OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gens Cesònia

La Gens Cesònia (en llatí Caesonia gens) era el nomen de dues famílies de l'antiga Roma que sembla que no tenien relació entre elles. La primera era una família d'origen plebeu que va començar a ser coneguda a l'època final de la República. La segona era una família eqüestre que va ser important a partir del segle ii.
El nomen Cesoní (Caesonius) es un patronímic originat a partir del praenomen Caeso, que probablement era el de l'avantpassat de la gens. Els "Cesoníns" dels segles segon i tercer probablement no estaven relacionats amb la gens republicana. Els segons "Cesoníns" eren d'una família eqüestre possiblement originària d'Àntium. Durant el regnat de la Dinastia Severa, la família hauria obtingut la categoria de patrícia.
Un membre conegut d'aquesta família va ser Milònia Cesònia, amant i després esposa de Calígula. També pertanyia a aquesta gens Marc Cesoní, jutge en temps de la República.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 558.
* ↑ Chase, George Davis «The origin of Roman Praenomina». Harvard Studies in Classical Philology,, VII, 1897, pàg. 119-126.
# Gens Copònia

La gens Copònia (en llatí: Coponia gens) era el nom d'una gens romana originària de Tibur, on es va trobar el seu nom en una inscripció.
Alguns membres destacats de la família van ser:
* Titus Coponi, noble de Tibur.
* Marc Coponi, noble romà.
* Gai Coponi, magistrat i militar romà.
* Coponi, escultor romà.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/865?rgn=pages;view=image;q1=CoponiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 850. ]
# Oulad Sbih

Oulad Sbih (en àrab أولاد اصبيح, Ūlād Iṣbīḥ; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⵚⴱⵉⵃ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.616 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Districte de Medzilaborce

El districte de Medzilaborce - (eslovac) Okres Medzilaborce - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. Té una superfície de 427,25 km², i el 2013 tenia 12.310 habitants. La capital és Medzilaborce.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Medzilaborce

### Pobles

Brestov nad Laborcom | Čabalovce | Čabiny | Čertižné | Habura | Kalinov | Krásny Brod | Ňagov | Oľka | Oľšinkov | Palota | Radvaň nad Laborcom | Repejov | Rokytovce | Roškovce | Sukov | Svetlice | Valentovce | Volica | Výrava | Zbojné | Zbudská Belá
# Gai Licini Ímbrex

Gai Licini Ímbrex (en llatí: Gaius Licinius Imbrex) va ser un comediògraf romà que esmentat per Aulus Gel·li i Pescenni Fest.
Només parlen expressament d'una de les seves obres, titulada Neaera. Volcaci Sedígit el situa en el quart lloc en la llista de poetes còmics llatins. Vossius considerava que podia ser la mateixa persona que Titus Livi anomena Licinius Tegula, perquè imbrex és una espècie de teula o tegula, però Livi li dona el nom de Publi en lloc de Gai.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 571.
# Xanca bicolor

La xanca bicolor (Grallaria rufocinerea) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva pluvial dels Andes del centre de Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Xanca bicolor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Copa dos Campeões

La Copa dos Campeões (en català: Copa dels Campions) fou una competició futbolística del Brasil disputada entre els millors equips de diversos campionats regionals.
La competició atorgava una plaça per a participar en la Copa Libertadores. Els participants en aquesta competició hi accedien a través de diversos campionats regionals. Aquests eren:
* Copa Nordeste
* Copa Centro-Oeste
* Copa Norte
* Copa Sul-Minas
* Torneig Rio-São Paulo

## Campions

Font:
* 2000: Sociedade Esportiva Palmeiras
* 2001: Clube de Regatas do Flamengo
* 2002: Paysandu Sport Club

## Referències

* ↑ «Brazil -List of Winners Copa dos Campeões». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Església de Sant Fèlix

«Església de Sant Fèlix» té aquests significats:
* Església de Sant Fèlix de Girona, església col·legiata de la ciutat de Girona
* Església Sant Fèlix de Sabadell, església arxiprestal de Sabadell (Vallès Occidental)
* Església de Sant Fèlix d'Aiguatèbia, església parroquial de la comuna d'Aiguatèbia i Talau (Conflent, França)
# Gianluca Pagliuca

Gianluca Pagliuca (Bolonya, 18 de desembre de 1966) va ser un futbolista italià que jugava com a porter. Ara exerceix d'entrenador de futbol.

