OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Higashi-Yoshino

Higashi-Yoshino (東吉野村, Higashi-Yoshino-mura), també romanitzat com a Higashiyoshino, és un poble i municipi pertanyent al districte de Yoshino de la prefectura de Nara, a la regió de Kansai, Japó. El nom del poble, Higashi-Yoshino, es pot traduir al català com a "Yoshino de l'est" o "Yoshino oriental", fent referència a la seua situació geogràfica. Higashi-Yoshino és també conegut per ser el lloc on el 1905 va ser caçat l'últim exemplar de llop japonès.

## Geografia

El poble de Higashi-Yoshino es troba localitzat al centre geogràfic de la prefectura de Nara i la major part del terme és muntanyós. El pic més alt del poble és el mont Kunimi, amb 1.419 metres. Existeixen altres pics, com ara el mont Takami, amb 1.248 metres i que es troba a la part occidental del municipi. Pel poble passa el riu Yoshino. El terme municipal de Higashi-Yoshino limita amb els d'Uda al nord; amb Kawakami al sud; amb Yoshino a l'oest i amb Mitsue, Soni i Matsusaka, aquest darrer a la prefectura de Mie, a l'est.

## Història

Des del període Nara fins a la fi del període Tokugawa, la zona on actualment es troba el municipi de Higashi-Yoshino va pertànyer a l'antiga província de Yamato. Després de la restauració Meiji i sota la nova llei de municipis, l'1 d'abril de 1889 es van crear els pobles de Shigô, Takami i Ogawa, tots ells pertanyents al districte de Yoshino i que l'1 de març de 1958 es fusionarien per tal de crear l'actual poble de Higashi-Yoshino.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 7.842 | 7.461 | 7.184 | 8.268 | 9.221 | 7.028 | 4.916 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 3.723 | 2.909 | 2.144 | 1.440 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

A tot el terme municipal de Higashi-Yoshino no hi ha cap estació de ferrocarril. L'estació més propera es troba a la ciutat d'Uda.

### Carretera

* Nacional 166
* Carretera d'àmbit prefectural de Nara.

## Agermanaments

* Yusuhara, prefectura de Kochi, Japó. (27 d'octubre de 1976)
* Sakai, prefectura d'Osaka, Japó. (18 d'octubre de 1986)
* Tsuno, prefectura de Kôchi, Japó. (18 d'abril de 2007)
* Kariya, prefectura d'Aichi, Japó. (1 de juliol de 2013)

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=29453
* ↑ 考える社会科地図 Kangaeru Shakaika Chizu. 四谷大塚出版 Yotsuya-Ōtsuka Shuppan, 2005, p. 36.
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Hôrka

Hôrka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1311.
# Eleccions presidencials de Tanganyika de 1962

Les eleccions presidencials es van celebrar en la República de Tanganyika en 1962. Van ser les primeres eleccions després de la independència de l'any anterior i la decisió de formar una república. Julius Nyerere, líder de la Unió Nacional Africana de Tanganyika en el poder i Primer Ministre en funcions, va guanyar fàcilment, obtenint el 99,2% dels vots. Un mes després, el país va ser proclamat un estat unipartidista amb TANU com a únic partit legal. No es van celebrar més eleccions multipartidistes fins a 1995.

## Referències

* ↑ Elections in Tanzania African Elections Database
* ↑ Nohlen, D, Krennerich, M & Thibaut, B (1999) Elections in Africa: A data handbook, p883 ISBN 0-19-829645-2
# Alice Oseman

Alice Oseman (Kent, Regne Unit, 16 d'octubre de 1994) és una escriptora britànica de ficció per a joves. Va aconseguir el seu primer acord editorial als 17 anys i va publicar la seva primera novel·la, Solitaire, el 2014. També és autora de Radio Silence, I Was Born For This, Loveless i del reeixit còmic Heartstopper. Una sèrie de televisió homònima basada en aquest es va estrenar el 2022.

