OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Llàntia

La Llàntia és un barri del nord-oest de Mataró, al Maresme. Situat a la confluència del torrent de la Llàntia amb els d’en Trisac i de les Valls, entre el barri de Cirera i el de Cerdanyola, l'any 2019 tenia 4.063 habitants empadronats.
El topònim “Llàntia” ja estaria documentat el 1757, tot i que el naixement del barri de la Llàntia té l'origen en la dècada de 1950, quan en les antigues terres de la masia de Ca l'Isidre, es construí en diverses parcel·les i aparegueren urbanitzacions com Santa Catalina, Vila, Benet o La Floresta, que acolliren l'onada migratòria dels seixanta tot i que eren zones que no disposaven de serveis bàsics com l'aigua o la llum. La precarietat va donar lloc a l'organització veïnal a través de l'anomenada Asociación de Cabezas de Familia San Juan Bosco de Mataró, origen de la posterior Associació Veïnal La Llàntia, impulsada en gran part pel salesià Jose Maria Echarri. S'aconseguí que les vivendes disposessin dels subministraments bàsics, i l'any 1968 les diverses urbainitzacions existents van ser reconegudes en conjunt com a barri amb el nom de la Llàntia. El barri és seu de diverses associacions i entitats esportives, com el club de futbol AD La Llàntia.

## Referències

* ↑ «La Llàntia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Estudi de la població a Mataró, 1 de gener de 2019. Mataró: Ajuntament de Mataró, 2019.
* ↑ Salicrú, Ramón. «Llàntia, la». Mataró: Noms de llocs. Base de dades. Museu Arxiu de Santa Maria de Mataró, 2020. [Consulta: 18 març 2021].
* 1 2 «Història». Associació Veïnal La Llàntia. Arxivat de l'original el 27 de febrer 2021. [Consulta: 18 març 2021].
* ↑ Pérez-Vico, A. «Una exposició mostra els 50 anys de la AAVV de La Llàntia». Mataró Audiovisual, 01-07-2019 [Consulta: 18 març 2021]. Arxivat 15 April 2021$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* 1 2 «El Pare Echarri, una figura gegant de la Llàntia». Capgròs, 27-01-2012 [Consulta: 18 març 2021].
# La Fête à Gigi

La Fête à Gigi és una pel·lícula pornogràfica francesa dirigida per Alain Payet estrenada en DVD el 2001.

## Sinopsi

Un jove (Bruno Sx) coneix en una fira d'atraccions una jove, Gigi (Silvia Saint), que podria ser "la dona de la seva vida". Es proposa cortejar-la, però potser no és prou directe perquè ella se li escapa. Aleshores comença un joc d'amagatalls que durarà tota una nit durant la qual tots dos viuen diverses aventures sexuals alhora que tenen l'oportunitat d'observar les dels altres.
Al matí, quan surt de la caravana on va passar una nit d'amor, el jove torna a trobar-se amb la Gigi, que ha fet el mateix. Però és massa tard, la festa s'ha acabat i la Gigi s'uneix al seu marit que l'espera.

## Repartiment

* Silvia Saint: Gigi
* Bruno Sx: jove
* Dolly Golden: la casada
* Ovidie: la dama d'honor de la casada
* Roberto Malone: xouman
* Sebastian Barrio: un militar en goguette
* Marc Barrow: ?
* Ian Scott: ?
* Caroline Cage
* Maeva Exel

## Anàlisi

Al llarg d'aquesta història, Gigi és perseguida per dos personatges: el jove enamorat i un misteriós home de negre que creiem pervers. Tot i que animats per motius diferents, en última instància són força semblants, ja que cap dels dos intenta una altra cosa que tenir una relació física amb ella (un només vol seduir-la i l'altre per practicar turments). Per tant, es reuneixen en el mateix tipus d'"anormalitat" designada per l'univers pornogràfic.
La Gigi, que podria ser la "dona de la vida" del jove, com suggereix un showman interpretat per Roberto Malone, es lliura a qui la vulgui. El jove no va saber com preguntar-li què li havia d'oferir i és culpa seva perquè en el món del porno no s'ha de somiar amb amor sinó amb sexe.

