OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# UCI Oceania Tour 2019

L'UCI Oceania Tour 2019 és la quinzena edició de l'UCI Oceania Tour, un dels cinc circuits continentals de ciclisme de la Unió Ciclista Internacional. Està format per una cinquena de proves, organitzades entre el gener i març de 2019 a Oceania.

## Calendari de les proves
### Gener

| Data | Cursa | País | Cat. | Vencedor | Equip |
| 19 | Gravel and Tar | Nova Zelanda | 1.2 | Luke Mudgway | EvoPro Racing |
| 23-27 | New Zealand Cycle Classic | Nova Zelanda | 2.2 | Aaron Gate | EvoPro Racing |
| 30-3 | Herald Sun Tour | Austràlia | 2.1 | Dylan van Baarle | Sky |

### Març

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 15 | Campionat d'Oceania de contrarellotge sub-23 | CC | Liam Magennis | Drapac Cannondale Holistic Development Team |
| 15 | Campionat d'Oceania de contrarellotge | CC | Ben Dyball | Team Sapura Cycling |
| 17 | Campionat d'Oceania en ruta sub-23 | CC | Tyler Lindorff | Team BridgeLane |
| 17 | Campionat d'Oceania en ruta | CC | Ben Dyball | Team Sapura Cycling |

## Classificacions

* Font:
| Classificació individual # Ciclista Equip Pts. 1 Caleb Ewan Lotto-Soudal 1.845 2 Michael MatthewsTeam Sunweb1.330,88 3 Jack HaigMitchelton-Scott1.177 4 Rohan DennisBahrain-Merida1.150,86 5 Simon ClarkeEF Education First968 6 Richie PorteTrek-Segafredo885 7 Benjamin DyballSapura879,71 8 Chris HarperBridgeLane584 9 George BennettTeam Jumbo-Visma569 * : Ciclista menor de 23 anys | Classificació per equips # Equip Pts. 1 BridgeLane 1.335 2 St George Continental763 3 Pro Racing Sunshine Coast372 4 Oliver's Real Food Racing260 5 Drapac-Cannondale Holistic162 6 Futuro-Maxxis5 |
| Classificació per països # País Pts. 1 Austràlia 8.820,45 2 Nova Zelanda2.224,37 | Classificació per països sub-23 # País Pts. 1 Austràlia716,41 2 Nova Zelanda509 |

## Referències

* ↑ «UCI Oceania Tour 2019 Elite».
* ↑ «UCI Oceania Tour 2019 U23».

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine.
* Calendari de l'UCI Oceania Tour
# UCI Oceania Tour 2023

L'UCI Oceania Tour 2023 és la dinovena edició de l'UCI Oceania Tour, un dels cinc circuits continentals de ciclisme de la Unió Ciclista Internacional. Està composta per tan sols 2 competicions, organitzades entre l'11 i el 21 de gener de 2023 a Nova Zelanda.

## Equips

Els equips poden participar en les diferents curses depenent de la categoria de la prova. Per exemple, els UCI WorldTeams només poden participar en curses .1 i el seu nombre per cursa és limitat.
| Catégorie | Catégorie | Équipes |
| .1 | 1.1 (Cursa d'un dia) | * UCI WorldTeam (màx. 50 %) * UCI ProTeam * Equip continental * Selecció nacional |
| .1 | 2.1 (Cursa per etapes) | * UCI WorldTeam (màx. 50 %) * UCI ProTeam * Equip continental * Selecció nacional |
| .2 | 1.2 (Cursa d'un dia) | * UCI ProTeam * Equip continental * Selecció nacional * Equip regional i de club |
| .2 | 2.2 (Cursa per etapes) | * UCI ProTeam * Equip continental * Selecció nacional * Equip regional i de club |

## Calendari de les proves
### Gener

| Data | Cursa | País | Cat. | Vencedor | Equip | Ref. |
| 11-15 | New Zealand Cycle Classic | Nova Zelanda | 2.2 | James Oram | Bolton Equities Black Spoke | |
| 21 | Gravel and Tar Classic | Nova Zelanda | 1.2 | Ben Oliver | MitoQ-NZ Cycling Project | |

## Referències

* ↑ «Titre II: Épreuves sur Route (version au 01.11.2022) - Épreuves internationales et participation (pages 4 à 6)». Arxivat de l'original el 2022-11-29. [Consulta: 29 novembre 2022].
* ↑ «"DREAM COME TRUE" FOR JAMES ORAM WHO WINS NZ CYCLE CLASSIC». NZ Cycle Classic, 15-01-2023. Arxivat de l'original el 21 de gener 2023. [Consulta: 21 gener 2023].
* ↑ «Gravel and Tar Classic - Ben Oliver enlève la Gravel and Tar Classic 2023» (en francès). www.cyclismactu.net, 21-01-2023. [Consulta: 21 gener 2023].