## Bibliografia

* Solitaire (HarperCollins young adult Books, 2014)
* Nick and Charlie (ebook, HarperCollins young adult Books, 2015)
* This Winter (ebook, HarperCollins young adult Books, 2015)
* Radio Silence (HarperCollins young adult Books, 2016)
* I Was Born For This (HarperCollins young adult Books, 2018)
* Loveless (HarperCollins young adult Books, 2020)
* Heartstopper (novel·la gràfica)
** Heartstopper: Volum 1 (Hodder young adult Books, 2019); Fanbooks, 2020
** Heartstopper: Volum 2 (Hodder young adult Books, 2019); Fanbooks, 2020
** Heartstopper: Volum 3 (Hodder young adult Books, 2020); Fanbooks, 2020
** Heartstopper: Volum 4 (Hodder young adult Books, 2021); Fanbooks, 2021

## Premis i nominacions

| Any | Premi | Categoria | Nominat | Resultat |
| 2017 | Inky Awards | Silver Inky (Ficció Internacional) | Radio Silence | Guanyador |
| 2018 | United By Pop Awards | YA Book of the Year | I Was Born For This | Guanyador |
| 2020 | Goodreads Choice Awards | Best Graphic Novels & Comics | Heartstopper Volume 3 | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Teenager's tale of angst wins six-figure deal | The Sunday Times». Arxivat de l'original el 9 d’agost 2016. [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Heartstopper 1. Noi coneix noi». [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Heartstopper 2. La meva persona favorita». [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Heartstopper 3. Un pas endavant». [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Heartstopper 4. Més que paraules». [Consulta: 12 juliol 2021].
* ↑ «United By Pop Awards». [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Goodreads Choice Awards 2020». [Consulta: 23 gener 2021].
# Connector

«Connector» té aquests significats:
* Connector (aplicació informàtica), extensió d'un programa informàtic
* Connector elèctric, dispositiu per interconnectar circuits elèctrics
* Connector mècanic, dispositiu per a interconnectar dos o més elements, tubs, etc.
* Connector textual, marcador que serveix per estructurar un text que uneixen parts del missatge i estableixen una relació lògica entre elles
* Connector o sòcol de CPU, sistema electromecànic de suport i connexió elèctrica, instal·lat a la placa mare, que s'usa per a fixar i connectar un microprocessador
# Ida Ougnidif

Ida Ougnidif (en àrab إداوكنظيـف, Idāwgniẓīf; en amazic ⵉⴷⴰⵡ ⴳⴳⵯⵏⵉⴹⵉⴼ) és una comuna rural de la província de Chtouka-Aït Baha, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 2.149 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Higashi-Ōsaka

Higashiōsaka (東大阪市, Higashiōsaka-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura d'Osaka, a la regió de Kansai, Japó. Tal com el seu nom indica és una ciutat veïna a l'est d'Osaka. Té una àrea de 61,81 km² i una població de 510.209 habitants (2006). La ciutat va ser fundada l'1 de febrer de 1967. És la tercera ciutat en nombre de població de la prefectura d'Osaka.

## Geografia

Com indica el seu nom (higashi vol dir "est"), la ciutat es troba a l'est de la ciutat d'Osaka. Dins de la prefectura d'Osaka, el municipi forma part de la regió de Naka-Kawachi o Kawachi centre. Al nord limita amb la ciutat de Daitō i al sud amb la ciutat de Yao. A l'est limita amb la prefectura de Nara, en concret amb els municipis d'Ikoma (amb el qual comparteix el mont Ikoma) i amb Heguri.

## Història

Des del període Nara fins a la fi del període Tokugawa, la zona on actualment es troba la ciutat va pertànyer a l'antiga província de Kawachi. La ciutat, establerta el 1967, va ser fruit de la fusió de tres municipis: Fuse, Kawachi i Hiraoka.

