OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Curtcircuit

* No s'ha de confondre amb Curtcircuit (pel·lícula).
Un curtcircuit és la fallada en un aparell elèctric o una línia elèctrica, passa el corrent elèctric directament del conductor actiu, o fase, al neutre o a la línia de terra, entre dues fases en el cas de sistemes polifàsics en corrent altern, o entre pols oposats en el cas del corrent continu.
El curtcircuit es produeix normalment per fallades de l'aïllant dels conductors, quan aquestes línies queden submergides en un medi conductor, com ara l'aigua, o per contacte accidental entre conductors aeris a conseqüència de fortes ventades o del trencament dels pals de línies elèctriques.
Atès que un curtcircuit pot causar danys importants en les instal·lacions elèctriques, fins i tot incendis en edificis o habitatges, aquestes instal·lacions han d'estar dotades de proteccions com els fusibles o un interruptor magnetotèrmic, amb la finalitat de protegir les instal·lacions i el seu entorn.

## Vegeu també

* Enrampada elèctrica
* Descàrrega elèctrica
* Descàrrega electroestàtica
Viccionari
# Abd-ar-Raüf

Abd-ar-Raüf és el nom dels següents personatges:
Abd-ar-Raüf forma part del nom de molts personatges:
* Abd al-Rauf Fitrat, polític del Turquestan
* Abd-ar-Raüf as-Sinkilí, sufí de Sumatra
* Muhàmmad Abd-ar-Raüf Qudwa al-Hussayní, més conegut com a Iàssir Arafat, polític palestí.

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Abd-ar-Raüf, tot i que no en fos el nom principal
# José Manuel Lorenzo Torres

José Manuel Lorenzo Torres (Pontevedra; 29 de maig de 1959) 29 de maig de 1959) és un productor cinematogràfic, empresari teatral i directiu de Televisió Espanyola.

## Biografia

Va néixer a la ciutat de Pontevedra, és fill d'un matrimoni de professors de la Ciutat Infantil Príncipe Felipe, a Montecelo, Pontevedra: Erundino Lorenzo Rey, que va ser director del col·legi públic del mateix nom i María del Carmen Torres Ferrer, professora d'Educació Especial.
Germà del també actor Francis Lorenzo, va cursar estudis d'Enginyeria Industrial, titulant-se per l'Escola d'Enginyers Industrials de Madrid. No obstant això, ha dedicat la seva trajectòria professional al món de l'espectacle, en labors de producció o bé com a directiu en diferents cadenes de televisió.
Al principi va encaminar la seva carrera professional cap al terreny tècnic en què s'havia format, treballant com a enginyer de Sistemes i cap de Vàlvules en la Central Nuclear de Trillo.
No obstant això, després de realitzar un màster en màrqueting televisiu en la San Diego State University, s'incorpora primer a CBS/Fox Espanya i seguidament a Televisió Espanyola en tots dos casos com a director comercial. El seu següent pas professional va ser Publiespaña, empresa que gestiona publicitat en Telecinco, en el càrrec de Vicedirector.
Al setembre de 1993 és contractat per Antena 3 per al càrrec de director general comercial fins que, al març de 1995 és designat Director General. Aquests càrrecs coincideixen amb la presència del seu germà Francis Lorenzo en diversos programes i sèries de la casa.
Entre el 4 de juny de 1998 i gener de 2004 exerceix la direcció general de Canal +.
Fongui llavors la productora Drive Televisió. Es dedica a partir d'aquest moment a labors de producció, que inclouen el musical Hoy no me puedo levantar (2005), la pel·lícula Un franco, 14 pesetas (2006) i la sèrie de TV. Amb aquesta companyia va formar part del primer accionariat de La Sexta.
Actualment és president de la productora Bumerang (Motivos personales, Génesis, en la mente del asesino, Física o química, Pekín Express, etc.).
En els últims anys ha produït pel·lícules com Santos de Nicolás López i Sólo quiero caminar d'Agustín Díaz Yanes y produce en la actualidad el musical de Nacho Cano A.
També ha participat com a actor en pel·lícules com Antártida de Manuel Huerga, El espinazo del diablo de Guillermo del Toro, Gitano de Manuel Palacios, Sin noticias de Dios de Agustín Díaz Yanes.

