OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Theobroma

Theobroma és un gènere de plantes amb flors dins la família malvàcia, que de vegades està classificat dins una altra família, la Sterculiaceae. Cont´unes 20 espècies d'arbres petits de sotabosc natius d'Amèrica central i Amèrica del Sud en els boscos tropicals. El nom del gènere deriva del grec θεος (theos), significant "déu," i βρομος (bromos), significant "civada." Es tradueix com "aliment dels déus."

## Algunes espècies

* Theobroma angustifolium DC.
* Theobroma bicolor Humb. & Bonpl. – Mocambo
* Theobroma cacao L. – Cacau
* Theobroma canumanense Pires & Froes ex Cuatrec.
* Theobroma grandiflorum (Willd. ex Spreng.) K.Schum. – Cupuaçu
* Theobroma mammosum Cuatrec. & Léon
* Theobroma microcarpum Mart.
* Theobroma obovatum Klotzsch ex Bernoulli
* Theobroma simiarum Donn.Sm.
* Theobroma speciosum Willd. ex Spreng. – Cacaui
* Theobroma stipulatum Cuatrec.
* Theobroma subincanum Mart.
* Theobroma sylvestre Mart.

### Abans es consideraven dins del gènere Theobroma

* Abroma augustum (L.) L.f. (com T. augustum L.)
* Guazuma ulmifolia Lam. (com T. guazuma L.)
* Herrania albiflora Goudot (com T. albiflorum (Goudot) De Wild.)
* Herrania mariae (Mart.) Decne. ex Goudot (com T. mariae (Mart.) K. Schum.)
* Herrania purpurea (Pittier) R. E. Schult. (com T. purpureum Pittier)

## Usos

Diverses espècies de Theobroma produeixen llavors comestibles, especialment Cacau, Cupuaçu, i Mocambo. El cacau proporciona els sòlids de cacau i la xocolata.

## Referències

* ↑ «Genus: Theobroma L.». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture, 05-06-2003. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 9 desembre 2010].
* 1 2 «GRIN Species Records of Theobroma». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 9 desembre 2010].
# Tomiño

Tomiño és un municipi de la província de Pontevedra, a Galícia. Pertany a la comarca del Baixo Miño. Limita al nord amb Gondomar, al nord-est amb Tui, a l'est i al sud amb Portugal, al sud-oest amb O Rosal i a l'oest amb Oia.

## Parròquies

Amorín (San Xoán), Barrantes (San Vicente), Currás (San Martiño), Estás (Santiago), Figueiró (San Martiño), Forcadela (San Pedro), Goián (San Cristóbal), Piñeiro (San Salvador), Pinzás (Santa María), San Salvador de Tebra (San Salvador), Sobrada (San Salvador), Taborda (San Miguel), Tebra (Santa María), Tomiño (Santa María) i Vilameán (San Bieito).

## Fills il·lustres de Tomiño

* Eliseo Alonso Rodríguez, escriptor (1924-1996)
* Xosé Lois Franco Grande (n. 1936)
# Torneig d'escacs Memorial Carlos Torre

El Memorial Torre és un torneig d'escacs anual, que es juga en memòria del jugador mexicà Carlos Torre Repetto (1905–1978). El torneig se celebra a la ciutat de Mérida, capital del Yucatán, a Mèxic. La primera edició es disputà el 1987, quan era un torneig relativament feble, però ha crescut al llarg dels anys fins a esdevenir un torneig de primera línia internacional.

