OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acris crepitans

Acris crepitans és una espècie de granota de la família dels hílids autòctona dels Estats Units i del nord-est de Mèxic.

## Subespècies

* Acris crepitans blanchardi (Harper, 1947)
* Acris crepitans crepitans (Baird, 1854)
* Acris crepitans paludicola (Burger, Smith i Smith, 1949)

## Reproducció

L'època de cria transcorreix entre maig i juliol i la maduresa sexual dels capgrossos s'assoleix abans d'un any.

## Alimentació

Menja insectes petits, incloent-hi mosquits.

## Distribució geogràfica

* A. c. blanchardii: des de Michigan i Ohio fins a Texas i Mèxic. També ha estat observada a Minnesota i Colorado.
* A. c. crepitans: des de Nova York fins a Florida i els estats riberencs del Golf de Mèxic fins a Texas.
* A. c. paludicola: des del sud-oest de Louisiana fins a l'est de Texas.

## Referències

* ↑ IUCN «Acris crepitans: IUCN SSC Amphibian Specialist Group:» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species 2022, 27-08-2021. DOI: 10.2305/iucn.uk.2022-2.rlts.t76508845a53951510.en.
* ↑ «Acris crepitans Baird, 1854». Amphibian Species of the World. [Consulta: 11 agost 2024].
* ↑ «Acris crepitans». amphibiaweb.org. [Consulta: 11 agost 2024].
# Enric Casassas

«Enric Casassas» té aquests significats:
* Enric Casassas i Cantó (1894-1977) fou un pedagog català.
* Enric Casassas i Simó (1920-2000) fou un químic català fill de l'anterior.
* Enric Casasses i Figueres (1951) és un poeta català fill de l'anterior.
# Tàborovo

Tàborovo (en rus: Таборово) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 77 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# 598
## Esdeveniments

* Aràbia: Els sassànides s'annexen el sud de la península i el converteixen en província de l'Imperi.
* Osca (Regne de Toledo): Se celebra sínode episcopal peninsular a la ciutat. Concili d'Osca

## Naixements

* 23 d'octubre - La Meca (Aràbia): Alí ibn Abi-Tàlib, quart califa de l'islam. (m. 661)
* Índia: Brahmagupta, matemàtic. (m. 668)

## Necrològiques

* 13 de març - Sevilla (Bètica): Sant Leandre, bisbe.

## Referències

* ↑ Frye, Richard. «THE REFORMS OF CHOSROES ANUSHIRVAN ('OF THE IMMORTAL SOUL')» (en anglès). The History of Ancient Iran.. Fordham University. [Consulta: 25 setembre 2022].
# Platypelis pollicaris

Platypelis pollicaris és una espècie de granota que viu a Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Nussbaum, R. & Raxworthy, C. 2004. Platypelis pollicaris. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 3 d'abril del 2008.
# Riegelsberg

Riegelsberg és un municipi de la comunitat regional de Saarbrücken a l'estat federat alemany de Saarland. Està situada a 9 km al nord-oest de Saarbrücken.

## Nuclis

* Riegelsberg
* Walpershofen

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2017-12-28 a Wayback Machine.
# Tàbal

Tàbal (Tabalus, Tábalos Τάβαλος) fou un militar persa al qual Cir II el Gran, després d'haver conquerit la fortalesa de Sardes a Lídia, va deixar encarregat de la guarnició (546 aC). Entre els funcionaris designats hi havia un recaptador d'impostos de nom Pacties, el qual, quan Cir va retornar a Ecbàtana, va organitzar la revolta nacional contra Tàbal i amb els impostos que havia recaptat va contractar mercenaris i va aconseguir mobilitzar a la gent de la costa. Al front de l'exèrcit així organitzat va avançar cap a Sardes i va assetjar a Tàbal a la ciutadella.
Cir, assabentat del que passava, va enviar un exèrcit dirigit per Mazares que a més havia d'informar sobre el caràcter dels lidis als quals es considerava efeminats i poc combatius (de fet la revolta es feia amb mercenaris). Mazares va arribar a temps de salvar a Tàbal, i Pacties va haver de fugir i fou finalment capturat. Ho esmenta Heròdot.
# Adolfus

Adolfus és un gènere de llangardaixos de la família dels lacèrtids. Són endèmics de l'Àfrica subsahariana.

