus (Brongniart, 1800)
* Furcifer campani (Grandidier, 1872)
* Furcifer cephalolepis (Günther, 1880)
* Furcifer labordi (Grandidier, 1872)
* Furcifer lateralis (Gray, 1831)
* Furcifer major (Brygoo, 1971)
* Furcifer minor (Günther, 1879)
* Furcifer monoceras (Boettger, 1913)
* Furcifer nicosiai Jesu, Mattioli & Schimmenti, 1999
* Furcifer oustaleti (Mocquard, 1894)
* Furcifer pardalis (Cuvier, 1829)
* Furcifer petteri (Brygoo & Domergue, 1966)
* Furcifer polleni (Peters, 1874)
* Furcifer rhinoceratus (Gray, 1845)
* Furcifer timoni Glaw, Köhler & Vences, 2009
* Furcifer tuzetae (Brygoo, Bourgat & Domergue, 1972)
* Furcifer verrucosus (Cuvier, 1829)
* Furcifer viridis Florio, Ingram, Rakotondravony, Louis & Raxworthy, 2012
* Furcifer voeltzkowi (Boettger, 1893)
* Furcifer willsii (Günther, 1890)

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Furcifer
# Germans Robots Supergegants

Germans Robots Supergegants (originalment en anglès, Super Giant Robot Brothers) és una sèrie de televisió animada d'acció i d'aventures creada pels catalans Víctor Maldonado i Alfredo Torres per a Netflix. Es va estrenar el 4 d'agost de 2022 amb el doblatge en català. D'aquesta manera, es va convertir en la primera sèrie original de Netflix doblada en aquesta llengua.

## Premissa

En el futur, dos germans robots gegants hauran de defensar una petita ciutat del mal intergalàctic d'un imperi que envia kaijus a destruir el món.

## Producció

La sèrie es va anunciar el juny de 2021. La producció destaca pel seu ús de tècniques de producció virtual com la captura de moviment i la càmera virtual per bloquejar personatges i accions dins d'Unreal Engine. Aquestes dades de captura de moviment es van utilitzar com a referència per als animadors abans que l'animació dels fotogrames clau definitius es tornessin a enviar a Unreal, on es va representar tota la sèrie en temps real. És una de les primeres sèries representades completament en temps real.

## Referències

* ↑ «Netflix estrena la primera sèrie infantil doblada al català». RAC1.cat, 04-08-2022. [Consulta: 23 setembre 2022].
* ↑ «La primera sèrie original de la història de Netflix en versió catalana». Racó Català. [Consulta: 4 agost 2022].
* ↑ "Netflix Announces Three New Animated Comedy Series for Kids from Renowned and First-Time Creators". Nota de premsa. Consulta: 22 juny 2021.

## Enllaços externs

* Germans Robots Supergegants a Netflix.
* Tràiler en català
# Echium virescens

Echium virescens és una espècie de planta arbustiva de la família de les boraginàcies, que pot arribar als 2 metres d'altura, i que es desenvolupa a Tenerife a ple Sol i tolera bé períodes perllongats de sequera.

## Descripció

És una planta arbustiva ramificada. Presenta rosetes de diverses inflorescències denses i cilíndriques, amb els laterals de la part superior bifurcats, el que la diferència d'Echium webbii, de l'illa de La Palma, que té la els laterals de la part superior simples. Aquest arbust arriba a aconseguir un port d'uns 2 m. Forma un dens fullatge de color verd grisenc. Les fulles persistents lanceolades són més espesses a la base i menys al llarg de la inflorescència amb pèls per ambdues cares. El calze té els sèpals sol soldats a la base. La corol·la infundibuliforme és una mica zigomorfa, amb els lòbuls de la corol·la asimètrics, i no es troba comprimida lateralment. Té un color blau cel pàl·lid o rosat. Els 5 estams es troben inserits al tub de la corol·la. Floreix a finals d'hivern i principis de primavera.

## Distribució i hàbitat

Endèmic de l'illa de Tenerife. És un Echium de floració blava propi de les regions forestals i la zona baixa dels vessants del sud de l'illa, generalment sobre cingles. Es troba en zones com el Massís d'Anaga, Teno Alto, Altos de Arafo i al Vall de l'Orotava a l'Illa de Tenerife. Requereix sòl ben drenat encara que sigui pobre, sec àrid i exposició a ple Sol.