## Quadre d'honor

    #AnyGuanyador 11987 Roberto Martín del Campo (Mèxic) 21989 Marcel Sisniega Campbell (Mèxic) 31990 Marcel Sisniega Campbell (Mèxic) 41991 Marcel Sisniega Campbell (Mèxic) 51992 Gilberto Hernández (Mèxic) 61993 Gilberto Hernández (Mèxic) 71994 Gildardo García (Colòmbia) 81995 Gilberto Hernández (Mèxic) 91996 Roberto Martín del Campo (Mèxic) 101997 Jesus Nogueiras (Cuba) 111998 Larry Christiansen (Estats Units) 121999 Anthony Miles (Anglaterra) 132000 Valerij Filippov (Rússia) 142001 Leinier Domínguez (Cuba) 152002 Valerij Filippov (Rússia) 162003 Yuniesky Quezada Pérez (Cuba) 172004 Vassil Ivantxuk (Ucraïna) 182005 Lázaro Bruzón Batista (Cuba) 192006 Vassil Ivantxuk (Ucraïna) 202007 Vassil Ivantxuk (Ucraïna) 212008 Alexander Onischuk (Estats Units) 222010 Emilio Córdova (Perú) 232011 Fidel Corrales Jiménez (Cuba) 242012 Aryam Abreu Delgado (Cuba) 252013 Lázaro Bruzón Batista (Cuba) 262014 Lázaro Bruzón Batista (Cuba) 272015 Lázaro Bruzón Batista (Cuba) 282016 Lázaro Bruzón Batista (Cuba)

## Referències

* ↑ «Aryam Abreu se corona en torneo Carlos Torre Repetto de ajedrez». http://yucatanahora.com.+[Consulta: 5 juliol 2016].
* ↑ «Lázaro Bruzón, tricampió del Memorial Carlos Torre Repetto» (en castellà). columnadeportiva.com, 23-12-2014. [Consulta: 25 desembre 2014].
* ↑ «Lázaro Bruzón gana por tercera vez consecutiva el torneo de ajedrez Carlos Torre Repetto». [Consulta: 25 desembre 2015]. (castellà)
* ↑ «Four in a row: Lázaro Bruzón Batista wins Carlos Torre Memorial». [Consulta: 29 desembre 2016]. (anglès)

## Enllaços externs

* Torneig d'escacs Memorial Carlos Torre - Lloc web oficial (castellà)
* «Historial de guanyadors del Memorial Carlos Torre» (en castellà). carlostorre.org.mx. Arxivat de l'original el 2011-11-10. [Consulta: 26 octubre 2011].
* Resultats a The Week in Chess: 1998 Arxivat 2007-11-16 a Wayback Machine., 1999 Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine., 2000 Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine., 2001 Arxivat 2012-03-05 a Wayback Machine., 2002 Arxivat 2009-01-04 a Wayback Machine., 2003 Arxivat 2009-01-04 a Wayback Machine.,2004 Arxivat 2005-02-04 a Wayback Machine., 2005 Arxivat 2009-01-04 a Wayback Machine.,2006 Arxivat 2009-01-04 a Wayback Machine., 2007 Arxivat 2009-04-17 a Wayback Machine.
* Carlos Torre Memorial – chess in the Yucatán, Chessbase, 22 de desembre de 2005 (en anglès). Consultat el dia 26 d'octubre de 2011 (anglès)
* «Memorial Carlos Torre, Edició de 2010» (en castellà). Arxivat de l'original el 2011-11-07. [Consulta: 26 octubre 2011].
# Un viatge més enllà dels Tres Mars

Un viatge més enllà dels Tres Mars (rus: Хождение за три моря, Khojdénie za tri mória) és un monument literari rus en forma de notes de viatge, feta per un comerciant de Tver, Afanasi Nikitin durant el seu viatge a l'Índia en 1466-1472.
Un viatge més enllà dels Tres Mars fou la primera obra literària de Rússia que descriu un viatge comercial no religiós. Els textos anteriors eren textos de peregrinació, que representaven viatges als llocs sagrats i eren més estandarditzats, secs i convencionals. L'autor va visitar el Caucas, Pèrsia, l'Índia i la península de Crimea. No obstant això, la majoria de les notes es dediquen a l'Índia, la seva estructura política, comercial, agricultura, costums i tradicions. L'obra està plena de digressions líriques i passatges autobiogràfics. Hi ha una forta presència de l'autor. La seva última pàgina està escrita en turc i parts en àrab; aquestes són, de fet, les pregàries típiques musulmans, el que indica que Nikitin podria haver-se convertit a l'islam mentre era a l'Índia.
D'altra banda, però, Nikitin en tot moment resa a la Benaurada Mare de Déu com a Theotokos, sants dels cristians ortodoxos, tracta d'observar els ritus cristians, i així successivament. L'autor no va fer el seu camí de retorn a la seva terra natal; va morir en el viatge de tornada. En 1475, el manuscrit va fer el seu camí a Moscou a les mans d'un funcionari del govern, Vassili Mómirev. Més tard, es va incorporar en el codi annalístic de 1489, a la Segona Crònica Sofia i la Crònica de Lviv.

