OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Roger (Maçanet de Cabrenys)

Can Roger és una casa de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres situat a prop del centre del poble, cantoner. Consta de planta baixa i dos pisos, tot i que a sobre del pis superior se n'ha creat un altre en època contemporània. Aquest edifici ja estat restaurat recentment, fet que ha comportat el tancament de les obertures originals, que encara es poden veure tot i que tapiades, i l'obertura de noves que intenten imitar l'estil de les anteriors. Tot i això mantenim alguns elelements originals, com el paredat de pedra, i sobretot, les portes d'accés, ambdues carreuades.

## Referències

* ↑ «Can Roger». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Iermóixikha

Iermóixikha (en rus: Ермошиха) és un poble del krai de l'Altai, a Rússia, que el 2016 tenia 150 habitants. Pertany al districte de Lóktevski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Tulúnida

La dinastia tulúnida o dels tulúnides fou una nissaga que va regir Egipte del 868 al 968 com a governadors (emirs) del califat, tot i que en la pràctica amb un gran poder i de fet de manera hereditària. Els emirs foren:
* Àhmad ibn Tulun 868-884
* Khumàrawayh ibn Àhmad ibn Tulun 884-896
* Abu-l-Assàkir Jayx ibn Khumàrawayh 896
* Harun ibn Khumàrawayh 896-904
* Xayban Àhmad ibn Tulun 904-905

## Història

El visir abbàssida Bayakbak (mort el 868), d'origen turc, que dirigia els afers administratius a Samarra, va enviar com a governador fiscal de la província d'Egipte a Ahmad ibn Tulun, també d'origen turc. Després va estendre la seva jurisdicció a Cirenaica i Barka i finalment va esdevenir governador polític. El seu govern que va durar fins al 1884, va ser reeixit i va deixar al seu fill Khumàrawayh unes finances sanejades i un exèrcit experimentat. El nou governador va liquidar aviat el tresor patern, i va provocar lluites faccionals internes; fou assassinat el 896 i el seu fill Jayx fou deposat pels generals que van portar al poder a Harun, germà de Khumàrawayh. El nou emir va governar fins al seu assassinat el 904 i el va succeir el seu germà Xayban però una invasió abbàssida dirigida per Muhammad ibn Sulayman per mar (des de Tartus) va liquidar el govern de Xayban i va restablir el control califal.
El tulúnides van iniciar un camí cap a l'autonomia, moderat i lent però perceptible en diverses decisions. També intentaren controlar Síria i l'Awasim. Van fer dues campanyes a la frontera romana d'Orient el 878 i 882 en què es va assegurar la lleialtat dels principals governadors, però la fortalesa principal, Tars, va quedar fora de la seva influència. El 883 va intentar controlar la Meca i Medina però la campanya va fracassar. Khumàrawayh va fer front a la invasió de Síria per Talha al-Muwàffaq i la traïció d'Ahmad ibn Muhammad al-Wasiti que havia estat un dels propers d'Ahamd ibn Tulun; algunes victòries polítiques i militars això no obstant, li van assegurar el control de Síria i l'Al-Jazira, i finalment de Tars abans del 890. El tractat de 886 amb al-Muawaffak va reconèixer als tulúnides com governants d'Egipte i les províncies síries per un període de trenta anys; un altre tractat amb el califa al-Mutadid, signat el 892, va confirmar l'acord anterior.

## Referències

* "Tulunid dynasty", The New Encyclopedia Britannica (2005). ISBN 978-1593392369
* Llista de governantsArxivat 2012-06-24 a Wayback Machine.
# Ramon Andreu i Bella

