OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mehmed Baždarević

Mehmed Baždarević (28 de setembre de 1960) és un exfutbolista bosnià de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou 54 cops internacional amb la selecció iugoslava i dos cops més amb la de Bòsnia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Željezničar Sarajevo, Sochaux-Montbéliard i Nîmes.
Posteriorment ha entrenat a clubs com Étoile Sportive du Sahel, Grenoble Foot 38, Sochaux, Bòsnia i Paris FC.

## Referències

* ↑ http://www.bazdarevic.net/Mecha_Joueur.php Arxivat 2011-09-30 a Wayback Machine.
* ↑ Mamrud, Roberto. «Players Appearing for Two or More Countries». RSSSF, 29-01-2009. Arxivat de l'original el 3 agost 2008. [Consulta: 10 febrer 2009].
* ↑ Fuad Krvavac. «Prije 16 godina BiH je igrala sa Grčkom u Kalamati» (en bosnian). klix.ba, 12-10-2012. [Consulta: 12 octubre 2012].
* ↑ Mehmed Baždarević a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Mehmed Bazdarevic a FootballDatabase.eu
* ↑ «Etoile Sahel get Bosnian coach». BBC Sport, 16-07-2005 [Consulta: 10 febrer 2009].
* ↑ http://www.jutarnji.hr/ekskluzivno-za-jl-novi-izbornik-bih-bazdarevic---krecem-u-lov-na-15-bodova-osvojiti-cemo-3--mjesto-/1259022/ Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine.
* ↑ «Communiqué Officiel» (en francès). FC Sochaux-Montbéliard, 10-06-2011. Arxivat de l'original el 13 juny 2011. [Consulta: 11 juny 2011].
* ↑ «Mehmed Baždarević je novi selektor reprezentacije BiH!» (en bosnian). klix.ba, 13-12-2014 [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ «Mehmed Bazdarevic Named Bosnia-Herzegovina’s New Manager». bhdragons.com, 13-12-2014 [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ «Paris FC : Le nouveau coach dévoilé (off)» (en francès). foot-national.com, 15-06-2018. [Consulta: 15 juny 2018].

## Enllaços externs

* Mehmed Baždarević - Lloc web oficial (francès)
# Mehidpur

Mehidpur o Mahidpur és una ciutat i municipàlitat al districte d'Ujjain a Madhya Pradesh a la regió de Malwa. Està situada a 23° 29′ N, 75° 40′ E﻿ / ﻿23.483°N,75.667°E﻿ / 23.483; 75.667 a la riba dreta del riu Sipra, a 40 km al nord d'Ujjain. Consta al cens del 2001 amb una població de 28.080 habitants (8.908 habitants el 1881 i 6.681 el 1901). La ciutat vella està formada per dues parts, la kila o fortalesa (rodejada de muralla a la riba del riu, construïdes pels rages Vagh) i la purwa o poble amb una altra muralla. A l'est hi ha la tomba del santó musulmà Godar Shah. A l'oest de la ciutat, a l'altre costat del riu, una plana on es va lliurar la batalla de Mehidpur.
El seu nom antic fou Mahakal que fou canviat per Muhammadpur amb la conquesta musulmana de Malwa. Sota Akbar fou capçalera d'un mahal del sirkar de Sarangpur a la suba de Malwa. El 1740 estava en poder de Malhar Rao Holkar I que la va cedir als seus feudataris els nobles vagh saranjami coneguts com a rages Vagh. La van conservar fins al 1817 quan el domini els fou confiscat per Malhar III Rao Holkar. Els Vagh van conservar moltes terres i els seus descendents vivien al fort encara al segle xx. A 3 km de la ciutat hi ha la plana on es va lliurar la batalla de Mehidpur: Sir John Malcolm, comandant britànic, va arribar al poble de Gannia a poc més de 30 km al sud de Mehidpur el 19 de desembre de 1817 i el matí del dia 20 de desembre de 1817 Tulsi Bay fou assassinada per Ghafur Khan i tota negociació es va trencar; Malcom va avançar per la dreta del riu Sipra i va trobar a les forces de Malhar III Rao Holkar (1811 - 1833) que no van oferir gaire resistència i foren derrotades. Els britànics van tenir 174 morts incloent 9 oficials, i 606 ferits. Malcom es va desplaçar a Mandasor on el dia 6 de gener de 1818 es va signar el tractat de Mandasor que va posar als Holkar sota control britànic establint la seu a Indore (ciutat). Mehidpur fou estació militar fins al 1882. El 8 de novembre de 1857 les tropes britàniques foren atacades pels rohilles; el contingent musulmà es va unir als rebels; dos oficials van morir però les forces atacades van poder fugir cap Indore. Després del motí Mehidpur fou declarada capital de l'agència de Malwa Occidental fins al 1860 quan fou traslladada a Agar.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Mazzè

