OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gabriele Oriali

Gabriele Oriali (Como, 25 de novembre de 1952) és un exfutbolista italià que jugava principalment com a migcampista defensiu, però també podia jugar com a defensa. Com a jugador, va ser conegut en particular per la seva resistència, capacitat de treball, de guanyar pilotes dividides i per la seva habilitat per trencar jugades de l'oponent.
Oriali va passar la seva carrera al club inicialment amb l'Inter, i posteriorment amb l'Fiorentina. A nivell internacional, va representar l'Itàlia al Campionat d'Europa de 1980, i també va ser membre de l'equip que va guanyar la Copa del Món de Futbol de 1982. Després de la seva jubilació, va treballar com a directiu i com a director esportiu.

## Referències

* 1 2 «I Miti Nerazzurri: Gabriele Oriali, una vita da Mediano» (en italià). Il Calcio Magazine. Arxivat de l'original el 5 de maig 2015. [Consulta: 4 maig 2015].
# Sal doble

Les sals dobles són sals que contenen més d'un catió o més d'un anió obtinguts per la combinació de dues sals diferents cristal·litzades en la mateixa xarxa iònica regular Una sal doble molt coneguda és el sulfat d'alumini i de sodi,(fórmula general: M$^I$M$^{III}$[SO₄]₂•6H₂O) el qual conté dos cations (sodi i alumini) i un anió sulfat. Altres exemples són el tartrat de potassi i sodi o Sal de Seignette i l'alstonita.
No s'han de confondre les sals dobles amb una sal complexa. Quan es dissol en aigua una sal doble es dissocia completament en ions simples, en canvi les sals complexes no ho fan pas; els ions de les complexes no presenten canvis. Per exemple, KCeF₄ és una sal doble i dona ions K$^+$, Ce$^{3+}$ i F$^−$ quan es dissol en aigua, mentre que el K₄[YbI₆] és una sal complexa i conté només l'ió [YbI₆]$^{4−}$ el qual roman intacte en la solució aquosa. És important indicar l'íó del complex entre claudàtors "[ ]" al seu voltant.
En general, les propietats d'una sal doble formada no seran les mateixes que les de les seves sals simples que la componen.
Per a nomenar les sals dobles es dona nom primer al nom de l'anió seguit de la paraula “doble” i després el nom, en ordre alfabètic, dels elements que formen els cations, precedits pels prefixos di, tri, tetra, etc., d'acord amb el subíndex que presenti cada catió en la fórmula molecular. Quan el subíndex és u (1) no es posa el prefix.

## Referències

* ↑ Housecroft, C. E.; Sharpe, A. G. (2008). Inorganic Chemistry (3rd ed.). Prentice Hall. ISBN 978-0131755536
# José Luis Geresta Mujika

