OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tour de Finisterre

El Tour de Finisterre (en francès Tour du Finistère) és una competició ciclista d'un sol dia que es disputa pels voltants de la ciutat de Quimper, a la Bretanya.
La prova fou reservada a ciclistes amateurs fins al 2000. Des del 2005 forma part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.1. Des del 2007 forma part de la Copa de França de ciclisme.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| Cursa amateur ||||
| 1986 | Jean-Jacques Lamour | Philippe Tranvaux | Philippe Dalibard |
| 1987 | Philippe Dalibard | David John Tonks | Dominique Le Bon |
| 1988 | Pierre Le Bigaut | Philippe Quéméneur | Bertrand Sourget |
| 1989 | Philippe Dalibard | Camille Coualan | Eric Heulot |
| 1990 | Philippe Mondory | Stéphane Galbois | Camille Coualan |
| 1991 | Dominique Le Bon | Jean-Louis Conan | Frederic Galerne |
| 1992 | Pierre-Henri Menthéour | Jean-Philippe Rouxel | Jean-Louis Conan |
| 1993 | Dominique Le Bon | Eric Le Rigoleur | Pascal Le Tanou |
| 1994 | Pascal Deramé | Michel Lallouët | David Delrieu |
| 1995 | Michel Lallouët | Anthony Morin | Dominique Rault |
| 1996 | Camille Coualan | Dominique Rault | Sylvain Desbois |
| 1997 | Walter Bénéteau | Christophe Faudot | Jean-Philippe Rouxel |
| 1998 | Franck Trotel | Freddy Ravaleu | Nicolas Dumont |
| 1999 | Laurent Estadieu | Pascal Pofilet | Michel Lallouët |
| Cursa professional ||||
| 2000 | Sébastien Hinault | Jean-Cyril Robin | Anthony Langella |
| 2001 | Franck Renier | Jean-Cyril Robin | Xavier Jan |
| 2002 | David Bernabeu Armengol | Johan Coenen | Eddy Lembo |
| 2003 | Nicolas Fritsch | Yoann Le Boulanger | Julien Laidoun |
| 2004 | Daniele Balestri | Mickaël Buffaz | Bert Scheirlinckx |
| 2005 | Simon Gerrans | David Moncoutié | Iuri Trofímov |
| 2006 | Serguei Kolésnikov | Pierrick Fédrigo | Mikel Gaztañaga Etxeberria |
| 2007 | Niels Brouzes | Yann Huguet | Konstantin Klyuev |
| 2008 | David Le Lay | Aleksejs Saramotins | Rémi Pauriol |
| 2009 | Dimitri Champion | Pierrick Fédrigo | Anthony Geslin |
| 2010 | Florian Vachon | Leonardo Fabio Duque | Cédric Pineau |
| 2011 | Romain Feillu | Armindo Fonseca | Sandy Casar |
| 2012 | Julien Simon | Samuel Dumoulin | Jonathan McEvoy |
| 2013 | Cyril Gautier | Frederik Veuchelen | Anthony Geslin |
| 2014 | Antoine Demoitié | Julien Simon | Armindo Fonseca |
| 2015 | Tim De Troyer | Jérôme Baugnies | Julien Simon |
| 2016 | Baptiste Planckaert | Samuel Dumoulin | Alexandre Geniez |
| 2017 | Julien Loubet | Julien Simon | Pierre Latour |
| 2018 | Jonathan Hivert | Romain Bardet | Guillaume Martin |
| 2019 | Julien Simon | Andrea Vendrame | Baptiste Planckaert |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Benoît Cosnefroy | Sean De Bie | Rasmus Tiller |
| 2022 | Julien Simon | Clément Venturini | Sandy Dujardin |
| 2023 | Paul Penhoët | Sandy Dujardin | Axel Zingle |
| 2024 | Benoît Cosnefroy | Corbin Strong | Rudy Molard |

## Referències

* ↑ «Tour du Finistère (Fra) - Cat.1.1». [Consulta: 13 juny 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial (francès)
# Tràcia Oriental

Tràcia oriental (turc Doğu Trakya o simplement Trakya; búlgar Източна Тракия, Iztochna Trakiya; grec Ανατολική Θράκη, Anatoliki Thraki), també coneguda com a Tràcia turca, és la part de Turquia que forma geogràficament part d'Europa, a la part oriental de la regió històrica de Tràcia. La Tràcia turca també rep el nom de Turquia europea. Aquesta zona inclou el centre històric d'Istanbul, així com les ciutats d'Edirne (la capital històrica del vilayet otomà que comprenia tota Tràcia), Tekirdağ, Çorlu, Lüleburgaz i Kırklareli.