Mazzè és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 30 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 4.142 habitants.
Mazzè limita amb els següents municipis: Vische, Candia Canavese, Moncrivello, Caluso, Cigliano, Villareggia, Rondissone i Chivasso.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 3 abril 2020].
# Merchtem

Merchtem és un municipi belga de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Merchtem, Brussegem i Hamme. Limita amb els municipis d'Asse, Londerzeel, Meise, Opwijk i Wemmel.

## Nascut a Merchtem

* August De Boeck (1865-1938): organista i compositor
# Megan Wants a Millionaire

Megan Wants a Millionaire és un reality show de televisió emès a VH1 en el qual l'antiga competidora del programa Rock of Love Megan Hauserman fa que desset hòmens fadrins competisquen pel seu amor.
Després del programa es va estendre el rumor que VH1 anunciaria la creació d'un altre espectacle protagonitzat per Megan Hauserman, encara que potser no seguiria el mateix format de cites que Megan Wants a Millionaire. El programa, com Megan Wants a Millionaire, seria "sense guió". VH1 tot seguit ho va negar.
Juntament amb Ryan Jenkins, Joe Pascolla va estar també a I Love Money 3. Del qual va escriure que va ser eliminat en el tercer episodi de la sèrie el 4 de juliol de 2009. Cisco, Punisher (Sharay Hayes), Alex Netto i Garth McKeown va aparèixer en la quarta temporada de I Love Money. Cisco va desvelar en Twitter que ell, Punisher, Ryan Jenkins, i T.J. Diab eren els quatre finalistes del programa. Amb ell quedant en quarta posició, Ryan rebent la tercera, Punisher sent subcampió, i T.J. convertint-se en el guanyador.

## Referències

* ↑ «Megan's Trophy Wife Dreams to Come True».
* ↑ «Megan Wants A Millionaire Gets Second Chance At Reality Show». Radar Online, 02-09-2009.
* ↑ «VH1 Not Giving Megan Hauserman A New Reality Show». Access Hollywood, 03-09-2009.
* ↑ «VH1 Star Pic: Joe wearing his I Love Money 3 Uniform» (blog). VH1 Access. Arxivat de l'original el 2010-10-06. [Consulta: 16 maig 2014].
* ↑ «Vh1access: Francisco Reveals The Final 4 On Megan Wants A Millionaire». Arxivat de l'original el 2011-01-06. [Consulta: 16 maig 2014].
# Marylebone

Marylebone (també anomenat St. Marylebone o Mary-le-bone) és un barri del districte de Ciutat de Westminster de Londres, Anglaterra (Regne Unit). Rep el nom d'una església dedicada a Santa Maria.