## Biografia

Inicia la seva carrera futbolística a l'equip de la seva ciutat, el Bologna Football Club 1909, on destaca ràpidament, fet que li permet l'any 1987 fitxar per un dels equips de moda aleshores al futbol italià i europeu, la Unione Calcio Sampdoria.
Amb la Sampdoria, Pagliuca guanya el Scudetto 1990/91, la Coppa de 1988, 1989 i 1994, així com la Supercoppa 1991. Internacionalment, guanya la Recopa d'Europa 1990 al vèncer per 2-0 al RSC Anderlecht. Perdé la final de la Copa d'Europa de 1992 enfront del FC Barcelona.
Després de participar amb la selecció de futbol d'Itàlia a la Copa del Món de Futbol de 1994 en la qual perdé la final a la tanda de penals enfront Brasil, Pagliuca fitxà pel Football Club Internazionale Milano.
A les files del Inter de Milà Pagliuca realitzà grans actuacions i aconseguí guanyar la Copa de la UEFA de 1998 enfront del SS Lazio, si bé l'any anterior havia perdut aquesta mateixa final enfront del Schalke 04. Durant aquest període fou el porter titular de la Selecció italiana a la Copa del Món de Futbol de 1998.
L'any 1999 retornà al Bologna Football Club 1909, on hi jugà fins al 2006 quan fitxà pel Ascoli Calcio 1898. Actualment es troba sense equip, però en una entrevista donà a conèixer la seva intenció de fer-se entrenador.
El 30 de setembre de 1991 rebé l'Orde al Mérit de la República Italiana.

## Palmarès

* 1 Recopa d'Europa: 1990 (Sampdoria)
* 1 Copa de la UEFA: 1998 (Inter)
* 1 Lliga italiana: 1990/91 (Sampdoria)
* 3 Copa italiana: 1988, 1989 i 1994 (Sampdoria)
* 1 Supercopa italiana: 1991 (Sampdoria)

## Referències

* 1 2 3 «Gianluca Pagliuca - Presenze e reti in Nazionale» (en italian). Federazione Italiana Giuoco Calcio. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 14 juliol 2015].
Gianluca Pagliuca - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 1990
1 Zenga •
2 Baresi •
3 Bergomi •
4 De Agostini •
5 Ferrara •
6 Ferri •
7 P. Maldini •
8 Vierchowod •
9 Ancelotti •
10 Berti •
11 De Napoli •
12 Tacconi •
13 Giannini •
14 Marocchi •
15 R. Baggio •
16 Carnevale •
17 Donadoni •
18 Mancini •
19 Schillaci •
20 Serena •
21 Vialli •
22 Pagliuca •
Entrenador: Vicini
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 1994
1 Pagliuca •
2 Apolloni •
3 Benarrivo •
4 Costacurta •
5 P. Maldini •
6 Baresi •
7 Minotti •
8 Mussi •
9 Tassoti •
10 R. Baggio •
11 Albertini •
12 Marchegiani •
13 D. Baggio •
14 Berti •
15 Conte •
16 Donadoni •
17 Evani •
18 Casiraghi •
19 Massaro •
20 Signori •
21 Zola •
22 Bucci •
Entrenador: A.Sacchi
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 1998
1 Toldo •
2 Bergomi •
3 P. Maldini •
4 Cannavaro •
5 Costacurta •
6 Nesta •
7 Pessotto •
8 Torricelli •
9 Albertini •
10 Del Piero •
11 D. Baggio •
12 Pagliuca •
13 Cois •
14 Di Biagio •
15 Di Livio •
16 Di Matteo •
17 Moriero •
18 R. Baggio •
19 Inzaghi •
20 Chiesa •
21 Vieri •
22 Buffon •
Entrenador: C. Maldini :
# PLASA

PLASA (acrònim de Professional Lighting and Sound Association) és un associació comercial d'empreses involucrades en el sector dels events de l'entreteniment. L'objectiu de Plasa és promocionar la tecnologia en el sector de les arts escèniques, mitjançant conferències, exhibicions, promulgació de premis, publicacions i suport a la recerca. La seva seu és a Eastbourne, Regne Unit i es va fundar el 1976.