## Taxonomia

* Adolfus africanus
* Adolfus alleni
* Adolfus jacksoni
* Adolfus vauereselli

## Referències

* ↑ Greenbaum, Eli; Villanueva, Cesar O.; Kusamba, Chifundera; Aristote, Mwenebatu M.; Branch, William R. «A molecular phylogeny of Equatorial African Lacertidae, with the description of a new genus and species from eastern Democratic Republic of the Congo» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 163, 3, 2011, pàg. 913-942. DOI: 10.1111/j.1096-3642.2011.00732.x. PMC: 3222588. PMID: 22121299.
# Sergi Centell i Nieto

Sergi Centell i Nieto (Barcelona, 24 de gener de 1955) és un antic jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

S'inicià al col·legi Claret amb 7 anys, passant posteriorment als equips inferiors del FC Barcelona. L'any 1972 començà a jugar al primer equip blaugrana. Jugà dues temporades al Reus Deportiu entre 1974 i 1976, retornant, a continuació al Barcelona, club que deixà el 1985. Té un brillantíssim palmarès, que inclou nou lligues, quatre copes, deu copes d'Europa, sis supercopes d'Europa, i el Torneig de les Nacions. La temporada següent la jugà al CN Piera.
Ha estat al voltant de 80 cops internacional, entre 1975 i 1982, i ha guanyat dos campionats d'Europa (Barcelona 1979, Essen 1981), i un del món (Xile 1980).

## Palmarès
### FC Barcelona

* Copa d'Europa:
** 1972-73, 1973-74, 1977-78, 1978-79, 1979-80, 1980-81, 1981-82, 1982-83, 1983-84, 1984-85
* Supercopa d'Europa:
** 1979-80, 1980-81, 1981-82, 1982-83, 1983-84, 1984-85
* Copa Intercontinental:
** 1983
* Lliga espanyola:
** 1973-74, 1976-77, 1977-78, 1978-79, 1979-80, 1980-81, 1981-82, 1983-84, 1984-85
* Copa espanyola:
** 1978, 1979,1981, 1985
* Copa de les Nacions:
** 1978

### Espanya

* Campionat del Món:
** 1980
* Campionat d'Europa:
** 1979, 1981
* Copa de les Nacions:
** 1975, 1980
* Campionat d'Europa Júnior:
** 1973

## Referències

* 1 2 «Radiografia a un gran campeón». Mundo Deportivo, 17-03-1978. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ Closa, Antoni [et al.].. Diccionari del Barça. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1999. ISBN 978-84-412-0126-2.
* 1 2 3 4 «Personajes del año». Mundo Deportivo, 17-12-1982. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Ajustado triunfo azulgrana ante el Piera». Mundo Deportivo, 17-02-1986. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Platges de Garruncho i La Guardada

Les platges de Garruncho i La Guardada es troben en el concejo asturià de Muros i pertanyen a la localitat de San Esteban.

## Descripció

Els jaços d'ambdues són de sorres grises de gra gruixut i en escassa quantitat; la resta és de pedra. Els graus d'urbanització i ocupació en ambdues platges són baixos. L'accés per als vianants fins a la platja és molt fàcil a peu de menys de 0,5 km per Garruncho i directament rodats fins a la pròpia platja en La Guardada. El grau d'urbanització és mitjà per a la Guardada i baix per Garruncho.
Ambdues platges pertanyen a la Costa Central asturiana i presenten protecció com ZEPA i com a LIC.
Per accedir a aquestes platges el millor és accedir primer a la de la Guardada i, a través d'ella, arribar a Garruncho però solament durant les hores de baixamar. L'accés a la Guardada és bastant fàcil doncs està al començament de l'espigó del propi port de San Esteban de Pravia. Com a dada orientativa, molt proper a aquest lloc hi ha una piscina que es proveeix amb aigua de mar. Vessant a dalt es veu un camí que puja fins a l'ermita de l'Esperit Sant des d'on es poden observar unes excel·lents vistes de les platges annexes. Precisament des d'aquesta ermita comença la senda per als vianants anomenada «ruta dels miradors» i que arriba fins a les Platges de Campofrío i Aguilar. Les platges no tenen cap servei i les activitats més recomanables són la pesca submarina i la recreativa a canya. És molt convenient tenir en compte els canvis contínuos dels corrents del mar si s'està practicant la pesca submarina.