## Referències

* ↑ ""Maryburne rill", in Harrison's Description of England 1586, noted by Henry Benjamin Wheatley and Peter Cunningham, London, Past and Present: its history, associations, and traditions, Volume 2, p. 509.
# Mas Mascó

Mas Mascó és una masia de Selvanera, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de quatre façanes i tres plantes.
A la façana sud, a la planta baixa hi ha una entrada rectangular amb porta de fusta de doble batent. A cada costat de l'entrada hi ha una petita obertura quadrada. A la planta següent hi ha tres balcons amb barana de ferro. Els dos balcons laterals suportats per mènsules. A la darrera planta hi ha tres obertures circulars. A la façana oest, a la planta baixa a la dreta, hi ha una petita estructura feta amb totxo. A l'esquerra hi ha dues finestres. A la planta següent hi ha dues finestres amb ampit. A la darrera planta a l'esquerra hi ha un balcó amb barana de ferro i a la seva dreta hi ha una finestra. A la façana nord, hi ha una finestra i un balcó, just a sobre a l'esquerra hi ha dues finestres. A la part dreta hi ha una estructura de totxo que puja de la planta baixa fins a la part superior de la façana i que dona a un balcó amb barana de ferro. La façana est està pràcticament coberta per un altre cos de construcció més recent. La coberta és de dos vessants (nord-sud), acabada amb teules.
L'edifici adjunt a la façana est forma part de l'habitatge. A la façana est hi ha tres vidrieres a la meitat de la façana. A la part superior a la part dreta hi ha una finestra senzilla, a la seva esquerra hi ha un balcó amb barana de ferro. Més a l'esquerra hi ha quatre vidrieres acabades en arc de mig punt. A l'extrem de la façana hi ha un altre balcó. A la façana sud, té diverses obertures d'arc de mig punt que donen a una terrassa formada per un altre edifici annex. Aquest edifici annex a la planta baixa té funció de magatzem.
Uns metres a l'oest, hi ha dos edificis de nova construcció que tenen funció de magatzem. Uns 100 metres al sud, hi ha diversos petits edificis que originalment tenien funció ramadera.
Direcció a Selvanera, hi ha l'ermita de Sant Vicenç.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas Mascó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Michael Green

Michael Boris Green FRS (Londres, 22 de maig de 1946) és un físic britànic i un dels pioners de la teoria de cordes. Actualment és professor del departament de Matemàtiques Aplicades i Física Teòrica i membre de la Clare Hall de la Universitat de Cambridge. També va succeir Stephen Hawking l'1 de novembre de 2009 com a professor de Matemàtiques Lucasià.
Després de molts anys de col·laboració amb John H. Schwarz, descobriren com es cancel·lava l'anomalia en la teoria de cordes de tipus I el 1984. Aquesta idea, anomenat mecanisme de Green-Schwarz, va iniciar la primera revolució de les supercordes. També ha treballat en les condicions de frontera de Dirichlet en la teoria de cordes, que van portar a la postulació de D-branes.

## Biografia

Green és fill de Genia Green i Absalom Green. Va assistir a l'Escola William Ellis a Londres i al Churchill College de la Universitat de Cambridge, en la qual es va graduar amb el Bachelor of Arts amb matrícula en física teòrica (1967) i va esdevenir Doctor of Philosophy en física de partícules elementals (1970). Va passar temps com un postdoctorat a Princeton (1970-1972), Cambridge i la Universitat d'Oxford. Entre el 1978 i el 1993 va ser professor i catedràtic de la Universitat Queen Mary de Londres i al juliol de 1993 va ser nomenat catedràtic de Física Teòrica John Humphrey Plummer per la Universitat de Cambridge. El 19 d'octubre de 2009 es va confirmar que esdevindria el proper professor de Matemàtiques Lucasian i succeiria a Stephen Hawking l'1 de novembre de 2009.

## Premis

Green ha estat guardonat amb la Medalla Dirac i Maxwell de l'Institut de Física del Regne Unit, la Medalla Dirac del Centre Internacional de Física Teòrica (Trieste) i el Premi Dannie Heineman de Física Matemàtica de la Societat Americana de Física. Va ser triat membre de la Royal Society Americana el 1989. És autor de més de 150 treballs d'investigació.

