OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zoé

ZOÉ és una banda mexicana de rock alternatiu formada el 1995 a Cuernavaca (Mèxic) i oficialitzada a la ciutat de Mèxic el 1997. Liderada per Lleó Larregui (veu del grup), també hi participen Sergio Acosta (guitarrista), en Jesús Báez(teclats), Ángel Mosqueda (baix) i Rodrigo Guardiola (bateria).

## Història

La banda pren nom quan van conèixer a una nena que és germana d'una exnúvia que va tenir Ángel Mosqueda (baix),que es diu Zoé, i els va semblar que sonava bé i també com es veu escrit i perquè moltes de les bandes de Rock en aquells temps tenien noms llargs; en canvi aquest els va semblar molt bé pel fet de ser un nom curt i perquè "Zoe" en grec antic significa "vida".
A falta d'espais per mostrar la seva música, Zoé es dona a conèixer en l'escena underground mitjançant concerts que ells mateixos organitzaven, la internet i una demo produïda per ells mateixos. Gràcies a tots aquests esforços i la bona crítica que s'anaven guanyant a poc a poc, van guanyar popularitat en estacions de ràdio en espanyol als Estats Units. Van signar el seu primer contracte discogràfic el 1998, però res va sortir d'això, així que una vegada més, van decidir llançar-lo ells mateixos. Van llançar de manera independent el seu primer àlbum, titulat de forma homònima. L'àlbum va cridar l'atenció de Sony Music qui va signar contracte amb ells i va distribuir l'àlbum a escala nacional. Però van rebre la seva carta de retir cosa que va fer que busquessin la disquera independent Noiselab i tot això va cridar l'atenció d'EMI Music, i va ser així com van signar un contracte que els portaria a la plaça pública. Després d'haver estat amb moltes discogràfiques, llancen les seves millors cançons que són:cançons publicades de la banda des del 2001 fins al 2011.
# Núvols d'estiu

Núvols d'estiu és una pel·lícula dramàtica espanyola del 2004 dirigida per Felipe Vega. Fou rodada i ambientada en la Costa Brava. Ha estat doblada al català. El seu director, influït per Alfred Hitchcock, pren el títol d'una pel·lícula de Yasujirō Ozu per tal de reflectir el núvol negre que va creixent poc a poc i que tapa el cel i posa en perill la felicitat dels protagonistes.

## Sinopsi

Com cada estiu des de fa quatre anys, el matrimoni format per Ana i Daniel, amb el seu fill Manuel, van a passar les vacances d'estiu a una masia vora un poble de la Costa Brava propietat dels pares d'Ana. La seva plàcida existència es trasbalsa en conèixer Marta, que treballa a una papereria, el seu promès Tomàs, que és forner, i Robert, que és propietari d'una tenda d'antiguitats i cosí de Marta. Tots es veuran arrossegats a un joc de mentides quan Robert intenti seduir Ana valent-se del suposat enamorament de Marta per Daniel, però posaran en marxa un pla en el qual entren més coses en joc que una simple aventura d'estiu.

## Repartiment

* Roberto Enríquez... Daniel
* Natalia Millán... Ana
* David Selvas... Robert
* Irene Montalà... Marta
* Roger Casamajor... Tomás
* Kevin Almodóvar ... Manuel
* Michelle Jenner... Natalia

## Reconeixement

Als III Premis Barcelona de Cinema fou nominada al premi al millor director. Als XIV Premis Turia va obtenir els premis a la Millor Pel·lícula Espanyola i a la Millor Actriu Revelació.