José Luis Geresta Mujika, Oker, fou membre del Comando Donosti d'ETA. Hom creu que participà en els assassinats del regidor del Partit Popular Miguel Ángel Blanco i del polític del PSOE Fernando Múgica, per al qual hauria prestat un vehicle familiar, així com en una conspiració per a l'assassinat de la regidora del PP Elena Azpiroz.
Pel que fa a l'assassinat de Miguel Ángel Blanco, ocorregut el 12 de juliol de 1997, durant el judici (juny de 2006) contra García Gaztelu, Txapote, es va acusar Geresta Mujika de subjectar lligat de mans a l'assassinat mentre Txapote l'executava i Irantzu Gallastegi, Amaia vigilava la zona en un cotxe aparcat en les proximitats. L'assassinat es va cometre en una pista forestal propera a Lasarte.
El cadàver de Geresta Mujika va ser trobat amb un orifici de bala en la templa dreta a 2/4 de 7 del matí del 20 de març de 1999 en un ras prop del barri de Zamalbide a Errenteria (Guipúscoa), solament onze dies després de la caiguda d'uns altres dos membres del Comando Donosti. Al costat del cos es va trobar una pistola Beretta del calibre 22, que havia estat disparada. Es creu que aquesta arma va ser la usada en l'assassinat de Miguel Ángel Blanco. Aquesta mort va ser qualificada inicialment per fonts policials i judicials de suïcidi.
No obstant això, sectors pròxims a ETA van qualificar la mort de Geresta d'assassinat, especialment després de saber-se que després de la seva mort li havien estat arrencats dos queixals El cadàver de Geresta Mujica va ser manipulat, cosa que va ser interpretada com a signes de tortura per l'entorn etarra, mentre que altres fonts van sostenir que es tractava precisament de fer parer que havien existit tortures.
L'ajuntament de Zizurkil a Guipúscoa, governat per la coalició PNB-EA, va aprovar una moció amb el vot a favor d'Herri Batasuna en la qual s'afirmava que era sospitosa de ser un nou episodi de la guerra bruta utilitzada per l'Estat espanyol.
El portaveu d'Herri Batasuna, Joseba Permach, va dir també en aquell moment que la mort de José Luis Geresta formava part d'un episodi de "guerra bruta" orquestrat per les forces de seguretat de l'estat, al costat d'altres casos recents com els de Josu Zabala, Basajaun (presumptament suïcidat el 1997) i Xabier Galparsoro, Anuk (mort el 1993 en caure per la finestra de la Prefectura Superior de Policia de Bilbao).
Aquesta mort va ser un dels detonants que va adduir ETA per a posar fi a la treva que venia observant fins llavors.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. Historia y cronología del mundo. Editorial Ariel, 2006, p.1032. ISBN 8434452146.
* ↑ El Mundo - 12/5/1999
* ↑ «ETA acusa al Gobierno de 'represión salvaje tras hundir la negociación'» (en castellà). El Mundo, 15-12-2007. [Consulta: 15 novembre 2011].
* ↑ «La Ertzaintza cree que el presunto etarra Geresta Mujika se suicidó, mientras HB habla de "guerra sucia"» (en castellà). El Mundo, 21-03-1999. [Consulta: 6 novembre 2011].
# Gene Force

Gene Force és un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 15 de juny del 1916 a New Madison, Ohio.
Gene Force va córrer esporàdicament a la Champ Car a les temporades 1951, 1952, 1954, 1956 i 1958-1960 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis que va córrer els anys 1951 i 1960.
Gene Force va morir el 21 d'agost del 1983 d'un atac de cor mentre disputava una cursa a Michigan.

## Resultats a l'Indy 500

| Any Cotxe Sortida Vel. mitja Ranking Final Voltes V. Líder Retirat 1951 69 22 133.102 20 11 142 0 Pressió de l'oli 1960 37 20 143.472 21 28 74 0 Frens Totals 216 0 | Sortides 2 Poles 0 Voltes líder 0 Victòries 0 Top 5 0 Top 10 0 Retirat 2 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960.
Els pilots que competien a l'Indy durant aquests anys també eren comptabilitzats pel campionat de la F1.
Gene Force va participar en 2 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1951 i va participar en el Gran Premi d'Indianapolis 500 en una ocasió més: el Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1960.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 2
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 0
* Punts vàlids per la F1: 0
# Camp de Tempelhof

El camp de Tempelhof (en alemany: Tempelhofer Feld) és un parc públic que històricament va ser una zona de Berlín utilitzada per a la pràctica militar, com a camp d'armes de la guarnició de Berlín i com a aeroport. Pertanyia a les terres altes de Tempelhofer al sud de Berlín.
Tempelhofer Feld està estretament vinculat a la història militar i de l'aviació alemanya, així com a la història del futbol alemany. L'aeroport de Tempelhof va ser conegut internacionalment durant el bloqueig de Berlín Oest per part de la URSS. Avui la zona és un gran espai d'esbarjo que ocupa la pista d'enlairament i rodalia de l'antic aeroport de Tempelhof, del qual s'ha conservat l'edifici de la terminal.
El parc té una mida de 3,55 km² i conté multitud d'espais diferenciats, tant per a la pràctica esportiva com per a l'esbarjo o la celebració d'esdeveniments. Les antigues pistes de l'aeroport son utilitzades per practicar ciclisme, patinatge o surf d'estel. Actualment al parc hi ha zones diferenciades per a gossos, recuperació d'aus i disposa d'un ramat d'ovelles.