## Política i govern
### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947.
| Període | Alcalde | Partit |
| 1967-1970 | Satarō Tatsumi | PLD |
| 1970-1982 | Sunnoshuke Fushimi | Ind |
| 1982-1989 | Kenji Kitagawa | Ind. |
| 1989-1998 | Yukio Shimizu | Ind. |
| 1998-2002 | Junzō Nagao | PCJ |
| 2002-2006 | Masanobu Matsumi | Ind. |
| 2006-2007 | Junzō Nagao | PCJ |
| 2007- | Yoshikazu Noda | PLD |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| ND | ND | ND | 228.923 | 318.001 | 500.173 | 521.558 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 518.319 | 515.094 | 509.632 | 492.972 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Occidental (JR West)
** Tokuan - Kōnoikeshinden - Takaida-Chūō - Kawachi-Eiwa - Shuntokumichi - JR Nagase
* Metro d'Osaka
** Takaida - Nagata
* Ferrocarrik Kinki Nippon (Kintetsu)
** Fuse - Kawachi-Eiwa - Kawachi-Kosaka - Yaenosato - Wakae-Iwata - Kawachi-Hanazono - Higashi-Hanazono - Hyōtan-yama - Hiraoka - Nukata - Ishikiri - Shuntokumichi - Nagase - Mito - Aramoto - Yoshita - Shin-Ishikiri

### Carretera

* Autopista d'Osaka-Kobe (Hanshin) - Autopista Kinki
* Nacional 170 - Nacional 308

## Agermanaments

* Berlin-Mitte, Berlín, Alemanya (des de 1959)
* Glendale, Califòrnia, Estats Units (des de 1960)

## Fills il·lustres

* Shinya Yamanaka (1962-) científic, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de l'any 2012.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2003-10-05 a Wayback Machine.(japonès)

## Referències

* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=27&city=1272270&cmp=1
* ↑ Independent militant
* ↑ Independent de iure
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Eleccions generals d'Irlanda del Nord de 1945

Les eleccions generals d'Irlanda del Nord de 1945 es van celebrar el 15 de juny de 1945 amb una nova incontestable victòria del Partit Unionista de l'Ulster (PUU) de Basil Brooke.

## Resultats

| Partit | Líder | Vot popular | % | Escons | Canvi (de 1945) |
| Partit Unionista | Basil Brooke | 180.342 | 50,4% | 33 | -6 |
| Laboristes | Paddy Agnew | 66.053 | 18,5% | 2 | +1 |
| Nacionalistes | T. J. Campbell | 32.546 | 9,1% | 9 | +1 |
| Partit Laborista de la Commonwealth | Harry Midgley | 28.079 | 7,8% | 1 | +1 |
| Unionista independent | | 17.906 | 5,0% | 2 | |
| Comunistes | | 12.456 | 3,5% | | |
| Laborista independent | | 9.872 | 2,8% | 1 | +1 |
| Partit Socialista Republicà | | 5.947 | 1,5% | 1 | |
| Federació del Treball | Jack Beattie | 3.921 | 1,1% | | |
| Independent | | 1.219 | 0,3% | 2 | |

## Referències

* (anglès) Resultats electorals al Parlament del Nord d'Irlanda Arxivat 2017-11-16 a Wayback Machine.
# Henkel

Henkel és una multinacional amb seu a Alemanya especialitzada en productes de neteja i d'adrogueria. Fundada el 1876, ha anat creixent amb la sola excepció del període de la Segona Guerra Mundial, quan va ser expropiada. El 2002 va renovar la seva estratègia de publicitat. Els seus productes arriben a més de 120 països.

## Productes i marques més destacats

* Persil (detergent)
* Dixan (detergent)
* Neutrex (lleixiu)
* Wipp (detergent)
* Perlan (suavitzant)
* Vernel (suavitzant)
* Schwarzkopf (productes per al cabell)
* Fa (desodorant)
* Pritt (adhesiu de barra)
* Mistol (sabó)
* Tenn (netejador)
* Estrella (lleixiu)
* Conejo (lleixiu)
* Diadermine (crema facial)
* Licor del polo (pasta de dents)
* Loctite (adhesiu)

## Referències

* ↑ Cult. Iconos de una generación (paper) (en castellà). Madrid: Edimat libros, 2008, p. 185. ISBN 978-84-9794-079-5 [Consulta: 28 octubre 2014].
# Alice Nutter