## Províncies

La regió comprèn les tres il (províncies republicanes) d'Edirne, Kirklareli i Tekirdağ, junt amb les parts europees d'Istanbul i Çanakkale.

## Vegeu també

* Rumèlia

## Referències

* ↑ Institut Turc d'Estadística. «2008 Census, population by provinces and districts». Institut Turc d'Estadística, 2008. [Consulta: 2 febrer 2008].
# Tràfic humà (pel·lícula)

Tràfic humà (títol original en anglès, Skin Traffik) és una pel·lícula d'acció britànica de 2015 protagonitzada per Mickey Rourke, Daryl Hannah, Eric Roberts, Michael Madsen, Jeff Fahey, Gary Daniels, Ara Paiaya, Dominique Swain i Alan Ford. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va rodar a Los Angeles, Vancouver, Londres, Amsterdam, Escòcia.

## Referències

* ↑ Ball, Chris «'Me and Earl and the Dying Girl,' now on DVD and Blu-ray (review)». , 21-10-2015 [Consulta: 30 juny 2018].
* ↑ Tràfic humà a la Base de dades de cinema en català
* ↑ McNary, Dave (13 August 2013). «Eric Roberts, Daryl Hannah, Mickey Rourke to Star in 'Skin Traffik' (EXCLUSIVE)». Variety. Consulta: 30 June 2018.
# Torpil

Torpil (búlgar: фунийки с крем, rus: Трубочки с кремом i polonès: Rurki z kremem) és un producte de pastisseria de la cuina turca i dels Balcans fet a base d'una massa de milfulls, farcit amb una crema pastissera feta, generalment, de llet, farina comuna, mantega (o margarina), vainilla, sucre i ous.
La paraula torpil literalment vol dir torpede en l'idioma turc i segurament és donada a aquest dolç perquè la forma s'hi assembla. De vegades aquest brioix té la forma d'un con i també es diu Külah tatlısı, o dolç de con. (En l'idioma turc, "külah" és un con de neula per menjar el gelat).

## Vegeu també

* Galaktobúreko

## Referències

* ↑ http://www.izmirport.com.tr/?column&c=1849 Arxivat 2014-11-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.nefisyemektarifleri.com/kulah-tatlisi-torpil