## Enllaços externs

* Calendari de l'UCI Oceania Tour
# Verkhóvaia

Verkhóvaia (en rus: Верховая) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 155 habitants. Pertany al districte de Zaoziorni.

## Referències

* ↑ «Топокарты ГГЦ». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# UTC+05:40

UTC+05:40 és una zona horària d'UTC amb 5 hores i 40 minuts de retard de l'UTC. Va ser utilitzat pel Nepal, fins a l'any 1986, quan va ser substituït per UTC+05:45. A febrer del 2021 no hi ha cap lloc al món on es faci servir.
# UTC+07:20

UTC+07:20 era una zona horària d'UTC amb 7 hores i 20 minuts d'avançament respecte de l'UTC.
Es va utilitzar com horari d'estiu a Singapur entre 1933 i 1940.

## Referències

* ↑ Aslaksen, Helmer. «Why is Singapore in the “Wrong” Time Zone?» (en anglès). [Consulta: 13 octubre 2018].
# Trémorel

Trémorel (en bretó Tremorae, gal·ló Termorae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 1.033 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.169 | 1.202 | 1.123 | 971 | 954 | 915 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jeanne Horpin | |
# Umar Beg Baha al-Din Ghazi

Umar Beg Baha al-Din Ghazi (turc modern: Aydınoğlu Umur Bey), conegut com a Umur Paixà (1309-1348) fou el segon emir dels Aydin-oghlu i corsari turc.
El fundador dels Audin-oghlu, Mehmed Beg Mubariz al-Din Ghazi (1308-1334) va morir el 1334 i el va succeir el seu fill Umar Beg, que tenia 25 anys. Dominava Izmir (Esmirna), Tira, Sultan Hisari i Bodemya. Va fer construir una flota i va començar a participar en la corsa que feien els beilicats de la costa contra els romans d'Orient i altres cristians especialment venecians i genovesos. Aquestes activitats van portar a la creació a instàncies del Papa de l'anomenada Lliga Sacra (Sacra Liga), formada per Venècia, Gènova, Xipre, els cavallers de Rodes, i el duc de Naxos, i una flota dels cristians es va reunir a la mar Egea; els cristians van aconseguir algunes victòries parcials i finalment la important victòria d'Adramytion.
Després d'un temps això no obstant, Umar va reprendre l'activitat corsària i el 1340 ja dominava les illes del litoral que li pagaven tribut. Joan Cantacuzè, del que s'havia fet amic, va demanar el seu ajut per assolir el tron que havia passat a Joan V Paleòleg. Martí Zacaries, nomenat per Felip I de Tàrent príncep d'Acaia (i nominal emperador llatí) com a "Rei i dèspota de l'Àsia Menor" (amb la possessió de Quios, Oinousses, Imbros, Ténedos, Lesbos, Samos, Icària, Cos i els castells de Damala i Kalanutza) el 1315, i que havia estat fet presoner pels romans d'Orient el 1329 fou alliberat el 1341 i el 1343 va rebre el comandament de reconstituïda croada (Sacra Liga) dirigida contra Umar Paixà i altres beilicats. El 1343 Umar Beg era a Rumèlia on va lluitar entre 1343 i 1345 ajudant al seu amic Joan Cantacuzè a dominar la Tràcia però mentre, el 1344, Martí i els croats van ocupar Esmirna (octubre del 1344). Martí volia aprofitar per reconquerir Quios però va morir el 15 de gener de 1345 a Esmirna i el va succeir com a comandant Simone Vignoso.
Umar va tornar a l'emirat i va derrotar els caps de la croada en un combat, sense poder recuperar Esmirna que va defensar Vignoso. El 1346 Umar va rebutjar l'atac de la nova croada dirigida pel delfí Humbert II del Vienès, però no va poder impedir que amb l'ajut dels croats Vignoso es presentés a Quios, illa que va recuperar per a Gènova (1346). L'abril del 1348 Umar va morir mentre atacava Esmirna. El va succeir el seu germà Khidr que va haver de signar un tractat que donava grans avantatges als llatins (18 d'agost de 1348).