## Usos

Planta d'ús en jardineria. És una de les principals plantes utilitzades per les abelles mel·líferes en la producció de mel, per la gran riquesa de pol·len i nèctar de les seves flors.

## Taxonomia

Echium virescens va ser descrita per Augustin Pyramus de Candolle i publicada a Catalogus plantarum horti botanici monspeliensis 107, l'any 1813.

### Etimologia

* Echium: nom genèric que deriva del grec echium, que significa "escurçó", per la forma triangular de les llavors, les quals recorden vagament al cap d'un escurçó.
* virescens: epítet llatí que significa "posar-se verd".

### Sinonímia

* Echium strictum Lam.
* Echium virescens var. angustissimum Bolle ex Christ
* Echium virescens var. candollei Coincy

## Referències

* ↑ «Echium virescens». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 setembre 2013].
* ↑ A Epítetos Botánicos
* ↑ «Echium virescens a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 9 juliol 2017].

## Notes

«Echium virescens» (en castellà). Enciclopedia Libre Universal. «El contingut d'aquest article incorpora material adaptat d'una entrada de la Enciclopedia Libre Universal, publicada sota llicència GFDL.»
# Xalet Miarnau Ciurana

El Xalet Miarnau Ciurana és una obra noucentista de Salou (Tarragonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa del Passeig Jaume I, número 9, té planta baixa i dos pisos. De planta quadrada, la seva tipologia es correspon gairebé amb la del número 7 del mateix carrer.
Cal destacar, a la planta noble, uns mosaics fets amb rajoles que representen la verge i donen base a un rellotge de sol que té inscrit "Que sigui llum i llum fou".

## Referències

* 1 2 «Xalet Miarnau Ciurana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Xalet Miarnau Ciurana». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Chevy Chase Village

Chevy Chase Village és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 2.043 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chevy Chase Village tenia 2.043 habitants, 704 habitatges, i 601 famílies. La densitat de població era de 1.923,9 habitants per km².
Dels 704 habitatges en un 43,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,5% hi vivien parelles casades, en un 4,7% dones solteres, i en un 14,5% no eren unitats familiars. En el 12,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 14,5% entre 25 i 44, un 38,2% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
Entorn de l'1,3% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chevy Chase Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chevy Chase Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ernst Tittel

Ernst Tittel (Šternberk, 26 d'abril de 1910 - Viena, 28 de juliol de 1969) fou un compositor, organista i teòric de la música austríac.
Ernst Tittel va estudiar música i composició d'església a l'Acadèmia de música de Viena, així com musicologia a la Universitat de Viena, on el 1935 va fer el seu doctorat sobre una dissertació sobre "Simon Sechter com a compositor d'església" (inclòs el catàleg raonat). Com a organista ho va ser a Viena en l'Església de Sant Francesc va treballar, - també com a organista - 1934-1969 a l'hora clergat en Ràdio Wien.
El 1936 Tittel va ser nomenat professor de teoria de la música a l'Acadèmia de música de Viena, el 1961 va ser nomenat professor titular. El 1965 també va rebre un lloc docent de Musica sacra a la Facultat de Teologia Catòlica de la Universitat de Viena.
Les seves activitats docents van derivar en la revisió del Gradus ad Parnassum de Johann Joseph Fux, que es va publicar a Viena el 1959 amb el títol Der neue Gradus. Com a compositor, va crear principalment música sacra i obres corals. En destaca la seva obra Kleine Festmesse, op. 37, que encara avui es duu a terme a Àustria.
Ernst Tittel va ser guardonat amb la Creu d'Honor d'Àustria per a la Ciència i l'Art (1960) pel seu compromís amb Àustria (entre altres coses que es va esforçar per la millora social dels compositors de l'església, juntament amb Gerhard Frotz). El seu treball musical va ser reconegut aviat amb diversos premis, incloent-hi el patrocini del premi estatal austríac de música de 1952 pel seu treball secular "Polyhymnia".
El seu treball l'època en la música d'església, d'altra banda, es va coronar amb el màxim premi papal, que va ser l'únic músic de l'església a Àustria (!) Del segle XX a rebre, la Creu del Comandant de l'Orde de St. Gregori el Gran.
Com a historiador de la música, Ernst Tittel va escriure la història ben investigada de la música d'església austríaca, Austrian Church Music. Become-Grow-Work, Herder 1961, un treball estàndard que ha enriquit a moltes generacions de músics.
Les transmissions radiofòniques de la missa dominical de Wr. Església franciscana, Ernst Tittel era un conegut organista litúrgic molt més enllà de les fronteres del país.
Va ser enterrat al cementiri central de Viena (19-19-90).