## Enllaços externs

* Imatges de «torpil»
# Tour de Faso

El Tour de Faso (en francès Tour du Faso) és una competició ciclista per etapes que es disputa anualment a Burkina Faso. La primera edició es disputà el 1987. És una de les principals curses ciclistes d'Àfrica junt amb la Volta al Marroc.
Fins al 2008 l'organitzador fou l'Amaury Sport Organisation, la mateixa empresa que organitza el Tour de França. Des del 2009 la cursa passà a ser organitzada per l'estat burkinès.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1987 | Igor Luchinko | Oleg Vassiliev | Sayouba Zongo |
| 1988 | Mady Kaboré | Souleymane Belem | Sayouba Zongo |
| 1989 | Maxime Ouedraogo | Moussa Ouedraogo | Amadou Amani |
| 1990 | Aimé Zongo | Saïdou Rouamba | Maxime Ouedraogo |
| 1991 | Saïdou Rouamba | Bernard Wyina | Moussa Ouedraogo |
| 1992 | Philippe Lepeurien | Jean-Marie Tognini | Aimé Zongo |
| 1993 | Maurice Sawadogo | Ernest Zongo | Guendour Oumar |
| 1994 | Karim Yameogo | Maurice Sawadogo | Sylvain Tondé |
| 1995 | Ernest Zongo | ? | ? |
| 1996 | Guido Fulst | Michael Link | Sven Landwehrkamp |
| 1997 | Ernest Zongo | Jean-Baptiste Kouassi | Nourgo Bamba |
| 1998 | Jacques Castan | Kurt Van Landeghem | Patrick Chevalier |
| 1999 | Saïd Mosry Sald | Ondrej Slobodnik | Mohammed Kholafy |
| 2000 | Mychajlo Chalilov | Dimitri Pavi Degl'Innocenti | Karl Pauwels |
| 2001 | Joost Legtenberg | Abdelatif Saadoune | Maarten Tjallingii |
| 2002 | Abdelati Saadoune | Alexandre Lecocq | Hamado Pafadnam |
| 2003 | Maarten Tjallingii | Thierry David | Kay Kermer |
| 2004 | Sawadogo Abdul Wahab | Thierry David | Michle Lelievre |
| 2005 | Rabaki Jeremie Ouedraogo | Saïdou Rouamba | Karel Pattyn |
| 2006 | David Verdonck | Martinien Tega | Julien Gonnet |
| 2007 | Adil Jelloul | Sadrak Teguimaha | Mouhssine Lahsaini |
| 2008 | Guy Smet | Laurent Donnay | Sadrak Teguimaha |
| 2009 | Abdelati Saadoune | Mouhcine Lahsaini | Mohammed Said Elammoury |
| 2010 | Julien Schick | Rasmane Ouedraogo | Damien Leguay |
| 2011 | Hamidou Zibweiba | Martinien Tega | Rasmane Ouedraogo |
| 2012 | Rasmané Ouedraogo | Abdoul Aziz Nikiema | Leander Schreurs |
| 2013 | Abdoul Aziz Nikiema | Issiaka Cissé | Yannick Lontsi |
| 2014 | No disputat |
| 2015 | Mouhassine Lahsaini | Mohamed Er Rafai | Mathias Sorgho |
| 2016 | Harouna Ilboudo | Vincent Graczyk | Zemenfes Solomon |
| 2017 | Salah Eddine Mraouni | Simon Musie | Mathias Sorgho |
| 2018 | Mathias Sorgho | Sjors Handgraaf | Dieter Bouvry |
| 2019 | Dário António | Bruno Araújo | Jonas Döring |
| 2020 | suspès | suspès | suspès |
| 2021 | Daniel Bichlmann | Oussama Khafi | Souleymane Koné |
| 2022 | No disputat | No disputat | No disputat |
| 2023 | Paul Daumont | Rutger Wouters | Achraf Ed Doghmy |

## Referències

* ↑ «Tour du Faso 2009 : Le Burkina reprend l'organisation en main», 28-09-2009.
* ↑ Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Torpo

Torpo és una localitat de la província de Buskerud a la regió d'Østlandet, Noruega. L'1 de gener de 2017 tenia una població estimada de 401 habitants.
Està situada al sud del país, al nord-oest del fiord d'Oslo i prop de les muntanyes de Halling i Hardanger.

## Referències

* ↑ Información demográfica de la provincia de Buskerud Consultado el 26 de agosto de 2018.
# Ajuntament (Moià)

L'Ajuntament és una casa consistorial eclèctica de Moià protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Gran casal de planta quadrada amb façana principal a ponent. Coberta a quatre vents. L'edifici està estructurat en tres nivells, mantenint simetria respecte a l'eix marcat per la porta d'accés. Destaca la planta noble que presenta tres balcons amb balustrades emmarcats amb brancals i llindes de pedra amb motius geomètrics. El parament és de pedra, posteriorment emblanquinat. Al frontó triangular del balcó de la planta noble podem veure un escut nobiliari de la família Rocafort. A la clau de l'arc d'accés, anagrama amb les sigles de la mateixa família.
Actualment, l'edifici és seu de les consistorials.

## Història

Edifici de finals del segle xix, aixecat pel patrici D. Ramon de Rocafort. Ofert a la vila per l'hereu del sr. Torrents, D. Ignasi, comte de Jofré, l'any 1944.

## Referències

* 1 2 3 «Ajuntament». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 juny 2020].
# Vorontsovo (Krasnoiarsk)

* Per a altres significats, vegeu «Vorontsovo».
Vorontsovo (en rus: Воронцово) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 253 habitants. Pertany al districte de Dudinka.

## Referències

* ↑ «Территории Красноярского края». Arxivat de l'original el 2013-05-04. [Consulta: 25 abril 2013].
# Salts al Campionat del Món de natació de 2005

La competició de salts al Campionat del Món de natació de 2005 es realitzà al Centre Aquàtic d'Île Sainte-Hélène de la ciutat de Mont-real (Canadà).