## Referències

* ↑ «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 20 març 2015].
* ↑ «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 20 març 2015].
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 135. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Malek Jaziri

Malek Jaziri (مالك الجزيري, Mālik al-Jazīrī; Bizerta, 20 de gener de 1984) és un tennista professional tunisià. Es va fer conegut a nivell mundial quan va decidir retirar-se d'un torneig per no enfrontar-se amb un jugador israelià.

## Finals ATP: 1 (0-1)
### Individual: 1 (0-1)

* Llegenda
* Grand Slams (0−0)
* ATP Finals (0−0)
* ATP World Tour Masters 1000 (0−0)
* ATP World Tour 500 (0−0)
* ATP World Tour 250 (0-1)
* Títols per superfície
* Dura (0−0)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (0−1)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Finalista | 1. | 6 de maig de 2018 | Istanbul, Turquia | Terra batuda | Taro Daniel | 6–7$^{(4–7)}$, 4–6 |

## Referències

* ↑ «Tunisia's Malek Jaziri forced to withdraw from match against an Israeli». Sportsillustrated.cnn.com, 11-10-2013 [Consulta: 31 desembre 2015]. Arxivat 8 de novembre 2013 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Malek Jaziri a l'ATP (anglès)
* Malek Jaziri a la Copa Davis (anglès)
* Malek Jaziri a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Reschenpass

El Reschenpass (en italià 'Passo di Resia') és un port de muntanya (1504 m) en la cadena muntanyenca dels Alps, que connecta la vall del riu Inn en el nord-oest amb la vall de Vinschgau, en el sud-est. Des de 1919, conforma la frontera entre Àustria i Itàlia, conjuntament amb el Pas del Brennero cap a l'est.

## Galeria

* El campanar a l'hivern.
* Aerogenerador en el port de muntanya de Val Venosta (Tirol del Sud).

## Vegeu també

* Pas del Brenner
* Fernpass
* Pas de muntanya

## Referències

* ↑ Coolidge, William Augustus Brevoort. «Reschen Scheideck». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 23. 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* Perfil en climbbybike.com Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
# Turicum (cràter)

Turicum és un cràter sobre la superfície de (21) Lutècia, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 23 ° de latitud nord i 162 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 3.8 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el cinc d'abril de 2011 i fa referència a Turicum, antiga ciutat romana de l'època de Lutècia, actualment Zúric (Suïssa).

## Referències

* ↑ "Turicum (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Talbert, Richard J.A.. Princeton University Press. Barrington Atlas of the Greek and Roman World, 2000.
# Agnosphitys cromhallensis

Agnosphitys cromhallensis és un gènere en disputa de dinosaure. Les seves restes fòssils inclouen un ili, un maxil·lar, un astràgal i un húmer, que daten dels estatges del Norià i el Retià del Triàsic superior. Pot tractar-se d'una quimera.

## Bibliografia

* Fraser, N. C., Padian, K., Walkden, G. M. i Davis, A. L. M. 2002. Basal dinosauriform remains from Britain and the diagnosis of the Dinosauria. Palaeontology, 45; 79-95
Avemetatarsalia / Pan-Aves :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Archosauria :
Vegeu també: Ornithoscelida
Phytodinosauria
Origen dels ocells :
# Pietra Ligure

Pietra Ligure (en lígur A Prïa) és un municipi italià (comune) de la província de Savona a Ligúria. Forma part de la conurbació que va de Borgio Verezzi a Borghetto Santo Spirito (que té uns 32.000 habitants). El desembre 2019 tenia 8481 habitants.

## Geografia física

Aquest municipi té uns 6 km de litoral del conegut com a Riviera di Ponente. A l'esquena es troba el Monte Carmo (1.389 m), primer cim important dels Alps Lígurs després de la Bocchetta di Altare.

