OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# UCI Oceania Tour 2016

L'UCI Oceania Tour 2016 és la dotzena edició de l'UCI Oceania Tour, un dels cinc circuits continentals de ciclisme de la Unió Ciclista Internacional. Està format per vuit proves, organitzades entre el 20 de gener i el 20 de febrer de 2016 a Oceania.

## Calendari de les proves
### Gener

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 20-24 | New Zealand Cycle Classic | 2.2 | Ben Alexander O'Connor | Avanti IsoWhey Sports |
| 31 | Cadel Evans Great Ocean Road Race | 1.HC | Peter Kennaugh | Team Sky |

### Febrer

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 3-7 | Herald Sun Tour | 2.1 | Christopher Froome | Team Sky |
| 20 | REV Classic | 1.2 | Dion Smith | ONE |

### Març

| Data | Cursa | Cat. | Vencedor | Equip |
| 3 | Campionat d'Oceania de contrarellotge sub-23 | CC | Alexander Morgan | Equip nacional d'Austràlia |
| 3 | Campionat d'Oceania de contrarellotge | CC | Sean Lake | Equip nacional d'Austràlia |
| 5 | Campionat d'Oceania en ruta sub-23 | CC | Michael Storer | Equip nacional d'Austràlia |
| 5 | Campionat d'Oceania en ruta | CC | Sean Lake | Equip nacional d'Austràlia |

## Classificacions

* Font: Classificacions finals
| Classificació individual Pos. Ciclista Equip Punts 1  Sean Lake (AUS) Avanti IsoWhey Sports 340 2  Peter Kennaugh (GBR) Team Sky 311 3  Mark O'Brien (AUS) Avanti IsoWhey Sports 213 4  Brendan Canty (AUS) Drapac Professional Cycling 200 5  Dion Smith (NZL) ONE Pro Cycling 155 6  Leigh Howard (AUS) IAM Cycling 218 7  Michael Storer (AUS)* - 148 8  Christopher Froome (GBR) Team Sky 144 9  Jack Bobridge (AUS) Trek-Segafredo 131 10  Niccolò Bonifazio (ITA) Trek-Segafredo 130 *: Corredor de menys de 23 anys | Classificació per equips Pos. Equip País Punts 1 Avanti IsoWhey Sports Austràlia 895 2 Drapac Professional Cycling Austràlia 407 3 ONE Pro Cycling Regne Unit 278 4 Kenyan Riders Downunder Kenya 149 5 JLT Condor Regne Unit 81 6 Data3 Cisco Racing Team Austràlia 80 7 UnitedHealthcare Estats Units 72 8 Klein Constantia Txèquia 40 9 Madison Genesis Regne Unit 25 10 State of Matter MAAP Racing Austràlia 17 |
| Classificació per països Pos. País Punts 1 Austràlia3006,25 2 Nova Zelanda1299,5 | Classificació per països sub-23 Pos. País Punts 1 Austràlia956,75 2 Nova Zelanda282,25 |

## Enllaços externs

* Web oficial de l'UCI Oceania Tour Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine.
* Calendari de l'UCI Oceania Tour
# UCI Oceania Tour 2021

L'UCI Oceania Tour 2021 és la dissetena edició de l'UCI Oceania Tour, un dels cinc circuits continentals de ciclisme de la Unió Ciclista Internacional. Està format per dues proves, organitzades durant el gener de 2021 a Oceania.