Alice Nutter (morta el 20 d'agost de 1612) va ser una dona anglesa acusada i penjada a causa de la cacera de bruixes de Pendle. La seva vida i la seva mort es recorden amb una estàtua en el poble de Roughlee, en el comtat de Lancashire.
A diferència de moltes dones acusades de bruixeria, Alice Nutter era membre d'una família benestant que posseïa terres a Pendle. La van acusar de participar en una reunió de bruixes el Divendres Sant de 1612 i de provocar posteriorment la mort d'un home de nom Henry Mitton, juntament amb una altra de les acusades, Elizabeth Device. Una nena de nou anys va ser el principal testimoni i va dir que havia estat present a la reunió de bruixes. Altres dones acusades es van declarar culpables, però Nutter va insistir en la seva innocència.
El judici a les bruixes va començar el 18 d'agost de 1612 en el castell de Lancaster i a les persones acusades se'ls va negar el dret a tenir contacte amb els seus advocats. Dos dies més tard, Nutter va ser penjada, amb altres vuit dones i el fill d'una d'elles.
L'any 2012, per commemorar el 400è aniversari del judici de la cacera de bruixes, es va inaugurar una estàtua que representa Alice Nutter en el poble de Roughlee, d'on era originària. L'estàtua va ser dissenyada per David Palmer, artista local i enginyer arquitectònic en acer.

## Referències

* ↑ «Statue of Pendle Witch Alice Nutter unveiled» (en anglès). BBC News, 28-07-2012 [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Gowing, Laura. «Pendle witches Lancashire witches (act. 1612)» (en anglès). Oxford Dictionary of National Biography, 23-09-2004. DOI: 10.1093/ref:odnb/67763. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ «Alice Nutter» (en anglès). Roughlee, Pendle Witch country, 26-02-2017. [Consulta: 23 maig 2021].
# Incendi de Londres

«Incendi de Londres» té aquests significats:
* L'incendi de 60 dC durant la Revolta de Boudica.
* L'incendi del 122 dC pocs anys després de la visita de l'Emperador Adrià.
* Diversos incendis durant el domini Saxó, el més important dels quals es produí el 675 i que va destruir la catedral.
* L'incendi de 1087 durant el regnat de Guillem II d'Anglaterra que va destruir la Catedral de Sant Pau
* El Gran Incendi de 1135
* El Gran Incendi de 1212
* El Gran incendi de Londres de 1666 que va destruir gran part de la City i novament la Catedral de Sant Pau
* L'anomenat Segon Gran Incendi de Londres el 29-30 de desembre de 1940, durant el Blitz.
# Font de la Molina (Carreu)

La Font de la Molina és una font del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà situada a la vall de Carreu.
Està situada a 1.242 m d'altitud, al nord-est de l'antiga caseria de Carreu, una mica per damunt seu. És també una mica per damunt del Camí de Carreu, a prop seu, al nord-est de la caseria.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: és la font que es troba a prop de la Molina de Carreu.
# Henlopen Acres

Henlopen Acres és una població dels Estats Units a l'estat de Delaware. Segons el cens del 2000 tenia 139 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Henlopen Acres tenia 139 habitants, 69 habitatges, i 42 famílies. La densitat de població era de 206,4 habitants/km².
Dels 69 habitatges en un 11,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 1,4% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 36,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,62.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,5% tenia menys de 18 anys, un 2,2% entre 18 i 24, un 10,8% entre 25 i 44, un 32,4% de 45 a 60 i un 43,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 62 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 82.423 $ i la renda mediana per família de 162.681 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 31.563 $. La renda per capita de la població era de 82.091 $. Cap de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Henlopen Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Henlopen Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antoni Parietti Coll