## Premis

Va obtenir el Premi Ninfa al millor director del FICEB del 2001

## Notes i referències

* ↑ La Fête à Gigi a filmoria.co
* ↑ La Fête à Gigi a El Mundo
* ↑ «FICEB 2000 Awards». Web.archive.org, 09-06-2007. Arxivat de l'original el 2007-06-09. [Consulta: 5 maig 2014].
# La Pineda (Montclar)

La Pineda és una masia del terme municipal de Montclar (Berguedà). L'edifici, d'ús agrícola, està situat al sud del poble i la Rectoria de Montclar, al sud-oest de la Roca de les Sitges (752 m) i pròxim a la font i la rasa de la Pineda (oest).

## Referències

* ↑ «la Pineda». enciclopèdia.cat, GEC, 2022. [Consulta: 25 juliol 2022].
* ↑ «mapa topogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2022. [Consulta: 25 juliol 2022].
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, Montclar, Berguedà». ICGC, 2017. [Consulta: 25 juliol 2022].
# Lactovegetarianisme

El lactovegetarianisme és una pràctica alimentària, variant de la dieta vegetariana, en què només es consumeixen, com a productes d'origen animal, lactis. Aquesta tipus de dieta és habitual entre els seguidors d'algunes religions, com els jainistes, hinduistes (inclosos els hare krishna) i budistes.

## Referències

* ↑ «Lactovegetarianisme».
# Lamaachate

Lamaachate (en àrab لمعاشات, Lamʿāxāt; en amazic ⵍⵎⵄⴰⵛⴰⵜ) és una comuna rural de la província de Safi, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 15.289 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Laneuvelle

Laneuvelle és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 71 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Laneuvelle era de 71 persones. Hi havia 38 famílies de les quals 17 eren unipersonals (17 homes vivint sols), 13 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 97 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 36 eren segones residències i 24 estaven desocupats. Tots els 97 habitatges eren cases. Dels 37 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Laneuvelle el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 48 persones, 33 eren actives i 15 eren inactives. De les 33 persones actives 31 estaven ocupades (16 homes i 15 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 15 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una empresa de construcció.
L'any 2000 a Laneuvelle hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Laneuvelle a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Laneuvelle a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Asterorhombus intermedius

Asterorhombus intermedius és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 20 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Mar Roig fins a les de Tonga, sud del Japó i Austràlia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Arleux

Arleux és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 2.467 habitants. Limita al nord amb Cantin, al nord-est amb Bugnicourt, al sud-est amb Oisy-le-Verger i Brunémont, al sud amb Palluel, a l'oest amb Hamel i al nord-oest amb Estrées.

## Fills il·lustres

* Constantin Pecqueur (1801-1887), economista i pensador socialista.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.961 | 2.214 | 2.225 | 2.605 | 2.656 | 2.567 | 2.452 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Patrick Masclet | |
# Arothron diadematus

Arothron diadematus és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 «Arothron diadematus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Astroblepus eigenmanni

Astroblepus eigenmanni és una espècie de peix de la família dels astroblèpids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Equador.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003. Astroblepidae (Naked sucker-mouth catfishes). p. 312-317. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Astroblepus boulengeri

Astroblepus boulengeri és una espècie de peix de la família dels astroblèpids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca superior del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 «Astroblepus boulengeri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Assemblea Espiritual

«Assemblea Espiritual» té aquests significats:
* Assemblea Espiritual Local
* Assemblea Espiritual Regional
* Assemblea Espiritual Nacional
# Bahadır II Giray

Bahadır II Giray (1722 — †1791) fou kan de Crimea (1782) que va dominar unes setmanes el país. Era germà de Şahin Giray i era el seu khalgay al Kuban. El 1782 Bahadur o Bahadır Giray, governador de Kuban, i el seu germà Arslan Giray, delegat del kan a Sudak, es van revoltar. Şahin Giray va enviar tropes que foren derrotades i es va haver de retirar a Yenikale. Bahadur es va dirigir a Kaffa i va presentar la seva reclamació al tron però els caps tribals ni van exigir per ser proclamat el pagament dels deutes del seu germà, i va acceptar i es va cridar a tots els que havien de participar en l'elecció proclamant al germà rebel com a Bahadır II Giray. Els russos van bloquejar els ports de Crimea en poder del rebel (setembre de 1782). Şahin Giray es va retirar a Kertx. Baskht o Baht Giray va reclamar altra vegada el tron i es va establir a Kara-su esperant confirmació de la Porta. Però finalment els russos van dominar la rebel·lió amb certa facilitat. El kan formalment es va reconciliar amb els seus germans. però a l'any següent va haver d'abdicar.