## Referències

* ↑ Armstrong, William N. Around the world with a king (en anglès). Londres: Kegan Paul international, 2000, p. 254. ISBN 978-0-7103-0291-5.
* ↑ Stephan, Felix. «Lesen Sie zeit.de mit Werbung oder im PUR-Abo. Sie haben die Wahl.» (en al). Zeit Online, 01-09-2012. Arxivat de l'original el 2023-07-02. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «Park Tempelhofer Feld» (en anglès). Berlin.de The Official Website of Berlin. [Consulta: 2 juliol 2023].
# Francisco Javier Mármol Rodríguez

Francisco Javier Mármol Rodríguez, més conegut com a Catali, és un exfutbolista i entrenador castellanomanxec. Va nàixer a Albacete el 21 de juliol de 1961. Com a jugador ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter de l'Albacete Balompié, el migcampista va romandre pràcticament la totalitat de la seua carrera al conjunt manxec, arribant a ser el capità durant diverses temporades. Va ser clau en la temporada d'ascens a primera divisió, la 90/91, en la qual va jugar 37 partits i va marcar un gol. Ja a la màxima categoria, va ser titular el primer any, per passar a la suplència la temporada 92/93, any en el qual deixaria l'entitat. Posteriorment militaria a altres equips com el CD Toledo o el CD Quintanar del Rey.
Després de la seua retirada seguiria vinculat al món del futbol dins de l'equip tècnic de l'Albacete Balompié. La temporada 09/10 és nomenat segon entrenador, i a la destitució en novembre de Pepe Murcia es fa amb les regnes de l'equip.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Catali dirigeix la sessió d'entrenaments Arxivat 2010-01-04 a Wayback Machine.
* Catali narra la seua experiència
# Francisco Manoel Carlos de Mello de Ficalho

Francisco Manoel Carlos de Mello de Ficalho (o Francisco Manuel de Melo Breyner, 4º comte de Ficalho) (27 de juliol de 1837 - 19 d'abril de 1903) va ser un botànic i escriptor portuguès.
Va ser membre corresponent de l'Acadèmia de les Ciències de Lisboa, dedicant-se a l'estudi de la botànica, escrivint diverses obres sobre aquesta temàtica. Va fundar el Jardí botànic, inaugurat l'any 1878, amb la col·laboració del professor João d'Andrade Corvo.

## Algunes publicacions

* luiz de Camões, francisco m.c. de Mello de Ficalho. Flora dos Lusíadas. 1880. reeditó Hiena Ed., Volumen 33 de Colecção Cão vagabundo, en 2008, 106 pp.
* Memorias sobre a influencia dos descobrimentos portuguezes no conhecimento das plantas
** I. - Memoria sobre a Malagueta. 1883 ebook: 28055
* Plantas úteis da África portuguesa. 1884
* Garcia da Orta e o seu tempo. 1886
* Uma eleição perdida. 1888
* As viagens de Pêro da Covilhã. 1898
* As rosáceas de Portugal. 1899

## Referències

* 1 2 Fundação Mário Soares. «Biografia». [Consulta: 22 gener 2011].
* ↑ «Pàgina Web do Jardim Botânico (secció Historia)». Arxivat de l'original el 2008-12-18. [Consulta: 29 juny 2010].
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Sal gorda

Sal gorda és una pel·lícula espanyola de 1983 dirigida per Fernando Trueba. El guió va ser escrit per Fernando Trueba i Óscar Ladoire, qui també va participar en el llargmetratge com a protagonista. En els 90 minuts de durada, es planteja com un homenatge als clàssics de la comèdia americana combinat amb els ideals de la comèdia espanyola, que fou estrenada al Cine Palafox el febrer de 1984.

## Sinopsi

Un compositor famós ha de treure un nou disc, però no passa per un bon moment personal, ja que s'acaba de separar, i es veu immers en una crisi creativa. Donada la situació, la seva manager li oferirà un temps de pròrroga en el qual haurà de sortir de la bombolla en la qual es veu ficat.

## Repartiment

| Actor/Actriu | Personatge |
| Óscar Ladoire | Natalio R. |
| Sílvia Munt | Palmira |
| Antonio Resines | Chick |
| Francisco Rabal | Gabino |
| Luis Ciges | Basilio |
| Yelena Samarina | Maria Ivanova |
| Carmen Maura | |
| Santiago Álvarez | Horacio |
| Amparo Moreno | Obdulia |

## Producció

Es tracta del tercer llargmetratge de Fernando Trueba, després d'Ópera prima i del documental Mientras el cuerpo aguante. En aquesta ocasió la va produir juntament amb Cristina Huete i Mariano Barroso.