## Referències

* ↑ Núvols d'estiu a esdir.cat
* ↑ Nubes, El País, 24 d'agost de 2018
* ↑ Felipe Vega: “Nubes de verano trata sobre los frágiles cimientos que sustentan el amor”, El Cultural, 30 d'abril de 2004
* ↑ Nubes de verano a Fotogramas
* ↑ 'Inconscients' de Joaquim Oristrell encapçala la llista de nominats per als Premis Barcelona de cinema, vilaweb, 15 de febrer de 2005
* ↑ Felipe Vega y José Campanella obtienen los Premis Turia a mejor filme español y extranjero, Levante-EMV, 24 de juny de 2005
# 42è Festival Internacional de Cinema de Moscou

El 42è Festival Internacional de Cinema de Moscou es va celebrar entre l'1 i el 8 d'octubre de 2020. El Jordi d'Or fou atorgat a la pel·lícula russa Blokadnii dnevnik d'Andrei Zàitsev.

## Desenvolupament

Durant la cerimònia d'apertura, l'actriu Svetlana Krutxkova va recollir el premi Stanislavski per la seva carrera.

## Jurat

* Timur Bekmambetov (president del jurat), director
* Alex Iordachescu, director
* Brian Viner, periodista
* Mahmood Soliman, director
* Marina Aleksandrova, actriu

## Selecció
### En competició internacional

* Blokadnii dnevnik (Блокадный дневник) d'Andrei Zaitsev
* Dissolve de Kim Ki-duk
* Doch' Rybaka d'Ismail Safarali
* Medida provisória de Lázaro Ramos
* Na dal'nikh rubejakh (На дальних рубежах) de Maksim Datxkin
* Sud'ba de Zhanna Issabayeva
* Hilda de Rishi Pelham
* Hypnosis (Гипноз) de Valeri Todorovski
* Gölgeler İçinde d'Erdem Tepegöz
* Katzefet ve Duvdevanim de Gurt Bentvich
* Ukuni Koina de Jadab Mahanta
* Berliner de Marian Crișan
* Melodia strunnogo dereva (Мелодия струнного дерева) d'Irina Ievteieva

### Pel·lícula d'apertura

* Serebrianie kon'ki (Серебряные коньки) de Mikhaïl Loсkxin

### Pel·lícula de clausura

* Na ostrie (На острие) d'Eduard Bordukov

## Palmarès
### Competició internacional

* Gran Premi : Blokadnii dnevnik (Блокадный дневник) d'Andrei Zàitsev
* Premi al millor director : Hilda de Rishi Pelham
* Premi a la millor actriu : Megan Purvis pel seu paper a Hilda
* Premi al millor actor : Gurt Bentvich pel seu paper a Katzefet ve Duvdevanim
* Prix spécial du jury : Gölgeler İçinde d'Erdem Tepegöz

### Premi especial

* Premi Stanislavski: Svetlana Krutxkova

## Referències

* ↑ La película turca “Gölgeler İçinde” recibe el Premio Especial del Jurado en Moscú, trt.net, 9 d'octubre de 2020
* ↑ Festival de Cine de Moscú presenta programa "fuerte" pese a la COVID-19, EFE, 21 de setembre de 2020
* ↑ «I Believe». moscowfilmfestival.ru. [Consulta: 4 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Festival Internacional de Cinema de Moscou: 2020 a Internet Movie Database
# Ratpenat d'esquena nua de les Moluques

El ratpenat d'esquena nua de les Moluques (Dobsonia viridis) és una espècie de ratpenat endèmica d'Indonèsia.

## Referències

* Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Dobsonia viridis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 25-12-2007 (en anglès).
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
# Manli Valent

Manli Valent (en llatí Manlius Valens) va ser un militar romà del segle i. Formava part de la gens Mànlia una de les més antigues gens romanes, d'origen patrici.
Va ser llegat d'una de les legions a Britànnia durant el regnat de Claudi, aproximadameny l'any 50.
Després va ser llegat de la Legio Italica en les guerres civils de l'any dels quatre emperadors, el 69, i probablement és el mateix Gai Manli Valent que va ser cònsol amb Gai Antisti Vet al darrer any del regnat de Domicià, el 96. Va morir aquell mateix any quan tenia uns noranta anys.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1215?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=ValensSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1207. ]
# Fonts Mzima