## Calendari de les proves
### Gener

| Data | Cursa | País | Cat. | Vencedor | Equip | Ref. |
| 13-17 | New Zealand Cycle Classic | Nova Zelanda | 2.2 | Corbin Strong | Nova Zelanda | |
| 23 | Gravel and Tar Classic | Nova Zelanda | 1.2 | Aaron Gate | Black Spoke Pro Cycling Academy | |

## Classificacions

* Nota: classificacions definitives a 31 d'octubre.
| Classificació individual Està formada per tots els ciclistes que han sumat punts. Poden pertànyer tant a equips amateurs com a equips professionals, inclosos UCI WorldTeams. # Ciclista Equip Punts 1 Richie PorteIneos Grenadiers1.303,33 2 Ben O'ConnorAG2R Citroën Team1.227 3 Jack HaigBahrain Victorious1.131 4 Michael MatthewsTeam BikeExchange1.087 5 Caleb EwanLotto-Soudal766 6 Michael StorerTeam DSM526 7 Lucas HamiltonTeam BikeExchange490 8 Rohan DennisIneos Grenadiers471,33 9 George BennettTeam Jumbo-Visma366 10 Heinrich HausslerBahrain Victorious346 * : Ciclista menor de 23 anys | Classificació per equips Es calcula amb la suma dels punts obtinguts pels 8 millors ciclistes de cada equip (excepte els WorldTeams) a la classificació individual. La classificació sols inclou equips registrats al continent.. # Equip Pts. 1 Black Spoke Pro Cycling461,5 2 Global 6 Cycling131 3 Team BridgeLane80 4 St George Continental Cycling Team73 5 ARA Pro Racing Sunshine Coast1 |
| Classificacions per país Es calcula segons els punts totals dels deu millors ciclistes de cada país del continent. # País Pts. 1 Austràlia7.001,66 2 Nova Zelanda1.391,34 | Classificacions per país sub-23 Es calcula segons els punts totals dels deu millors ciclistes de cada país del continent menors de 23 anys. # País Pts. 1 Nova Zelanda627,68 2 Austràlia244 |

## Referències

* ↑ «UCI Calendar».
* ↑ «Corbin Strong gana el New Zealand Cycle Classic, el último sprint para Campbell Stewart / Profesionales / Noticias del ciclismo / BICI CICLISMO». [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ «Aaron Gate gana la Gravel and Tar Classic / Profesionales / Noticias del ciclismo / BICI CICLISMO». [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ «UCI Oceania Tour 2021 Elite».
* ↑ «UCI Oceania Tour 2021 U23».

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine.
* Calendari de l'UCI Oceania Tour
# UTC+06:30

UTC+06:30 és una zona horària d'UTC amb 6 hores i mitja de retard de l'UTC. El seu codi DTG és F+, F* o F$^0$.

## Zones horàries

* Myanmar Zeit (MMT)
* Cocos Islands Time (CCT)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Austràlia
** Illes Cocos
* Myanmar

## Geografia

UTC+06:30 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar de 97,5° E de longitud.
# Uman

Uman és una localitat ucraïnesa que està situada en la Província de Txerkassi, Uman és un centre de pelegrinatge internacional de jueus hassídics. Al voltant de la tomba del rabí i místic Nakhman de Breslev, també conegut com a Nakhman de Breslov, fundador de la branca de l'hassidisme de Breslev, es reuneixen cada any per celebrar el Roix ha-Xanà, o cap d'any jueu (pels voltants de setembre i octubre), milers de pelegrins de tot el món. En 2010 van arribar a ser entre 25.000 i 35.000, d'acord amb diferents mitjans. El nom Bratslav es refereix al municipi de l'óblast de Vínnytsia on el místic va viure i va desenvolupar les seves teories.

## Referències

* ↑ "How Do You Say Shofar in Ukrainian? The strange and wonderful Hasidic pilgrimage to Uman, Ukraine", article de Menachem Kaiser a Slate Magazine, dilluns, 13 de setembre 2010 (en anglès). consultat el 6 de març del 2011.
* ↑ "Hasidic Jews make pilgrimage to Uman, but locals complain", article al Kyiv Post del 17 de setembre del 2010 (en anglès). Accedit el 6 de març del 2011.
# Un home sense estrella

Un home sense estrella (títol original en anglès: Man without a Star) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per King Vidor el 1955, per a la Universal Pictures. Ha estat doblada al català.