## Referències

* ↑ Donald MacGillivray Nicol, The Last Centuries of Byzantium, 1261-1453, Cambridge University Press, 1993, ISBN 9780521439916, pàg. 144.
# Vescomtat de Chaumont

El vescomtat de Chaumont fou una jurisdicció feudal al Vexin (França) que va existir del segle xi al XIII.
El primer vescomte de Chaumont que s'esmenta és Galó I que feia una donació 3l febrer del 1055 i apareix en una altra carta el 22 de gener de 1061. Posteriorment consta Eudes de Beaumont, fill del comte Ivo III de Beaumont, que apareix com a vescomte entre 1068 i 1088. Va tenir almenys dos fills (Galó i Rolanda) dels quals Galó II, esmentat com a vescomte en carta reial del 1085 quan fou nomenat conestable de França; va acompanyar a Terra Santa a Robert II de Flandes el 1096 i va morir aquell mateix any o poc després. Es va casar amb Humberga de Puiset filla d'Hug I Blavons de Breteuil, castellà de Puiset i vescomte de Chartres i va deixar tres fills, dels quals Drogó de Chaumont, que vivia el 1099, fou el tronc dels senyors de Trie.
Posteriorment apareix com a vescomte Hug I Estrabó, la relació de parentiu del qual amb els anteriors vescomtes és desconeguda però es sospita que era un tercer fill de Eudes de Beaumont, germà per tant de Galó II, esmentat en cartes del 1110/1124, que fou conestable de França (1108-1137) i era viu encara el 1149. Es va casar amb Llúcia de la qual va tenir quatre fills, sent el successor Galó III que era mort el 1182, i es va casar amb Matilde de Gisors, germana de Joan de Girsors i van tenir tres fills dels quals Hug II fou el successor al vescomtat; va fundar l'abadia de Gomerfontaine el 1170 i es va casar amb Petronila de Pissy, filla de Gasc de Poissy i origen dels senyors de Mello i els senyors de Saucourt. El títol vescomtal ja no torna a aparèixer.

## Llista de vescomtes

* Galó I vers 1050-1065
* Eudes de Beaumont vers 1065-1085
* Galó II vers 1085-1096
* Hug I Estrabo vers 1097-1149
* Galó III vers 1149-1170
* Hug II vers 1170-1200

## Referències

* Genealogia
# Ural Airlines

Ural Airlines (rus: Уральские авиалинии, Uràlskie avialini) és una aerolínia russa amb seu a Iekaterinburg (óblast de Sverdlovsk) que duu a terme vols programats i xàrter a destinacions nacionals i internacionals. La seva base es troba a l'Aeroport Internacional de Koltsovo. El 2018 transportà nou milions de passatgers. El 15 d'agost del 2019, un vol de Ural Airlines efectuà un aterratge d'emergència en un camp després d'impactar amb una bandada d'ocells durant l'ascens inicial. No hi hagué cap víctima mortal.

## Referències

* ↑ Home page. Ural Airlines. Consulta: 18 juliol 2010
* ↑ «Un avió amb més de 200 passatgers aterra d'emergència en una plantació de blat de moro». RAC1, 16 agost 2019. [Consulta: 1 febrer 2023].
# Urnieta

El municipi d'Urnieta està enclavat a la comarca de Donostialdea, de la província de Guipúscoa (País Basc).

## Personatges destacats

* Mikel Iturria Segurola (1989), ciclista.
* María José Sardón (1973), judoka, nou vegades campiona d'Espanya. També aixecadora de pedra i esportista de sambo, modalitat campiona del món el 2001.
* Gurutze Iantzi (1962-1993), política d'Herri Batasuna, assassinada per la Guàrdia Civil espanyola.
* José Ignacio Liceaga (1959), polític del PNB, alcalde d'Urnieta i senador espanyol.
* José Manuel Martiarena (1946), polític del PNB, alcalde d'Urnieta, parlamentari basc, conseller d'Interior del Govern basc i senador espanyol.
* Mikel Atxaga (1938-2009), periodista pioner de l'ús del basc en l'àmbit periodístic.
* Lourdes Iriondo Mujika (1937-2005), cantautora i escriptora en basc.
* Plazido Muxika Berrondo (1906-1982), sacerdot i escriptor, autor de diversos diccionaris.