## Proves

Es realitzen cinc proves, separades en competició masculina i competició femenina:
* trampolí 1 m
* trampolí 3 m
* plataforma 10 m
* trampolí sincronitzat 3 m
* plataforma sincronitzada 10 m

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 1 m. | Alexandre Despatie | 489.69 | Xu Xiang | 445.68 | Wang Feng | 445.56 |
| trampolí 3 m. | Alexandre Despatie | 813.60 (RM) | Troy Dumais | 752.76 | He Chong | 730.77 |
| plataforma 10 m. | Hu Jia | 698.01 | José Guerra | 691.14 | Gleb Galperin | 656.19 |
| trampolí 3 m. sincronitzat | R.P. de la Xina He Chong Wang Feng | 384.42 | Alemanya Tobias Schellenberg Andreas Wels | 364.59 | Estats Units Justin Dumais Troy Dumais | 360.27 |
| plataforma 10 m. sincronitzada | Rússia Dmitry Dobroskok Gleb Galperin | 392.88 | R.P. de la Xina Yang Jinghui Hu Jia | 374.79 | Regne Unit Peter Waterfield Leon Taylor | 367.95 |

### Categoria femenina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 1 m.} | Blythe Hartley (CAN) | 325.65 | Wu Minxia (CHN) | 299.70 | Heike Fischer (GER) | 299.46 |
| trampolí 3 m. | Guo Jingjing (CHN) | 645.54 | Wu Minxia (CHN) | 619.05 | Tania Cagnotto (ITA) | 591.27 |
| plataforma 10 m. | Laura Ann Wilkinson (USA) | 564.87 | Loudy Tourky (AUS) | 551.25 | Jia Tong (CHN) | 550.98 |
| trampolí 3 m. sincronitzat | R.P. de la XinaLi Ting Guo Jingjing | 349.80 | AlemanyaDitte Kotzian Conny Schmalfuss | 319.05 | UcraïnaOlena Fedorova Kristina Ishchenko | 308.82 |
| plataforma 10 m. sincronitzada | R.P. de la XinaJia Tong Yuan Peilin | >351.60 | AustràliaChantelle Newbery Loudy Tourky | 334.89 | CanadàMeaghan Benfeito Roseline Filion | 328.80 |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | R.P. de la Xina | 5 | 4 | 3 | 12 |
| 2 | Canadà | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 3 | Estats Units | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Rússia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 | Alemanya | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 6 | Austràlia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 7 | Cuba | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Ucraïna | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 10 | 10 | 10 | 30 |
# Elogi de l'Horitzó

Elogi de l'Horitzó és el nom d'una escultura de formigó situada a la ciutat de Gijón (Espanya), obra de l'escultor Eduardo Chillida. Es tracta d'una obra de grans proporcions erigida l'any 1990 i representa una fita a la carrera del seu creador.
Chillida, a partir d'un petit disseny va començar l'execució de l'obra, que arrencava amb una maqueta de porexpan de mida natural. Després es va realitzar el complex procés de l'encofrat del formigó i, un cop assecat, es va procedir a desencofrar. Llavors, l'Elogi es va sotmetre a una lenta i elaborada neteja, que va finalitzar amb l'obtenció del seu color definitiu, en el qual el mar i el temps van deixar la seva empremta.

## Referències

* ↑ Cuartas, Javier «La obra de Chillida 'El elogio del horizonte', inaugurada en Gijón» (en castellà). El País [Madrid], 10-06-1990. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Gijón celebra los 30 años del «Elogio del Horizonte», símbolo de la ciudad» (en castellà), 09-06-2020. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «Gijón celebra los 30 años del "Elogio" como símbolo de la ciudad» (en castellà). La Nueva España, 09-06-2020. [Consulta: 10 setembre 2023].

## Vegeu també

* Elogi de l'aigua

## Enllaços externs

* Elogi de l'Horitzó
# Tromsøya

Tromsøya (sami septentrional: Romssasuolu) és una petita illa situada entre la península Escandinava i l'illa Kvaløya, al municipi de Tromsø, comtat de Troms, Noruega. Conté el centre de la ciutat de Tromsø i diverses zones residencials. Els 22,8 quilòmetres quadrats l'illa té una població (2012) de 36.088 habitants, el que dona a la ciutat una densitat de població de 1.583 habitants per quilòmetre quadrat.
L'aeroprt de Tromsø es troba en el costat occidental de l'illa. El Llac Prestvannet està situat al centre de l'illa i el llac i l'àrea al voltant d'ella ara és una zona de reserva natural. L'illa està connectada a Tromsdalen al continent cap a l'est pel pont de Tromsø i el túnel de Tromsøysund i està connectat al llogaret de Kvaloysletta a l'illa Kvaløya l'oest pel pont Sandnessund.
La Universitat de Tromsø, l'Hospital Universitat del Nord de Noruega i el museu de Tromsø estan ubicats a la part oriental de l'illa.