## Bibliografia complementària

* Nikitin, Afanasi, Viaje más allá de los tres mares. Barcelona: Laertes, 1985. ISBN 9788475840406 (castellà)
* Lenhoff, Gail; Martin, Janet «The Commercial and Cultural Context of Afanasij Nikitin's Journey Beyond Three Seas». Jahrbücher für Geschichte Osteuropas, vol. 37, 3, 1989, pàg. 321–344. (anglès)
* Martin, Janet «Muscovite travelling merchants: The trade with the Muslim East (15th and 16th centuries)». Central Asian Survey, vol. 4, 3, 1985, pàg. 21–38. DOI: 10.1080/02634938508400510. (anglès)
* Maxwell, Mary Jane «Afanasii Nikitin: An Orthodox Russian's Spiritual Voyage in the Dar al-Islam, 1468-1475». Journal of World History, vol. 17, 3, 2006, pàg. 243–266. DOI: 10.1353/jwh.2006.0049. (anglès)
# Leptomys ernstmayri

Leptomys ernstmayri és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids, anomenada en honor del biòleg Ernst Mayr. Viu a les muntanyes Foja de la província de Papua, a Indonèsia, i a les muntanyes del nord-est de Papua Nova Guinea. Aquest tàxon fou anomenat en honor de l'ornitòleg i zoòleg alemany Ernst Mayr.

## Referències

* ↑ Rümmler, H. Über die Schwimmratten (Hydromyinae) (en alemany). Das Aquarium, 1932, p. 131-135.
* ↑ Musser, Guy G.; Helgen, Kristofer M.; Lunde, Darrin P. «Systematic review of New Guinea Leptomys (Muridae, Murinae) with descriptions of two new species» (en anglès). American Museum Novitates, 3624, 2008, pàg. 1-60. DOI: 10.1206/587.1.
* ↑ Helgen, K.; Leary, T.; Wright, D (2016). Leptomys ernstmayri. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2013. UICN, edició 2013.2. Consultat el 17 desembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 128-129. ISBN 978-0801893049.
# Albericus swanhildae

Albericus swanhildae és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S., Zweifel, R. & Menzies, J. 2004. Albericus swanhildae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 1 de febrer del 2008.
# Horst-Dieter Höttges

Horst-Dieter Höttges (Mönchengladbach, el 10 de setembre de 1943) és un exfutbolista alemany.
Fou internacional amb Alemanya Federal i disputà els Mundials de 1966, 1970 i 1974.

## Referències

* ↑ «Horst-Dieter "Eisenfuß" Höttges» (en alemany). fussballdaten.de. [Consulta: 12 febrer 2010].
* ↑ Horst-Dieter Höttges Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Matthias Arnhold. «Horst-Dieter Höttges - International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 12-12-2004. [Consulta: 12 març 2012].
Horst-Dieter Höttges amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1966
1 Tilkowski •
2 Höttges •
3 Schnellinger •
4 Beckenbauer •
5 Schulz •
6 Weber •
7 Brülls •
8 Haller •
9 Seeler •
10 Held •
11 Emmerich •
12 Overath •
13 Hornig •
14 Lutz •
15 Patzke •
16 Lorenz •
17 Paul •
18 Sieloff •
19 Krämer •
20 Grabowski •
21 Bernard •
22 Maier •
Seleccionador: Schön
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1970
1 Maier •
2 Höttges •
3 Schnellinger •
4 Beckenbauer •
5 Schulz •
6 Weber •
7 Vogts •
8 Haller •
9 Seeler •
10 Held •
11 Fichtel •
12 Overath •
13 Müller •
14 Libuda •
15 Patzke •
16 Lorenz •
17 Löhr •
18 Sieloff •
19 Dietrich •
20 Grabowski •
21 Manglitz •
22 Wolter •
Seleccionador: Schön
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1974
1 Maier •
2 Vogts •
3 Breitner •
4 Schwarzenbeck •
5 Beckenbauer (c) •
6 Höttges •
7 Wimmer •
8 Cullmann •
9 Grabowski •
10 Netzer •
11 Heynckes •
12 Overath •
13 Müller •
14 Hoeneß •
15 Flohe •
16 Bonhof •
17 Hölzenbein •
18 Herzog •
19 Kapellmann •
20 H. Kremers •
21 Nigbur •
22 Kleff •
Entrenador: Schön :
# Castell de Huntingdon