## Referències

* 1 2 Sleeman, Elizabeth. The International Who's Who 2004. Routledge, 2003. ISBN 1-85743-217-7.
* 1 2 Henderson, Mark. «Stephen Hawking's successor as Lucasian Professor of Mathematics: Michael Green». Times Online, 20-10-2009. Arxivat de l'original el 18 de febrer 2010. [Consulta: 20 octubre 2009].
* 1 2 «Michael Green elected 18th Lucasian Professor at the University of Cambridge». University of Cambridge, 20-10-2009. Arxivat de l'original el 6 de juny 2011. [Consulta: 20 octubre 2009].
* ↑ «Dirac Medal 1989 Presentation Ceremony Leaflet» (pdf), 01-04-1990. Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 20 octubre 2009].
* ↑ «Michael Green Bibliography listing». Stanford University: Spires High Energy Physics database. Arxivat de l'original el 13 d’octubre 2020. [Consulta: 22 octubre 2009].

## Enllaços externs

* Michael Green Arxivat 2006-02-03 a Wayback Machine. a la pàgina de l'Institute of physics (anglès)
* Michael Green a la pàgina de la Universitat de Cambridge (anglès)
# Miquette et sa mère (pel·lícula de 1950)

Miquette et sa mère és una pel·lícula de comèdia francesa del 1950 dirigida per Henri-Georges Clouzot i protagonitzada per Louis Jouvet, Bourvil i Saturnin Fabre. La pel·lícula era una adaptació de l'obra Miquette et sa mere de Robert de Flers i Gaston Arman de Caillavet, que prèviament havia estat adaptada al cinem el 1934 i el 1940. La pel·lícula està ambientada al voltant del tombant de segle.
Va ser rodat als Estudis de Joinville a París. Els decorats de la pel·lícula van ser dissenyats pel director d'art Georges Wakhevitch. Clouzot es va mostrar reticent a fer la pel·lícula, però hi estava obligat contractualment. No va ser un èxit comercial o de crítica.

## Sinopsi

La jove Miquette ajuda la seva mare a la petita botiga d'un poble de província i estima tímidament l'Urbain que li correspon en silenci perquè no troba el coratge de declarar-se, però el seu oncle, un castellà ric, organitza el compromís d'Urbain amb una rica però lletja hereva.
Quan el seu oncle descobreix que el noi està enamorat de Miquette, va a la noia i coneixent la seva passió pel teatre, per allunyar-la del país, li proposa acompanyar-la a París a la recerca d'èxit i per fer-li oblidar Urbain li menteix que no sabia res del matrimoni del seu nebot.
Un cop a París, Miquette coneix el famós actor Mochablon a qui admira i poc després se'ls uneixen la seva mare i Urbain. Després d'una sèrie d'accidents i baralles, Miquette es casarà amb Urbain i el seu oncle es casarà amb la seva mare.

## Repartiment

* Louis Jouvet com a Monchablon
* Bourvil as Urbain de la Tour-Mirande
* Saturnin Fabre com el marquès
* Danièle Delorme com a Miquette
* Mireille Perrey com a Madame vídua Hermine Grandier
* Pauline Cardboard com a Perrine
* Jeanne Fusier-Gir com a Mademoiselle Poche
* Madeleine Suffel com a Noémie
* Maurice Schutz com a Panouillard
* Peter Olaf com The Young First
* Paul Barge com a L'Abat

## Referències

* ↑ Lloyd p.64

## Bibliografia

* Lloyd, Christopher. Henri-Georges Clouzot. Manchester University Press, 2007.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a Dailymotion
# Mcbirneyita

La mcbirneyita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el seu nom d'Alexander Robert McBirney (1924-), vulcanòleg de la Universitat d'Oregon, als Estats Units i editor en cap de la revista Volcanology and Geothermal Research.