Les fonts Mzima (en anglès, Mzima Springs) són una sèrie de quatre fonts naturals situades a Tsavo West National Park de Kenya a uns 48 km de Mtito Andei. L'origen de les fonts és un embassament natural als turons Chyulu Hills situats al nord. La serralada Chyulu és volcànica i és massa porosa per sostenir rius però l'aigua de pluja s'infiltra. Dos km més enllà de les fonts, el torrent d'aigua que es forma queda blocat per la lava solidificada i torna a desaparèixer sota la superfície.
Mzima és una de les atraccions sobre la vida silvestre més populars de Kenya, hi ha cocodrils i hipopòtams. Entre les plantes hi ha espècies de figueres i el Syzygium guineese.
L'any 2009, Mzima va patir una secada perllongada que va ser catastròfica per la vida silvestre. Els herbassars es van convertir en un desert i els hipopòtams van passar tanta gana que van morir. El setembre de 2009 només en quedaven cinc,.
Mzima Springs, Marere, i Tiwi al Comtat Kwale proporcionen aigua a les zones costaneres de Kenya (després de Baaricho que dona 90 milions de litres per dia). Aquestes tres fonts proporcionen 20 milions de litres d'aigua per dia a les poblacions de Voi, Mariakani, i la Costa Sud.

## Referències

* ↑ «Mzima Springs». Rough Guides. [Consulta: 9 febrer 2010].
* ↑ ; Produced by Phil Chapman «Water». BBC Two. The Great Rift: Africa's Wild Heart (BBC), 31-01-2010. « »
* ↑ «Mzima - Haunt of the Riverhorse script». Deeble and Stone Films. Arxivat de l'original el 2011-07-09. [Consulta: 9 febrer 2010].
* ↑ «Hippos of Tsavo West, Kenya». Born Free Foundation, 29-09-2009.
* ↑ Ayodo, Harold «Panic over hippo deaths». The Standard, 17-09-2009.
# Olena Olinik

Olena Olinik (en ucraïnès Олена Олійник) (3 de maig de 1989) és una ciclista ucraïnesa, professional del 2009 al 2014.

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Çò des de Pèireton

Çò des de Pèireton és una obra de Bausen (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga "pardia" dipositada en sentit longitudinal orientat a migdia i amb un "carís" a banda i banda. El conjunt de tres edificis articulat per un porxo, en disposició central, amb el terra conformat per la mateixa roca retallada i tres portes d'accés. A l'esquerra, la casa de dues plantes i "humarau", amb una única obertura en cada nivell de la façana paral·lela a la "Capièra".Al davant la porta d'accés de la "bòrdeta" d'estructura semblant. I a la dreta la borda una obertura en la planta baixa, i porta del palhèr" en el primer pis. La coberta d'encavallades de fusta i "losat" de pissarra assoleix un major desenvolupament en aquest sector. Els paraments de pedres planes foren arrebossats i emblanquinats i mostren els forats de la bastida. El porxo conserva una pica rectangular excavada en un bloc de pedra que sembla aprofitada.

## Referències

* ↑ «Çò des de Pèireton». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Newell (Iowa)

Newell és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 887 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Newell tenia 887 habitants, 361 habitatges, i 237 famílies. La densitat de població era de 274 habitants/km².
Dels 361 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 27,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.204 $ i la renda mediana per família de 33.594 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.886 $ mentre que les dones 19.286 $. La renda per capita de la població era de 13.554 $. Entorn del 9,2% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Newell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Newell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Reiningue

Reiningue (en alsacià Rainige) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 1.630 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.500 | 1.536 | 1.759 | 1.701 | 1.683 | 1.630 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alain Leconte | |

## Galeria de fotos

* Campanar de l'església
* Casa antiga
* Placa commemorativa (1948)
* Capella (1931) a l'antiga vila de Deckwiller
* El pla d'aigua
# Ramon Galceran I de Pinós

Ramon Galceran I de Pinós (nascut abans del 1164 — mort després del 1211) fou un noble, senyor (1196-circa 1211) de les baronies i castells de Pinós, Vallmanya, Tàrrega, Josa, Talteüll, Albesa, Fórnols, Llevança, Gaià i Llo.
Fill de Galceran III de Pinós i de Berenguera va pertànyer a la cúria d'Alfons I el Cast, almenys vers el 1194. Juntament amb el germà Berenguer de Pinós, empenyorà al Monestir de Santes Creus la lleuda i el peatge de Puigcerdà (1185), que els havien estat concedits en remuneració de la guarda del camí que passava per Bagà. El 1211 donà al Temple els seus drets sobre els habitants del Berguedà, llevat dels drets militars.