## Referències

* ↑ El dueño de la audiencia, Diario de Pontevedra,
* ↑ El "gurú" televisivo José Manuel Lorenzo abre los actos del 40 aniversario de AEMPE, pontevedraviva.com, 29 de juny de 2018
* ↑ José Manuel Lorenzo Torres Arxivat 2020-09-27 a Wayback Machine. a academiatv.es
* ↑ Los accionistas de Drive, enfrentados tras el traspié de la Sexta, ponen en venta la productora, El Confidencial, 7 de febrer de 2007
# Jean-Claude Fabbri

Jean-Claude Fabbri (Retinne, Fléron, 2 de novembre de 1952) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1977 i 1979. El 2004 es va nacionalitzar belga, del país on va néixer.

## Palmarès

* 1982
** 1r a Baelen-sur-Vesdre

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1977. 76è de la classificació general
* 1979. 55è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1977. 45è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Jaume Policarpo

Jaume Policarpo Bodí (Albaida, 1964) és un director, escriptor i professor de teatre i de guions escènics, dissenyador d'escenografia i vestuari.
És membre fundador Bambalina Teatre Practicable, companyia de teatre de la que ha escrit els guions i n'és director artístic des de 1990. Ha impartit ponències i cursos en diverses trobades i seminaris, com l'Aula de Teatre de la Facultat de Filologia de València, l'assignatura de Direcció en l'Escola Superior d'Art Dramàtic de València, entre d'altres.
L'any 2018 va rebre un dels Premis de les Arts Escèniques Valencianes per la millor direcció escènica i millor versió de l'adaptació al teatre de titelles i d'objectes de Bambalina de La Celestina.

## Escriptura dramàtica

* 1998 Cyrano de Bergerac
* 2000 Solar
* 2008 ¡Hola, Cenerentola!
* 2009 La dona Irreal
* 2012 La nòvia del Pianista

## Guions escènics

* 1991 Quixot
* 1993 Ulisses
* 2001 Passionaria
* 2007 Kiri Kraft
* 2010 Carmen
* 2013 Petit Pierre

## Referències

* 1 2 Alicante, Especialista en Didàctica del Teatre. El teatre en l'Aula. Universidad de. «JAUME POLICARPO». [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «Jaume Policarpo». [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «POLICARPO, JAUME – AVEET». [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «Escena amb nom de dona». Levante-EMV.
* ↑ «"Els circuits teatrals, amb la crisi, s'han acostumat a reduir els caixets"». Levante-EMV.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Jaume Policarpo | Muestra de Teatro Español de Autores Contemporáneos» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2018-10-17. [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «Bambalina sí deja títere con cabeza» (en castellà). ELMUNDO.
# Frederic Alfonso i Orfila

Frederic Alfonso i Orfila (Barcelona, 21 de novembre de 1913 — Barcelona, 25 d'abril de 1991) fou un poeta català. Fill de dos professors de l'Escola Municipal de Música de Barcelona (Frederic Alfonso i Margarida Orfila), estudià dret i es va dedicar a l'Administració Pública i a l'ensenyament. Va escriure diversos llibres, alguns dels quals varen ser premiats. Va col·laborar habitualment en mitjans de comunicació i en revistes científiques i culturals, com ara, La Publicitat, La Venda, Catalunya, El Matí, Tele-Estel, Avui i El Noticiero Universal. Va estar molt vinculat a la vila de Sentmenat i la biblioteca municipal d'aquest poble en porta el nom.

## Obres
### Poesia

* Esclats. Esperança (Jocs Florals de Barcelona de 1932)
* Càntis d'esperança (Jocs Florals de Barcelona de 1933)
* Dos sonets (Jocs Florals de Barcelona de 1934)
* Clarors mediterrànies (1936)
* Infant (1938)
* Poemes (1947)

### Descripció i viatges

* La vida de Sentmenat, vista per un poeta i un pintor (1983)

## Premis literaris

* Flor Natural, Jocs Florals de Girona, 1956
* Premi de la Sociedad "Casino Figuerense", Jocs Florals de l'Empordà, 1961, per l'obra Sonets de la llar
* Premi Ciutat de Barcelona, 1974, per l'obra Sonets bíblics i altres memòries
* Premi Ciutat de Maó de poesia, 1975
* Premi Ciutat d'Olot-Guerau de Liost de poesia i prosa poètica, 1976
* Premi Ciutat d'Olot-Guerau de Liost de poesia i prosa poètica, 1977
* Premi Ciutat d'Olot-Guerau de Liost de poesia i prosa poètica, 1978