Antoni Parietti Coll (Palma, 1899–1979). Enginyer de camins i dinamitzador cultural.
Estudia el batxillerat a l'Institut de Palma amb la promoció d'alumnes del 1909-1915. Va formar part dels Exploradors Mallorquins (1913), Es titula (1923) a l'Escola d'Enginyers de Camins, Canals i Ports (Madrid). Tot seguit va ser contractat (1923) com a cap de vies i obres per la Diputació Provincial de les Balears. El 1959 va ser nomenat cap d'Obres Públiques de les Balears. Projectà les noves carreteres de Cura, Port de Pollença-Formentor (1925), que va permetre a Adan Diehl construir l'hotel, i sa Calobra (1933), de gran interès turístic. També és seu el projecte del mirador des Colomer. Projectà la urbanització de Santa Ponça, la primera fase de la qual dirigí. Va ser el president del Reial Club Esportiu Alfons XIII (1930-1931), el Foment del Turisme de Mallorca (1965-1969) i el Cercle de Belles Arts (1940-1978). Formà part dels grups fundadors del Cercle de Belles Arts i de l'Orquestra Simfònica de Palma (1946). Va signar la Resposta als catalans (1936).

## El funicular del Puig Major

Un dels grans somnis d'Antoni Parietti va ser fer accessible el Puig Major per mitjà d'un funicular aeri que unís Cals Reis, el punt on s'iniciava la carretera de sa Calobra, i un punt prop del cim a 1.400 metres d'altura. L'objectiu era construir al Puig Major un observatori astronòmic, instal·lacions per a esports de neu i un restaurant. El projecte es va presentar el 1934 al Teatre Principal. El juny de 1936 començaren les obres de la plataforma inferior, que quedaren interrompudes un mes més tard per l'esclat de la Guerra Civil. El 1939 Parietti va intentar reiniciar el projecte amb la firma alemanya Bleichord-Zueg, col·laboració que va interrompre el començament de la Segona Guerra Mundial. A la dècada dels cinquanta va aconseguir permís per construir una carretera de peatge, però el 1953 el tractat entre el Govern de Franco i els Estats Units sobre instal·lacions de bases militars a Espanya va convertir el cim del Puig Major en una base americana de radars que el 1963 passà a ser conjunta. L'exèrcit espanyol va aprofitar el projecte de Parietti per construir l'actual carretera fins a les instal·lacions militars.
# Conxita Puig i Barata

Conxita Puig i Barata (Aiguafreda, Vallès Oriental, 18 de gener de 1953) ha estat una esquiadora catalana, especialitzada en esquí alpí, participant olímpica i potser la més gran esquiadora catalana de tots els temps.
Juntament amb la seva germana, Núria Puig i Barata, va iniciar la seva vinculació amb l'esport de l'esquí de molt petita, a Val d'Isère, on passaven vacances d'hivern amb la família. El 1967 totes dues van formar part de l'equip femení de la Federació Espanyola d'Esquí, van participar juntes en diverses proves del circuit fins que Conxita aviat va destacar entre les primeres.
Conxita Puig havia guanyat als 14 anys en categoria absoluta el campionat infantil oficiós, Trofeo Topolino d'esquí alpí, que se celebrava a Trento (Itàlia). L'any 1971 quedà segona classificada en el Gran Premi internacional femení d'esquí a Les Contamines (França). Aquest mateix any va debutar en la Copa del Món d'Esquí a Quebec (Canadà), i va quedar primera en una de les proves. Va quedar 11 vegades entre les 10 primeres en proves de la Copa del Món i, així, fou la primera esquiadora espanyola de la història a aconseguir un podi en la Copa del Món, quan va quedar 3a en l'Eslàlom de Schruns, el 2 de febrer de 1973.
Va ser l'única catalana a participar en els Jocs Olímpics de Sapporo, en les proves de descens, eslàlom gegant i eslàlom especial. Ha estat considerada l'esquiadora catalana amb els millors resultats segons el rànquing publicat per la Federació Internacional d'Esquí.
Després de retirar-se el 1974 es va traslladar a viure a França amb el seu marit, el francès Roland Tissot. Té tres fills, dels quals Stéphane i Maxime Tissot són també esquiadors professionals i han obtingut grans resultats, amb podis en la Copa del Món.