## Referències

* ↑ Trueba estrena 'Sal gorda', una comedia de enredo "para que la gente se divierta", El País, 6 de febrer de 1984
* ↑ Sal gorda a fotogramas.es
* ↑ Sal gorda a El diario Montañés
# Camp de Silwad

El camp de Silwad (àrab: مخيم سلواد, muẖayyam Silwād) és un camp de refugiats palestí en la governació de Ramal·lah i al-Bireh al centre de Cisjordània, situat al nord-oest de Ramal·lah. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques de Palestina (PCBS), el campament tenia 489 refugiats en 2016. El camp de Silwad fou establert en 1972 com a reestructuració per acollir refugiats palestins dels campaments de Nuseirat, Shati i Bureij, a la Franja de Gaza.

## Referències

* ↑ «Projecció de població pel Districte de Ramal·lah, ordenat per municipis, 2006- 2016». Arxivat de l'original el 2013-04-16. [Consulta: 26 agost 2017].
Localització i població dels Camps de refugiats palestins en 2015 :
Franja de Gaza 518,000 refugiats UNRWA Cisjordània 188,150 refugiats UNRWA Síria 319,958 refugiats UNRWA Líban 188,850 refugiats UNRWA Jordània 355,500 refugiats UNRWA
Al-Shati (Beach camp)87,000 Bureij 34,000 Deir al-Balah 21,000 Jabalia 110,000 Khan Yunis 72,000 Maghazi 24,000 Nuseirat 66,000 Rafah 104,000 Camp Canadà tancat
Aqabat Jaber6,400 Ein as-Sultan 1,900 Far'a 7,600 Fawwar 8,000 Jalazone 11,000 Kalandia 11,000 Am'ari 10,500 Deir 'Ammar 2,400 Dheisheh 13,000 Aida 4,700 Al-Arroub 10,400 Askar 15,900 Balata 23,600 'Azza (Beit Jibrin) 1,000 Ein Beit al-Ma' (Camp No. 1) 6,750 Camp de Tulkarem 18,000 Nur Shams 9,000 Camp de Jenin 16,000 Camp de Shuafat 11,000 Silwad
Sbeineh22,600 Khan Eshieh 20,000 Neirab 20,500 Homs 22,000 Camp de Jaramana 18,658 Camp de Daraa 10,000 Camp de Hama 8,000 Khan Dannun 10,000 Qabr Essit 23,700 Camps no oficialsEin Al-Tal 6,000Latakia Camp 10,000 Yarmouk 148,500
Bourj el-Barajneh17,945 Ain al-Hilweh 54,116 El Buss 11,254 Nahr al-Bared 5,857 Shatila 9,842 Wavel 8,806 Mar Elias 662 Mieh Mieh 5,250 Beddawi 16,500 Burj el-Shemali 22,789 Dbayeh camp 4,351 Rashidieh 31,478
Camp de Zarqa20,000 Jabal el-Hussein 29,000 Nou camp d'Amman (Wihdat) 51,500 Souf 20,000 Baqa'a 104,000 Husn (Camp del Màrtir Azmi el-Mufti) 22,000 Irbid camp 25,000 Jerash camp 24,000 Marka 53,000 Talbieh 8,000 :
Referències
↑ «Camp Profiles». United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East. [Consulta: 2 juliol 2015]. :
# Tesees