Ramon Andreu i Bella (Barberà de la Conca, 16 de maig de 1862 - Tarragona, 5 de desembre de 1927), fou professor d'Esperanto i de Taquigrafia. Era hereu d'un dels propietaris rurals més importants de la Conca de Barberà. Per desavinences familiars marxà a Madrid a treballar.
Cursà la carrera de Lletres i probablement la d'Enginyer. Instal·lat a Madrid, treballà a l'Ajuntament i a l'Ateneo de Madrid. En aquesta institució, l'any 1899, dirigí el primer curs d'Esperanto i publicà un Diccionario Esperanto-Español. En el curs d'Esperanto va tenir com alumne el militar i sismòleg Vicente Inglada Ors qui més endavant, a Barcelona, fou un dels esperantistes més importants
Publicà l'any 1900, a la "Revista de Estenografia y Fonética" (Madrid), una gramàtica abreujada d'esperanto. Fou també autor d'un Diccionari Esperanto-Español. El mateix any publicà Curso de la lengua internacional Esperanto i una Gramática y vocabulario Esperanto-castellano-catalán.
L'any 1903, a Madrid tretze persones s'inscriviren al “Movimiento Esperantista Internacional”, entre els quals els professors Ramon Andreu i Joaquín de Arce y Bodega.
Paral·lelament al seu interès per l'Esperanto, Ramon Andreu s'especialitzà també en la taquigrafia i el seu millorament. Sobre aquesta matèria inventà i publicà mètodes novedosos i publicà a la “Revista de Estenografía y Fonética” (Madrid).

## Publicacions

* Taquigrafía moderna: nuevo sistema taquigráfico / por Ramón Andreu, profesor del Ateneo de Madrid- Madrid: Imprenta y Tipografía de los Huérfanos, 1895.
* Curso de lengua internacional Esperanto (Kurso de la lingvo internacia Esperanto), Madrid, 1901.
* Gramática y vocabulario Esperanto-castellano-catalán (Gramatiko kaj vortaro Esperanto-kataluna), Madrid, 1901.
* Diccionario taquigráfico: contiene 25000 palabras según el sistema llamado fonoquigrafía, Madrid : Lit. de A. Conejo, 1909.
* ¿Cual es peor sistema de Taquigrafia Española?, Madrid, 1913.
* Taquigrafía catalana: fonokideografía: sistema adaptado a varios idiomas, Madrid: Imprenta Costanilla de los Angeles, 1917.
* Taquigrafía castellana catalana y francesa : fonokideografía : numeración y tipografía taquigráfica, Madrid: Impt. de P. Madueño, 1918.
* Taquigrafía ecléctica rapidísima: según el sistema llamado fonokigrafía, Madrid: Impt. de G. Hernández y Galo Sáez, 1923.

## Referències

* ↑ "Cal Guineu" de Barberà (Plaza, 1990, p. 129).
* ↑ Informació oral de la familia.
* 1 2 Marco Botella, A.: "Esperanto en Katalunio". 1a eldono. BEC. 2005, p. 10.
* ↑ Sanz, 1993, pp. 3-4; Poblet, 2014, p. 14
* ↑ Sanz, 1993, p. 4.

## Bibliografia

* Plaza Arqué, Carme: Història de Barberà a través dels noms, Tarragona, Excma. Diputació de Tarragona, 1990, p. 129.
* Sanz Bueno, Lupe: Historia del Esperanto en Madrid, Madrid: Esperanto-Liceo, 1993.
* Poblet Feijoo, Francesc: Els inicis del moviment esperantista a Catalunya, Tarragona: Kea: Limaco, coop., 2014.
# Žakarovce

Žakarovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1368.
# Centre de Control del Trànsit Aeri de Tòquio

El Centre de Control del Trànsit Aeri de Tòquio (東京航空交通管制部, Tōkyō Kōkūkōtsūkanseibu) és un centre de control del trànsit aeri situat a Namiki àrea de Tokorozawa, Prefectura de Saitama, Japó, al nord de Tòquio.
El centre controla l'espai aeri a les regions de Kantō, Tōhoku, Chubu, Hokuriku i una part de la de Kansai.

## Incidents

El dimecres 31 de gener del 2001, dos avions de passatgers de Japan Airlines van estar a punt de col·lidir en ple vol. Els dos avions implicats, el vol 958 de Japan Airlines, que era un Douglas DC-10, va descendir segons les instruccions del TCAS. Un empleat del centre va comunicar al vol 907 de Japan Airlines, un Boeing 747-400, que descendís mentre el seu TCAS deia als pilots que ascendissin.