## Referències

* ↑ Morí un dia després que ho fes la seva germana Margarida ( «Necrològica». La Vanguardia, 26-04-1991, pàg. 32.)
* ↑ «Frederic Alfonso i Orfila». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Qui és qui. Cercador de les Lletres Catalanes. Fitxa de l'Autor Alfonso Orfila, Frederic
* ↑ http://www.sentmenat.com/noticia/1025/10-anys-de-nova-biblioteca
* 1 2 3 Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques
* ↑ "Crónica". Revista de Girona, Any: 1957 Núm. 3 PDF
* ↑ GARDELLA, Gustavo. "Crónica de Figueras". Revista de Girona, Any: 1961 Núm. 15 PDF

## Enllaços externs

* ALFONSO I ORFILA, Frederic. "Dos sonets a l'esposa". Revista del Centre de Lectura de Reus. Any: 1952 Núm. 5, quarta època, pàgina 54 PDF
* ALFONSO I ORFILA, Frederic. "Epigrames de les Besties Humils". Revista del Centre de Lectura de Reus. Any: 1956 Núm. 54 Cuarta época, Diciembre, pàgina 142 PDF
# Rein Rannap

Rein Rannap (Tallinn, 6 d'octubre de 1953) és un compositor i pianista estonià. Rannap ha estat actiu en la gestió i composició a Ruja, Noor-Eesti i Hõim.

## Carrera com a pianista

Rannap va fer el primer concert en solitari el 1968. Des d'aleshores, ha realitzat concerts de piano a moltes regions de la (antiga) Unió Soviètica, a diversos països europeus, així com a Austràlia i els Estats Units. El 1997 i el 1999 va recórrer Estònia amb el programa Klaver tuleb külla (en estonià El piano et ve a visitar), transportant el seu piano a diverses esglésies d'Estònia per a les actuacions.

## Peces de piano i cicles

"Pistes ingènues i innocents" (1980–1982) "Concert per a piano" (1984) "Cruise Control" (1991) "Piano de sis paquets" (1997) "Laulud klaveril" (2010) "Sõrmepalavik" (2011)

## Discografia

* "Varajased Laulud" (2002)
* "Tantsib klaveril" (2004)
* "Läbi jäätunud Klaasi" (2006)
* "Klaver Tuleb Külla 10 - paladí paladí" (2007)
* "KlaveriKuld" (2009)
* "Ilus maa" (2009)
* "Hingelinnud" (2011)

## Miscel·lània

El 2007, Rannap va ser escollit com un dels tres membres del jurat d'Eesti otsib superstaari, un remake estonià del format Pop Idol britànic.

## Fonts

* Breu biografia al Centre d'Informació Musical d'Estònia Arxivat 2007-07-03 a Wayback Machine.
# Eleccions legislatives austríaques de 1966

Les eleccions legislatives del 1966 a Àustria, al Consell Nacional van ser el 6 de març de 1966. Els populars foren la força més votada i Josef Klaus fou nomenat canceller.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 6 de març de 1966 al Consell Nacional d'Àustria
| Partits | Partits | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| | Partit Popular d'Àustria (Österreichische Volkspartei) | 2.191.109 | 48,35 | +2,95 | 85 | +4 |
| | Partit Socialdemòcrata d'Àustria (Sozialdemokratische Partei Österreichs) | 1.928.985 | 42,56 | -1,44 | 74 | -2 |
| | Partit Liberal d'Àustria (Freiheitliche Partei Österreichs) | 242.570 | 5,35 | -1,65 | 6 | -2 |
| | Partit Progresista Democràtic Demokratische Fortschrittliche Partei (DFP-Liste Franz Olah) | 148.528 | 3,28 | | - | - |
| | Comunistes i Socialistes d'Esquerra (Kommunisten und Linkssozialisten ) | 18.436 | 1,0 | -0,6 | — | ±0 |
| | Liberale Partei Österreichs | 1.571 | 0,1 | - | - | - |
| | Marxisten-Leninisten Österreichs | 486 | 0,02 | - | - | - |
| | Total (participació 92,74%) | 4.532.035 | 100.0 | | 165 | |
| Font: Siemens Austria, BMI ||||||||
# John Charles Burkill

John Charles Burkill (Holt, 1 de febrer de 1900 - Sheffield, 6 d'abril de 1993) va ser un matemàtic anglès.