## Bibliografia

* Поіменний перелік кримських ханів
* Правителі Кримського ханства Arxivat 2007-03-18 a Wayback Machine.
* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Arts et Métiers ParisTech

Arts et Métiers ParisTech (Escola Superior d'Arts i Oficis de París, École Nationale Supérieure des Arts et Métiers), també anomenada ENSAM, és una Grande école d'enginyeria de l'estat francès. Es va fundar el 1780 a París.
L'ENSAM és una institució pública d'ensenyament superior i recerca tècnica, on es pot obtenir el diploma d'enginyeria (Màster Ingénieur ENSAM), el diploma màster de recerca i de doctorat, el Mastère spécialisé i el MOOC.

## Referències

* ↑ (francès)Ecole Nationale Supérieure d'Arts et Métiers

## Bibliografia

* Olivier Vercherand, Anne Téqui, Arts et Métiers, l'école de la technologie, París, Le Cherche midi, 2011, 127 p. (ISBN 978-1-884964-23-7).

## Enllaços externs

* Arts et Métiers ParisTech - Lloc web oficial
# Arts dinàmiques

Les arts dinàmiques o del temps són les arts que no es plasmen en objectes físics estàtics i permanents o, encara que es puguin plasmar (com el cas de d'una partitura de música o una coreografia en dansa), no adquireixen el seu estat d'art fins que no s'interpreten. Les arts escèniques en general són arts dinàmiques.
# Arrítmia

Una arrítmia (antigament arítmia o molt menys utilitzat disrítmia cardíaca) és una pertorbació del ritme de les contraccions cardíaques. La majoria d'arrítmies són degudes a cardiopaties o a l'acció de tòxics o de fàrmacs.
Això es pot traduir en alteracions de la freqüència: el batec del cor pot ser massa ràpid o massa lent, ritme irregular o alteracions de la conducció dels impulsos intracardíacs: que no produeixen cap variació de regularitat ni de freqüència.
Algunes arrítmies són emergències mèdiques en ser potencialment mortals, ja que poden acabar en una aturada cardíaca i mort sobtada. Altres causen símptomes com ara una presa de consciència anormal del cor (palpitacions), molèsties, dolor a la zona toràcica i marejos. Altres que no es manifesten amb cap símptoma, poden predisposar a una embòlia, i aquesta pot provocar, per exemple, un accident vascular cerebral.
Algunes arrítmies són molt lleus i es poden considerar com a variants de la normalitat. De fet, la majoria de la gent a vegades se sent que al cor li falla un batec, o que es nota un batec més fort del compte, cap d'aquests fets sol ser un motiu d'alarma.

## Classificació
### Arrítmies ràpides o actives
#### Supraventriculars

* Taquicàrdia sinusal
* Extrasístole auricular
* Fibril·lació auricular
* Aleteig auricular
* Taquicàrdia supraventricular
* Síndrome de Wolff-Parkinson-White

#### Ventriculars

* Extrasístole ventricular
* Taquicàrdia ventricular
* Fibril·lació ventricular

### Arrítmies lentes

* Bradicàrdia sinusal
* Síndrome taquicàrdia-bradicàrdia o malaltia del node sinusal
* Blocatge de branca dreta/esquerra
* Blocatge aurículoventricular

## Referències

* ↑ Fins a la reforma ortogràfica del 2016 s'escrivia «arítmia». Vegeu: «arrítmia». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Arrítmia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Hoefman, E., Boer, K. R., van Weert, H. C., Reitsma, J. B., Koster, R. W., & Bindels, P. J. «Predictive value of history taking and physical examination in diagnosing arrhythmias in general practice». Fam. Pract., 24, 6, 2007, pàg. 636-641.
Viccionari
# Arzene

Arzene (friülà Darzin ) és un antic municipi italià, dins de la província de Pordenone. L'any 2007 tenia 1.784 habitants. Limitava amb els municipis de Casarsa della Delizia, San Giorgio della Richinvelda, San Martino al Tagliamento, Valvasone i Zoppola.
El 2015 es fa fusionar amb el municipi de Valvasone creant així el nou municipi de Valvasone Arzene.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004-? | Luciano Scodellaro | Centreesquerra |

## Referències

* ↑ «ENTI LOCALI: IL COMUNE "VALVASONE ARZENE" NASCERÀ IL 1° GENNAIO 2015». regione.fvg.it, 10-10-2014 [Consulta: 5 abril 2017].
# Châtellerault

Châtellerault és un municipi francès, situat al departament de la Viena i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 1999 tenia 34.126 habitants. L'any 2014 tenia 31.537 habitants.