## Referències

* ↑ REPORT OF THE TWENTY-SIXTH MEETING OF THE RVSM IMPLEMENTATION TASK FORCE (RVSM/TF/26) Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine.," Organització d'Aviació Civil Internacional Oficina Àsia-Pacífic
* ↑ «情報区(FIR)及び管制部管轄空域 (Unitat de control de l'espai aeri i de jurisdicció de districte)» (en japonès). Ministeri de Territori, Infraestructura, Transport i Turisme del Japó. Oficina d'Aviació Civil.. Arxivat de l'original el 16 de març 2013. [Consulta: 21 abril 2013].
* ↑ «Accident Investigation to a Near Mid-Air Collision» (en anglès). Australian Society of Air Safety Investigators, 2005. Arxivat de l'original el 10 de desembre 2015. [Consulta: 21 abril 2013].
# BBC News at Six

BBC News at Six és l'informatiu de la tarda de la BBC One, primera cadena de la televisió pública britànica. És emès de 6 a 7 de la tarda de dilluns a divendres. El presenten Fiona Bruce, George Alagiah, Sophie Raworth, Clive Myrie i Reeta Chakrabarti.
Consta de trenta minuts d'informació nacional i internacional junt amb informació esportiva i metereològica. A dos quarts de set s'emeten els informatius regionals a cada territori del Regne Unit. Tres minuts abans de les set es fa una actualització de titulars que dona pas al prime time.
# Cantó de Vibraye

El cantó de Vibraye és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de Mamers. Té sis municipis i el cap es Vibraye.

## Municipis

* Berfay
* Dollon
* Lavaré
* Semur-en-Vallon
* Valennes
* Vibraye

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Alexandre Bouguereau | radical |
| 1958-1976 | André Leguay | RI |
| 1976-1982 | Pierre Hervé | Divers gauche |
| 1982-2008 | Marie-Solange d'Harcourt | Divers droite |
| 2008- | Jacky Breton | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.779 | 5.676 | 5.487 | 5.573 | 5.616 | 5.701 | 6.098 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ilkinéievo

Ilkinéievo (en rus: Илькинеево) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 327 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Toshihiro Hattori

Toshihiro Hattori (Prefectura de Shizuoka, Japó, 23 de setembre de 1973) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Toshihiro Hattori va disputar 44 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Corpus de Sang (Antoni Estruch)

Corpus de Sang o Els segadors és una obra del sabadellenc Antoni Estruch, pintada a l'oli sobre tela el 1907. Mostra una escena de gènere historicista inspirada en la Guerra dels segadors de meitat del segle xvii, obra avui conservada al Museu d'Art de Sabadell.
La obra fou realitzada en una època de desconcert, quan l'artista havia perdut el suport del seu mecenes, Francesc Ponsà. En aquesta època també va pintar «L'onze de setembre del 1714» (1909) que, juntament amb Els Segadors, van ser les obres que més fama van obtenir.

## Referències

* ↑ «"Corpus de Sang", d'Antoni Estruch». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. [Consulta: 8 maig 2017].
* ↑ Alcoberro, Agustí «L'artista: Antoni Estruch i Bros». Sapiens.cat. Arxivat de l'original el 2014-12-15 [Consulta: 8 maig 2017].
* ↑ «Els segadors, Antoni Estruch (1907) · Visitmuseum · Catalonia museums». [Consulta: 8 maig 2017].

## Enllaços externs

* Gigafoto del Corpus de Sang Arxivat 2020-09-19 a Wayback Machine.
* Lloc web del Museu d'Art de Sabadell
# Ramon Amat i Comellas

Ramon Amat i Comellas (Badalona, 1857-1917) va ser un polític i fabricant d'aiguardents i anisats català. Alcalde de Badalona entre el 25 d'octubre de 1899 i l'1 de gener de 1902, un dels representants del caciquisme local a l'ombra del màxim representat a Badalona, Joaquim Palay i Jaurés.
Va ser militant del Partit Liberal Conservador. Participant en les eleccions municipals d'octubre de 1899 amb la candidatura conservadora liberal anomenada Lliga Popular, que resultà guanyadora a la ciutat. Si bé aquesta candidatura girava entorn de Joaquim Palay, aquest va ser inhabilitat per la política per impugnació del Ministeri de Governació, perquè el 1875 Palay s'havia declarat estranger —de fet, era nascut a l'Uruguai— per no haver de complir amb el servei militar. Això va situar a l'alcaldia a Amat fins a l'any 1902.

