OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan de Mèdici (cardenal)

Joan de Mèdici (en italià: Giovanni di Medici), anomenat Giovanni el Jove, (Florència, Ducat de Florència, 29 de setembre de 1543 - Liorna, 20 de novembre de 1562) fou un membre de la família Mèdici que va esdevenir cardenal de l'Església Catòlica.

## Orígens familiars

Era fill del duc Cosme I de Mèdici i Elionor de Toledo, i net per línia paterna de Giovanni dalle Bande Nere i Maria Salviati, i per línia materna de Pedro Álvarez de Toledo y Zúñiga i de la marquesa de Villafranca Juana Osorio y Pimentel.
Fou germà, entre d'altres, dels Grans Ducs Francesc I i Ferran I de Mèdici; d'Isabella de Mèdici, casada amb Paolo Giordano I Orsini; de Maria de Mèdici; i de Lucrècia de Mèdici, casada amb Alfons II d'Este.

## Vida religiosa

Orientat a la vida religiosa des del seu naixement, la seva trajectòria fou fulgurant gràcies a les influències de la seva família dins de la cort papal. Així el 31 de gener de 1560 fou nomenat cardenal pel papa Pius IV i el 19 de juny del mateix any arquebisbe de la ciutat de Pisa, si bé mai no fou consagrat donada la seva joventut.
Malalt de tuberculosi, va morir prematurament el 1562 a causa de la malària contreta quan es trobava a Livorno amb la seva mare i el seu germà Garcia, que moriren dies més tard. El seu cos fou traslladat a Florència, on fou sepultat a la Basílica de Sant Llorenç d'aquesta ciutat, i a la seva mort el seu germà petit, Ferran de Mèdici, fou nomenat cardenal.

## Referències

* ↑ MEDICI, Giovanni de' al Diccionari Treccani

## Enllaços externs

* Joan de Mèdici a Genealogy.euweb.cz (anglès)
* The Cardinals of the Holy Roman Church - Biographical Dictionary a Fiu.edu Arxivat 2018-01-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Joan Diví i Borràs

Joan Diví i Borràs (Sant Climent de Llobregat, Baix Llobregat, agost de 1872 - 24 de novembre de 1954), conegut com el pagés poeta, va ser un pagès i poeta català.
Joan Diví va néixer a la masia de Can Colomer de les Valls, a Sant Climent de Llobregat, el 1872. Allà va transcórrer la seva infantesa, al voltant de la masia. Durant la seva vida combinà el seu ofici de pagès amb la seva dedicació a la poesia, reflectint a través dels seus escrits la vida quotidiana d'un poble i d'una època. La revista Destino recull una crítica del llibre El pagès poeta i destaca a més del seu valor folklòric, els detalls de la vida del pagès, que havent passat pocs anys a l'escola és capaç d'escriure a través dels seus versos la vida d'una gent i d'un poble.
Els seus records de joventut quedaran plasmats en la seva obra El Janet i la masia, escrita en 1927. Un altre dels seus escrits a destacar fou La meva vida, redactada el 1950. Obres històriques del poeta foren Endevinalles en vers fetes a fimflosca o Vuitanta anys de Sant Climent (Curiositats del temps vell). Totes elles reflecteixen aspectes de la cultura i la saviesa popular de Catalunya i de Sant Climent de Llobregat en particular. Les masies, fonts, església, escola, cementiri, els seus habitants i costums, curiositats, sobrenoms, relats de festes i devocions... tot queda retratat en els versos de Joan Diví.
El 2016, coincidint amb el Dia Internacional dels Museus, se li va fer un homenatge al seu poble natal, al Museu d'Eines del Pagès, amb una representació poètica i musical inspirada en les vivències i els escrits del poeta.