## Referències

* ↑ Statistisk sentralbyrå. «Urban settlements. Population and area, by municipality.», 01-01-2012. Arxivat de l'original el 2012-11-13. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Télécom ParisTech

Fundada en 1878, Télécom ParisTech, també anomenada École nationale supérieure des télécommunications, és una Grande école d'enginyeria de França. Està situada a París, França: Campus Universitat París-Saclay.
Télécom ParisTech és un establiment públic d'ensenyament superior i recerca tècnica. L'Escola lliura :
* el diploma d'enginyer de Télécom ParisTech (Màster Ingénieur Télécom ParisTech)
* el diploma Màster recerca i de doctorat
* Mastère spécialisé
* MOOC.

## Famós professor

* Janet Pierrehumbert, professora de lingüística

## Referències

* ↑ (anglès)Members and associates Arxivat 2016-10-18 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)Institut Mines-Télécom Arxivat 2016-10-18 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Télécom ParisTech - Lloc web oficial
# Turó de l'Onyó

El Turó de l'Onyó és una muntanya de 739,8 metres d'altitud del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situat en el territori del poble de Bertí, en el sector oriental del terme de Sant Quirze Safaja. És el cim més alt del Serrat de l'Onyó, situat en el seu extrem nord-est, a llevant de la masia de l'Onyó. En el seu vessant meridional es troba el Collet de l'Ullar. És també al sud-oest de la masia del Soler de Bertí i dels Camps del Soler de Bertí. El Camí de l'Ullar hi fa la volta pels costats est i sud.
A llevant d'aquests camps s'estenen la Solella Gran i la Vinyota.

## Enllaços externs

* El Turó de l'Onyó en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torpedo (gènere)

Torpedo és un gènere de peixos cartilaginosos de l'ordre dels Torpediniformes, coneguts popularment com a tremoloses o vaques. Posseeixen òrgans capaços de produir fortes descarregues elèctriques que l'animal utilitza per a capturar les seves preses i defensar-se.

## Característiques

Aquest peix pot arribar a aconseguir una grandària de 70 cm. Té el cos apllanat, gairebé circular, amb una cua forta. El seu color és marró, variant la tonalitat segons l'espècimen. Pot tenir un xaspeat més o menys marcat. Posseeixen òrgans elèctrics situats en la part inferior, a ambdós costats del cos que es basen en cèl·lules musculars transformades. Es diu que poden generar corrents de fins a 220 volts i 1 amperi. El torpede usa aquests òrgans per a caçar i per a defensar-se.
Existeixen més de 30 espècies de peixos torpede i es poden trobar en tots els mars temperats i tropicals del món. Dos d'elles viuen en el Mediterrani, la vaca comuna (Torpedo torpedo), de la qual es diferencia per cinc taques blaves circulessis, vorejades de groc, en el dors, i la Torpedo nobiliana, que pot aconseguir els 180 cm i és de color uniforme marró fosc, verd fosc o blau fosc.

## Ecologia

En general, tots els peixos torpedes agraden de viure en fons fangós i arenós, podent trobar-se des de la superfície fins a gran profunditat.
És un peix d'activitat essencialment nocturna, romanent enterrat durant el dia en la sorra, de manera que només sobresurtin els ulls i els espiracles.
S'alimenta de crustacis, mol·luscs i petits peixos del fons, als quals captura després de deixar-los fora de combat mitjançant una descarrega elèctrica. Les seves preses són capturades de lluny i engolides senceres.
Són vivípar; després d'un període de gestació de 7 a 10 mesos neixen fins a 32 criatures d'uns 10 cm de llarg.
Alguna vegada hem presenciat com es defensa aquest animal després de ser assetjat. Després d'una insistent persecució el torpede va optar per regirar-se sobre si mateix i, mostrant el ventre al seu perseguidor, efectuar una sèrie de descarregues elèctriques intimidatòries.
En l'època dels romans ja es coneixien les propietats elèctriques dels torpedes i s'empraven per a tractar el reuma (vegeu Història de la fisioteràpia).