## Referències

* 1 2 3 Abras Pou, 1998, p. 80.
* ↑ Villarroya i Font, 1999, p. 121.
* ↑ Villarroya i Font, 1999, p. 120.

## Bibliografia

* Abras Pou, Margarida. Els cementiris de Badalona. Badalona: Ajuntament de Badalona, 1998.
* Villarroya i Font, Joan (dir.); AA.DD. Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999. ISBN 84-88758-03-0.
# Žakanje

Žakanje és un municipi al comtat de Karlovac (Croàcia).
Dins el municipi hi ha les següents poblacions:
Breznik Žakanjski, Brihovo, Bubnjarci, Bubnjarački Brod, Donji Bukovac Žakanjski, Ertić, Gornji Bukovac Žakanjski, Jadrići, Jugovac, Jurovo, Jurovski Brod, Kohanjac, Mala Paka, Mišinci, Mošanci, Pravutina, Sela Žakanjska, Sračak, Stankovci, Velika Paka, Zaluka Lipnička, Žakanje
# Barraca de cucurrull

La barraca de cucurrull o de porcs és una construcció formada per una coberta de pedra la planta del qual pot ser circular, quadrada o rectangular. La coberta és en falsa cúpula i empra el recurs de les petxines per passar de planta quadrada a rectangular a la cúpula. A sobre s'hi posa una capa de call vermell.

## Referències

* ↑ La pedra en sec. Materials, eines i tècniques tradicionals a les illes mediterrànies (en català i anglès). Palma: Consell Insular de Mallorca FODESMA, 2001. Arxivat 2020-01-15 a Wayback Machine.
# Cantó de Reichshoffen

El cantó de Reichshoffen és un cantó francès del departament del Baix Rin, situat al districte de Haguenau-Wissembourg. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Biblisheim
* Bitschhoffen
* Dambach
* Dieffenbach-lès-Wœrth
* Durrenbach
* Engwiller
* Eschbach
* Forstheim
* Frœschwiller
* Gœrsdorf
* Gumbrechtshoffen
* Gundershoffen
* Gunstett
* Hegeney
* Kindwiller
* Kutzenhausen
* Lampertsloch
* Langensoultzbach
* Laubach
* Lembach
* Lobsann
* Merkwiller-Pechelbronn
* Mertzwiller
* Mietesheim
* Morsbronn-les-Bains
* Niederbronn-les-Bains
* Niedermodern
* Niedersteinbach
* Oberbronn
* Oberdorf-Spachbach
* Obersteinbach
* Offwiller
* Preuschdorf
* Reichshoffen
* Rothbach
* Uhrwiller
* Uttenhoffen
* Val de Moder
* Walbourg
* Windstein
* Wingen
* Wœrth
* Zinswiller

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-185 du 18 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département du Bas-Rhin
# Ilkka Kanerva

Ilkka Armas Mikael Kanerva (Lokalahti, ara part d'Uusikaupunki, 28 de gener de 1948 – 14 d'abril de 2022) fou un polític finlandès, que exercí de Ministre d'Afers Exteriors entre 2007 i 2008.

## Referències

* ↑ «Ministry for Foreign Affairs of Finland – Ministers of Foreign Affairs». Valtioneuvosto.fi. Arxivat de l'original el 16 juliol 2011. [Consulta: 30 gener 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina d'Ilkka Kanerva al lloc del Parlament Finlandès
* Pàgina d'Ilkka Kanerva Arxivat 2008-10-20 a Wayback Machine.
# Corpus de Valls

El Corpus de Valls és una de les celebracions més importants de Valls. La celebració del Corpus Christi a Valls té lloc des de l'any 1319, essent una de les primeres poblacions de Catalunya i de les terres hispàniques que la celebraren, i la primera de les comarques del Camp de Tarragona. Actualment hi participen, a més dels feligresos i de la custòdia, els gegantons i els gegants de la Ciutat de Valls, que l'obren, acompanyats d'un grup de grallers i timbalers, i també hi pren part l'Àliga, que realitza el seu ball en honor de l'Eucaristia a la plaça del Pati, al so de la música d'una cobla de ministrers. La processó surt de l'església arxiprestal de Sant Joan Baptista i acaba a l'església del Lledó.
L'any 2013 el Corpus a Valls va recuperar el toc manual de les campanes des de l'església de Sant Antoni.