## Activitats

* Comissió d'il·luminació.
* Comissió de so.
* Conferències anuals amb presentacions de nous productes i tallers diversos.
* Suport als estàndards d'il·luminació DMX512-A, RDM, Art-Net

## Referències

* ↑ «Professional Lighting & Sound Association | The Lighting Industry Association» (en anglès). https://www.thelia.org.uk. Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ MWOE. «PLASA Show 2018: 16-18 September at Olympia London» (en anglès). http://www.plasashow.com.+[Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «Professional Lighting & Sound Association Ltd (PLASA)» (en anglès). https://www.ribaproductselector.com.+[Consulta: 22 novembre 2017].
* ↑ «PROFESSIONAL LIGHTING AND SOUND ASSOCIATION LIMITED - Officers (free information from Companies House)» (en anglès). https://beta.companieshouse.gov.uk.+[Consulta: 22 novembre 2017].
# Gerres philippinus

Gerres philippinus és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerrèids.

## Descripció

* Fa 7,1 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Quoy J. R. C. & Gaimard J. P., 1824-1825. Description des Poissons. Chapter IX. A: Freycinet, L. de, Voyage autour du Monde...exécuté sur les corvettes de L. M. "L'Uranie" et "La Physicienne," pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820. París. Voyage Uranie, Zool. . 192-401.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Iwatsuki, Y., S. Kimura i T. Yoshino, 1999. Description of Gerres chrysops sp.nov. from Thailand and redescription of Gerres setifer (Hamilton, 1822) and Gerres decacanthus (Bleeker, 1865) (Perciformes: Gerreidae). Ichthyol. Res. 46(1):27-41.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Xanca bigarrada

La xanca bigarrada (Grallaria varia) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).
Habita les espesures de bambú i el terra de la selva pluvial, a les terres baixes fins als 750 m, del sud de Veneçuela, Guaiana, Amazònia est i sud-est de Brasil, nord-est del Perú, est de Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Xanca bigarrada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Copa dominicana de futbol

La copa dominicana de futbol és una competició de la República Dominicana de futbol. És oberta a tots els clubs afiliats a la Federació Dominicana de Futbol.

## Historial

Font:
* 2015: Cibao FC
* 2016: Cibao FC

## Referències

* ↑ Copa Dominicana | Goleadores Temporada 2015-2016 futboltotalrd.com
* ↑ Copa Dominicana de Fútbol con mejores equipos RD almomento.net
* ↑ Copa Dominicana de Fútbol continúa este viernes balompiedominicano.com
* ↑ O&M y Atlético FC inician Copa Dominicana de Fútbol diariolibre.com
* ↑ «Dominican Republic - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Església de San Pedro

«Església de San Pedro» té aquests significats:
* Església de San Pedro (Ciudad Real), edifici religiós gòtic a la ciutat de Ciudad Real (Espanya)
* Església de San Pedro (Plasència), temple catòlic a la ciutat de Plasència (província de Càceres, Extremadura, Espanya)
* Església de San Pedro Apóstol, temple gòtic al casc vell de la ciutat de Vitòria (Àlaba, País Basc, Espanya)
* Església de San Pedro d'Ansemil, església parroquial d'Ansemil, al municipi de Pontevedra de Silleda (Galícia)
* Església de San Pedro de Cardeña, abadia trapense al terme municipal de Castrillo del Val (província de Burgos, Espanya)
* Església de San Pedro de los Francos, església a Calataiud, Espanya
* Església de San Pedro de Nora, temple d'origen preromànic a la població de Nora (Las Regueras, Astúries, Espanya)
* Església de San Pedro de Tejada, església d'estil romànic a la localitat de Puente-Aremas (província de Burgos, Espanya)
* Església de San Pedro el Viejo, antiga església monacal d'un monestir a Jaca (Aragó)
* Església de San Pedro de Vilanova de Dozón, església romànica al municipi de Dozón (província de Pontevedra, Galícia)
* Església de San Pedro o capella de San Pedro de Arriba, en el terme municipal de Güímar, illa de Tenerife (Canàries, Espanya)
* Església de San Pedro o santuari de San Pedro Regalado, cenobi a la localitat de l'Aguilera (Burgos)
* Església de San Pedro o col·legiata de San Pedro de Sòria, edifici romànic a la ciutat de Sòria (Castella la Vella, Espanya)
# Gianluca Brambilla

Gianluca Brambilla (Bellano, Llombardia, 22 d'agost de 1987) és un ciclista italià, professional des del 2010. Actualment corre amb l'equip Q36.5 Pro Cycling Team.
Durant la disputa de la 16a etapa de la Volta a Espanya de 2014, es va veure implicat amb una baralla amb el ciclista del Tinkoff-Saxo, Ivan Rovni. Els dos corredors van ser exclosos de la cursa abans d'arribar a la meta.