## Referències

* 1 2 3 El Janet i la Masiaː Infantesa i joventut de Joan Diví i Borràs a Can Colomer de les Valls. Sant Climent de Llobregat: + de 1.000 Històries de Sant Climent de Llobregat, 2016, p. 3-6.
* ↑ Goicoechea i Orsolich, 1963, p. 162.
* ↑ Goicoechea i Orsolich, 1963, p. 21-29.
* 1 2 «Cultura popularː Joan Diví, "El pagès poeta", 1871-1954». Destino, Núm. 1385, 22-02-1964, pàg. 32.
* ↑ Goicoechea i Orsolich, 1963, p. 93-98.
* ↑ Goicoechea i Orsolich, 1963, p. 105-111.
* ↑ «Dia dels museus-Pagès Poeta». Ajuntament de Sant Climent de Llobregat. Arxivat de l'original el 10 de juny 2016. [Consulta: 15 maig 2016].

## Bibliografia

* Goicoechea i Orsolich, Manuel. El pagès poetaː Joan Diví i Borràs, de Sant Climent. Sant Boi de llobregat: Biblioteca Popular, 1963.
# Barri d'Atocha

Atocha és un dels set barris del districte d'Arganzuela, a Madrid. El barri limita per la Ronda d'Atocha al nord, el carrer Méndez Álvaro a l'est, l'Avenida de Barcelona a l'oest i la M-30 al sud. Limita al nord-est amb el barri de Pacífico, al districte de Retiro, i al sud i oest amb els barris de Palos de la Frontera, Las Delicias i Legazpi. Al barri hi ha l'Estació d'Atocha, l'estació de ferrocarril més important d'Espanya. És estació de rodalia i punt d'arribada dels AVE de Barcelona. També hi ha el Conservatori de Madrid, la Basílica d'Atocha o el Museu Reina Sofia.

## Referències

* ↑ «Districtes de Madrid».

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte d'Arganzuela. El barri d'Atocha és el número 27.
* Distritos de Madrid
# Alfred Louis Kroeber

Alfred Louis Kroeber (Hoboken, Nova Jersey, 1876 - París, 1960) fou un antropòleg nord-americà, doctorat en antropologia a la Universitat de Colúmbia el 1901, on fou alumne de Franz Boas. D'ací marxà a la Universitat de Berkeley (Califòrnia), on fou professor bona part de la seva vida.
És considerat un dels principals impulsors de l'antropologia cultural als EUA, i el seu interès es projectà en camps tan diversos com el parentiu, el folklore, l'art, la lingüística o l'arqueologia. Va dirigir expedicions arqueològiques a Mèxic, Nou Mèxic i el Perú. També va investigar el darrer indi yana, Ishi. La seva segona esposa, Theodora Kroeber, va escriure sobre ell en Ishi in two worlds. Endemés, ell i Roland Dixon foren els artífexs de l'establiment de la divisió lingüística de les llengües ameríndies, principalment dels penutià i hoka-sioux.
En el terreny teòric, intentà de trobar regularitats en el desenvolupament de les cultures i elaborà la noció d'àrea cultural. De la seva obra, molt variada i extensa, en destaca Anthropology (1923), Cultural and Natural Areas of Native North America (1939), en què definí les àrees culturals en les quals són dividides les tribus ameríndies nord-americanes, Configurations of Culture Growth (1945) i The Nature of Culture (1952). Fou pare de l'escriptora Ursula K. Le Guin.

## Obres

* "Indian Myths of South Central California" (1907), in University of California Publications in American Archaeology and Ethnology 4:167-250. Berkeley (Six Rumsien Costanoan myths, pp. 199–202); online at Sacred Texts.
* "The Religion of the Indians of California" (1907), in University of California Publications in American Archaeology and Ethnology 4:6. Berkeley, sections titled "Shamanism", "Public Ceremonies", "Ceremonial Structures and Paraphernalia", and "Mythology and Beliefs"; available at Sacred Texts
* Handbook of the Indians of California (1925), Washington, D.C: Bureau of American Ethnology Bulletin No. 78
* The Nature of Culture (1952). Chicago.
* with Clyde Kluckhohn: Culture. A Critical Review of Concepts and Definitions (1952). Cambridge.
* Anthropology: Culture Patterns & Processes (1963). New York: Harcourt, Brace & World.