## Vegeu també

* Cementiri prehistòric de Mulisko Gaina
* Cromlec d'Eteneta
# Urniak

Urniak (en rus: Урняк) és un poble de la República de Marí El, a Rússia, que en el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte rural de Voljsk.

## Referències

* ↑ План Генерального Межевания Казанского уезда
# Villafranca in Lunigiana

Villafranca in Lunigiana és un comune (municipi) de la província de Massa i Carrara, a la regió italiana de la Toscana, situat a uns 120 quilòmetres al nord-oest de Florència i a uns 35 quilòmetres al nord-oest de Massa, a la Lunigiana. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 4.727 habitants.
Es troba a la Via Francígena i ha conservat part del centre històric medieval. A la frazione de Mocrone es troba la petita església de San Maurizio, dels segles XIII-XIV.
Villafranca in Lunigiana limita amb els següents municipis: Bagnone, Filattiera, Licciana Nardi, Tresana, Pontremoli i Mulazzo.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 24 febrer 2020].
# Usuari registrat

Un usuari registrat és un usuari d'un lloc web, programa o altre sistema que s'ha registrat prèviament. Els usuaris registrats normalment proporcionen algun tipus de credencials (com ara un nom d'usuari o una adreça de correu electrònic i una contrasenya) al sistema per tal de demostrar la seva identitat: això es coneix com a inici de sessió. Els sistemes destinats a ser utilitzats pel públic en general permeten que qualsevol usuari es registri simplement seleccionant una funció de registre o registre i proporcionant aquestes credencials per primera vegada. Els usuaris registrats poden rebre privilegis més enllà dels concedits als usuaris no registrats.

## Justificació

El registre d'usuari i l'inici de sessió permeten que un sistema sigui personalitzat. Per exemple, un lloc web pot mostrar un bàner de benvinguda amb el nom de l'usuari i canviar-ne l'aparença o el comportament segons les preferències indicades per l'usuari. El sistema també pot permetre a un usuari que ha iniciat sessió enviar i rebre missatges, i veure i modificar fitxers personals o altra informació.

## Crítica
### Preocupacions de privadesa

El registre necessàriament proporciona més informació personal a un sistema de la que tindria d'una altra manera. Fins i tot si les credencials utilitzades no tenen sentit, el sistema pot distingir un usuari iniciat d'altres usuaris i pot utilitzar aquesta propietat per emmagatzemar un historial d'accions o activitats dels usuaris, possiblement sense el seu coneixement o consentiment. Tot i que molts sistemes tenen polítiques de privadesa, depenent de la naturalesa del sistema, és possible que un usuari no tingui cap manera de saber amb certesa quina informació s'emmagatzema, com s'utilitza i amb qui, si és que hi ha algú, es comparteix.

### Molèstia per a l'usuari

El registre pot ser vist com una molèstia o un obstacle, especialment si no és inherentment necessari o important (per exemple, en el context d'un motor de cerca) o si el sistema demana repetidament als usuaris que es registrin. El procés de registre d'un sistema també pot consumir molt de temps o requerir que l'usuari proporcioni la informació a la qual podria ser reticent, com ara l'adreça de casa o el número de la seguretat social.

## Referències

* ↑ Metz, Rachel. «We don't need no stinkin' login». Wired, 20-07-2004.
# Vedat de la Solana

El Vedat de la Solana és un paratge, antic vedat de caça, del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Està situat al sud-est de Vilamolat de Mur, al vessant sud-est del Serrat Rodó, al sud-oest del Clot del Ferrer. S'hi forma el barranc de l'Hort Nou.
# Vila Vella de Sitges

La Vila Vella de Sitges és una indret del municipi de Sitges (Garraf) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