## Argument

Dempsey Rae i Jeff Jimson arriben a una petita ciutat de l'Oest americà, on busquen treball. Són contractats per Strap Davis, el contramestre del ranxo El Triangle, la propietària del qual és Reed Bowman. Té per veí Tom Cassidy, que decideix tancar les seves terres amb fil dentat, per protegir-les del bestiar. Descontenta amb Strap, Reed el despatxa i nomena en el seu lloc Dempsey, que no aprecia -ho ha sofert abans- aquesta col·locació de tancat. Aviat arriba l'enfrontament amb Tom i els seus seguidors, dirigits per Steve Miles...

## Repartiment

* Kirk Douglas: Dempsey Rae
* Jeanne Crain: Reed Bowman
* Claire Trevor: Idonee
* William Campbell: Jeff Jimson
* Jay C. Flippen: Strap Davis
* Richard Boone: Steve Miles
* Myrna Hansen: Tess Cassidy
* Mara Corday: Mocassin Mary
* Eddy C. Waller: Tom Cassidy
* Frank Chase: Little Waco
* Roy Barcroft: el xèrif Olson
* Jack Ingram: Jessup
* Millicent Patrick: Boxcar Alice
* Ewing Mitchell: Ben Johnson
* William "Bill" Phillips: Cookie
* Sheb Wooley: Làtigo
* Paul Birch: Mark Toliver
* George Wallace: Tom Carter
* Jack Elam: El passatger clandestí
* Malcolm Atterbury: Fancy Joe Toole
* Myron Healey: Mogollon
* James Hayward: Duckbill
* Lee Van Cleef: un guardaespatlles

## Referències

* ↑ esadir.cat. Un home sense estrella. esadir.cat.
* ↑ «Man without a star». The New York Times.
# Upper Diagonal

L'Upper Diagonal (en català: Part Superior de la Diagonal) és una terme emprat per a referir-se als barris on hi viu la població més adinerada de Barcelona. Hom l'ha utilitzat de manera despectiva cap als habitants d'aquesta zona formada pel districte de Sarrià - Sant Gervasi i el barri de Pedralbes. El motiu principal que hom fa servir per fer mofa de la població d'aquesta zona és la vanitat d'aquestes persones, habitualment pertanyent a classes altes.
L'Upper Diagonal és la zona situada per sobre de l'Avinguda Diagonal i a l'oest de l'Avinguda de la Riera de Cassoles i la Via Augusta, és a dir, els barris de Pedralbes, Sarrià, les Tres Torres, Sant Gervasi-Galvany, Sant Gervasi-la Bonanova, el Putxet i el Farró, que són les zones amb les rendes més altes de la capital catalana.
Durant el mandat de Xavier Trias i Vidal de Llobatera com a alcalde de Barcelona, el 2014, s'oficialitzà el nom Upper Diagonal com a marca turística per tal d'impulsar el turisme al districte de les Corts.

## Referències

* 1 2 «La Diagonal, de campos y palacetes de veraneo a arteria principal de Barcelona» (en castellà), 22-09-2018. [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ Yais, Manuel. «Vivir en el denominado “Upper Diagonal” de Barcelona» (en castellà). [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Vestir com un ‘pijo’ (i 3)», 06-08-2019. [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Elsa Artadi, la candidata de la 'Upper Diagonal' que fue novia a la fuga» (en castellà), 10-02-2018. [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Enrabiada de ‘La Vanguardia’ pels resultats a la Cambra». [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ Ortega, Maria. «Barcelona: barris sis vegades més rics que d'altres». Ara, 29-01-2014. [Consulta: 13 gener 2021].
* 1 2 «Barcelona oficializa la marca pija 'Upper Diagonal'» (en castellà). [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Nueva marca de “Upper Diagonal” en Barcelona» (en espanyol europeu), 22-12-2014. [Consulta: 13 gener 2021].
# União dos Escritores Angolanos

A União dos Escritores Angolanos (UEA) és una associació, amb personalitat jurídica, constituïda per escriptors angolesos.