## Premis

* Premi Estatal de Música 1952
* Creu d'honor austríaca per la ciència i l'art 1960
* Creu del comandant de l'orde de St. Gregori el Gran 1961 (com a únic músic austríac de l'església del segle XX)

## Llibres de text (selecció)

* El nou grau. Viena 1952
* Música d'església austríaca. Convertir-se en treballar. Viena 1961

## Referències

* 1 2 3 Pàgina sobre Ernst Tittel al lloc web de l'editorial musical Doblinger, consultada el 31 de desembre de 2010
* ↑ Entrada sobre Ernst Tittel al lloc web del Fòrum Àustria, accedida el 30 de desembre de 2010
* ↑ Premi d'artista destacat - música (record del 8 de gener de 2014 a l'arxiu d'Internet), consultat el 28 d'octubre de 2012
# Galea monasteriensis

Galea monasteriensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels càvids endèmica de Bolívia. Aquesta espècie fou descoberta a la Universitat de Münster, que importà conills porquins de Bolívia l'any 1997 per complementar la seva colònia de laboratori de G. musteloides. Es revelà que els animals no es podien encreuar amb els exemplars ja presents de G. musteloides i el 2004 fou descrita com a nova espècie. El nom de l'espècie, Galea monasteriensis, ve del nom llatí de Münster, Monasteria.
G. monasteriensis té un pèl fosc. Els anells del voltant dels ulls no són gaire remarcables. El cap és bastant estret i el ventre és blanc. La llargada corporal va des de 202 fins a 251 mm, la llargada de les potes posteriors des de 35 fins a 39 mm, la llargada del cap des de 49 fins a 59 mm i l'amplada del cap des de 28 fins a 31 mm. El pes d'exemplars adults és des de 254 fins a 423 g i al naixement des de 21,2 fins a 50,5 g.

## Referències

* ↑ Dunnum, J.; Vargas, J. Galea monasteriensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 18 gener 2015.
# Esra Şencebe

Esra Şencebe (Malatya, 21 de desembre de 1981) és una jugadora de bàsquet turca. Şencebe era jugadora del Galatasaray quan aquest club va guanyar la copa de la temporada 2008-2009 de la FIBA EuroCup femenina.

## Vegeu també

* Birsel Vardarlı
* Müjde Yüksel

## Referències

* ↑ http://www.tbf.org.tr/detay/2015/11/02/esra-%C5%9Fencebe-ekiz-yumurta-fo%C3%A7a'da Arxivat 2015-12-26 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Entrevista amb Şencebe: Basketbolu Özledim (Trobava a faltar el bàsquet) Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine. (en turc)
# Objectiu: Hamàs

Objectiu: Hamàs (títol original en anglès, The Engineer) és una pel·lícula d'acció estatunidenca del 2023 escrita per Kosta Kondilopoulous, dirigida per Danny A. Abeckaser i protagonitzada per Emile Hirsch. S'ha doblat i subtitulat al català.
El càsting oficial de Hirsch com a protagonista es va anunciar el juny de 2022. La pel·lícula es va estrenar el 18 d'agost de 2023.

## Sinopsi

La pel·lícula narra la caça humana més gran de la història d'Israel per trobar Yahya Ayyash, el creador de bombes que va supervisar un grup de tropes suïcides a Israel a mitjans de la dècada de 1990.