## Història

Pietra Ligure deu el nom a l'antic castell anomenaten llatí Castrum et Oppidum Petrae, va ser construït a partir del segle VII. Amb el Regne d'Italia, el 1861, Pietra esdevé oficialment Pietra Ligure per tal de distingir el seu barri marítim d'altres localitats ligurs amb el mateix nom.

## Galeria fotogràfica

* Municipi
* Oratori dels Bianchi
* Monument als Caiguts
* Carruggi
* Església de San Nicolò
* Castell

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Genova: Nuova Editrice Genovese, 1910-2002.
* ↑ «Statistiche demografiche» (en italià). ISTAT. Arxivat de l'original el 2019-07-24. [Consulta: 5 gener 2021].

## Enllaços externs

* Pietra Ligure a Curlie
# Aage Schavland

Aage Schavland (6 de novembre de 1806 - 20 de març de 1876) va ser un sacerdot i membre del Parlament noruec.
Aage Schavland va néixer a Strand, a Rogaland. Va fer l'examen d'ingrés el 1826 i se li va concedir el títol de teologia el 1829. El 1834, esdevingué vicari de la parròquia de Stranda a Møre og Romsdal. Des de 1840 va ser degà de la zona nord de Sunnmøre. De 1844 a 1861, va ser vicari a Herøy a Møre og Romsdal. Des de 1861 va ser pastor ajudant a la catedral de Nidaros a Trondheim.
Schavland va ser alcalde de Herøy a Møre og Romsdal del 1846 al 1849 i de nou del 1854 al 1857. També va ser alcalde de Trondheim el 1865 i tinent d'alcalde de 1867 a 1868. Va ser elegit membre de l'Storting durant diversos períodes. Del 1848 al 1850, del 1851 al 1853 i del 1857 al 1858 representà Romsdals Amt. Del 1865 al 1867 i del 1868 al 1870 va representar Trondhjem og Levanger (ara Nord-Trøndelag i Sør-Trøndelag).
Schavland estava casat amb Gerhardine Pauline Bergh (1817–1884). Eren pares de vuit fills, entre els quals Olaf Skavlan, Aage Skavlan, Sigvald Skavlan i Harald Skavlan, els sogres de Ludvig Daae i els avis d'Einar Skavlan.

## Referències

* ↑ «Skavlan – norsk slekt». A: Store norske leksikon (en noruec) [Consulta: 4 agost 2014].
* ↑ Schavland, Aage 1825 (Norske Studenter der har absolveret Examen Artium)
* ↑ «Aage Schaveland» (en norwegian). Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste. Arxivat de l'original el 8 d'agost 2014. [Consulta: 4 agost 2014].
* ↑ Aage Schavland (The Next Generation of Genealogy Sitebuilding)
# Vall del Corb

La vall del Corb és el territori que s'estén a banda i banda del riu Corb, al llarg del seu descens des de Rauric fins a Bellpuig. El riu Corb neix a Rauric i desemboca al riu Segre a l'altura de Vilanova de la Barca, tot i que la influència geogràfica, social, econòmica i política de la vall s'estén des de Santa Coloma de Queralt fins a Bellpuig.

## Història de la vall del Corb

Al voltant dels segles IV i III aC es van formar la majoria dels pobles que actualment formen la vall. A Guimerà s'han trobat restes d'un molí ibero-romà i a Santa Maria de la Bovera s'ha trobat restes de ceràmica ibèriques. A l'època romana (s.I)la vall del Corb era el corredor que connectava Barcino amb Ilerda. Al llarg del s. XII l'orde del Cister es va establir a la vall i es van erigir els monestirs de Santa Maria de Vallbona de les Monges, Santa Maria de la Bovera (Guimerà), Vallsanta (Guimerà) i el Pedregal (El Talladell).