## Personatges il·lustres

* Elionor de Châtellerault, duquessa d'Aquitània
* Clément Janequin, compositor
* Rodolphe Salis, creador i animador del famós cabaret Le Chat Noir
* Jean-Pierre Thiollet, escriptor

## Vegeu també

* Vescomtat de Châtellerault
# Bandera de Tokelau

La bandera de Tokelau fou durant molt de temps la bandera de Nova Zelanda. En efecte, aquests arxipèlag del Pacífic està sota sobirania noezelandesa. La bandera es compon d'un fons blau amb un vaixell i una vela de color groc a la part central d'aquesta i en el quadrant superior esquerra hi apareix una Creu del Sud.
Aquestes illes han llançat un procés per obtenir una autonomia semblant a la de Niue o de les Illes Cook. Paral·lelament es va convocar un concurs per tal de dotar d'una bandera nova i d'un himne per a l'illa. Es va oferir una suma de 1000 $ per al guanyador. Inciat el 2004, el concurs fou sucessivament prolongat. El 31 d'agost de 2005 s'havien rebut 123 propostes i el parlament n'havia preseleccionar sis, però es va decidir reobrir el concurs. A la continuació de les taules que van provocar els referèndums d'autodeterminació de 2006 i 2007, el concurs restà obert.
El maig de 2008, el parlament va anunciar la tria d'una bandera i d'un símbol nacional. Només falta oficialitzar les formalitats d'ús per tal que sigui completament oficial.
Una bandera no oficial ha permès identificar específicament les Tokelau. Fou utilitzat a partir de finals dels anys 1980 en competicions esportives.
Les tres estrelles i els tres cercles representen els tres atol·lons de l'arxipèlag. Amb tot, ni els habitants l'han utilitzat.

## Notes i referències

* ↑ « Comitè de descolonització: les Tokelau i Nova Zelanda progressen en l'elaboració d'un tractat de lliure associació», Comitè especial encarregat d'estudiar la situació d'aquestes illes i comunicació a l'Assemblea General de l'ONU.
* ↑ (anglès) Searching for the National Anthem, Symbol and Flag of Tokelau
* ↑ Drapeaux récents

## Vegeu també

* Bandera de Niue
* Bandera de les Illes Cook

## Enllaços externs

* {{{títol}}} a Flags of the World (en anglès)
# Andronic (poeta)

Andronic (grec antic: Ἀνδρονίκος, llatí: Andronicus) va ser un poeta grec contemporani de l'emperador Constanci II al segle iv.
La seva poesia era molt popular a Egipte on vivia. Hom l'ha identificat amb un Andronic esmentat per Foci com a autor de drames i poemes, que era curial a Hermòpolis. Temisti parla d'un Andronic egipci autor de tragèdies, poemes èpics i ditirambes, que segurament és la mateixa persona. Cap a l'any 359 va ser acusat de pràctiques paganes junt amb altres persones, però l'enviat de l'emperador, Pau, el va considerar innocent.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867, p. Vol. I pàg. 176 [Consulta: 19 setembre 2011]. Arxivat 2011-08-05 a Wayback Machine.
# Henricus Radeker

Henricus Radeker (1708 - 1774), segons les fonts Henrico o Henrik, fou un organista neerlandès de mitjan segle xviii.
Va ser organista i carillonneur de l'església principal de Haarlem i deixà diverses composicions per a clave.
El seu fill Johan, nascut a Haarlem el 1730, succeí al seu pare en aquell càrrec i va compondre tres Sonates per a clave i violí. A més publicà una gran descripció del gran orgue de Haarlem.

## Referències

* ↑ Orgels, organisten en carillonneurs
* ↑ «Órganos de la Iglesia de San Bavón en Haarlem». Arxivat de l'original el 2022-11-02. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ Église Saint-Bavon (Grande église)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 49, pàg. 129. (ISBN-84-239-4549-9)

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Henricus Radeker en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)