OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Els secrets extraordinaris d'April, May i June

Els secrets extraordinaris d'April, May i June és la segona novel·la de Robin Benway, després de l'èxit mundial aconseguit amb el seu primer llibre Audrey, wait!, traduït a més de 15 idiomes. A Espanya ha estat editada en català i castellà per Editorial La Galera.
Es tracta d'una obra molt ben escrita, divertida, romàntica i màgica, tot i que amb personatges i situacions molt realistes i quotidianes. La relació entre les tres germanes és reeixida, a través de diàlegs àgils i divertidíssims. Cada capítol està explicat per una de les protagonistes, fet que enriqueix els punts de vista de la novel·la, dotant-la de ritme. A més a més, la història té com a referència la relació entre germanes i els problemes de canvi i adaptació durant l'adolescència.

## Argument

En canviar de ciutat després de la separació dels seus pares, les germanes April, May i June recuperen els poders que havien tingut durant la seva infantesa. L'April, la més gran, pot veure el futur. La May, la mitjana, desaparèixer a voluntat. I la June, la més jove, llegir el pensament. Aquests poders els resultaran molt pràctics per a sobreviure a l'amenaça més gran de les seves vides: l'institut. Fins que l'April té una visió: un horrible accident en el qual es veu implicada una de les germanes... i el xicot d'una altra. Com és possible, això? I és inevitable que la visió es faci realitat? De sobte el món d'April, la May i la June es torna molt més seriós...

## Referències

* ↑ Els secrets extraordinaris d'April, May i June a La Galera
* ↑ THE EXTRAORDINARY SECRETS OF APRIL, MAY & JUNE. A tale of three sisters Arxivat 2016-10-13 a Wayback Machine. a bookpage.com
* ↑ The Extraordinary Secrets of April, May, & Junea teenreads Arxivat 2016-10-13 a Wayback Machine.
# Banu Subay

Els Banu Subay (o Banu Sabay) són una tribu de beduïns de l'Aràbia Saudita a la regió d'al-Arid, districte central del Nedjd, que habiten l'oasi d'Hair i rodalia al sud-sud-oest d'al-Ryadh a la unió del uadi Hanifa amb el Luha i el Buaydja. La fracció oriental considera l'oasi d'al-Khurma com la seva capital.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 771.
# Dirección General de Estadística, Encuestas y Censos

La Dirección General de Estadística, Encuestas y Censos (DGEEC) - Direcció General d'Estadística, Enquestes i Cens en català - és la institució de l'estat paraguaià encarregada de generar, sistematitzar, analitzar i difondre la informació estadística i cartogràfica del Paraguai. D'entre les seves responsabilitats hi ha la direcció tècnica sobre tot el treball estadístic, sigui quina sigui la seva forma, finalitat i dependència governamental, segons el que estableix l'article 1, apartat (a). La seu central és a la ciutat de Fernando de la Mora, que pertany al conglomerat urbà de Gran Asunción.

## Referències

* ↑ «UNSD Document». [Consulta: 6 maig 2023].
* http://www.dgeec.gov.py/
# Dextera Domini