## Pobles que formen la vall del Corb

* Rauric
* Llorac
* Albió
* Santa Coloma de Queralt
* Vallfogona de Riucorb
* Guimerà
* Ciutadilla
* Verdú
* Nalec
* Rocafort de Vallbona (Sant Martí de Riucorb)
* Rocallaura
* Vallbona de les Monges
* Llorenç de Vallbona (Sant Martí de Riucorb)
* el Vilet (Sant Martí de Riucorb)
* Sant Martí de Maldà (Sant Martí de Riucorb)
* Els Omells de na Gaia
* Maldà
* Belianes

## Gastronomia

La vall compta amb un conjunt de productes alimentaris de gran qualitat. Hi destaquen el vi, de la Denominació d'Origen Costers del Segre, amb el celler Vallcorb de Verdú, on elaboren dos vins del mateix nom, el Vallcorb blanc, un macabeu jove i el Vallcorb negre, un ull de llebre amb 6 mesos de criança en bóta hongaresa. L'oli d'oliva (amb Denominació d'Origen Protegida les Garrigues). També són típics els embotits, el formatge (com el d'Albió), el pa, la coca de recapte (amb diverses variants) i la pastisseria.
* Formatge d'Albió

## Associacions i entitats de la vall del Corb

* Associació Vall del Corb
* BTT Vall del Corb - UEV Vallfogona Arxivat 2018-12-01 a Wayback Machine.
* Guimera.info
* Associació de Joves de Guimerà "Lo Gambairot"
* Celler Carviresa (Vallcorb)
* Revista 'La Peixera' (Membre de l'Associació Vall del Corb)

## Vegeu també

* Riu Corb
* Fira de l'oli de la vall del Corb

## Bibliografia

* Duch, Joan; Gonzalvo, Gener; Foix, Lluis (2003). La Vall del Corb. Vallbona de les Monges: March Editor.
* Ribas, M. Assumpció (1983). L'aventura de la vall del corb. Abadia de Montserrat
* Vallverdú, Josep; Piquer, Josep Joan, et al. (1986). La Vall del Corb.Publicacions de L'Institut d'Estudis Ilerdencs.

## Enllaços externs

* Pàgina web d'informació sobre la Vall del Corb (valldelcorb.info)
* Pàgina web de l'Associació de la Vall del Corb (valldelcorb.org)
* Facebook de la Vall del Corb
# Agnosticisme dèbil

L'agnosticisme feble és la postura que tenen els agnòstics que consideren que el coneixement sobre l'existència de Déu és possible, però cal superar una manca de coneixement o indecisió de l'individu, i en qualsevol cas estaria més enllà del coneixement, sense ser necessàriament incognoscible. Els arguments tant de l'ateisme positiu com del negatiu refuten l'agnosticisme dèbil i el fort. Hi ha qui defensa que l'ideal postmodern relacionat amb l'allunyament de la religió no estaria vinculat a l'ateisme fort, sinó amb l'agnosticisme dèbil, caracteritzat com la coexistència neutra com a norma.

## Referències

* ↑ Muñoz, Pedro Rodríguez. Parlo, Teo (en castellà). ., 2023-03-28. ISBN 978-84-19748-21-8.
* ↑ Martin, Michael. Introducción al ateísmo (en castellà). Ediciones AKAL, 2010-04-19, p. 22. ISBN 978-84-460-2759-1.
* ↑ Miguel, Ayuso. Política y derecho ante la laicidad contemporánea (en castellà). Marcial Pons, 2022-02-01, p. 99. ISBN 978-84-1381-382-0.
# Stará Lesná

Stará Lesná és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1294.
# Plexe

Un plexe ("trena" en llatí) és una xarxa ramificada de vasos o nervis. Els vasos poden ser vasos sanguinis (venes, capil·lars) o vasos limfàtics. Els nervis són típicament axons fora del sistema nerviós central.

## Tipus de plexes

* Plexe nerviósː Els quatre plexes nerviosos primari són el plexe cervical, plexe braquial, plexe lumbar, i el plexe sacre.
* Plexe coroideː El plexe coroide és una part del sistema nerviós central dins el cervell i consisteix en capil·lars, ventricles, i cèl·lules ependimals.
* Plexe venós.
* Plexe cardíac.
* Plexe celíac o plexe solar.