## Núpcies i descendència

Es casà amb Berenguera o Brunisenda. Tingueren 4 fills:
* Galceran IV de Pinós hereu a la baronia de Pinós.
* Elisenda de Pinós casada amb Berenguer de Saportella.
* Arsenda de Pinós casada amb Dalmau V de Rocabertí vescomte de Rocabertí.
* Toda de Pinós casada amb Arnau Roger I comte de Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ «enciclopediacatalana». [Consulta: 6 abril 2023].
# Marc Papiri Carventà

Marc Papiri Carventà (en llatí: Marcus o Caius Papirius Carventanus o Carvetus) va ser un magistrat romà del que se'n saben molt poques coses. Segurament formava part de la gens Papíria, una família plebea molt antiga.
Sembla que va ser cònsol l'any 458 aC, juntament amb Gai Nauci Rútil, però segurament devia morir a l'inici del seu mandat, ja que tant Titus Livi com Diodor de Sicília diuen que els cònsols d'aquell any van ser Gai Nauci Rútil i Luci Minuci Esquilí Augurí. Els Fasti, en canvi parlen d'un Papirius Carvetus o Carventanus que va ser cònsol ordinari amb Nauci Rútil.

## Referències

* ↑ Broughton, T. Robert S. The magistrates of the Roman Republic : vol. 1, 509 B.C.-100 B.C. Nova York: American Philological Association, 1951, p. 39.
# Juan i Valero Moreno Polo

«Juan i Valero Moreno Polo» té aquests significats:
* Juan Moreno i Polo
* Valero Moreno Polo
# Fonts (Osca)

Fonts (en aragonès Fonz) és un municipi d'Aragó de la província d'Osca, a la comarca del Cinca Mitjà.
Té una àrea de 55,61 km², una població de 1.064 habitants (2004) i una densitat de població de 19,13 hab./km². El llogaret de Cofita pertany al mateix municipi.
Va ser senyoriu del Bisbe de Lleida des de l'edat mitjana fins al final de l'antic règim. Formava part també del Comtat de Ribagorça. Al segle xix va pertànyer al partit judicial de Tamarit de Llitera. A l'Edat Mitjana s'hi parlava català.
A la plaça Major, declarada monument històric-artístic el 1976, hi ha l'església renaixentista i una font de sis raigs, també renaixentista. A la plaça i als voltants es conserven onze palaus, la major part renaixentistes, un dels quals, el dels Barons de Valdeolivos (segle xvi), es pot visitar.

## Aragonès de Fonts

L'aragonès de Fonts és la parla local de Fonts, parla que fa part de les parles de la Baixa Ribagorça però amb millor estat de conservació que la parla grausina. Es conserven paraules amb fonètica antiga com ixamen, que en aragonès general ha tingut una evolució en el mateix sentit que en castellà ((i)xambre). Es conserva la paraula maitino.