## Bibliografia

    Darnell, Regna. Invisible Genealogies: A History of Americanist Anthropology. Lincoln: University of Nebraska Press, 2001 (Critical studies in the history of anthropology series, vol. 1). ISBN 0-8032-1710-2. OCLC 44502297.
    Kroeber, Theodora. Alfred Kroeber; A Personal Configuration. Berkeley and Los Angeles: University of California Press, 1970. ISBN 0-520-03720-0. OCLC 6202748.
    Wolf, Eric R.. «Alfred L. Kroeber». A: Sydel Silverman (ed.). Totems and Teachers: Key Figures in the History of Anthropology. 2nd edition. Walnut Creek, CA: AltaMira Press, 2004, p. 27–50. ISBN 0-7591-0459-X. OCLC 52373442.
# Congrés Permanent de la Llengua Occitana

El Congrés Permanent de la Llengua Occitana, en occità i originalment Congrès Permanent de la Lenga Occitana (CPLO), és l'organisme regulador de la llengua occitana.
El CPLO es presenta a Bordeus el 16 de desembre del 2011. A partir d'aquest moment es converteix en l'organització que s'encarrega de la regulació lingüística de l'occità. La publicació de diccionaris i gramàtiques i la recerca científica aplicada són dues de les seves tasques principals. El CPLO té el suport de les regions d'Aquitània, Llenguadoc-Rosselló, Migdia-Pirineus i Roine-Alps. Algunes d'aquestes regions han aprovat recentment una Carta per a la Cooperació Interregional que "defineix un marc general per a activitats de desenvolupament de l'occità a les àrees d'educació, espectacles i patrimoni", davant del baix grau d'ús social de l'occità.
El CPLO va néixer de l'experiència d'una altra organització predecessora, l'Aporlòc, que havia estat fundada el 2010 amb l'objectiu de posar les bases d'una autoritat independent i científica per a la llengua occitana. Organitzacions com l'Institut d'Estudis Occitans, les Calandretas, l'Institut d'Estudis Aranesos - Acadèmia Aranesa de la Llengua Occitana (IEA-AALO) i el Centre Interregional de Desvolopament de l'Occitan (CIRDOC) han pres part en els treballs de l'Aporlòc.

## Referències

* 1 2 «Es presenta a Bordeus el nou organisme regulador de l'occità». Nationalia, 19-12-2011 [Consulta: 3 abril 2020].

## Enllaços externs

* Lo Congrès permanent de la lenga occitana
# Lymari Nadal Torres

Lymari Nadal Torres (Ponce, 11 de febrer de 1978) és una actriu porto-riquenya, productora i guionista. Ha participat en les pel·lícules American Gangster i Battlestar Galactica. El 2011, va produir la seva pròpia pel·lícula, Amèrica, de la que fou també la seva guionista.
Nadal Torres va néixer a Ponce, Puerto Rico filla de Daniel Nadal i Anaida Torres. Va graduar-se a l''institut Academia Santa María. Va rebre el seu primer grau universitari del Pontifícia Universitat Catòlica de Puerto Rico. El 2001 es va traslladar a Los Angeles, Califòrnia, i el 2002 es va casar amb el director i actor Edward James Olmos.

## Filmografia

És coneguda pel seu paper com la muller de Lucas Franc en la pel·lícula American Gangster.
| Pel·lícula | Any | Personatge |
| Família americana | 2002 | Linda |
| Battlestar Galactica | 2003 | Giana |
| Ladrones y Mentirosos | 2006 | Marisol |
| American Gangster | 2007 | Eva |
| Battlestar Galactica: El Pla | 2009 | Giana O'Neill |
| Amèrica | 2011 | Amèrica |