## Taxonomia

* Torpedo adenensis
* Torpedo alexandrinsis
* Torpedo andersoni
* Torpedo bauchotae
* Torpedo californica
* Torpedo fairchildi
* Torpedo formosa
* Torpedo fuscomaculata
* Torpedo mackayana
* Torpedo macneilli
* Torpedo marmorata
* Torpedo microdiscus
* Torpedo nobiliana
* Torpedo panthera
* Torpedo peruana
* Torpedo puelcha
* Torpedo semipelagica
* Torpedo sinuspersici
* Torpedo suessii
* Torpedo tokionis
* Torpedo torpedo
* Torpedo tremens

## Referències

* ↑ de Sostoa, Adolf, 1990. Peixos. Historia Natural dels Països Catalans, 11. Enciclopèdia Catalana, S. A.
Viccionari
# Torre dels Moros (Espot)

La Torre dels Moros, o, simplement, Torre d'Espot, és una torre medieval del poble d'Espot, dins del terme municipal del mateix nom, a la comarca del Pallars Sobirà.
És damunt del poble d'Espot, al seu sud-oest, al vessant obac del Pui de Linya, dessota i a llevant del Bosc de la Torre.
Malgrat que el domini de la vall d'Espot està àmpliament documentat des del 1066, la torre no és esmentada en cap document, possiblement pel fet que era una torre de guaita depenent d'un castell, possiblement el de Llort.
És una torre de planta circular, amb un diàmetre exterior de 7,3 metres. La part baixa està atalussada, arribat al diàmetre exterior de 8,7 metres. Assoleix els 13,5 metres d'alçada, i la porta, com en la major part de torres medievals, és a 5,5 metres de la base, encarada a llevant, i dos metres més amunt hi ha una obertura acabada en arc de mig punt, com la mateixa porta anteriorment esmentada. Al voltant de la torre, a més, s'obren fins a 9 espitlleres, algunes força grans. Es tracta, pel seu aparell i fàbrica, d'una construcció del segle xii o xiii.

## Referències

* ↑ «Torre dels Moros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Benito i Monclús, Pere; Bolòs i Masclans, Jordi; Busqueta i Riu, Joan-Josep. «Torre d'Espot». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.

## Enllaços externs

* La Torre dels Moros d'Espot en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Tönissteiner-Gios

L'equip Tönissteiner-Gios (codi UCI: TGI), conegut posteriorment com a Vosschemie-Tönissteiner, va ser un equip ciclista ucraïnès, de ciclisme en ruta que va competir professionalment entre 1996 i 1997.

## Principals resultats

* Volta a Egipte: Sergei Sinoukov (1997)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1996 | 53è | Igor Txukhliantsev (369è) |
| 1997 | - | - |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles 1 a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles 2 a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Tractat d'Andrússovo

El Tractat d'Andrússovo (en polonès Rozejm andruszowski, en rus Андрусовское перемирие, en ucraïnès Андрусівське перемир'я) va ser una treva de tretze anys i mig, firmada en 1667 entre el Gran Ducat de Moscou i la Confederació de Polònia i Lituània, que estaven en guerra des de 1654 als territoris de les actuals Ucraïna i Belarús. Va ser firmat el 30 de gener per Afanasi Ordin-Nasxokin per la part russa, i pels Voivodes de Txerníhiv, on es reconeix el control rus sobre el Marge esquerre d'Ucraïna (Livoberejna Ukraïna). El marge dret d'Ucraïna (Pravoberejna Ukraïna) i Belarús romanien sota control polonès. La ciutat de Kíev havia de romandre sota control rus sol fins al 1669, però Rússia va aconseguir manetenir-la amb la firma del Tractat de Pau Eterna amb Polònia en 1686. Es va establir que la regió del Sitx de Zaporójjia romandria sota un condomin rus-polonès. El tractat també va obligar ambdues parts a una defensa comuna contra l'Imperi Otomà. A Rússia, el Tractat d'Andrússovo va ser considerat un important pas per a la unificació de les tres nacions eslaves orientals, els ucraïnesos, belarussos i russos, en un mateix estat, l'Imperi Rus. A Ucraïna, el tractat es veia sovint com la partició de la nació ucraïnesa entre dos estats veïns més poderosos.

## Referències

* ↑ Orest Subtelny; Ukraine History; University of Toronto Press; 2000. ISBN 0-8020-8390-0. pàg. 146

## Bibliografia

* Orest Subtelny; Ukraine History; University of Toronto Press; 2000. ISBN 0-8020-8390-0.