## Impacte cultural a Angola

Degut a l'existència d'un partit únic a Angola, l'espai literari angolès era molt limitat per a aquells que vivien enmig de les guerres internes del partit i de la necessitat de reestructurar la literatura a Angola. Va ser en aquest context quan va sorgir la UEA, creant un entorn on hi havia una autonomia relativa en relació amb el control de l'Estat, que es constituïa com una associació veritablement independent de producció i publicació literària.
A causa d'aquest estatut independent, la UEA va tenir un paper decisiu en el desenvolupament cultural a Angola, després d'haver dirigit l'esforç de reestructuració al camp de la literatura, convertint-se en una organització dirigida per intel·lectuals que legítimament representen la gran majoria dels escriptors d'Angola, mentre defensa els interessos de la revolució. Va ser, doncs, una contradicció en la qual coexistí el control polític i l'autonomia literària, impedint de certa manera la instrumentalització política dels escriptors i la literatura a Angola.

## La proclamació

La UEA va ser proclamada el 10 de desembre de 1975, en una sessió a la qual va assistir el president Agostinho Neto, qui va pronunciar un discurs programàtic on va reflexionar sobre la dimensió cultural d'Angola.
Entre els presents hi havia escriptors com Luandino Vieira, Arnaldo Santos, António Jacinto, António Cardoso, Jofre Rocha, Fernando Costa Andrade “Ndunduma” i Aires de Almeida Santos
El seu primer president de l'assemblea general fou Agostinho Neto. El seu primer secretari general fou Luandino Vieira.

## Objectiu de l'UEA

Entre els objectiu de l'UEA destaquen:
* Promoure la defensa de la cultura angolesa com a patrimoni de la Nació;
* Fomentar el treball per aprofundir l'estudi de les tradicions culturals del poble angolès;
* Estimular la creació literària dels seus membres, és a dir, proporcionar-los condicions favorables per al seu treball intel·lectual i per a la difusió de les seves obres;
* Fomentar la revelació de nous escriptors, guiar els seus esforços i donar-los el suport necessari;
* Reforçar els vincles amb la literatura i les arts d'altres pobles africans.

## Referències

* ↑ N. 1 de l'article 1r dels Estatutos da União dos Escritores Angolanos.
* 1 2 Rodrigo de Souza Pain «A centralização política e o autoritarismo em Angola». Histórica [Consulta: 5 octubre 2011].
* ↑ NETO, Agostinho. «Palavras proferidas pelo Presidente Agostinho Neto na sessão da proclamação da União dos Escritores Angolanos» in África : Literatura. Arte. Cultura Lisboa: África Editora, vol. I, n.º 1; ano I (Julho 1978), p. 31-32.
* ↑ União dos Escritores Angolanos assinalou 34.º aniversário Arxivat 2014-09-05 a Wayback Machine., em Africa Today.
* ↑ Cf. n. 1 de l'article 3. delss Estatutos da União dos Escritores Angolanos.

## Vegeu també

* Literatura angolesa

## Enllaços externs

* União dos Escritores Angolanos
# Uraeotyphlus oxyurus

Uraeotyphlus oxyurus és una espècie d'amfibis gimnofions de la família delsIchthyophiidae que habita als Ghats Occidentals, a l'estat de Kerala, Índia. Va ser descrit cientifícament com a Caecilia oxyura per primera vegada el 1841 per André Duméril i Gabriel Bibron.
És una espècie subterrània associada a sòls rics en humus, solts i humits. També s'ha observa a boscos perennes humits, terres agrícoles i jardins rurals. Probablement és una espècie ovípara amb ous terrestres i larves aquàtiques.

## Distribució

Tamil Nadu (Anaimalai i Tinnevelly Hills) i Kerala (Cochin, Wynaad, Costa de Malabar i Trichur), Índia.