## Referències

* ↑ «Una noche de estrellas con Lymari Nadal». La Perla, 09-03-2011 [Consulta: 23 juny 2016].
* ↑ «Lymari Nadal.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 juny 2016].
* 1 2 3 Glorimar Muñoz Berly «Vuelve a casa protagonista de América». La Perla del Sur, 16-03-2011 [Consulta: 6 juliol 2012].
* ↑ Reconocen a la Actriz Ponceña Lymari Nadal.
* ↑ Edward James Olmos and Lymari Nadal (31 years).
# Villaconejos de Trabaque

Villaconejos de Trabaque és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 580 | 544 | 493 | 484 | 338 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Villacidro

Villacidro (en sard Biddacidru, a vegades escrit Biddexidru o Biddexirdu) és un municipi italià, situat a la regió de Sardenya i a la província de Sardenya del Sud. Es troba a la regió de Monreale. L'any 2006 tenia 14.586 habitants. Limita amb els municipis de Domusnovas (CI), Gonnosfanadiga, Iglesias (CI), San Gavino Monreale, Sanluri, Serramanna, Vallermosa (CA), Villasor (CA).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Ignazio Fanni | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Salvator Angelo Spano polític i escriptor en sard.

## Referències

* ↑ «Prosecuzione della sperimentazione linguistica del Medio Campidano» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-06-14. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Vòus

Vòus (Volx en francès) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença, dins la regió de Provença-Alps-Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 646 | 688 | 765 | 921 | 918 | 959 | 950 | 975 | 956 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 946 | 991 | 908 | 905 | 955 | 950 | 888 | 947 | 786 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 813 | 893 | 894 | 956 | 903 | 951 | 868 | 1002 | 1059 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1334 | 1902 | 2026 | 2185 | 2516 | 2690 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2005 | Claude Domeizel | PS |
| 2005- | Jérôme Dubois | PS |

## Agermanaments

* Châtel-Saint-Denis, Suïssa
# Vòrtex de punta alar

Els vòrtexs de punta alar són els vòrtexs que es formen a la punta de les ales o els àleps d'una aeronau que generen sustentació. L'origen dels vòrtexs de punta alar rau en el moviment de l'aire que passa d'una zona de sobrepressió (intradós) a una zona de depressió (extradós) i en la desviació resultant del flux de l'aire cap avall. En comparació amb l'aire situat a l'exterior de l'ala i no desviat, aquest component de velocitat cap avall es tradueix en un remolí format a la punta de l'ala.

## Referències

* ↑ Phénomènes dangereux : Turbulences de sillage, www.lavionnaire.fr (consulta: 17 gener 2018)
# Vorontsovka (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Vorontsovka».
Vorontsovka (rus: Воронцовка) és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la península de Ieisk, a la riba meridional del golf de Taganrog de la mar d'Azov, a 14 km a l'oest de Ieisk i a 192 km al nord-oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Kúkharivka.

## Referències

* ↑ «В Ейском районе планируют построить порт, мощностью 20 млн тонн грузов в год (Кубань)». Regnum, 25-05-2007. Arxivat de l'original el 2015-04-26. [Consulta: 25 febrer 2013].
# Vule Avdalović

Vule Avdalović (Gacko, Bòsnia i Hercegovina, 24 de novembre de 1981) és un exjugador de serbi de Bòsnia que jugava a la posició de base.
La temporada 2005-06 va jugar al Pamesa València de la Lliga ACB espanyola. En acabar la temporada 2008-09, el club valencià no li va renovar el contracte, i va firmar per una temporada amb el Club Bàsquet Lucentum Alacant, a més de renunciar a jugar l'Eurobasket 2009 amb la Selecció de bàsquet de Sèrbia.

## Referències

* ↑ Avdalovic renuncia al Europeo y ficha por el Lucentum. Las Provincias. Consulta: 21 de juliol de 2009. (castellà)

## Enllaços externs

* http://www.acb.com/jugador.php?id=B8E Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?pcode=AUQ
# Joan Dickson

Joan Dickson (Edimburg, 21 de desembre de 1921 - Londres, 9 d'octubre de 1994) va ser una violoncel·lista i professora de violoncel escocesa.