## Referències

* ↑ Festivitat i Processó de Corpus de Valls (Valls), Corpus Arxivat 2016-11-07 a Wayback Machine. a gencat.cat
* ↑ Torna el Corpus més històric de la demarcació de Tarragona, web de l'Ajuntament de Valls
* ↑ Processó de Corpus a circdelacultura.com

## Enllaços externs

* Processó de Corpus a Valls 2011 a Youtube
# Abdi İpekçi Arena

L'Abdi İpekçi Arena era un pavelló esportiu localitzat a Istanbul, Turquia, situat al barri de Zeytinburnu, just a fora de les muralles de la ciutat antiga. S'anomenava així en honor del periodista Abdi İpekçi. Tenia una capacitat de 12.500 persones. Els equips de bàsquet Galatasaray i Fenerbahçe, de la lliga turca de bàsquet, hi disputaven els seus partits.
El 2004 va ser anfitrió del Festival de la Cançó d'Eurovisió.

## Referències

* ↑ Worldstadiums.com basketball capacity. Arxivat 2016-09-23 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Turkey2010.FIBA.com - Abdi Ipekci Arena. Arxivat 2013-06-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Zeuthen

Zeuthen és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Es troba a la perifèria sud-est de Berlín, i limita amb Eichwalde al nord. amb Schulzendorf i Schönefeld a l'oest, Wildau al sud, Königs Wusterhausen al sud-oest i Berlín-Schmöckwitz al nord-est.
En aquesta ciutat i morí la ballarina i coreògrafa Ruth Berghaus (1927-1996).

## Evolució demogràfica

* Evolució demogràfica en els límits de 2020
* Evolució actual i les previsions demogràfiques
| Any | Població |
| 1875 | 372 |
| 1890 | 590 |
| 1910 | 1 553 |
| 1925 | 2 620 |
| 1933 | 5 249 |
| 1939 | 8 358 |
| 1946 | 8 730 |
| 1950 | 9 624 |
| 1964 | 9 078 |
| 1971 | 9 121 |
| 1981 | 8 610 |
| 1985 | 8 236 |
| 1989 | 7 979 |
| Any | Població |
| 1990 | 7 860 |
| 1991 | 7 738 |
| 1992 | 7 696 |
| 1993 | 7 652 |
| 1994 | 7 794 |
| 1995 | 7 923 |
| 1996 | 8 056 |
| 1997 | 8 171 |
| 1998 | 8 665 |
| 1999 | 9 005 |
| Any | Població |
| 2000 | 9 375 |
| 2001 | 9 646 |
| 2002 | 9 831 |
| 2003 | 9 959 |
| 2004 | 10 094 |
| 2005 | 10 219 |
| 2006 | 10 377 |
| 2007 | 10 344 |
| 2008 | 10 272 |
| 2009 | 10 290 |
| Any | Població |
| 2010 | 10 400 |
| 2011 | 10 574 |
| 2012 | 10 693 |
| 2013 | 10 811 |
| 2014 | 10 993 |
| 2015 | 11 106 |
| 2016 | 11 270 |
| 2017 | 11 297 |
| 2018 | 11 381 |
| 2019 | 11 427 |
| Any | Població |
| 2020 | 11 355 |

## Referències

* ↑ Les fonts de dades es poden trobar en els Wikimedia Commons Population Projection Brandenburg at Wikimedia Commons
# Catalunya-Àngel Mir

El Catalunya-Àngel Mir, conegut posteriorment com a Massi (codi UCI: MAS), va ser un equip ciclista professional català que va competir entre 2005 i 2006. Tenia categoria continental i estava patrocinat per la Generalitat de Catalunya i per les empreses Portes Àngel Mir, primer, i Bicicletes Massi, el segon any.
La principal victòria que va aconseguir va ser la Volta a l'Alentejo, per part de Xavier Tondo.
L'equip tenia la seu a Palafrugell.