## Repartiment

* Emile Hirsch com a Etan
* Angel Bonanni com a Avi
* Danny A. Abeckaser com a Yakov
* Tzachi Halevy com a Gili
* Oshri Cohen
* Dan Mor com a Tamas
* Omer Hazan com a Levi
* Stefani Yunger
* Kyle Stefanski com a Henry
* Yarden Toussia-Cohen com a Fanni
* Adam Haloon com a l'Enginyer
* Lee Keinan com a Al-Soowi
* Robert Davi com el senador David Adler

## Referències

* ↑ «Objectiu: Hamàs». FilminCAT. [Consulta: 9 setembre 2024].
* 1 2 3 4 Harvey, Dennis (August 16, 2023). «‘The Engineer’ Review: Emile Hirsch Is an Unlikely Israeli Intelligence Tough Guy in a Dull Suicide Bomber Drama». Variety. Consulta: October 16, 2023.
* ↑ «The Engineer». Goita què fan, ara!. [Consulta: 4 maig 2024].
* ↑ Grobar, Matt. «Emile Hirsch To Reteam With ‘The Gemini Lounge’ Director Danny A. Abeckaser For Action Pic ‘The Engineer’». Deadline Hollywood, June 13, 2022. [Consulta: October 16, 2023].
* ↑ Nash, Anthony. «Exclusive The Engineer Trailer Previews Emile Hirsch Action Movie». Comingsoon.net, July 20, 2023. [Consulta: October 16, 2023].
# Echo

«Echo» té aquests significats:
Viccionari
# Xalet Queralt

El Xalet Queralt és una obra de Lleida protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un habitatge unifamiliar aïllat compost de volums a diverses alçades de dues a tres plantes entorn d'un volum central. Les cobertes són l'element fonamental per aquest joc. Decorat amb ceràmica Valenciana policromada que representa escenes del camp. Murs de càrrega i forjats isostàtics, cobertes de teula àrab, murs de tàpia i columnes de maó.

## Referències

* ↑ «Xalet Queralt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Cineta

Cineta (en grec antic Κύναιθα; gentilici Κυναιθεύς, català cineteu) era una antiga ciutat grega situada al nord d'Arcàdia. El seu territori separava el de Clítor del de Fèneos.
Els seus habitants vivien més enllà dels límits naturals d'Arcàdia, puix que la vall on estava situada Cineta es decantava cap al golf de Corint, i el riu (Buraic) que la travessava desaiguava en aquest golf, una mica més enllà de la ciutat de Bura. Polibi diu que el clima de la regió i la situació de la ciutat eren els més desagradables de tota l'Arcàdia. També diu que els habitants de Cineta eren completament diferents dels altres arcadis: cruels, despietats i malvats, i els habitants de les ciutats veïnes amb prou feines s'hi relacionaven; Polibi arriba a dir que ni tan sols hi mantenien relacions comercials. Atribueix la seva depravació al fet que els cinetes menyspreaven la música, que humanitzava als altres habitants de l'Arcàdia, i a la influència negativa del seu clima canviant.
Cap a l'any 220 aC, els etolis van envair la ciutat i la van destruir, fet que Polibi considera just atesa la maldat dels seus habitants. Estrabó diu que la ciutat ja no existia al seu temps, però en algun moment s'havia d'haver repoblat, perquè Pausànias diu que a l'àgora hi havia altars a diversos déus i una estàtua de l'emperador Hadrià. Pausànias també destaca un temple dedicat a Dionís, on se celebrava cada any un festival i se sacrificava un toro. A dos estadis de la ciutat hi havia una font anomenada Alissos, i es deia que qui bevia de la seva aigua es guaria de la hidrofòbia.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1052. ISBN 9788441224223.
* 1 2 3 Smiyh, William (ed.). «Cynaetha». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 desembre 2020].
# Ernst Tugendhat