El castell de Huntingdon estava situat a la ciutat de Huntingdon a Cambridgeshire, Anglaterra.
L'any 1068 es va construir un castell normand de motte i bailey per ordre de Guillem el Conqueridor. Durant la Anarquia anglesa, el castell va ser ocupat per David, rei d'Escòcia a través del seu matrimoni amb Maud, 2a comtessa d'Huntingdon. Va recolzar a l'emperadriu Matilde en una batalla de successió i el castell va quedar molt malmès en aquest moment. No obstant això, quan la successió es va resoldre, el fill de David, Enric d'Escòcia, va retre homenatge a Esteve d'Anglaterra, que a la vegada li va donar el municipi d'Huntingdon, a més del castell.
Cap a l'any 1173, el castell encara estava en mans dels reis d'Escòcia, en aquella època per William I d'Escòcia, conegut com a William the Lion. Ell s'havia aliat amb Henry the Young, el fill rebel de Henry II d'Anglaterra, durant la Revolta de 1173-1174, i el castell era assetjat per Richard de Luci. El setge va ser assumit per Simon de Senlis, però no va acabar fins que Enric II (que acabava d'executar penitència a la tomba de Thomas Becket) va arribar a Huntingdon. El setge va acabar l'endemà i Henry va ordenar que el castell fos desmantellat.
Parts del castell encara romanen, incloent la capella, i la seva propietat va passar per diverses mans. El castell va ser refortificat durant la guerra civil anglesa. Durant un temps va servir com a presó del comtat, i més tard es va situar un molí de vent sobre el monticle del castell. Ara no queda res del castell, a part dels seus moviments de terra, tot i que el lloc és considerat un monument antic programat.

## Vegeu també

* Castells de Gran Bretanya i Irlanda

## Referències

* El castell de Huntingdon a Gatehouse-gazetteer
* El castell de Huntingdon a BHO (British History Online)
* Fry, Plantagenet Somerset, The David & Charles Book of Castles, David & Charles, 1980. ISBN 0-7153-7976-3
# Castell de Huntly

El castell de Huntly, a la localitat de Huntly, Aberdeenshire, es refereix a tres fortificacions construïdes sobre el mateix terreny, totes elles d'una gran rellevància en la història d'Escòcia, entre altres aspectes per pertànyer al clan Gordon, una de les famílies més poderoses d'Escòcia i, entre 1540 i 1640, la més acabalada d'Escòcia.

## Primer castell

Construït a la fi del segle xii per controlar el gual del riu Deveron en la seva confluència amb el riu Bogie, el primer castell, del tipus motte i bailey, característic del segle xii a Escòcia –encara que havia estat introduït anteriorment a Anglaterra i Gal·les al segle xi, pels normands– va ser construït de fusta. Conegut també com el Peel de Strathbogie, fins a 1506, Robert I es va allotjar allà l'any 1307 durant les Guerres d'independència d'Escòcia.

## Segon castell

Es va començar a construir el segon castell, una gran torre de planta en L, al voltant del 1400. Seria destruïda l'any 1594 pel comte de Moray, durant les lluites entre Jaume II i el clan Douglas. Durant la seva esplendor, el gener de 1496, va acollir al rei Jaume IV d'Escòcia per a les noces de Perkin Warbeck, el pretendent al tron d'Enric VII d'Anglaterra, amb lady Catherine Gordon, la Rosa Blanca d'Escòcia, la fill del segon comte de Huntly.