## Referències

* 1 2 3 4 «Conxita Puig Barata». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Tordera, J. R. «Cap. V. La revifalla de la muntanya (anys ’50 i ’60)». Notes sobre més d'un segle d'esquí a La Molina. Club d'Esquí Alpí Pirineus, pàg. 99.
* 1 2 3 Martín, Montserrat; Sagazarzu, Itxasne; Gómez, Catalina. «Conchita i Núria Puig». A: Esportistes. Vic: Servei de Publicacions de la Universitat de Vic, 2008, p. 48-51. ISBN 978-84-936186-2-9 [Consulta: 18 desembre 2019].
* ↑ «Descobreix dones esportistes del món de la neu!». Generalitat de Catalunya. FGC Turisme. [Consulta: 17 novembre 2020].
# Incendi de Manisa

L'incendi de Manisa (turc: Manisa yangını) fou la cremada de la ciutat de Manisa (Turquia). Començà a la nit del dimarts 5 de setembre del 1922 i continuà fins al 8 de setembre. Fou iniciat i organitzat per les tropes gregues en retirada, durant la guerra greco-turca (1919-1922). Com a resultat, el 90% dels edificis de la ciutat foren destruïts (més de 10.000 edificis). El nombre de víctimes a la ciutat i la regió adjacent fou estimat en diversos milers pel cònsol estatunidenc James Loder Park. Fonts turques afirmen que 4.355 persones moriren a la ciutat de Manisa. S'estima que la població de la ciutat abans de l'esdeveniment era d'aproximadament 40.000-50.000 habitants. Els esdeveniments es descriuen en la literatura turca, per exemple pels autors Falih Rıfkı Atay i Ilhan Berk. S'estimaren els danys totals en més de 50 milions de lires.
Gulfem Kaatçılar İrem fou testimoni del foc quan era una nena i recorda:
| « | Després d'escapar de la milícia cap a l'albada, ens enfilàrem per un rierol per amagar-nos als turons. A mesura que pujàvem, la ciutat cremava, ens il·luminava la resplendor i sentíem la calor de les flames. Cremà durant tres dies i tres nits. Vaig veure els vidres de les finestres explotar com bombes. […] Vaques i cavalls morts, inflats amb les potes enlaire. Vells arbres abatuts, amb les arrels cremant […]. No oblido aquelles coses. La calor, la gana, la por, l'olor. Després de tres dies veiérem alçar-se la pols a la vall de sota. Soldats turcs a cavall; pensàrem que eren grecs que venien a matar-nos als turons. Recordo tres soldats que portaven banderes verdes i vermelles. La gent besava els cascos dels seus cavalls, cridant «els nostres salvadors han arribat». | » |

## Galeria

* Anatòlia occidental
* Descripció general abans de l'incendi
* Imatge d'un carrer després de l'incendi
* Mapa de la ciutat abans de l'incendi

## Referències

* 1 2 3 4 Emecen, Feridun Mustafa. Tarihin içinde Manisa (en turc). Manisa Belediyesi, 2006, p. 6. ISBN 9789759550608.
* ↑ Freely, John. Children of Achilles: The Greeks in Asia Minor Since the Days of Troy (en anglès). .B.Tauris, 2010, p. 212. ISBN 9781845119416.
* 1 2 U.S. Vice-Consul James Loder Park to Secretary of State, Smyrna, 11 April 1923. US archives US767.68116/34
* ↑ Ergül, Teoman. Kurtuluş Savaşında Manisa, 1919-1922 (en turc). Manisa Kültür Sanat Kurumu, 1991, p. 337.
* ↑ Su, Kamil. Manisa ve yöresinde işgal acıları (en turc). Kültür ve Turizm Bakanlığı, 1982, p. 26–87.
* ↑ Neyzi, Leyla. Remembering Smyrna/Izmir (en anglès). History and Memory, 2008, p. 115.
# Enganyapastors de Cuba

Lenganyapastors de Cuba (Antrostomus cubanensis) és una espècie d'ocell de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) que habita boscos poc densos de Cuba l'Illa de la Juventud.

## Subespècies

* A. c. cubanensis Lawrence, 1860. Cuba
* A. c. insulaepinorum (Garrido, 1983). Illa de la Juventud.
La subespècie ekmani, pròpia de l'Hispaniola, és avui considerada una espècie de ple dret.