Ernst Tugendhat (Brno, 8 de març de 1930 - Friburg de Brisgòvia, 13 de març de 2023) fou un filòsof alemany.
La seva família, d'origen jueu, va emigrar a Veneçuela quan els nazis arribaven al seu país i així es va salvar dels camps de concentració del règim de Hitler. Amb tan sols 15 anys, va ingressar a la prestigiosa Universitat Stanford, on va estudiar llengües clàssiques. L'any 1949 va continuar els seus estudis de filologia i filosofia a Friburg/Brisgovia, on va obtenir el grau de Doctor. Va estudiar amb prestigiosos mestres, entre ells Karl Jaspers i Martin Heidegger. Va ser catedràtic de Filosofia a la Universitat de Heidelberg i a la Universitat Lliure de Berlín (1966 a 1992). En els anys de les revoltes estudiantils a Alemanya, va prendre posicions que trencaven els esquemes de les autoritats acadèmiques. Durant els últims anys ha continuat el seu ensenyament com a professor visitant a la Pontificia Universidad Católica de Chile, a les Universitats de Viena, Praga, Zurich, Hamburg i Londres. Apassionat del pensament de Heidegger, és un dels filòsofs més reconeguts de l'actualitat.
Les seves publicacions són nombroses, i entre elles destaquem: Egocentricidad y Mística (2004), Problemas (2002), El Llibre del Manel i la Camil·la (2002) [cast.: El libro de Manuel y Camila, 2001], Lecciones de Ética (2001), Ser-Verdad-Acción. Ensayos filosóficos (1998) i Diálogo en Leticia (1999).

## Obres

* 1958: Ti kata tinos. Karl Alber, Freiburg. ISBN 3-495-48080-3
* 1967: Der Wahrheitsbegriff bei Husserl und Heidegger. de Gruyter, Berlin. ISBN 978-3-11-010289-5
* 1970: "The Meaning of 'Bedeutung' in Frege" (Analysis 30, pp 177–189)
* 1975: Vorlesungen zur Einführung in die sprachanalytische Philosophie. Suhrkamp, Frankfurt am Main. ISBN 3-518-27645-X, In English: Traditional and analytical philosophy. Lectures on the philosophy of language. Transl. by P.A. Gorner. Cambridge University Press, Cambridge 1982.
* 1979: Selbstbewußtsein und Selbstbestimmung. Suhrkamp, Frankfurt. ISBN 3-518-27821-5, In English: Self-consciousness and self-determination. Transl. by Paul Stern. Cambridge, Mass./ London: MIT Press, 1986. (= Studies in contemporary German social thought.)
* 1984: Probleme der Ethik. Reclam, Stuttgart. ISBN 3-15-008250-1
* 1992: Philosophische Aufsätze. Suhrkamp, Frankfurt. ISBN 3-518-28617-X
* 1992: Ethics and Politics
* 1993: Vorlesungen über Ethik. Suhrkamp, Frankfurt. ISBN 3-518-28700-1
* 1995: "The Moral Dilemma in the Rescue of Refugees" (Social research 62:1)
* 2000: "Zeit und Sein in Heideggers Sein und Zeit" (Sats: Nordic Journal of Philosophy 1.1)
* 2003: Egozentrizität und Mystik. Eine anthropologische Studie. C. H. Beck. ISBN 978-3-406-51049-6
* 2007: Anthropologie statt Metaphysik. C. H. Beck. ISBN 978-3-406-55678-4

## Vegeu també

* Ernst Tugendhat a Dialnet

## Referències

* ↑ Brumlik, Micha «Nachruf auf Ernst Tugendhat: Sprachanalyse und Mystik» (en alemany). taz, 13-03-2023 [Consulta: 17 març 2023].
* ↑ «Mit 93 Jahren: Philosoph Ernst Tugendhat gestorben» (en alemany). Mitteldeutsche Zeitung, 13-03-2023. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ Ernst Tugendhat. Càtedra Ferrater Mora de pensament contemporani
# Galeaclolusita

La galeaclolusita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor de Valérie Galéa-Clolus (n. 1964), per les seves contribucions significatives a la mineralogia de la mina Cap Garonne. Va ser presidenta de l'Associació dels Amics de la Mina de Cap Garonne durant molts anys i coautora d'un llibre sobre la mina.

## Característiques

La galeaclolusita és un arsenat de fórmula química Al₆(AsO₄)₃(OH)$_9$(H₂O)₄·8H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, sent publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba estretament relacionada amb la bulachita amb la qual es pot trobar fent intercreixements.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu Victoria, a Melbourne (Austràlia), amb el número de registre: m55455, i al Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 74874.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a França, concretament a la mina Cap Garonne, situada a la localitat de Le Pradet, al departament de Var (Provença-Alps-Costa Blava), on es troba en forma d'escorces i esferoides de fibres blanques de fins a 50 μm de llarg per 0,4 μm d’amplada i només 0,1 μm de gruix. Aquesta mina francesa és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Galeaclolusite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 agost 2021].