## Personatges il·lustres

* Pere Cerbuna (o Pedro Cerbuna Negro) hi va néixer el 27 de febrer de 1538 (i va morir a Calataiud el 5 de març de 1597). Fou fundador de la universitat de Saragossa i fou bisbe de Tarassona. Va estudiar a les universitats d'Osca, València, Lleida i Salamanca, on es doctorà en Teologia l'any 1563. El 1564 fou ordenat sacerdot a Lleida. Va ser professor de Teologia i vicari general del bisbat de Lleida. També tingué càrrecs a Osca i Saragossa. Gràcies al seu ajut econòmic va ser possible l'obertura de la universitat de Saragossa el 24 de maig de 1583. L'any 1585, fou nomenat bisbe de Tarassona.
* Joaquim Manuel de Moner i de Siscar (Fonts, 7 d'abril de 1822 — Fonts, 22 d'octubre de 1907) va ser un escriptor, jurista i filòsof aragonès. Posseïa a Fonts una impremta pròpia la qual li permeté de difondre una part de la seva obra, com és el cas de Historia de Tamarite l'any 1876.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Fonz». Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Cofita». Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ Bosch, Vicent (1929). «Vocabulari de Fonz», en Anuari de l'Oficina Romànica de Lingüística i Literatura, (Barcelona), t. II, pp. 255-266.

## Bibliografia

* Arnal Purroy, María Luisa (1998). Institución Fernando el Católico, ed. El habla de la Baja Ribagorza Occidental. Aspectos fónicos y gramaticales. Zaragoza. ISBN 84-7820-402-4

## Enllaços externs

* Pàgina amb informació sobre la localitat Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Bir Avuç Cennet

Bir Avuç Cennet (en turc) o En handfull paradis (en suec, "un grapat de cel") és una pel·lícula juvenil turco-sueca del 1985, escrita, dirigida i produïda per Muammer Özer.

## Resum

A mitjans de 1965, es va produir una onada migratòria a Turquia, moviments massius des del camp cap a les ciutats. Aquesta pel·lícula explica la història d'una família, pares i fills, que amb valentia es traslladen a la ciutat per tenir una vida millor. Però hi ha moltes dificultats i decepcions. No troben la casa que se'ls va prometre i troben allotjament en un autobús antic, al costat d'un cubell de la brossa. Però malgrat això, creen un "petit paradís".

## Repartiment

* Tarik Akan
* Hale Soygazi
* Baris Adali
* Revnak Güzel
* Ömer Yalnizcik

## Referències

* ↑ «En handfull paradis». Svensk Filmdatabas, 19 maj 2013.
* ↑ Bir Avuç Cennet a sinematurk,com

## Enllaços externs

* Bir Avuç Cennet a YouTube
# Óbidos

Óbidos és un municipi portuguès a la regió del Centre i a la Subregió de l'Oeste. L'any 2004 tenia 14.904 habitants. Es divideix en 9 freguesias. Limita al nord-est i est amb Caldas da Rainha, al sud amb Bombarral, al sud-oest amb Lourinhã, a l'oest amb Peniche i al nord-oest amb l'oceà Atlàntic.

## Població

Població del concelho d'Óbidos (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 12428 | 7970 | 17659 | 9877 | 11316 | 10538 | 11188 | 10875 | 11187 |

## Freguesies

* A dos Negros
* Amoreira
* Gaeiras
* Olho Marinho
* Santa Maria (Óbidos)
* São Pedro (Óbidos)
* Sobral da Lagoa
* Usseira
* Vau

## Vila del llibre

Des de l'any 2015, Óbidos forma part de la llista de viles del llibre. Óbidos destaca de la majoria de les altres, ja que no va obrir noves llibreries; moltes botigues simplement han afegit la venda de llibres al seu negoci. Així, les galeries d'art locals venen llibres d'art i el mercat d'orgànics compta amb prestatges de llibres de cuina al darrere de les seves fruites i verdures fresques ...

## Galeria

* Castell d'Óbidos.
* Una de les portes.
* Rajoles a la porta de la ciutat.
* Vidsta de Santa Maria.

## Referències

* ↑ «10 of the world's best book towns» (en anglès). [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ «Óbidos Literary Town» (en anglès). [Consulta: 2 gener 2020].