## El palau

Després de visitar França, George Gordon, el quart comte de Huntly i camarlenc d'Escòcia va començar les obres d'un palau en el recinte del castell. No obstant això, després de la seva derrota per la reina Maria Stuart en la batalla de Corrichie (1562), l'edifici va ser saquejat i danyat, encara que no destruït del tot. El seu net, el sisè comte i primer marquès de Huntly –sent aquest marquesat el de més antiguitat d'Escòcia i la segona més antiga del Regne Unit–, ho completaria l'any 1606, amb els grans finestrals inspirats pel Castell de Blois, encara que l'interior de la «vella gran torre» original seria destruïda l'any 1594 per castigar-lo.
Al començament del 1640, el segon marquès va realitzar més obres, però després del setge sofert l'any 1647, durant la Revolució anglesa, el consegüent extermini de la seva guarnició, i la posterior decapitació del marquès, el palau va caure en ruïna.

## Referències

* ↑ Fry, Plantagenet. (en inglés) Castles: England + Scotland + Ireland + Wales, pág. 151. David & Charles, 2005. En Google Books. Consulta: 23 de agosto de 2015.
* ↑ (en anglès) Ficha. Sitio web oficial del Aberdeenshire Council. Consulta: 23 de agosto de 2015.
* ↑ Fitxa. Royal Commission on the Ancient and Historical Monuments of Scotland (CANMORE). Consultat el 23 d'agost de 2015.

## Enllaços externs

* Fotografies del 'Huntly Castle' Arxivat 2008-05-22 a Wayback Machine.
# Castell de Hiroshima

El castell Hiroshima (広島城, Hiroshima-jō?, de vegades anomenat castell de la Carpa (鲤城, Rijo) és un castell japonès situat a Hiroshima, Japó, que va ser llar del daimyo d'Hiroshima. Construït originàriament a la dècada de 1590, el castell va ser destruït pel bombardeig atòmic del 1945. Va ser reconstruït el 1958, una rèplica de l'original que figura com a Museu de la Història d'Hiroshima abans de la Segona Guerra Mundial.

## Arquitectura

El castell va ser construït originàriament de fusta, pi principalment. Va ser construït entre 1592 i 1599 i va ser designat Tresor Nacional del Japó el 1931. El castell reconstruït només consta del tenshu, principalment de concret reforçat. Els seus cinc pisos s'alcen 26,6 metres sobre la base de pedra que té 12,4 metres d'altura des del pis. No obstant això, en anys recents una porta i un Yagura al ninomaru s'han reconstruït en fusta utilitzant els mètodes originals.
Aquest castell és un excel·lent exemple dels castells hirajiro assentats sobre planes. Originàriament el castell Hiroshima tenia tres fossats concèntrics a més del riu Otagawa a l'oest (ara anomenat riu Hongawa), el qual el proveïa d'una excel·lent barrera natural.
Molt del que va ser la part exterior del castell està integrat avui dia per cases, escoles, oficines i botigues a l'àrea urbana moderna.
# Aitor López Rekarte

Aitor López Rekarte (Arrasate, 18 de setembre de 1975) és un exfutbolista basc, que jugava en la posició de lateral.
La seva carrera transcorregué a la Reial Societat, la UD Almería i la SD Eibar. Fou un cop internacional amb la selecció espanyola. És germà del també futbolista Luis María López Rekarte.

## Referències

* ↑ López Rekarte se desvincula del Almería (López Rekarte cuts ties with Almería); Marca, 27 agost 2008 (espanyol)
* ↑ El Eibar ficha a López Rekarte (Eibar signs López Rekarte); Marca, 18 març 2009 (espanyol)
* ↑ Apagón y caos en el España-Escocia (Blackout and chaos in Spain-Scotland); El Mundo, 4 setembre 2004 (espanyol)
# Albert Pérez (desambiguació)

«Albert Pérez» té aquests significats:
* Albert Pérez Anglès (Valls, 2001), esquiador i corredor de muntanya català
* Albert Pérez (actor), actor català
* Alberto Pérez Ferré (Alcoi, 1948), polític socialista valencià
* Alberto Pérez Lapastora (Sigüenza, 1950), cantant, compositor, guitarrista i editor discogràfic espanyol
# Albert Puigdollers i Saperas

Albert Puigdollers Saperas és un futbolista català retirat, nat a Granollers el 30 d'octubre de 1980.