Dextera Domini, a l'art, és la representació de la mà de Déu, una forma usada per les religions fortament monoteistes com el judaisme, per mostrar la intervenció divina en un determinat context. S'ha de tenir en compte que a l'Antic Testament hi ha una prohibició expressa de representar Déu. Així una imatge d'una mà que baixa del cel o apareix sola (sense cos) serveix per mostrar una intervenció divina. Existeixen també textos de l'Antic Testament que semblen sostenir aquest tema iconogràfic (cf. Ex 15, 6; Sal 19, 7; Sal 79, 16-18; Sal 117, 16). A les cultures orientals del període s'associa la mà al poder regi i fins i tot se li concedeix un poder taumatúrgic doncs mitjançant la mà passarien les forces divines que permeten, per exemple, la curació.
A l'àmbit cristià la mà dreta de Déu (Dextera Domini en llatí) té diverses significacions: indica protecció divina, també legitimació d'un poder o bé un testimoni qualsevol. Hi ha representacions tant del palmell com del dors. Sovint en el cel entre els núvols i dirigida cap a la terra; amb els dits oberts o bé beneint.
Encara que la major part de les vegades és part d'una representació o quadre més ampli, de vegades també es representa només la mà sense context (vegeu per exemple, el Sacramentari d'Enric II o el fresc de Sant Climent de Taüll -Museu Nacional d'Art de Catalunya a Barcelona-). En temes de l'Antic Testament es col·loca la mà dreta de Déu que rep el sacrifici d'Abel o el de Melquisedec (vegeu la basílica de Sant Vidal a Ravenna), també per aturar el sacrifici d'Isaac. En representacions del Nou Testament apareix per a l'Anunciació (vegeu la capella palatina de Palerm) o al baptisme de Crist. A més a més es fa servir per representar temes de la tradició cristiana o dels evangelis apòcrifs com per exemple, la dormició de la mare de Jesús. En representar sants, s'inclou de vegades la mà de Déu per mostrar el coronament del personatge o per beneir-los. Una mica semblant succeeix a molts còdexs carolingis i otonians on la presència de la mà de Déu indica la sobirania reconeguda per Déu (vegeu la Primera Biblia de Carles el Calb present a la Bibliothèque nationale de France).
El tema iconogràfic anirà desapareixent a mesura que les representacions humanes de Déu Pare es faran més comuns.

## Bibliografia

* M. FASSERA, voz «Mano di Dio» en L. CASTELFRANCHI - M.A. CRIPPA (ed), Iconografia e arte cristiana, Edizioni San Paolo, Milán 2004, vol. II. (en italià)
# Cantó de Nantiac

El cantó de Nantiac és un cantó francès del departament de l'Alta Viena, situat al districte de Belac. Té 11 municipis i el cap és Nantiac.

## Municipis

* Bernuèlh
* Lo Bruèlh au Fag
* Lu Bois
* Chamborèt
* Síus
* Comprenhac
* Nantiac
* Rossac
* Sent Aforian
* Toron
* Vauric

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1952-1988 | Albert Lecardeur | SFIO, després PS |
| 1988- | Stéphane Veyriras | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 6.680 | 7.081 | 6.459 | 6.329 | 6.642 | 6.871 | 7.257 |
# Enriqueta Caterina de Nassau

Enriqueta Caterina de Nassau -en neerlandès Henriëtte Catharina van Nassau- (La Haia, Holanda, 31 de gener de 1637 - palau d'Oranienbaum, 4 de novembre de 1708) fou una noble holandesa, la tercera filla del príncep d'Orange Frederic Enric d'Orange-Nassau (1584-1647) i d'Amàlia de Solms-Braunfels (1602-1675).
Després de la Guerra dels Trenta Anys, Alemanya havia quedat força desolada, mentre que Holanda durant el regnat del pare d'Enriqueta Caterina havia fet grans progressos. El seu pare volia fer la pau amb Alemanya i va procurar casar alguna de les seves filles amb nobles alemanys, com va ser el cas d'Enriqueta Caterina. El 1660 va rebre el poble Nischwitz com a propietat personal. Des del 1683 va establir la seva residència al palau d'Oranienbaum, que restà de la seva propietat després de la mort del seu marit, i on acabà residint fins a la seva mort.