## Biografia

Dickson va néixer a Edimburg, Escòcia, el 21 de desembre de 1921, de Marjorie Balfour Lowe i del doctor Douglas Dickson, advocat i escriptor de Signet. Va treballar principalment al Regne Unit i va ser professora al Royal College of Music de Londres. També va ser una intèrpret notable, donant molts recitals de duo amb la seva parella de llarga data Joyce Rathbone. Joan també va col·laborar regularment amb la seva germana Hester, que també era pianista, i professora d'acompanyament de piano al "Royal Conservatoire of Scotland" fins al 2014. Va estudiar amb Enrico Mainardi a París.
Entre els seus estudiants hi havia Moray Welsh, Melissa Phelps, Alexander Baillie, Richard Harwood, Andrew Shulman, Ruth Beauchamp i Louisa Tuck.
Va morir a Londres el 9 d'octubre de 1994.

## Referències

* 1 2 3 Ewan, Elizabeth; Innes, Sue; Reynolds, Siân; Pipes, Rose, eds. (2006). El diccionari biogràfic de les dones escoceses. Edimburg: Edinburgh University Press. pàgines 95. ISBN 9780748632930.
* ↑ "Joan Dickson 1921-1994: Joan's Memorial Celebration 25 March 1995". Moray Welsh, violoncel·lista, pintor. Consultat el 27 de desembre de 2016.
# Angola Air Charter

Angola Air Charter és una aerolínia de vols xàrter amb base a Luanda, Angola. Efectua vols xàrter a Àfrica. la seva principal base es l'Aeroport Internacional Quatro de Fevereiro, Luanda. La aerolínia està inclsoa en la llista negra de companyies aèries de la Unió Europea.
L'aerolínia va ser fundada en 1987 i és propietat de TAAG Angola Airlines (100 % de les accions).

## Flota

La flota d'Angola Air Charter consta dels següents avions (en juny de 2011):
* 1 Iliuixin Il-76
* 1 Embraer EMB 120 Brasilia

### Flota retirada

En març de 2007 l'aerolínia també operava:
* 3 Boeing 707-320C
* 1 Boeing 727-100F
* 1 Boeing 737-200

## Referències

* 1 2 Flight International 27 de marzo de 2007
* ↑ EU-Blacklist
* ↑ «Angola Air Charter» p. 32. Airfleets.net. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ Airfleets.net
* ↑ Flight International, 3-9 d'octubre de 2006
# Bertran de Born lo Filhs

Bertan de Born lo Filhs (ca. 1179-1233...) fou un trobador occità, fill del trobador homònim Bertran de Born, d'aquí que se l'anomeni lo Filhs ("el fill"). Se'n conserven només dos sirventesos d'atribució segura.

## Vida

Aquest trobador fou fill de Bertran de Born i de Raimonda, que, segons consta en documents d'arxiu, el 1179 tenien dos fills, Bertran i Itier, que aleshores deurien ser relativament petits. Consta que els dos foren armats cavallers el 1192. Precisament el 1192 Bertran de Born es tornà a casar amb Felipa, amb qui tingué també dos fills: un anomenat també Bertran i l'altre Constantí. De totes maneres, es descarta que el trobador fos aquest segon Bertran perquè una de les peces de Bertran de Born lo Filhs es data el 1206, data en què aquest segon Bertran hauria estat massa petit per compondre-la.
En les atribucions que en fan els cançoners hi ha algunes confusions amb les peces atribuïdes al seu pare.