## Biografia

Va començar a jugar al futbol als equips inferiors de l'EC Granollers. D'allà fou fitxat pel planter del FC Barcelona, on fins i tot va arribar al FC Barcelona B. Més endavant jugaria en altres planters com el de l'Atlètic de Madrid o el del Màlaga FC. Després va decidir fer un pas més a la seva carrera fitxant pel primer equip de la Cultural Leonesa, durant una temporada. D'allà va passar a jugar dues temporades en el CF Badalona i dues temporades més al CF Gavà. Després l'any 2009 va fitxar pel CE Sabadell on l'any 2011 assoliria l'ascens a la segona divisió A. El 30 de desembre de 2011, va debutar amb la selecció catalana davant de la selecció de Tunísia, en un matx que finalitzaria amb l'empat a 0.

## Clubs

| Club | País | Temporada | Partits | Gols | | |
| FC Barcelona B | Catalunya | 1998-1999 | 1 | 0 | 0 | 0 |
| FC Barcelona C | Catalunya | 1999-2000 | | | | |
| FC Barcelona B | Catalunya | 2000-2001 | 21 | 0 | 6 | 0 |
| Atlètic de Madrid B | Espanya | 2001-2002 | 29 | 2 | | |
| Atlètic de Madrid B | Espanya | 2002-2003 | 32 | 0 | | |
| Málaga CF B | Espanya | 2003-2004 | 20 | 3 | 2 | 0 |
| Cultural Leonesa | Espanya | 2004-2005 | 30 | 4 | | |
| CF Badalona | Catalunya | 2005-2006 | 15 | 0 | | |
| CF Badalona | Catalunya | 2006-2007 | 12 | 1 | 2 | 0 |
| CF Gavà | Catalunya | 2007-2008 | 33 | 3 | 5 | 0 |
| CF Gavà | Catalunya | 2008-2009 | 36 | 2 | 8 | 0 |
| CE Sabadell | Catalunya | 2009-2010 | 36 | 4 | 5 | 0 |
| CE Sabadell | Catalunya | 2010-2011 | 21 | 2 | 3 | 0 |
| CE Sabadell | Catalunya | 2011-2012 | 15 | 1 | 2 | 0 |
| Cowdenbeath FC | Escòcia | 2012 | 3 | 0 | | |
| Recreativo de Huelva | Espanya | 2013 | 12 | 0 | | |
| CF Badalona | Catalunya | 2013-2014 | 27 | 2 | | |

## Referències

* ↑ «Fitxa d'Albert Puigdollers a ESPN» (en castellà). ESPN.
* ↑ «David Prats i Albert Puigdollers, formats en el Barça, trepitjaran per primer cop el Camp Nou». El 9 Esportiu, 08-11-2006, p. 5.
* ↑ «Cantarero elige a Puigdollers para llevar la batuta del equipo en el terreno de juego» (en castellà). Diario de León, 04-08-2004.
* ↑ «El migcampista del Sabadell Albert Puigdollers convocat amb Catalunya pel partit davant Tunísia». Ràdio Sabadell.
* ↑ «Puigdollers: "Ha sido el mejor año de mi vida"» (en castellà). AS.
* ↑ «Albert Puigdollers». bdfutbol.com. [Consulta: 20 octubre 2012].
# Alba Gómez Gabriel

Alba Gómez Gabriel (Sant Pere de Ribes, 1983) és una periodista i escriptora catalana. És llicenciada en Teoria de la Literatura i Literatura Comparada. El 2024 va guanyar el 44è Premi BBVA Sant Joan de literatura catalana amb la novel·la Jo soc l’última plaça.