## Característiques

La mcbirneyita és un fosfat de fórmula química Cu₃(VO₄)₂. Cristal·litza en el sistema triclínic. És un mineral dimorf de la pseudolyonsita, i possiblement també polimorf de la borisenkoïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mcbirneyita pertany a «08.AB - Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: farringtonita, ferrisicklerita, heterosita, litiofilita, natrofilita, purpurita, sicklerita, simferita, trifilita, karenwebberita, sarcòpsid, chopinita, beusita, graftonita, xantiosita, lammerita, lammerita-β, stranskiïta, pseudolyonsita i lyonsita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al volcà Izalco, al departament de Sonsonate, El Salvador. També ha estat descrita a la fumarola Iadovítaia, al volcà Tolbàtxik, Rússia. Els dos volcans són els dos únics indrets on ha estat descrita aquesta espècie en tot el planeta.

## Referències

* ↑ «Mcbirneyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 setembre 2017].
# Minmi paravertebra

Minmi paravertebra és una espècie de petit dinosaure ancilosaure que va viure al Cretaci inferior, fa entre 119 i 113 milions d'anys. Aquesta espècie fou descrita per Ralph Molnar l'any 1980.
# Monnell

La Casa de Monnell és un edifici del municipi de Gisclareny (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia d'estructura clàssica coberta a dues vessants amb teula àrab i el carener perpendicular a la façana orientada a llevant. La masia es construí aprofitant un marge del terreny desnivellat; per aquest motiu la planta baixa és força reduïda. Al nucli central de la masia bastida al segle xvii, se li adossà un cos rectangular pel costat de ponent que l'amplià considerablement i que es cobrí amb la prolongació del ràfec de la mateixa teulada. La façana principal presenta poques i petites obertures que es distribueixen de forma desordenada. La porta és una simple obertura allindanada i la façana està arrebossada des de principis del segle XX però als murs laterals encara s'hi pot veure el parament, de carreus de pedra irregulars. Aquest edifici principal està envoltat per altres construccions annexes.

## Història

La masia i el lloc de Mulnell o Molnell són documentats des del s. XIV com una de les partides o quadres que formaven part dels dominis jurisdiccionals dels barons de Pinós. Els estadants de la casa tenien prerrogatives de cavallers i com a tals dominaven i explotaven la capçalera del riu Bastareny. La seva categoria social de petita noblesa local fa que sovint els Mulnell apareguin en la documentació baix medieval vinculats als Pinós.

## Referències

* 1 2 «Casa de Monnell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].

### Bibliografia

* Serra Vilaró, Joan; Les Baronies de Pinós i Mataplana. Investigació als seus arxius., 1930-1950
# Monmouth Junction

Monmouth Junction és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 2.721 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monmouth Junction tenia 2.721 habitants, 870 habitatges, i 736 famílies. La densitat de població era de 700,4 habitants/km².
Dels 870 habitatges en un 53,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,4% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 15,3% no eren unitats familiars. En l'11,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 34,8% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 89.598 $ i la renda mediana per família de 94.247 $. Els homes tenien una renda mediana de 64.688 $ mentre que les dones 39.464 $. La renda per capita de la població era de 35.134 $. Aproximadament el 4,2% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monmouth Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monmouth Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Meriones arimalius

Meriones arimalius és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del nord del Rub al-Khali (Aràbia Saudita, Oman i, probablement, sud dels Emirats Àrabs Units). El seu hàbitat natural són els deserts sorrencs. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Meriones arimalius. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 15 agost 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Monte Paschi Eroica 2007

La Monte Paschi Eroica 2007 fou la primera edició de la Monte Paschi Eroica. La cursa es disputà el 9 d'octubre de 2007 sobre un recorregut de 180 km. La particularitat de la cursa és que es combina l'asfalt amb les strade bianche, de les quals es van recórrer 60,7 km dividits en set sectors. El vencedor fou el rus Aleksandr Kólobnev i Fiorenzo Magni i Paolo Bettini en foren els padrins.