## Vida i Obra

Després de fer els estudis secundaris a la St. Paul's School de Londres, Burkill va ingressar amb una beca el 1918 al Trinity College (Cambridge) per estudiar matemàtiques. El 1922 va ser escollit fellow del Trinity College i l'any següent va guanyar el premi Smith. Des de 1924 fins a 1929 va ser professor de la universitat de Liverpool i el 1929 va tornar a Cambridge, però es va enrolar al Peterhouse i no en el seu antic college. Fins a la seva retirada definitiva el 1973, va estar sempre vinculat al Peterhouse.
El 1928 es va casar amb Margareta Braun, filla d'un periodista i polític socialista alemany. A partir de 1933, la parella va ser molt activa acollint refugiats alemanys que fugien del règim nazi.
La principal àrea de recerca de Burkill va ser l'anàlisi matemàtica. Més concretament, va abordar els temes matemàtics de la teoria de la integració i de les sèries de Fourier. La integral de Burkill, per la qual és conegut, és una generalització de la integral de Lebesgue.
Burkill va publicar una trentena d'articles en revistes científiques i mitja dotzena de llibres de text d'anàlisi matemàtica que son un model per la seva precisió i elegància.

## Referències

* ↑ Kenney, 2011, p. web.
* ↑ Pitt, 1998, p. 85.
* ↑ Chang, 2011, p. 223.
* ↑ Pitt, 1994, p. 46.
* ↑ Rankin, 1993, p. web.
* ↑ Pitt, 1994, p. 48-50.
* ↑ Pitt, 1994, p. 47.
* ↑ Pitt, 1994, p. 58.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Pitt, Harry Raymond «John Charles Burkill, 1 February 1900 - 6 April 1993» (en anglès). Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, Vol. 40, 1994, pàg. 45-59. DOI: 10.1098/rsbm.1994.0028. ISSN: 0080-4606.
* Pitt, Harry Raymond «John Charles Burkill» (en anglès). Bulletin of the London Mathematical Society, Vol. 30, Num. 1, 1998, pàg. 85-98. DOI: 10.1112/S0024609397003767. ISSN: 1469-2120.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «John Charles Burkill» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Kenney, E.J. «Burkill, (John) Charles». Oxford Dictionary of National Biography, 2011. [Consulta: 2 abril 2021]. (anglès)
* Rankin, Robert A. «Obituary: Charles Burkill». The Independent, 23-04-1993. [Consulta: 2 abril 2021]. (anglès)
# Inorganic Chemistry

Inorganic Chemistry (abreviatura Inorg. Chem.) és una important revista científica dedicada a la química inorgànica i a la química física. És publicada des del febrer de 1962 per la Societat Química Americana. El seu factor d'impacte és 4,762 el 2014, any en què fou citada 90 888 cops. Ocupa la 6a posició de qualitat de revistes dedicades a la química inorgànica en el rànquing SCImago, i la 18a en la categoria de química analítica.
Publica estudis fonamentals en totes les fases de la recerca en química inorgànica. La cobertura inclou informes experimentals i teòrics sobre els estudis quantitatius d'estructura, termodinàmica, cinètica i mecanismes de les reaccions inorgàniques, química bioinorgànica i aspectes rellevants de la química organometàl·lica, fenòmens d'estat sòlid, i teoria de l'enllaç químic. Es dona rellevància a recerca sobre síntesi, estructura, termodinàmica, reactivitat, espectroscòpia i propietats dels enllaços de compostos nous i també de ja coneguts que siguin significatius.

## Referències

* ↑ «Journal Rankings». SCImago, Journal & Country Rank, 2015. [Consulta: 22 març 2015].
* ↑ «Inorganic Chemistry». ACS Publications. [Consulta: 22 març 2015].

## Enllaços externs

* Web Inorganic Chemistry
# Baby Queen

«Baby Queen» és una cançó de la banda virtual de rock alternatiu Gorillaz. Es va publicar oficialment el 4 de novembre de 2022 com a tercer senzill de l'àlbum Cracker Island, però es va publicar prèviament el 30 de setembre en ser inclosa en el videojoc FIFA 23.
Damon Albarn es va inspirar en un somni que va tenir en un concert que va fer amb Blur durant el 1997 en el qual va assistir la princesa Siribha Chudabhorn de Tailàndia, llavors amb catorze anys. Durant el concert, la princesa va abandonar el tron en el qual estava asseguda per barrejar-se amb la resta del públic per cantar i ballar.