## Enllaços externs

* https://www.visitportugal.com/es/node/73768 | Óbidos | consulta= 10 de gener de 2020 | (en castellà)
# Odiló

* Per a altres significats, vegeu «Odiló de Baviera».
Odiló (? - ?) fou el segon comte de Girona (que llavors incloïa els pagi de Besalú i Empúries) d'una data posterior al 801 a una d'anterior al 817. Va ser nomenat per Lluís I el Pietós, llavors rei d'Aquitània, en nom de l'Emperador Carlemany. Va succeir al comte Rostany.
No se sap gairebé res d'aquest comte. Ni tan sols les dates d'inici i fi del seu govern es coneixen amb precisió. En qualsevol cas, va ser a partir de l'any 801, potser en una data propera al 811, ja que se'n fa esment per primer cop el 2 d'abril del 812. El seu origen també és dubtós però és probable que fos un got, ja que la majoria dels primers comtes de la regió ho eren.
L'any 812, diversos comtes de Septimània i Gòtia, entre ells el comte de Girona i Besalú (probablement Odiló), van viatjar fins a la cort de Carlemany a Aquisgrà per assistir a un judici referent a una acusació d'imposició de tributs excessius sobre la terra que un grup de terratinents hispans feia contra ells. Carlemany va donar la raó als acusadors.
Cap al 813, el pagus d'Empúries es va separar del comtat de Girona i va obtenir un comte privatiu de nom Ermenguer.
El fet més destacat que pot suposar-se en el govern d'Odiló és la participació en les lluites del 815 quan els musulmans, acabada la treva de tres anys pactada el 812, atacaren Barcelona.
El seu govern va acabar en una data no determinada entre el 812 i el 817. Després d'Odiló, el títol de comte de Girona (amb Besalú) va passar a Berà, comte de Barcelona. Un suposat comte Ragonfred, que apareix documentat el 817, era quasi amb tota certesa, un funcionari imperial i no el comte de Girona o de Besalú.
# 2-feniletanol

El 2-feniletanol o alcohol feniletílic és un compost orgànic amb la fórmula C₈H$_{10}$O. Pur, és un líquid incolor lleugerament soluble en aigua. És el component majoritari de l'oli essencial de rosa, però es pot trobar en la major part d'olis essencials i presenta una olor floral agradable, per la qual cosa es fa servir en perfumeria.

## Síntesi
### Al laboratori

El 2-feniletanol es pot preparar al laboratori mitjançant la reacció de bromur de fenilmagnesi i òxid d'etilè:
    C₆H₅MgBr + CH₂CH₂O → C₆H₅CH₂CH₂OMgBr
    C₆H₅CH₂CH₂OMgBr + H$^+$ → C₆H₅CH₂CH₂OH

### Industrial

A nivell industrial, l'alcohol feniletílic es prepara a través de dues rutes. La mes comuna és la reacció de Friedel-Crafts entre benzè i òxid d'etilè en presència de triclorur d'alumini.
    C₆H₆ + CH₂CH₂O + AlCl₃ → C₆H₅CH₂CH₂OAlCl₂ + HCl
La reacció genera l'alcòxid d'alumini que s'hidrolitza per generar el producte desitjat. El producte secundari principal és difeniletà, que es pot evitar emprant un excés de benzè. La hidrogenació d'òxid d'estirè també genera 2-feniletanol.

## Biosíntesi

El 2-feniletanol també es pot produir mitjançant la bioconversió de L-fenilalanina, emprant llevat Saccharomyces cerevisiae immobilitzat.

## Vegeu també

* 1-Feniletanol
* Fenilacetaldehid

## Referències

* ↑ Bauer, Kurt; Garbe, Dorothea; Surburg, Horst. Common fragrance and flavor materials: preparation, properties and uses. 4a edició. Weinheim: Wiley-VCH, 2001, p. 98-99. ISBN 3-527-30364-2.
* ↑ Eshkol, N.; Sendovski, M.; Bahalul, M.; Katz-Ezov, T.; Kashi, Y.; Fishman, A. «Production of 2-phenylethanol from L-phenylalanine by a stress tolerant strain». Journal of Applied Microbiology, 106, 2, 01-02-2009, pàg. 534-542. DOI: 10.1111/j.1365-2672.2008.04023.x.