## Referències

* ↑ Duméril, C.; Bibron, Gabriel. Erpétologie générale ou Histoire naturelle complète des reptiles (en francès). París: Roret, 1834.
* ↑ Dutta, Sushil; Bhatta, Gopalakrishna; Gower, David; Oommen, Oommen V.; Wilkinson., Mark «Red Caecilian Uraeotyphlus oxyurus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2004. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2004.RLTS.T59658A11965831.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Uraeotyphlus oxyurus (Duméril and Bibron, 1841)» (en anglès). Amphibian Species of the World: an Online Reference, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Vijavila

Vija Vila (en francès Vigeville) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 136 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Carrefour des Quatre Provinces.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 139 | 133 | 139 | 145 | 136 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1989 | Guy Auclair | |
| 1989- | Marie Thérèse Lemoine | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Urna funerària romana de Montcorbau

Urna funerària romana de Montcorbau és una urna funerària al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Urna cinerària que té gravada en la part frontal una representació d'un bus humà, en un relleu molt baix. Es tracte d'una representació molt primària i esquemàtica, totalment frontal, sense cap intent de perspectiva i tècnicament molt tosca.
El bust humà està situat en la part inferior de l'urna, mentre que la part superior es ocupada per un estel de vuit puntes.
El bust s'ha interpretat com la representació del difunt. L'estel que l'acompanya és un element típic de la iconografia cèltica.

## Història

Aquesta urna cinerària s'inclou dintre del grup de monuments funeraris dels pobles del Pirineu Central i Occidental d'època romana. A finals del segle II d.C. s'experimentaria un clar renaixement de la sensibilitat indígena d'aquests pobles, de la qual serien manifestacions aquests monuments funeraris dels que n'existeix un grup important a la Vall d'Aran.
Puig i Cadafalch fou el primer en estudiar aquest grup aranès, el qual denominà aquest art romà art rústec.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Urna funerària romana de Montcorbau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 setembre 2021].
# Villafáfila

Villafáfila és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 706 | 688 | 647 | 628 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Marcelino Trabadillo Isidro Domínguez Calzada | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Luis Fernando Fidalgo | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Luis Fernando Fidalgo - Antonio Ruiz | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Antonio Jesus Rodríguez Valverde | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Antonio Jesus Rodríguez Valverde | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Berta Susana de Caso Bausela | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Berta Susana de Caso Bausela | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Villafufre

Villafufre és un municipi de la Comunitat Autònoma de Cantàbria. Limita al nord amb Santa María de Cayón, al sud amb Villacarriedo, a l'oest amb Santiurde de Toranzo i a l'est amb Saro. Es troba en la comarca de Pas-Pisueña i pel seu territori discorre el Riu Pisueña, principal afluent del riu Pas.

## Localitats

* Escobedo.
* Penilla.
* Rasillo.
* Vega de Villafufre.
* Villafufre (Capital).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2005 |
| 1.518 | 1.495 | 1.519 | 1.513 | 1.648 | 1.675 | 1.585 | 1.439 | 1.264 | 1.194 | 1.145 | 1.115 |
Font: INE

## Administració

Eleccions municipals, 23 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 475 | 55,10% | 6 |
| PSOE | 232 | 26,91% | 2 |
| PRC | 131 | 15,20% | 1 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 509 | 49,52% | 6 |
| PRC | 287 | 34,79% | 3 |
# Vedat de Batllevell

El Vedat de Batllevell són uns costers de muntanya i antic vedat de caça del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble del Meüll.
Estan situats al nord-est del Meüll, en els vessants meridionals del Serrat de les Bancalades i a l'esquerra -nord- de la llau del Romeral. A llevant seu hi ha la Costa del Rei.
# Vila Verde