La vila de Sitges s'estén vora la llarga platja de la Ribera, a les Costes de Garraf. El nucli antic, o Vila Vella, s'alça en un petit promontori dit la Punta, que s'endinsa a la mar entre les platges de la Ribera (W) i de Sant Sebastià (E). La zona protegida comprèn la Vila Vella i el primer eixample de la població, centrat pel carrer Major, des de la mar a la plaça del Cap de la Vila. Aquest sector és presidit per l'església parroquial de Sant Bartomeu i Santa Tecla, un edifici barroc del darrer terç del segle xvii que constitueix una de les siluetes més conegudes de la vila.
Entre els edificis més notables d'aquest sector cal esmentar, a més, la Casa de la Vila, un edifici neogòtic (1888-89) que ocupa el solar de l'antic castell, aterrat aleshores. El Cau Ferrat és la casa-museu construïda (1894) per Santiago Rusiñol sobre unes cases de pescadors que donen al mar. A continuació d'aquest, hi ha el conjunt museístic de Maricel, construït el 1910-1913 per l'americà Charles Deering sobre un antic hospital del segle xiv, i ampliat el 1956 amb el Maricel de Terra.
La declaració comprèn també, fora dels límits de la Vila Vella, el Museu Romàntic (instal·lat a la casa Llopis, un edifici neoclàssic del 1793, que allotja la col·lecció de nines de Lola Anglada), i la capella del Vinyet, un edifici neoclàssic (1727-33) situat a ponent de la vila.

## Història

El primer esment de Sitges és del 992 i el del seu castell del 1041. El nucli inicial, o Vila Vella, era situat en el promontori del castell, fins que el segle xvii s'expandí pel carrer Major, el Cap de la Vila i el carrer de les Parellades. Modernament la ciutat ha crescut en totes direccions, sobretot cap al Vinyet, gràcies al seu gran desenvolupament com a nucli turístic.

## Referències

* 1 2 3 4 «Vila Vella de Sitges». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Villaverde del Monte

Villaverde del Monte és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 207 | 207 | 191 | 170 |
# Villaverde de Medina

Villaverde de Medina és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 656 | 614 | 570 | 587 |
# Victoria Vesna

Victoria Vesna (Washington DC, 1959) és una professora i artista multimèdia estatunidenca, catedràtica d'Universitat i presidenta del departament de Disseny | Media Arts a la UCLA School of the Arts. També és directora del centre acabat de crear UCLA Art|Sci i de la UC Digital Arts Research Network. La seva obra es pot definir com una investigació creativa i experimental a mig camí entre la ciència i la tecnologia. L'artista explora de quina manera les tecnologies de la comunicació afecten el comportament col·lectiu i com canvien les percepcions de la identitat en relació amb la innovació científica. Els seus treballs més recents se centren en les qüestions mediambientals que mostren la relació entre la contaminació de l'aigua i la consciència col·lectiva. Victoria ha exposat la seva obra en 19 exposicions individuals i en més de 80 exposicions col·lectives; ha publicat més de vint treballs, i aquesta última dècada ha estat convidada a fer més de cent conferències. Ha editat el llibre Database Aesthetics: Art in the Age of Information Overflow, publicat per Minnesota Press, que apareixerà el juliol del 2007.

## Obres destacades

* Octopus Mandala Glow (2013), in collaboration with Ray Zimmerman, Dawn Faelnar, Mike Datz, Peter Rand, Steven Amrhein, and others
* ACOUSTIC NETWORKS OF BIRDS (2012), in collaboration with biologist Charles Taylor and physicist Takashi Ikegami
* Quantum Tunneling(2008)
* Water Bowls(2006)
* Mood Swings (2006)
* Datamining Bodies (2004) in collaboration with Gerald de Jong and David Beaudry
* Zero@wavefunction (2002) in collaboration with nanoscientist James Gimzewski
* Cell Ghosts (2001)

## Publicacions

* Database aesthetics: Art in the age of information overflow (2007), University Of Minnesota Press.
* Mel Chin-Provocative Eco-Art in Action Academic journal article from Art Journal, Vol. 65, No. 1.
* Toward a Third Culture: Being In Between Art and Electronic Media. Phaidon Press. 2008.

## Referències

* ↑ «Victoria Vesna». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Victoria Williamson

Victoria "Vicky" Williamson (Norwich, 15 de setembre de 1993) és una ciclista anglesa especialista en el ciclisme en pista. Va guanyar una medalla al Campionat del món de velocitat per equips el 2013. Anteriorment ja havia pujat al podi als Mundials júnior i als Campionats d'Europa sub-23 i els de categoria júnior.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Villers-lès-Mangiennes

Villers-lès-Mangiennes és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 74 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Villers-lès-Mangiennes era de 74 persones. Hi havia 30 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 11 parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 28 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Villers-lès-Mangiennes el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 16 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 8 |
| 16 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 46 persones, 30 eren actives i 16 eren inactives. De les 30 persones actives 28 estaven ocupades (16 homes i 12 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 16 persones inactives 7 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Villers-lès-Mangiennes hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Villers-lès-Mangiennes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Villers-lès-Mangiennes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.