## Palmarès

* 2008
** 1r al Gran Premi Palio del Recioto
* 2009
** 1r al Giro del Friül-Venècia Júlia
* 2010
** 1r a la Coppa Papà Carlo
* 2016
** 1r al Trofeu Pollença-Port d'Andratx
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 2021
** 1r al Tour dels Alps Marítims i del Var i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 95è de la classificació general
* 2012. 13è de la classificació general
* 2013. 105è de la classificació general
* 2014. 29è de la classificació general
* 2016. 22è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. Porta el Mallot rosa durant 2 etapes
* 2018. 18è de la classificació general
* 2019. 49è de la classificació general
* 2020. Abandona (15a etapa)
* 2021. Abandona (19a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. Exclòs (16a etapa)
* 2015. 13è de la classificació general
* 2016. 23è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2018. 16è de la classificació general
* 2019. 42è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2017. 53è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Devenyns se retira, Taaramäe, Van Poppel y Brambilla renuevan contrato con sus equipos». esciclismo.com, 18-07-2023. Arxivat de l'original el 28 març 2024. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ Gianluca Brambilla e Ivan Rovny, pelea a puñetazos en La Vuelta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
* Gianluca Brambilla a ProCyclingStats
# Església de Hakeem

L'Església de Hakeem (en anglès: Church of Hakeem) és una religió, d'inspiració cristiana, de Califòrnia fundada pel predicador Hakeem Abdul Rasheed. La seva doctrina afirma que els diners ingressats provenen de Déu com a resultat d'un despertar espiritual religiós. La seva pràctica era tornar les donacions augmentades fins a un 400%.
En la seva congregació, el pastor Hakeem exhortava als seus fidels per que no tinguessin dubtes ni pensaments negatius.
Els líders van cometre el crim de desviar els fons de l'Església, i van ser jutjats per la justícia estatunidenca. Els membres contribuïdors van recuperar els fons. Al fundador se li va imputar el càrrec de frau postal per tractar d'aconseguir més diners. Es va condemnar al pastor, a estar cinc dies a la presó, per no complir amb l'ordre de donar les dades que se li havien demanat. Aquesta decisió fou paralitzada, emparant-se en el dret a la privacitat i en la llibertat d'associació.

## Referències

* ↑ Harris, Marvin. La cultura norteamericana contemporánea: Una visión antropológica. 1ª ed., 2ª reimp.. Madrid: Alianza, 1986, p. 168. ISBN 8420600199.
* ↑ Taylor, 1982, p. 1210.
* ↑ Taylor, 1982, p. 1211.
* ↑ Taylor, 1982, p. 1234.
* ↑ Església de Hakeem contra Cort Suprema del Comptat d'Alameda, 1980
* ↑ Barborak, Nicholas «Saving the World, One Cadillac at a Time: What can be Done When a Religious or Chartiable Organization Commits Solicitation Fraud?». Akron Law Review, 33, 4, 2015, pàg. 26-27.

## Bibliografia

* Taylor, Barry W. «Diversion of church funds to personal use: state, federal and private sanctions». The Journal of Criminal Law and Criminology (1973-), 73, 3, 1982, pàg. 1204-1237.
# Chronicon Barcinonenses III

El Chronicons Barcinonenses III és un cronicó de la sèrie de Cronicons Barcinonenses, escrits en la seva majoria en llatí, i que començaren a ser redactats entre el 1149 i el 1153 a l'empara de les gestes militars de Ramon Berenguer IV de Barcelona, Príncep d'Aragó i Comte de Barcelona. Aquest és molt extens i comprèn des del 801 al 1323. Sembla estar format per la unió de dos cronicons anteriors.

## Bibliografia

* «Chronicon Barcinonenses III». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Cronicons Barcinonenses
# William Barleycorn

William Napoleon Barleycorn (Santa Isabel, Fernando Poo, 1848-1925) fou un religiós d'ascendència crioll fernandino i igbo, missioner metodista primitiu la família del qual es va establir a l'illa de Fernando Poo (actualment Bioko) en la dècada de 1880. D'allí, va anar a la Universitat d'Edimburg.

## Primers anys

Era el fill de Napoleon Barleycorn, missioner metodista primitiu a Fernando Poo, qui va enviar els seus fills a estudiar a Bourne College a Quinton, Anglaterra. Endemés, va estudiar a Barcelona i Victoria, Camerun.