## Crèdits
### Gorillaz

* Damon Albarn – cantant, sintetitzadors

### Músics addicionals

* Greg Kurstin – teclats, sintetitzadors, bateria, percussió, baix, guitarra elèctrica, piano, vibràfon, enginyeria
* Samuel Egglenton – enginyeria
* Julian Burg – enginyeria
* Matt Tuggle – enginyeria
* Henri Davies – enginyeria
* Mark "Spike" Stent – mescles
* Matt Wolach – assistència mescles
* Randy Merrill – masterització

## Referències

* ↑ Skinner, Tom. «EA reveals ‘FIFA 23’ soundtrack, featuring Gorillaz and Yeah Yeah Yeahs» (en anglès). NME, 22-09-2022. [Consulta: 9 juliol 2024].
* ↑ Uitti, Jacob. «Gorillaz Release New Song Inspired by Meeting with Thai Princess, “Baby Queen”» (en anglès). AmericanSongwriter.com, 2022. [Consulta: 9 juliol 2024].
* ↑ Wood, Mikael. «For Damon Albarn, modern life is still pretty much rubbish» (en anglès). Los Angeles Times, 23-01-2022. [Consulta: 9 juliol 2024].
# Colibrí maragda de Cuba

El colibrí maragda de Cuba (Riccordia ricordii) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones forestals de Cuba i Bahames. Fins fa poc era inclòs al gènere Chlorostilbon.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Rein

Rein foren un grup de folk punk italià format a Roma el 1999. Rein publicà el seu primer àlbum Un'altra estate el 2005 i varen firmar un contracte amb un segell romà, que seria rescindit al cap d'un any. A finals d'aquell any, gràcies a la col·laboració amb la Free Hardware Foundation, el grup publicà l'EP Est! sota llicència licenza Creative Commons No comercial - sense obres derivades i l'autorització de difusió de la FHF, que permet, en combinació amb una altra llicència, l'execució pública lliure per a fins no comercials. L'àlbum rebé la col·laboració de Roberto Billi de I ratti della Sabina, coautor de la cançó I tram di Roma.Després del 2007 el 2008 el grup abandonà la SIAE per poder publicar la seva pròpia obra sota llicència lliure. Al maig del 2008 van publicar el seu segon àlbum del grup, Occidente, amb llicència Creative Commons. El disc fou anticipat per la publicació del single Grandtour, publicat a l'abril de 2007. El 15 d'octubre de 2010 publicaren el seu tercer àlbum del grup È finita, sota llicència Digital Online Commons, una modificació de la més tradicional Creative Commons. L'àlbum fou anticipat pel vídeo Sul tetto. Tots els àlbums de Rein foren publicats a la pàgina web especialitzada en música lliure Jamendo. El 21 de desembre de 2012 anunciaren a la seva pàgina web la dissolució de la formació.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* 2005 - Un'altra estate
* 2008 - Occidente
* 2010 - È finita

### Singles i EP

* 2005 - Est!
* 2007 - Grandtour

## Referències

* 1 2 «Discografia». rein99.it. Arxivat de l'original el 2008-06-18. [Consulta: 19 desembre 2008].
* 1 2 «Est!». jamendo.com. [Consulta: 19 desembre 2008].
* ↑ «Autorizzazione Diffusion». Free Hardware Foundation. Arxivat de l'original el 2008-06-30. [Consulta: 19 desembre 2008].
* ↑ «"E' FINITA". Proseguono i lavori per la realizzazione del terzo disco dei Rein». Arxivat de l'original el 2010-09-29. [Consulta: 11 setembre 2010].
* ↑ «Pagina delle licenze sul sito del gruppo». Arxivat de l'original el 2013-04-27. [Consulta: 7 juliol 2012].
* ↑ «Manca poco più di un mese all'uscita di “E’ finita”, nuovo disco dei Rein, dal 15 Ottobre in Free-Dowload su Jamendo, e arriva in anteprima il video di “Sul tetto”, realizzato da Marcello Saurino ed Enrico Barile.» (en italià), 07-09-2010. Arxivat de l'original el 29 de setembre de 2010. [Consulta: 7 maig 2015].
* ↑ «Sito ufficiale». Arxivat de l'original el 2013-03-12. [Consulta: 7 maig 2015].