Vila Verde és un municipi portuguès, situat al districte de Braga, a la regió del Nord i a la Subregió del Cávado. L'any 2001 tenia 46.579 habitants. Es divideix en 58 freguesies. Limita al nord amb Ponte da Barca, a l'est amb Terras de Bouro, al sud-est amb Amares, al sud amb Braga, a l'oest amb Barcelos i al nord-oest amb Ponte de Lima.
Població del concelho de Vila Verde (1864 – 2004) :
| 1864 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 31442 | 32053 | 36990 | 42256 | 44432 | 44056 | 46579 | 48122 |

## Freguesies

| Aboim da Nóbrega Arcozelo Atães Atiães Azões Barbudo Barros Cabanelas Cervães Codeceda Coucieiro Covas Dossãos Duas Igrejas Esqueiros Freiriz Geme Goães Godinhaços | Gomide Gondiães Gondomar Laje Lanhas Loureira Marrancos Mós Moure Nevogilde Oleiros Parada de Gatim Passó Pedregais Penascais Pico Pico de Regalados Ponte Portela das Cabras | Rio Mau Sabariz Sande Santa Marinha de Oriz Santiago de Carreiras São Mamede de Escariz São Martinho de Escariz São Martinho de Valbom São Miguel de Carreiras São Miguel de Oriz São Miguel do Prado São Pedro de Valbom Soutelo Travassós Turiz Valdreu Valões Vila de Prado Vila Verde Vilarinho |
# Villaverde de Rioja

Villaverde de Rioja és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta.

## Història

Després de la desaparició dels senyorius, en 1811, es va convertir en vila de la província de Burgos, fins a la creació de la província de Logronyo el 30 de novembre de 1833.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Villaverde de Íscar

Villaverde de Íscar és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Ana García Holgado | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | José Antonio González Caballero | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Villaverde Alto (Madrid)

Villaverde Alto, Nucli històric de Villaverde (anteriorment San Andrés) és un barri de Madrid integrat en el districte de Villaverde. Té una superfície de 920,66 hectàrees i una població de 45.324 habitants (2009). Està format per les barriades denominades popularment Villaverde Alto, Plata y Castañar, la Colonia Marconi i el polígon industrial de Villaverde.
Limita al nord amb Orcasitas (Usera), a l'est amb Los Ángeles, San Cristóbal i Butarque i a l'est amb Leganés i al sud amb Getafe. Està delimitat dels altres barris de Villaverde per l'Avinguda d'Andalucía i pel ferrocarril de la indústria.

## Enllaços externs

* Estadística del districte Villaverde
* Ortofoto de Villaverde i mapes del districte i els seus barris, amb les seccions censals Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine.
* Barrio de San Andrés Arxivat 2020-06-11 a Wayback Machine. a la Madripedia
# Victòria Vigo i Bènia

Victòria Vigo i Bènia (Barcelona, 1912 - Palamós, 9 de gener de 2007) va ser una mestra catalana. Va néixer a Barcelona i la seva família es va traslladar a la Bisbal d'Empordà al cap de poc. Va ser la gran de set germans, un dels quals era l'historiador Emili Vigo i Bènia. Va estudiar magisteri i es va implicar notablement en la promoció del sufragi femení. Victòria Vigo va començar a treballar de mestra a l'escola pública de Corçà el 1934. També va fer classe a Monells i a alumnes de secundària a la Bisbal, on va treballar fins que es va jubilar. A causa de la seva ideologia republicana, el règim del general Franco no li va permetre tornar a exercir en centres docents públics fins als anys seixanta. Durant aquest període, Vigo va obrir una acadèmia a sobre de les Voltes on impartia classes de diferents nivells de primària i de secundària.

## Referències

* ↑ «Mor la mestra bisbalenca Victòria Vigo als 94 anys». VilaWeb, 11-01-2007 [Consulta: 19 maig 2016].
# Victòria Peña

Victòria Peña és el nom dels següents personatges:
* Victòria Peña i Carulla, més coneguda com a Vicky Peña, (1954 -), actriu catalana
* Victòria Peña i Nicolau (1827 - 1898), poetessa mallorquina, germana de Pere d'Alcàntara Peña i Nicolau