## Classificació

| Pos. | Ciclista | Equip | Temps |
| 1. | Aleksandr Kólobnev | Team CSC | 4h 42' 10" |
| 2. | Marcus Ljungqvist | Team CSC | + 3" |
| 3. | Mikhaylo Khalilov | Ceramica Flaminia | + 39" |
| 4. | Manuele Mori | Saunier Duval-Prodir | + 39" |
| 5. | José Enrique Gutiérrez | Team LPR | + 45" |
| 6. | José Alberto Benítez | Saunier Duval-Prodir | + 55" |
| 7. | Jure Golčer | Tenax-Menikini | + 58" |
| 8. | Ricardo Serrano | Tinkoff Credit Systems | + 3' 51" |
| 9. | Giairo Ermeti | Tenax-Menikini | + 4' 20" |
| 10. | Manuele Spadi | Ceramica Flaminia | + 4' 22" |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultat a sitiodeciclismo.net
# Mini-link

El Mini-link E és un enllaç de ràdio de microones per a la transmissió digital. Consta d'un mòdul d'accés interior i d'una unitat de ràdio exterior amb mòdul d'antena.
El Mini-link E pot configurar-se per complir els requisits de capacitat i rang de qualsevol xarxa. Proporciona enllaços de transmissió de ràdio entre 2 i 17x2 (34+2) Mbit/s i opera dins de les bandes de freqüència de 6 a 38 GHz. El Mini-link E pot configurar-se per a diferents tipus de terminals: sense protecció (1+0) i terminals amb protecció (1+1). Poden integrar-se fins a quatre terminals Mini-link E en un sub-bastidor del mòdul d'accés comú. Poden combinar-se diferents configuracions, capacitat de transmissió i bandes de freqüència.

## Característiques

* Freqüència: 6-38 GHz
* Capacitats: 2x2 - 17x2 Mbit/s
* Modulació: C-QPSK, 16 QAM
* Configuracions:
** Partit o tot exterior
** 1+0 i 1+1 (ràdio)
* Longitud de salt típica: 50 quilòmetres
* Altres característiques:
** ATPC (control automàtic de potència de transmissió)
** Fins a 4 mòdems en un AMM

## Referències

* ↑ Mini-link Arxivat 2016-11-30 a Wayback Machine. a satel.org
* ↑ Mini-link E ETSI Arxivat 2014-07-12 a Wayback Machine. d'Ericsson

## Enllaços externs

* Basics Of Minilink Microwave Networks
# Molí Nou del Duc de Medinaceli

El Molí Nou del Duc de Medinaceli és un edifici del municipi d'Arbeca (Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El molí actualment ja no existeix. Al seu primitiu emplaçament ara hi ha l'habitatge dels que antigament foren els massovers, que n'han adaptat l'interior a les seves necessitats. Només se'n conserven una portada i unes escales fetes amb pedra del castell.

## Història

Fou construït en els terrenys que el duc de Medinaceli havia comprat a Joan Ros. El 1788 tenia quatre premses que s'anaren ampliant. Aquestes premses eren de «lliura» i mesuraven 42 pams d'ample per 70 pams de llarg. El molí fou construït d'est a oest, sector on el 1786 van posar una porta. Al sector est hi havia l'habitació del majordom del molí, actualment molt reformada i coneguda amb el malnom de «Cal Cel». A la porta s'hi pot veure un escut senyorívol aprofitat d'una construcció més antiga.
L'edifici és atribuït a Francesc Balios i Font, mestre d'obres d'Anglesola, ajudat per Tomàs Prats de Tàrrega. Balios ja havia fet altres obres a Arbeca relacionades amb l'administració ducal.

## Referències

* 1 2 3 «Molí Nou del Duc de Medinaceli». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].