## Referències

* ↑ Llort, Lluís. «La debutant Alba Gómez Gabriel guanya el premi BBVA Sant Joan», 18-06-2024. [Consulta: 18 juny 2024].
* ↑ «Alba Gómez Gabriel debuta guanyant el premi Sant Joan amb una història coral en la Barcelona de la gentrificació». [Consulta: 18 juny 2024].
# The Love Nest (pel·lícula de 1923)

The Love Nest és un curtmetratge de comèdia estatunidenc mut del 1923 escrit i dirigit i protagonitzat per Buster Keaton.

## Trama

Per tal d'escapar de la seva vida i del seu amor perdut, Keaton marxa en la seva petita barca, Cupido, però xoca amb el vaixell balener, El niu de l'amor. El despietat capità del balener (Joe Roberts) llança els membres de la tripulació per la borda fins i tot per la més mínima ofensa.
Després que el seu administrador aboqui accidentalment te calent sobre la mà del capità, el capità el llança per la borda i el substitueix per Keaton. Malgrat una sèrie de contratemps, Keaton aconsegueix evitar el destí d'altres tripulants.
Però Buster vol escapar i talla un forat al casc per enfonsar el vaixell. Acobla a la part posterior d'una plataforma que desconeix que és un objectiu per a la pràctica d'artilleria naval. Buster es veu llançat cap al cel; estil d'ala d'àngel.
Buster es desperta en el seu propi vaixell Cupido, que mai havia sortit del moll.

## Repartimentt

* Buster Keaton - Buster Keaton
* Joe Roberts - Capità del balener
* Virginia Fox - La noia

## Referències

* ↑ The Love Nest a silentera.com

## Enllaços externs

* The Love Nest (pel·lícula de 1923) es pot descarregar gratis a Internet Archive [més]
* The Love Nest Arxivat 2020-03-27 a Wayback Machine. a International Buster Keaton Society
# Un viatge temerari

Un viatge temerari (títol original en anglès Desperate Journey) és una pel·lícula de guerra estatunidenca dirigida per Raoul Walsh el 1942. Ha estat doblada al català.

## Argument

En la Segona Guerra Mundial, la tripulació d'un bombarder de la RAF és abatuda sobre Alemanya, els 5 supervivents s'organitzen i es posen a la recerca d'un avió per entrar a Anglaterra, però en el seu camí multipliquen els sabotatges de les instal·lacions enemigues que troben...

## Repartiment

* Errol Flynn: El tinent Terence Forbes
* Ronald Reagan: L'oficial de vol Johnny Hammond
* Nancy Coleman: Kaethe Brahms
* Raymond Massey: El major Otto Baumeister
* Alan Hale: El sergent Kirk Edwards
* Arthur Kennedy: L'oficial Jed Forrest
* Ronald Sinclair: El sergent Lloyd Hollis
* Albert Bassermann: El doctor Mather
* Sig Ruman: Preuss
* Patrick O'Moore: El cap d'esquadra Lane Ferns
* Felix Basch: El doctor Herman Brahms
* Richard Fraser: El cap d'esquadra Clark
* Richard Ryen (no surt als crèdits): El policia Heinze

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Desperate Journey». The New York Times.
# La badia de l'odi

La badia de l'odi (Alamo Bay) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Louis Malle, estrenada el 1985. Ha estat doblada al català

## Argument

Un veterà del Vietnam depressiu és a l'arribada de refugiats vietnamites al port d'Alamo Bay i de les tensions que se'n desprenen...

## Repartiment

* Amy Madigan: Glory
* Ed Harris: Shang
* Ho Nguyen: Dinh
* Donald Moffat: Wally
* Truyen V. Tran: Ben
* Rudy Young: Skinner
* Cynthia Carle: Honey
* Martin LaSalle: Luis
* William Frankfather: Mac
* Lucky Mosley: Ab Crankshaw
* Bill Thurman: el xèrif
* Michael Ballard: Wendell
* Gary Basaraba: Leon
* Jerry Biggs: Buddy
* Mark Hanks: Brandon

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge es va desenvolupar a Port Lavaca i Rockport, a Texas.
* La cançó Too Close és interpretada per Amy Madigan i John Hiatt.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Alamo bay. esadir.cat.
* ↑ The New York Times. Alamo bay (en anglès). The New York Times.