## Matrimoni i fills

El 1642, amb només cinc anys va ser promesa al també menor d'edat el comte Enno Lluís d'Ostfriesland; matrimoni, però, que no es va arribar a celebrar. El 9 de setembre de 1659 es va casar a Groningen amb el príncep Joan Jordi II d'Anhalt-Dessau (1627-1693), fill de Joan Casimir d'Anhalt-Dessau (1596-1660) i d'Agnès de Hessen-Kassel (1606-1650). Aquest casament va servir per a enfortir les relacions entre el Principat d'Anhalt-Dessau i l'Electorat de Brandenburg i Prússia. El matrimoni va tenir deu fills:
* Amàlia Lluïsa, nascuda i morta el 1660.
* Enriqueta Amàlia, nascuda i morta el 1662.
* Frederic Casimir (1663-1665).
* Elisabet Albertina (1665-1706), casada amb Enric de Saxònia-Weissenfels (1657-1728).
* Enriqueta Amàlia (1666-1726), casada amb Enric Casimir II de Nassau-Dietz (1657-1696).
* Lluïsa Sofia (1667-1678).
* Maria Elionor (1671-1756), casada amb el duc d'Olika, Jerzy Radziwiłł († 1689).
* Enriqueta Agnès (1674-1729).
* Leopold (1676-1747), Prince of Anhalt-Dessau.
* Joana Carlota (1682-1750), casada amb Felip Guillem de Brandenburg-Schwedt (1669-1711).

## Bibliografia

* Regina-Bianca Kubitscheck: Henrietta Catharina von Oranien-Nassau, Fürstin von Anhalt-Dessau. A: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 31, Nordhausen 2010, ISBN 978-3-88309-544-8, Sp. 633–636.
# El Minguell

El Minguell és una masia del poble de la Pedra, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC i al padró de l'Ajuntament
# Sant Francesc del Carbonell

Sant Francesc del Carbonell és una església d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La capella de St. Francesc del Carbonell està ubicada al límit amb el terme de Sant Hilari Sacalm per la zona del Coll de Querós. Es tracta d'una petita capella de nau rectangular coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals i coronada amb un campanar d'espadanya d'un ull d'arc de mig punt i sense campana.
L'accés a la capella es practica mitjançant un portal rectangular equipat amb una gran llinda monolítica i uns poderosos muntants de pedra molt ben treballats i desbastats. Acompanya al portal d'accés una petita finestra quadrangular.
On millor s'aprecia el ràfec corregut és en les dues façanes laterals. És aquí on el ràfec es desplega en la seva totalitat, compost a base de quatre fileres: les tres primeres de rajola plana i la quarta de teula girada. Aquest ràfec presenta com a tret distintiu i particular les teules i rajoles policromades.
Pel que fa al tema dels materials, les quatre façanes estan arrebossades però sense pintar. Tanmateix en la façana lateral esquerra, en la qual s'observa una petita obertura en format d'espitllera, afloren capes en les quals s'ha desprès l'arrebossat quedant a la vista tota la composició interna a base de pedres fragmentades i irregulars i còdols manipulats a cops de martell. En els extrems s'observen els grans blocs cantoners de pedra, els quals estant molt ben desbastats i treballats.
Al marge d'aquestes clapes, l'estat de conservació de la capella és bastant bo i es deuria a les obres de restauració i rehabilitació que es van practicar a principis de segle aproximadament.
Pel que fa als espais i acabats interiors, aquests són molt austers, i sobris. Els interiors estant arrebossats i pintats completament de blanc i no presenten cap motiu ornamental o decoratiu a excepció de les pintures desgastades i erosionades de la volta de canó. L'unic tret a destacar de l'interior és la petita fornícula que acull una petita escultura de Sant Francesc d'Assís.

## Història

En origen era la capella del mas Carbonell, existent al segle xvi i avui enderrocat. La capella la trobem esmentada en el 1687 com a capella pública. Està dedicada a Sant Francesc d'Asís. A principis del segle aproximadament, es va realitzar en la capella una sèrie d'obres de restauració i rehabilitació.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «Sant Francesc del Carbonell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Cantó de Nantes-8

El cantó de Nantes-8 (bretó Kanton Naoned-8) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega el quartier de Nantes Nord de la comuna de Nantes.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-2001 | Guy Goureaux | PS |
| 2001- | Michel Ménard | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Enric Xargay Llaona