## Obra

Se'n conserven només dos sirventesos. El més conegut és Quan vei lo temps renovelar, escrit contra Joan sense Terra i enviat a Savaric de Mauleon en la tornada. Aquest sirventès, per les dades que esmenta, s'ha de datar en la primavera de 1206. El text va precedit d'una llarga razó. També és interessant perquè evoca (comparant negativament a Joan Sense Terra) l'ajuda que prestà Lluís el Piadós a Guillem de Tolosa a Aurenja quan era assetjat pel sarraí Tibaut; aquesta referència a personatges de l'èpica ha d'al·ludir a una versió d'una cançó de gesta sobre el setge d'Aurenja, no conservada. En el mateix text es fa una altra referència literària quan es diu que Joan s'assembla poc a Galvany (cavaller artúric).
L'altre sirventès és de temàtica amorosa i dirigit a una dama que du per senhal Flor de Lis. Se li atribueixen encara altres sirventesos, habitualment atribuïts al seu pare, però aquestes hipòtesis no són segures.

### Sirventesos

* (81,1) Quan vei lo temps renovelar
* (81,1a) Un sirventes, voil obrar d'alegratge

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 2, p. 951-954 [Comentari i publicació d'un sirventès, amb traducció al castellà]

### Repertoris

* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 231
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Bertan de Born lo Filhs és el número PC 81]
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 63-65 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol]

## Referències

* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 951
* ↑ Vegeu encara Riquer, loc. cit.
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-081/81%20-%20Bertran%20de%20Born%20le%20Fils.htm
# Anacroneuria manauensis

Anacroneuria manauensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ribeiro-Ferreira, 2001. A: Ribeiro-Ferreira & Froehlich. Anacroneuria (Klapalek, 1909) from Amazonas State, north Brazil (Plecoptera, Perlidae, Acroneuriinae). Aquatic Insects 23(3):189.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Ribeiro, Magalhães, Rafael & Henriques, 2009. Revista Brasileira de Entomologia 53(1):34.
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):161.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Ribeiro & Rafael, 2009. Zootaxa 2004:5.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 19 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
# Madame Curie

* Aquest article tracta sobre la pel·lícula. Si cerqueu la científica, vegeu «Marie Curie».
Madame Curie és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Mervyn LeRoy, estrenada el 1943. Mervyn LeRoy (Donetes, Sóc un fugitiu) va reemplaçar en la direcció a Albert Lewin, que anava a portar la batuta del film en un primer moment.

## Argument

Etapa de la vida de la científica polonesa Marie Curie que després de casar-se amb Pierre Curie, inicien junts experiments al seu laboratori, assolint fama mundial en aconseguir aïllar dos nous elements químics: el poloni i el radi. Va guanyar el Premi Nobel de Física el 1903 però anys després, Pierre va morir tràgicament en ser atropellat per un camió. Marie Curie va prosseguir les seves investigacions, assumint, a més, la càtedra del seu marit a la Universitat. Anys més tard va rebre el Premi Nobel de Química.&pagewanted=print

## Repartiment

* Greer Garson: Marie Curie
* Walter Pidgeon: Pierre Curie
* Robert Walker: David Le Gros
* Dame May Whitty: Sra. Eugène Curie
* Henry Travers: Eugène Curie
* C. Aubrey Smith: Lord Kelvin
* Albert Bassermann: professor Jean Perot
* Victor Francen: el president de la universitat
* Van Johnson: un periodista
* Reginald Owen: doctor Becquerel
* Margaret O'brien: Irene Curie als 5 anys
* James Hilton: el narrador
I, entre els actors que no surten als crèdits:
* Howard Freeman: professor Constant
* Miles Mander, Arthur Shields, Frederick Worlock: homes de negocis

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1944: Oscar a la millor pel·lícula
* 1944: Oscar al millor actor per Walter Pidgeon
* 1944: Oscar a la millor actriu per Greer Garson
* 1944: Oscar a la millor fotografia per Joseph Ruttenberg
* 1944: Oscar a la millor direcció artística per Cedric Gibbons, Paul Groesse, Edwin B. Willis i Hugh Hunt
* 1944: Oscar a la millor banda sonora per Herbert Stothart
* 1944: Oscar al millor so per Douglas Shearer

## Referències

* ↑ The New York Times. Madame Curie (en anglès). The New York Times.