## Treball missioner

Durant la dècada de 1870 William Barleycorn era professor de l'escola dominical, membre de la Classe de Missioners Nadius i predicador local a la vila bubi de Basupu. El 1871 va deixar un petit lloc comercial i es traslladà a San Carlos (badia del Nord-oest) a treballar com a assistent per a la missió europea. El 1873 esdevingué el cap de l'Escola de Dia Metodista Primitiva de San Carlos. Va fer nombrosos viatges a Anglaterra i fou rebut per la conferència a Hull per servir en pràctiques el 1881.

## Estudiant a Barcelona

El 1884 va arribar a ser catalogat com un dels ministres regulars, i va estudiar a Barcelona durant dos anys per obtenir el seu certificat d'ensenyament espanyol. Es va convertir en cap visible de la comunitat fernandino de Santa Isabel en la dècada de 1890, i va servir com un referent patriarcal de la influència anglòfona i protestant a l'illa.
En el seu honor, es va erigir un monument al cementiri protestant vora l'assentament fernandino de Clarence Cove, posteriorment Port Clarence.

## Abecedari bubi

Barleycorn va compilar el primer abecedari Bubi el 1875 amb el missioner William B. Luddington.
Dues copies de l'abecedari Bubi na English compilat per William B. Luddington i William N. Barleycorn, 1875, són disponibles per consulta a la Biblioteca SOAS.

## Referències

* ↑ Sundiata, I. K.. From Slaving to Neoslavery: The Bight of Biafra and Fernando Po in the era of abolition 1827-1930. University of Wisconsin Press, 1996, p. 149. ISBN 0-299-14510-7.
* 1 2 [Glimpses of Africa, West and Southwest coast. By Charles Spencer Smith; A.M.E. Sunday School Union, 1895; p. 165
* ↑ «School of Oriental and African Studies Library: Luddington, William Broadbent». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 4 febrer 2016].
# El Codó (Senterada)

El Codó, o lo Codó, és una muntanya de 1.326 m. alt. del terme municipal de Senterada, en el Pallars Jussà, situat prop de l'extrem sud del terme.
És l'extrem oriental del Serrat de Sant Roc, prop del límit amb el terme de Conca de Dalt, en territori de l'antic terme de Toralla i Serradell.
És una muntanya amb forta presència en el seu territori, ja que domina bona part de l'extrem sud-occidental del terme municipal de Senterada.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Església de la Sang (l'Alcora)

L'Església de la Sang de l'Alcora, a la comarca de l'Alcalatén és un monument declarat Bé de Rellevància Local, amb codi d'identificació 12.04.005-005, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat Valenciana, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007).
Es pot trobar l'església de la sang en el mitjà de l'aljama judaica de la localitat de l'Alcora, a la plaça de la Sang, on s'aixecava la sinagoga. Es data la seva construcció en 1621, existint proves de la concessió d'indulgències a tots els que participessin en la construcció, concedides pel Cardenal Espínola. La data de construcció no sembla coincidir amb les característiques d'aquesta que presenta arcs diafragmàtics i sostre de fusta a dues aigües.
A l'interior destaquen les restes de pintura del segle xviii basats en la Passió de Crist, així com decoracions sobre dibuixos de la Fàbrica del Comte Aranda.
Respecte al seu exterior i façana principal, amb el temps ha anat perdent la major part dels seus elements originals.

## Referències

* ↑ «Secció 2a. Béns de rellevància local - Generalitat Valenciana». [Consulta: 28 agost 2018].
* 1 2 «Guía monumental (arte e historia) de Alcora, Castellón» (en castellà). [Consulta: 28 agost 2018].
* ↑ «Inicio - Obispado Segorbe-Castellón» (en espanyol europeu). [Consulta: 28 agost 2018].
* ↑ http://www.arteguias.com/castellon/alcoracastellon.htm
# Noiron

Noiron és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 72 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Noiron era de 72 persones. Hi havia 21 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 13 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

Tots els 25 habitatges que hi havia el 2007 eren l'habitatge principal de la família. Tots els 25 habitatges eren cases. Dels 25 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 6 tenien quatre cambres i 20 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Noiron el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 32 eren actives i 12 eren inactives. De les 32 persones actives 31 estaven ocupades (19 homes i 12 dones) i 1 aturada (1 home). De les 12 persones inactives 3 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Noiron hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Noiron a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Noiron a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.