Enric Xargay Llaona (Sarrià de Ter, 6 d'abril de 1964) és un antic pilot d'automobilisme català. S'inicià com a pilot de ral·lis el 1986 al volant d'un R5 TL i al cap de poc passà a un R5 GT Turbo amb el seu germà Josep de copilot. El 1988 fou subcampió de Catalunya, ja que aconseguí, entre altres triomfs, la victòria en el Ral·li Costa Brava-Lloret. Guanyà la Copa Renault Catalunya (1988-1989 i 1994), el Campionat de Catalunya absolut (1989 i 1994) i el Campionat de Catalunya del Grup N (1994), primer amb l'R5 GT i després amb un Renault Clio Williams.
Posteriorment, formà part de l'Escuderia Baix Empordà i, al volant d'un BMW 2002, guanyà en alguna ocasió el Ral·li Costa Brava de velocitat de vehicles històrics, obtingué la victòria en velocitat espanyola i participà en la Copa d'Europa FIA.

## Referències

* ↑ Del Arco, Javier; Arderiu, Miquel; Montero, Xavier; Camp, Jordi. «Internacionals!». A: Història de l'automobilisme a Catalunya. Barcelona: Planeta, 1990, p. 238. ISBN 84-320-6249-9.
* 1 2 «Enric Xargay Llaona». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 juny 2016].
# Els Plans (Alpens)

Els Plans és un edifici d'Alpens (Lluçanès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una antiga casa pairal que conforma un conjunt de diferents edificis que han alterat la primitiva orientació envers l'est. Encara es conserva l'antic portal adovellat, la teulada és a dues vessants amb desaigua a l'antiga façana principal. Davant hi ha un altre edifici destinat a cabana i femer, amb una bonica volta a l'interior. A l'extrem d'aquest edifici hi ha una petita lliça en la qual hi trobem la data de 1673 en la llinda de fusta.
A la façana posterior hi ha una eixida amb cinc arcades de volta rebaixada. Al cantó esquerra hi ha una cabana modificada amb dues arcades de mig punt, i un rellotge de sol.

## Història

Aquesta masia ja la trobem documentada al segle xvi en l'arxiu parroquial de Santa Maria d'Alpens. Per la seva construcció s'hi noten dues etapes d'edificació: una de realitzada pels volts de l'any 1673 i una de posterior renovació l'any 1771 com consta en l'antic portal adovellat. La cabana té algunes característiques copiades de la del mas Graells.

## Referències

* 1 2 3 «Els Plans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 març 2019].
# Sant Miquel d'Abí

Sant Miquel d'Abí és una església romànica del segle xii, situada al municipi de Seira, dins de la Franja de Ponent a la comarca de la Ribagorça a l'indret conegut com a Abí.
La seva planta és una nau i absis cilíndric semienterrat i capella lateral, amb un campanar d'espadanya de dos ulls centrada. La portalada és quadrada fruit d'una modificació posterior.
El seu estat és descuidat.

## Referències

* ↑ Fitxa al Portal románico aragonés
# Bandera de Benelux

La bandera de Benelux és una bandera no oficial encarregada pel Comitè per a la Cooperació belgo-neerlandesa-luxemburguesa de 1951. És una amalgama de les banderes dels estats membres: Bèlgica, els Països Baixos i Luxemburg. La ratlla vermella és de la Bandera de Luxemburg, la ratlla blava és de la Bandera dels Països Baixos, i la ratlla negra i el lleó groc rampant és agafat de l'Escut d'armes de Bèlgica. El lleó també representa el Benelux globalment, des de cada nació constituent posseeix un escut d'armes amb un lleó rampant mirant a l'esquerra (Leo Belgicus).

## Referències

* ↑ Benelux. leiden.courant.nu.
# Drool

Drool és una pel·lícula estatunidenca del 2009 dirigida per Nancy Kissam i protagonitzada per Laura Harring, Jill Marie Jones, Oded Fehr, Ashley Duggan Smith i Christopher Casa Nova. La pel·lícula aborda agressions sexuals, sexe adolescent, racisme, homofòbia, abús verbal i abús físic. És una pel·lícula que s'ha de veure amb "què no fer".

