# Ducat de Fernandina

El Ducat de Fernandina és un títol espanyol d'origen napolità atorgat en dues ocasions durant el segle xvi que, actualment i després d'un llarg plet judicial, és vigent dins de la Casa de Medina Sidonia, per Alonso González de Gregorio y Viñamata, hereu de la casa ducal de Medina Sidonia. El ducat estenia la jurisidicció senyorial a la ciutat de Ferrandina, a la regió de la Basilicata; fins a l'any 1806, els ducs van exercir-hi el domini senyorial.
El 20 d'abril de 1505 Ferran el Catòlic va concedir el ducat i les terres de Ferrandina, a la regió de la Basilicata, a Berardino Castriota, comte de Cupertino des del 1496, en consideració als seus mèrits. El Ducat revertí de nou a la Corona aragonesa després de la mort sense descendència de l'única filla de Castriota.
García Álvarez de Toledo, marquès de Villafranca i militar destacat a Itàlia, virrei de Catalunya i de Sicília, així com membre del consell d'Estat de Felip II, va comprar l'estat i la dignitat ducal a la cambra règia de Nàpols el 8 de març de 1569, i el 17 de gener de 1573 el va vincular a Nàpols, afegint-lo al majorat de Villafranca, en virtut de Reial Facultat expedida a Madrid el 24 de desembre de 1569. Amb el pas del temps, el Ducat de Fernandina l'ostentava l'hereu de la Casa. El títol se succeí dins de la Casa i posteriorment quan aquesta s'incorporà a la de Medina Sidonia engruixí els títols d'una de les grans cases de la noblesa castellana.
L'any 1845 no es renovaren els drets successoris del títol i caigué en un llimb legal. L'any 1993, el títol fou restaurat per Pilar González de Gregorio y Álvarez de Toledo, filla de la duquessa de Medina Sidonia. Amb la restauració s'iniciaren les disputes legals entre Pilar i un net de la duquessa, que obtingué finalment l'ús legal del títol.
A la dècada de 1630 consta que els ducs de Fernandina i marquesos de Villafranca disposaven d'un palau prop del convent dels Àngels a Barcelona (vegeu fàbrica de productes químics de Joan Gualbert Subirà), assaltat durant el Corpus de Sang el 1640, que va acabar donant nom a l'actual carrer de Ferlandina.

## Ducs de Fernandina

| | Titular | Període |
| Primera creació per Ferran II d'Aragó |||
| I | Joan Granai Castriota | 1505-1514 |
| II | Maria Castriota | 1514-1548 |
| Segona creació per Felip II d'Espanya |||
| I | García de Toledo Osorio (1514-1577) | 1569-1577 |
| II | Pedro de Toledo Osorio | 1577-1627 |
| III | García Álvarez de Toledo y Mendoza (1579-1649) | 1627-1649 |
| IV | Fadrique de Toledo Osorio (1635-1705) | 1649-1705 |
| V | José Fadrique de Toledo Osorio | 1705-1728 |
| VI | Fadrique Vicente de Toledo Osorio | 1728-1753 |
| VII | Antonio Álvarez de Toledo Osorio | 1753-1733 |
| VIII | José Álvarez de Toledo Osorio | 1733-1796 |
| IX | Francisco de Borja Álvarez de Toledo y Gonzaga | 1796-1799 |
| X | Fadrique Álvarez de Toledo y Palafox | 1799-1816 |
| XI | Pedro de Alcántara Álvarez de Toledo y Palafox | 1816-1867 |
| XII | José Álvarez de Toledo y Silva | 1867-1900 |
| XIII | Joaquín Álvarez de Toledo y Caro | 1900-1915 |
| XIV | Joaquín Álvarez de Toledo y Caro | 1915-1955 |
| Rehabilitació per part de Joan Carles I d'Espanya |||
| XV | Pilar González de Gregorio y Álvarez de Toledo | 1993-2012 |
| | Rehabilitació per Felip VI | |
| | Alonso González de Gregorio y Viñamata | 2020- |

## Referències

* ↑ «Empresario, amante del lujo y soltero: tenemos nuevo duque de Fernandina tras años de litigio» (en anglès). El Confidencial, 16-07-2020. [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ Muzio, Girolamo. Lettere: Venezia, Giolito, 1551 (en italià). Edizioni dell'Orso, 2000, p. 121.
* ↑ Delle Donne, Roberto. Burocrazia e fisco a Napoli tra XV e XVI secolo. La Camera della Sommaria e il Repertorium alphabeticum solutionum fiscalium Regni Siciliae Cisfretanae (en italià). Florència: Universitat de Florència, 2012, p. 534.
* ↑ Ramos, Antonio. Aparato para la corrección, y adición de la obra que publicó en 1769 el Dor. D. Joseph Berní y Catalá... (en castellà). Màlaga: Oficina del Impresor de la Dignidad Episcopal y de la Santa Iglesia, 1777, p. 35-36.
* ↑ Scanu, Adrià Mainar. «Esguard Històric: Els fets del Corpus de Sang i l'inici de la Guerra dels Segadors (1640)», divendres, 7 juny 2019. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ Molas Ribalta, Pere «Com es rebia un "grande" a Barcelona». Revista Pedralbes, 2003, pàg. 375-394.