## Bibliografia

* Pierpaolo De Lauro. Oltre l'etichetta, «Left», 5 de desembre 2008, 49, p. 88.
* Alessia Grossi. Arte e cultura live, le opere 'libere' da Myspace all'Arci Arxivat 2009-02-13 a Wayback Machine.. «L'Unità», 11 de desembre 2008
# Fitografia

La fitografia o botànica descriptiva és la part de la botànica encarregada de la descripció de les plantes. La botànica descriptiva agrupa i cataloga tots els descobriments botànics.

## Enllaços externs

* Nociones de botánica sistemática (glosología, taxinomía y fitografía) a Biodiversity Heritage Library (castellà)
# Joseba Agirre Oliden

Joseba Agirre Oliden (Orio, 24 de març de 1977) és un exfutbolista basc que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format a les categories inferiors de la Reial Societat, només hi jugaria un encontre amb el primer equip, corresponent a la temporada 95/96.
Posteriorment, ha militat al CE Castelló, CE L'Hospitalet, Ciudad de Murcia, CD Toledo i a la Real Unión de Irún, al qual va arribar al 2004.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Agirre
{{esborrany de futbolista basc}}
# Jordi Eleusis

Jordi Eleusis (en llatí Georgius Eleusius) fou un escriptor grec autor d'una obra sobre la vida del sant Teodor de Siceó o de Syeium bisbe d'Anastasiòpolis a Galàcia (Siceó era probablement una ciutat de Galàcia). Possiblement era deixeble del sant i testimoni directe de molts dels relats del llibre. La seva família era natural d'Adigermarus o Adigermarum, un vila desconeguda probablement de Galàcia i els pares no havien tingut fills en molts anys fins que, mercès a les oracions de Teodor, va tenir un fill, Jordi, l'educació del qual li va ser confiada, i Teodor el va tenir com a deixeble durant dotze anys. Va escriure Vita Sancti Theodorus Siceotae.

## Referències

* ↑ 22.Georgius Eleusius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 251
# Jiandi Dao

Jiandi Dao (湔氐道) va ser una prefectura de l'antiga Xina situada al voltant de l'actual regió de Songpan, a l'est de l'Altiplà Qingzang i la part nord de la província de Sichuan. Jiandi Dao fou fundada per l'Estat de Qin (秦) després conquerida per l'Estat de Shu (蜀) el 316 aC. La Dinastia Han va restablir Jiandi Dao en el sisè any de Yuanding (元鼎六年, 111 dC). Jiandi Dao va ser canviada al Comtat de Jiandi i es convertí en part constitutiva de Wenshan Jun (汶山郡) en la Dinastia Jin (265-420). Di (氐) és un antic gran grup ètnic que vivia a l'oest de la Xina, es considera de vegades que va ser part de Qiang, dit Diqiang. Dao (道) en les dinasties Qin i Han és una mena d'unitat administrativa que existia principalment a les tribus primitives.
# Francisco de Laiglesia y Auset

Francisco de Laiglesia y Auset (Madrid, 1850 - 1922) fou un terratinent i polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Fou membre del Consell d'Administració del Ferrocarril del Tajo i oficial de secretaria del Ministeri d'Hisenda d'Espanya, en el qual fou Director general i governador del Banc Hipotecari el 1909. També fou membre de la Reial Acadèmia de la Història.
Milità al Partit Conservador, amb el qual fou elegit diputat per Puerto Rico el 1876. Després ho fou pel districte de Xàtiva a les eleccions de 1879 i 1889, 1891, 1898. 1901, 1903, 1907 i 1914, i pel de Gandia a les de 1884. Fou nomenat vicepresident del Congrés dels Diputats el 1891 i de 1899 a 1903.

## Obres

* Como se defendian los Españoles en el siglo XVI(1906)
* Estudios históricos (1515-1555) (1908)
* Las Cortes de Carlos V (1909)
* Bécquer (1922)

## Referències

* Obres de Francisco de Laiglesia
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Biografies de polítics valencians Arxivat 2011-07-07 a Wayback Machine.
* Relació de membres de la Reial Acadèmia de la Història Arxivat 2013-07-12 a Wayback Machine.