## Principals ciclistes

* Mikel Gaztañaga
* Antoni Miguel Parra
* Xavier Tondo
* Carles Torrent

## Classificacions UCI

La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.

### UCI Europa Tour

| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 50è | Xavier Tondo (56è) |
| 2006 | 88è | Alberto Rodríguez (230è) |

### UCI Amèrica Tour

| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2006 | 16è | Javier González (230è) |

## Referències

* ↑ «L'Àngel Mir-Palafrugell paga la fiança necessària per estar en el pilot professional». ciclisme.cat, 14-01-2005 [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ «Es presenta l'equip Massi amb un calendari de més de 70 dies». ciclisme.cat, 27-02-2006 [Consulta: 13 desembre 2014]. Arxivat 13 de desembre 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-12-13. [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ «Història del Club Ciclista Palafrugell». clubciclistapalafrugell.cat. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2014. [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilla 1 a firstcycling.com Arxivat 2014-12-13 a Wayback Machine.
* Plantilla 2 a firstcycling.com Arxivat 2014-12-13 a Wayback Machine.
# Barraca de l'Almadrava

La Barraca de l'Almadrava és una construcció popular del municipi de Roses (Alt Empordà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Situada a l'est del nucli urbà de la població de Roses, a la platja de l'Almadrava o Canyelles Grosses, a primera línia de mar.
Edifici de planta rectangular, d'uns vint metres de longitud per uns cinc d'amplada, format per una sola crugia, amb la teulada a una vessant i el pendent de caiguda damunt la façana principal. Les obertures són rectangulars, tant la porta com les finestres. S'observa una porta tapiada a l'extrem oest, que estava alineada amb l'escala que pujava des de la platja. A les finestres originals, d'obertura quadrada i amb l'ampit motllurat es van afegir, modernament, tres obertures en forma d'ull de bou. Davant de la barraca hi havia una terrassa de la que no se'n conserva cap vestigi.

## Història

Les barraques de pescadors eren refugis comunals destinats als pescadors quan les condicions climatològiques eren adverses. Al seu interior es trobaven estris de cuina, llars de foc i tot l'imprescindible per resguardar-se. A Roses es documenten diferents barraques a la platges de Jóncols, Montjoi, Pelosa, Canyelles Grosses i Canyelles Petites.
El topònim de barraca fa referència a l'ormeig o sistema de pesca, de grans dimensions, destinat principalment a capturar vols de peixos migradors com tonyines o bonítols. Aquest sistema consistia a encerclar una part del mar per tancar els peixos mitjançant una malla, que després es llevava a través de ganxos i fitores.
Es conserven fotografies de l'element datades a finals del segle xix i principis del segle XX a l'Arxiu Municipal de Roses. Com anècdota cal esmentar que durant la Guerra Civil, la barraca va ser ocupada per les tropes Republicanes. Al final dels anys 40 va ser comprada per un francès.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Barraca de l'Almadrava». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Cantó de Zicavo

El cantó de Zicavo és una antiga divisió administrativa francesa situada al departament de la Còrsega del Sud, a la regió de Còrsega. Va desaparèixer el 2015.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.937 | 2.088 | 1.732 | 1.412 | 1.106 | 1.142 |

## Administració

Llista de consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2006 | Marcel Francisci | UMP | |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Ciamannacce | 134 | 20134 | 2A089 |
| Corrano | 71 | 20168 | 2A094 |
| Cozzano | 242 | 20148 | 2A099 |
| Guitera-les-Bains | 97 | 20153 | 2A133 |
| Palneca | 156 | 20134 | 2A200 |
| Sampolo | 52 | 20134 | 2A268 |
| Tasso | 97 | 20134 | 2A322 |
| Zévaco | 56 | 20173 | 2A358 |
| Zicavo | 237 | 20132 | 2A359 |

## Enllaços externs

* pla del cantó de Zicavo a Mapquest