## Trama

Les protagonistes són Anora Fleece, una esposa infeliç amb Cheb i els seus dos fills, Tabby i Pete, que coneix una nova veïna Imogen Cochran, amb la que fa una bona amistat. El seu fill Pete, però la rebutja perquè és "negra"; Anora el bufeteja i Cheb trenca una ampolla de cervesa i l'amenaça. Simultàniament, la seva filla Tabby pateix un desengany amorós i ho paga amb la seva mare.
A la seva feina, Cheb ha de fer sexe oral al seu cap per tal de mantenir la feina. Quan torna a casa enxampa Anora i Imogen besant-se. Cec d'ira, agafa una pistola, però les dues dones li impedeixen disparar. En aquell moment, Pete i Tabby arriben a casa i veuen l'escena. Cheb dispara sense voler al cap de Pete. Anora fa un crit terrible, li pren la pistola i el mata de cinc trets.
Tots quatre (Imogen, Anora, Tabby i Pete) fugen discretament amb el cos del Cheb al maleter, però la relació de Tabby amb les dues adultes no millora. En el viatge coneixen la Kathy K, qui ha matat alguns dels seus marits i els ha enterrat al jardí. Allí Pete i Anora reconeixen haver patit abusos de Cheb. Tabby, tot i que mai li ha posat la ma al damunt, recorda que un cop un amic del seu pare la va grapejar i ell no va fer res. A casa de Kathy K maquillen Cheb com una drag queen i l'enterren. Després tots plegats es banyen a la platja.

## Repartiment

* Laura Harring - Anora Fleece
* Jill Marie Jones - Imogene Cochran
* Oded Fehr - Cheb Fleece
* Ashley Duggan Smith - Tabby Fleece
* Christopher Newhouse - Little Pete Fleece
* Rebecca Newman - Princess
* Dalton Alfortish - Denny
* Ruthie Austin - Kathy K
* James Dumont - Mr. Wilder
* Kerrell Antonio - Officer

## Recepció

La pel·lícula va rebre una puntuació favorable del 52% a Rotten Tomatoes. Va rebre els premis a la millor direcció, a la millor actriu i al a millor actriu secundària al FilmOut San Diego de 2010. També va rebre el premi del jurat al Festival de Cinema Gai i Lèsbic de Miami. També va rebre el premi Diversitat al Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic de Barcelona

## Referències

* ↑ Four In Focus: “Drool” Director Nancy Kissam, Indiewire, 13 de juliol de 2009
* ↑ Drool a Rotten Tomatoes
* ↑ «Llista de Premis al FilmOut San Dego». Arxivat de l'original el 2019-03-02. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Strand Salivates for “Drool”, Indiewire, 19 de maig de 2009
* ↑ El FICGILB 2009 a elespectadorimaginario.com
# Dennis van Winden

Dennis van Winden (Delft, 2 de desembre de 1987) és un ciclista neerlandès, professional des del 2010 i actualment a l'equip Israel Cycling Academy.

## Palmarès

* 2006
** 1r a l'Omloop Alblasserwaard
* 2008
** 1r al Tour de l'Haut-Anjou i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa al Giro de les Regions
* 2009
** Campió dels Països Baixos en contrarellotge sub-23
** Vencedor d'una etapa a l'Istrian Spring Trophy
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bretanya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Lleó
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 121è de la classificació general
* 2012. Abandona

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2012. 164è de la classificació general
* 2015. 115è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Luci Juli Jul (cònsol 430 aC)