Les Tesees (en grec antic: Θησεῖα) eren unes festes que se celebraven a l'antiga Atenes en honor del seu heroi nacional, Teseu, suposat fundador de la forma democràtica de govern.
El festival el va instituir Cimó II, que l'any 470 aC va atacar l'illa d'Esciros seguint un oracle de Delfos per recuperar els ossos de Teseu, els quals va portar a Atenes per donar-los un bon enterrament en un heròon que va fer construir. La celebració es feia el dia vuitè de Pianèpsion, dia en què suposadament Teseu va tornar de Creta. D'aquest acte es van originar els epitafis (ἐπιτάφια, 'funerals') que es feien anualment pels combatents caiguts a les batalles, on es deia una oració fúnebre pels morts. Anteriorment, ja se n'havien fet d'aquesta mena de funerals, però sempre al final de les batalles, al mateix lloc on havien caigut.
A les Tesees, dirigides pel polemarca, es feien diverses cerimònies que, en part, eren representacions de la vida de Teseu i, en part, ritus funeraris. Se celebrava un banquet i es realitzaven competicions. Quan se celebrava el banquet, el dia començava amb les Oscofòries, a continuació venia l'àpat, que durava fins a la nit, i es donava pa i carn als pobres, simbolitzant que eren iguals que els rics. Pels pobres aquesta circumstància suposava una verdadera festa. Aulus Gel·li diu que en el dia de la festa es feien competicions de gimnàstica i, a la nit, una carrera de torxes. També se celebraven competicions de cavalls, processons i concursos, i sembla que la celebració durava nou dies.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Theseia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 27-XI-2020].
# Lo Calvari

Lo Calvari és el nom dels següents llocs:
* Lo Calvari (els Guiamets), muntanya del terme municipal dels Guiamets (Priorat)
* Lo Calvari (Falset), muntanya del terme municipal de Falset (Priorat)
* Lo Calvari (Vilamitjana), muntanya del terme municipal de Tremp (Pallars Jussà)
* Lo Calvari (Abella de la Conca), partida rural del municipi d'Abella de la Conca (Pallars Jussà)
# Francisco Javier Moreno Jiménez

Fran Moreno (Pamplona, 7 de maig de 1984) és un futbolista navarrès, que ocupa la posició de migcampista.
Sorgeix del planter del CA Osasuna. A la temporada 05/06 debuta a la màxima categoria amb el primer equip, tot jugant set partits de lliga. Posteriorment seria cedit al CD Numancia i a l'Albacete Balompié, ambdós a Segona Divisió.
Sense continuïtat a l'equip osasunista, a l'estiu del 2008 fitxa pel CD Linares, de Segona B, i a l'any posterior hi recala al Deportivo Alavés.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Francisco Manuel Ruano Bausán

Francisco Manuel Ruano Bausán (Barcelona, 16 de juliol de 1974) és un futbolista català, ja retirat, que ocupava la posició d'extrem dret.

## Trajectòria

La Unió Deportiva Atlètica Gramenet va ser el primer equip de Ruano, on va militar la campanya 93/94. D'ací passa al filial de l'Atlètic de Madrid, que jugava en Segona Divisió B. Tot i això, va debutar amb l'equip A a primera divisió el gener de 1995, en partit contra el Compostela. Eixa temporada va disputar vuit partits més amb els matalassers.
L'any següent passa al Reial Valladolid, però només és present a un encontre i al mercat d'hivern s'incorpora al Rayo Vallecano. Amb els de Vallecas juga 9 partits i marca un gol, sense poder evitar el descens del seu equip a Segona.
Després d'una temporada a la categoria d'argent en les files del Llevant UE, retorna a la màxima divisió al fitxar pel Mérida CP, que pujava a Primera de nou. La 97/98 va ser l'any més destacat de Ruano, que jugà 31 partits i marca dos gols. Tot i així, els extremenys perden la categoria. Fitxa llavors pel Màlaga CF, amb el qual viu un nou ascens a Primera.
Amb els andalusos juga les dues campanyes en la màxima divisió espanyola, però no acaba de fer-se un lloc en l'onze titular. La 00/01 seria la darrera temporada del barceloní en Primera. Posteriorment, militaria en el Còrdova CF, de nou a Málaga i finalment a la Unió Esportiva Castelldefels i CF Balaguer abans de retirar-se el 2006.

## Referències

* ↑ «Jugadors destacats». Damm CF. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «RUANO (FRANCISCO MANUEL RUANO BAUSÁN)». soydelcordoba.com. Arxivat de l'original el 2015-01-23. [Consulta: 1r desembre 2014].
# Roulado Football Club

El Roulado Football Club és un club haitià de futbol de la ciutat de La Gonâve. Ascendí a primera divisió el 2014.

