OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lucy Morton

Lucy Morton (Knutsford, 23 de febrer de 1898 - Blackpool Victoria Hospital, 26 d'agost de 1980), coneguda posteriorment pel seu nom de casada Lucy Heaton, va ser una nedadora anglesa que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va guanyar la medalla d'or en la competició dels 200 metres braça del programa de natació. Amb aquesta victòria es va convertir en la primera dona britànica en guanyar una prova individual de natació als Jocs Olímpics.
En finalitzar els Jocs es va retirar de la natació competitiva i es va casar amb Harry Heaton el 1927. El 1988 va ingressar, a títol pòstum, a l'International Swimming Hall of Fame com a "Honor Pioneer Swimmer".

## Referències

* 1 2 «Lucy MORTON - Olympic Swimming | Great Britain» (en anglès), 14-06-2016. [Consulta: 2 juliol 2020].
* 1 2 Win Hayes, "Morton, Lucy (1898–1980)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press (October 2007). Consulta 25 maig 2015.
* ↑ International Swimming Hall of Fame, Honourees, Lucy Morton (GBR) Arxivat 2017-02-24 a Wayback Machine.. Consulta 25 maig 2015.
# Luis Moreno y Gil de Borja

Luis Moreno y Gil de Borja (Madrid, 29 de setembre de 1855 - Madrid, 15 d'octubre de 1917) fou un aristòcrata i polític espanyol, primer marquès de Borja i diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Treballà com a Intendent de la Reial Casa y Patrimoni i a la mort d'Alfons XII, de qui en fou amic personal, fou encarregat per la regent Maria Cristina d'Habsburg de la reestructuració del Museu de l'Armeria del Palau Reial de Madrid. Fou elegit diputat del Partit Liberal Conservador pel districte de Figueres a les eleccions generals espanyoles de 1884. El seu fill Luis Moreno-Abella Gil de Borja fou un dels pioners de l'aviació a espanya.

## Referències

* ↑ «Luis Moreno y Gil de Borja» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 15 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Luis Moreno y Gil de Borja a geneall.net
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Madrid Històrico
# Luis Montiel Balanzat

Luis Montiel Balanzat (Madrid, 11 de setembre de 1884 - 16 de juliol de 1976) polític, periodista i empresari espanyol, d'origen gallec. Rebesnet del Mariscal Ignasi Balanzat d'Orvay i Briones.

## Biografia

Als vint-i-un anys va concloure la carrera d'enginyer de Camins i en 1910 va començar a invertir al món de les arts gràfiques en adquirir una fàbrica de cartró. Interessat per la política, es vinculà al sector Ciervista del Partit Conservador, amb el qual fou elegit diputat pel districte de Morella a les eleccions generals espanyoles de 1918, 1919, 1920 i 1923 i fou nomenat Director General de Duanes.
Durant la dictadura de Primo de Rivera abandonà la política i es dedicà a les arts gràfiques, editant la revista Estampa (1928-1938) i el diari Ahora, que va començar a publicar a la fi de 1930. Va contractar com a director a Manuel Chaves Nogales.
El periòdic Ahora (1930-1936), es va convertir per la seva excel·lent qualitat tècnica, bona informació, reportatges àgils i els millors col·laboradors del moment (Unamuno, Baroja, Maeztu, Valle Inclán, Madariaga, etc.) en un dels millors de l'èépoca republicana.
Durant la Segona República Espanyola va donar suport a personalitats com Manuel Azaña, Niceto Alcalá Zamora, Indalecio Prieto, Alejandro Lerroux, José María Gil Robles, Diego Martinez Barrio, més que no a partits específics. Quan esclatà la guerra civil espanyola es va exiliar a Buenos Aires, d'on no va tornar fins al 1964. El 1967 va adquirir la revista Semana i creà el diari As, i en 1971, el setmanari As-Color. La família Montiel va continuar amb aquests mitjans fins a 1996, data en què van ser venuts a PRISA.
El seu fill Luis Montiel-Balanzat y Rodríguez de la Encina es va casar amb María Teresa Allendesalazar, filla del comte de Montefuerte i de la marquesa de Santa Cristina, Gran d'Espanya.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.382. ISBN 9788495484802.
* ↑ José Estenam. El Madrid de la República. Madrid: Sílex, 2000.
* ↑ ABC 17-07-1976
# Jacob Levy Moreno

Jacob Levy Moreno va ser un psicòleg i sociòleg nascut a Romania. Va residir a Viena, ciutat en la qual va exercir la psiquiatria, fins que el 1925 va viatjar vers els Estats Units d'Amèrica. Va ser l'inventor de la sociometria (o test sociomètric) i del psicodrama, tècniques en les quals va aprofitar l'experiència acumulada com a responsable d'un camp de refugiats durant la Primera Guerra Mundial.