Luci Juli Jul (en llatí: Lucius Iulius Vop. f. C. n. Iullus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Júlia, una família patrícia de l'antiga Roma.
Era fill de Vopisc Juli Jul i un dels tres tribuns amb potestat consolar de l'any 438 aC. El 431 aC va ser magister equitum del dictador Aulus Postumi Tubert, que li va encarregar la custòdia de la ciutat juntament amb el cònsol de l'any, Gai Juli Mentó, mentre ell marxava contra els eques i volscs. L'any següent, el 430 aC va ser cònsol amb Gai Papiri Cras.
Aquell any els tribuns volien modificar la llei per la qual es pagaven les sancions amb caps de ramat (Lex Aternia Tarpeia promulgada l'any 454 aC) i volien posar en el seu lloc un pagament en metàl·lic. Els cònsols es van avançar i van establir el pagament d'una quantitat petita i fixada en metàl·lic en comptes de pagar en caps de bestiar (mulctarum aestimatio). La imposició de multes per obtenir ramats s'havia convertit en un perill, ja que unes poques famílies estaven acumulant tots els ramats de Roma. Luci Juli Jul va ser també censor l'any 424 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 656.
# Comoé Meridional

Comoé Meridional és una de les 31 regions de Costa d'Ivori. Està situada a l'extrem sud-est del país i la seva capital és Aboisso. El 2015 tenia una població estimada de 642.620 habitants. La regió de Comoé Meridional té una superfície de 7.189 km². Juntament amb la regió d'Indénié Djuablin formen el Districte de Comoé que té 1.203.052 habitants.

## Situació geogràfica i regions veïnes

Comoé Meridional està situat a l'extrem sud-est de Costa d'Ivori. Limita al sud amb l'oceà Atlàntic, a l'est amb Ghana, al nord amb la regió d'Indénié Djuablin i a l'oest amb la regió de La Mé i amb el districte autònom d'Abidjan.

## Etnologia i llengües

* Els gwes, que tenen com a llengua materna el mbato, viuen a la zona que hi ha al nord de Grand-Bassam, a l'oest de Bonoua, al sud d'Alépé i a l'est del Bosc de la Nguechie.
* Els aixantis, que parlen el dialecte aixanti viuen al nord d'Ayamé.

## Subdivisió administrativa

La regió de Comoé Meridional està subdividida en els següents departaments i les respectives sotsprefectures:
* Departament d'Aboisso (4.452 km², 307.852 habitants): Aboisso, Adaou, Adjouan, Ayamé, Bianouan, Kouakro, Maféré i Yaou.
* Departament de Grand-Bassam (7866 km², 179.063 habs): Bongo, Bonoua i Grand-Bassam.
* Departament d'Adiaké (1.011 km², 83.547 habs): Adiaké, Assinie-Mafia i Etuéboué.
* Deparatment de Tiapoum (940 km², 72.158 habs): Noé, Nouamou i Tiapoum.
Els municipis de la regió són: Aboisso, Ayamé, Maféré, Adiaké, Grand-Bassam, Bonoua i Tiapoum.

## Economia

L'agricultura, la mineria, l'explotació hidroelèctrica, la pesca, la ramaderia i el transport són els principals sectors econòmics de Comoé Meridional. A més a més, les autoritats del territori volen crear indústria de transformació de les matèries primeres de la zona.

### Agricultura

L'agricultura és el sector econòmic principal de la regió. Els seus principals productes agrícoles són el cacau, el cafè, l'hevea, la pinya, l'oli de palma i la mandioca.

### Turisme

Alguns dels principals atractius turístics de la regió són els balnearis de Grand-Bassam, el carnaval Popo de Bonoua, les platges de la costa i les festes del nyam de Krindjabo.

## Cultura

Els principals atractius culturals són:
* Carnaval Popo de Bonoua
* Festa del nyam de Krindjabo

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Découverte du Sud Comoe». ARDCI. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 2 agost 2015].
* ↑ «Regions of Côte d'Ivoire». Statoids. [Consulta: 2 agost 2015].
* 1 2 3 «Côte d'Ivoire: administrative units, extended». GEOHIVE. [Consulta: 2 agost 2015].
* ↑ «People name: Gwa of Cote d'Ivoire» (en anglès). peoplegroups. [Consulta: 19 octubre 2015].
* ↑ «People name: Ashanti of Cote d'ivoire». [Consulta: 26 octubre 2015].