## En invertebrats

El plexe és la forma característica de sistema nerviós dels radiats i persisteix amb modificacions en el platizous. Els nervis del equinoderms amb simetria planar també prenen aquesta forma, amb un plexe subjacent a l'ectoderma i altres plexes formats per cèl·lules nervioses d'extensió limitada en altres parts més profundes del cos.
# Mallols d'Agustí

Els Mallols d'Agustí és una partida d'antigues vinyes, reconvertides en camps de conreu de secà, del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà, en territori del poble de Cellers.
Estan situats uns 850 metres al nord-oest del poble de Cellers, a l'esquerra de la llau de la Grallera, al nord de les Collades, al sud-est de los Puiols i al sud-oest de les Solanes. Queda també a ponent de la Plana de Carrió. La Masia de Tató és just a llevant d'aquest lloc.
Els Mallols d'Agustí és una part de la partida de los Mallols.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Reial Audiència de Galícia

La Reial Audiència de Galícia va ser un tribunal creat el 1480 per a la restauració de la justícia real i la submissió dels senyors, en el context de la pacificació del Regne de Galícia en temps dels Reis Catòlics.
El 1578 es va instal·lar definitivament a la Corunya, i fins llavors no havia tingut seu fixa, sinó que es desplaçava als llocs on hi havia problemes que solucionar (Pontevedra, Mondoñedo, etc.). La documentació generada per aquest organisme constitueix el fons fonamental de l'Arxiu del Regne de Galícia.

## Referències

* ↑ Fco-Javier López Vallo "Frayz imprimió en La Coruña las Ordenanzas de la Real Audiencia de Galicia

## Bibliografia

* Vázquez Fernández, Lois, Article "REAL AUDIENCIA DE GALICIA" a la Gran Enciclopedia Galega Silverio Cañada.
* Article "Real Audiencia do Reino de Galicia" al Diccionario enciclopédico galego universal, 2003.
# Aagje Deken

Aagje Deken, de nom de naixement Agatha Deken, (Nieuwer-Amstel, 10 de desembre de 1741 - La Haia, 14 de novembre de 1804) fou una escriptora neerlandesa. Va passar la infantesa a un orfenat, perquè els seus pares moren l'any 1745. Posteriorment estarà al servei de la poetessa Maria Bosch fins a la seva mort, l'any 1773. Juntes escriuen el volum anomenat Stichtelijke gedichten (Poesies edificants). L'any 1777 viu amb la vídua Betje Wolff-Bekker i juntes publiquen una novel·la epistolar de gran èxit anomenada De Historie van mejuffrouw Sara Burgerhart (La història de la senyora Burgerhart), l'any 1782. Les dues amigues van marxar cap a França l'any 1787 descontentes amb la derrota de la revolta dels “Patriotes neerlandesos”. El 1797 tornen a Holanda per les dificultats financeres que viuen.

## Bibliografia

* González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario de autores, vol I. Montaner y Simón,S.A. 1963. Nº Registre: M 3843-63. Dipòsit Legal: B 20872-63(I)

## Enllaços externs

* Obres de Aagje Deken al Projecte Gutenberg.
# Desert pedregós Sturt

El Desert Pedregós de Sturt és una àrea en el nord-est d'Austràlia Meridional al sud de la zona fronterera occidental de Queensland i l'extrem oest de Nova Gal·les del Sud. Anomenat així per Charles Sturt el 1844, mentre tractava d'arribar fins al centre exacte d'Austràlia. El terreny pedregós que va haver de travessar va ser el causant de la coixesa que van sofrir els seus cavalls i del desgast que van sofrir les peülles del bestiar que va portar a l'expedició, raó per la qual el va anomenar així.

## Ecologia

El desert és part de la bioregió Tirari-desert pedregós Sturt. El desert és l'habitat pel Kowari, un marsupial natiu, que és un carnívor que viu a les dunes de sorra, àrees brutes i àrees ocasionals de pantà.

## Vegeu també

* Deserts d'Austràlia.

## Referències

* ↑ Hesse, Paul P. «The Australian desert dunefield: formation and evolution in an old, dry, flat continent». A: Australian Landscapes. Geological Society, 2010, p. 152. ISBN 1862393141 [Consulta: 11 febrer 2013].
* ↑ Curtis, Lee. Queenslands Threatened Animals. Csiro Publishing, 2012, p. 338. ISBN 0643104577 [Consulta: 11 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Natural history of Sturt Stony Desert Arxivat 2013-04-10 a Wayback Machine. (anglès)