## Palmarès

* Campionat Nacional:
** 2002 Ob, 2003 Cl

## Referències

* ↑ Stokkermans, Karel. «Haiti 2014». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation (RSSSF), 12-03-2015. [Consulta: 23 abril 2015].
* ↑ «Haiti - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Gilbert Bodart

Gilbert Bodart (2 de setembre de 1962) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1986. Jugà 470 partits oficials a l'Standard de Liège.

## Referències

* ↑ Stéphane Pauwels sonne Gilbert Bodart: "Je ne suis pas un bandit" — sportmagazine.levif.be
* ↑ «Sélections du joueur sur le site de l'URBSFA». Arxivat de l'original el 2011-05-25. [Consulta: 20 gener 2018].
* ↑ «Fiche du joueur sur le site standard.be». Arxivat de l'original el 2009-09-27. [Consulta: 20 gener 2018].
# Tetraleurodes mameti

Tetraleurodes mameti és un hemípter del gènere Tetraleurodes de la família dels Aleiròdids.
L'espècie va ser descrita científicament per primera vegada per Takahashi el 1938.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Lo Tossal (Vilamitjana)

Lo Tossal és un turó de 508,4 metres que es troba a l'antic terme municipal de Vilamitjana, ara del terme de Tremp, a la comarca de la Pallars Jussà, al límit amb l'antic terme de Sant Serni, actualment pertanyent al terme de Gavet de la Conca. És al sud del poble de Vilamitjana, i al nord del de Fontsagrada, en una zona de conreus agrícoles anomenada les Collades.
# Força d'Emergència de les Nacions Unides

La Força d'Emergència de les Nacions Unides (FENU), en anglès United Nations Emergency Forces (UNEF), és un contigent creat per l'Organització de les Nacions Unides (ONU) l'any 1956, durant la confrontació entre l'aliança de França, el Regne Unit i Israel contra Egipte, coneguda com a Crisi de Suez o Guerra del Sinaí.
Un segon contingent de les Nacions Unides, conegut com a UNEF II, es desplegà a la regió entre l'octubre de 1973 i el juliol de 1979, per tal garantir el compliment dels acords posteriors a la Guerra del Yom Kippur.

## Comandament de la UNEF
### UNEF I

El comandament general del contingent, establert a la ciutat de Gaza, va recaure en els següents militars:
* Tinent General E.L.M. Burns (Canadà). Novembre de 1956 a desembre de 1959
* Tinent General P. S. Gyani (Índia). Desembre de 1959 a gener de 1964
* General Carlos F. Paiva Chaves (Brasil). Gener de 1964 a agost de 1964
* Coronel Lazar Mušicki (Iugoslàvia). Agost de 1964 a gener de 1965
* General Syseno Sarmento (Brasil). Gener de 1965 a gener de 1966
* General Indar J. Rykhye (Índia). Gener de 1966 a juny de 1967

### UNEF II

El segon contingent de la UNEF fou dirigit pels següents càrrecs:
* Tinent General Ensio P. H. Siilasvuo (Finlàndia). Octubre de 1973 a agost de 1975
* Tinent General Bengt Liljestrand (Suècia). Agost de 1975 a novembre de 1976
* General Rais Abin (Indonèsia). Desembre de 1976 a setembre de 1979

## Països participants
### UNEF II

Els països que van contribuir amb personal a aquest contingent van ser:
* Austràlia. Contingent aeri, amb helicòpters i personal
* Àustria. Infanteria
* Canadà. Logística, amb mitjans aeris i unitats de servei
* Finlàndia. Tropes d'infanteria
* Ghana. Tropes d'infanteria
* Indonèsia. Tropes d'infanteria
* Irlanda. Tropes d'infanteria
* Nepal. Tropes d'infanteria
* Panamà. Tropes d'infanteria
* Perú. Tropes d'infanteria
* Polònia. Logística, amb enginyeria mèdica i unitats de transport
* Senegal. Tropes d'infanteria
* Suècia. Tropes d'infanteria

## Referències

* ↑ UN.org
* ↑ The Blue Helmet, A Review of United Nations Peace-Keeping, Publicacions de les Nacions Unides, segona edició, 1990, apèndix III Maps. ISBN 92-1-100444-6

## Enllaços externs

* Portal de la UNEF I, amb les característiques del contingent (anglès)