## Obres

* Qui sobreviurà?.
* Psicoteràpia de grup i psicodrama.

## Fonts

* Equipo de Redacción PAL. Diccionario de Psicología. Barcelona: Orbis, 1986, p. 200/201. ISBN 8476343302.
# Toualet

Toualet (àrab توالت) és una comuna rural de la província de Settat de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.976 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ravenna (desambiguació)

«Ravenna» té aquests significats:
* Toponímia:
** Ravenna, ciutat d'Itàlia a l'Emília-Romanya, província de Ravenna
** Ravenna (Kentucky)
** Ravenna (Ohio)
** Ravenna (Nebraska)
** Ravenna (Texas)
** Ravena, vila del Comtat d'Albany a l'Estat de Nova York als Estats Units d'Amèrica
** Arquebisbat de Ravenna, jurisdicció eclesiàstica d'Itàlia amb seu a la ciutat de Ravenna
** Exarcat de Ravenna, territori al centre de la península Itàlica que formava part de l'Imperi Romà d'Orient existent entre finals del segle vi i mitjans del segle VIII
** Província de Ravenna, part de la regió d'Emília-Romanya dins Itàlia. Plana oficial (italià)
* Miscel·lània:
** 3a divisió d'infanteria de muntanya Ravenna, divisió del Regio Esercito italià, operativa durant la Segona Guerra Mundial
** Batalla de Ravenna (1512), batalla lliurada el 1512 entre les tropes franceses i ferrareses contra l'exèrcit de la Santa Lliga format per tropes de la corona d'Aragó i papals
# Edwin Ifeanyi

Edwin Ifeanyi (Camerun, 28 d'abril de 1972) és un futbolista camerunès que el 1994 disputà dos 2 partits amb la selecció del Camerun.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Great Falls (Montana)

Great Falls és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 56.690 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Great Falls tenia 56.690 habitants, 23.834 habitatges, i 14.848 famílies. La densitat de població era de 1.123 habitants per km².
Dels 23.834 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 37,7% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.436 $ i la renda mediana per família de 40.107 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.353 $ mentre que les dones 20.859 $. La renda per capita de la població era de 18.059 $. Aproximadament l'11,1% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Great Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Great Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Great Meadows-Vienna

Great Meadows-Vienna és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 1.264 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Great Meadows-Vienna tenia 1.264 habitants, 403 habitatges, i 334 famílies. La densitat de població era de 115,6 habitants/km².
Dels 403 habitatges en un 48,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,5% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 17,1% no eren unitats familiars. En el 12,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,1% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 6,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.000 $ i la renda mediana per família de 71.600 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.729 $ mentre que les dones 33.229 $. La renda per capita de la població era de 27.688 $. Cap de les famílies i l'1,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Great Meadows-Vienna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Great Meadows-Vienna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gustav Andreas Tammann

Gustav Andreas Tammann (Göttingen, 24 de juliol de 1932 - Basilea, 6 de gener de 2019) va ser un astrònom i acadèmic alemany. Va ser director de l'Institut Astronòmic de la Universitat de Basilea, Suïssa, membre de l'Agència Espacial Europea del Telescopi Espacial Equip Aconsellable, i Membre de Consell de l'Observatori Del sud europeu. Seu investigar els interessos inclouen supernovae i l'extragalàctic escala de distància. També va ser director de la Comissió d'Unió Astronòmica Internacional en Galàxies. Era net del físic i químic Gustav Tammann.

## Reconeixements

El 2000 va rebre la Medalla Albert Einstein que es dona per "descobriments científics excepcionals, feines, o les publicacions relacionades amb Albert Einstein" i el Premi Tomalla pels seus esforços en el mesurament de la taxa d'expansió de l'univers i sobretot pel seu treball pioner utilitzant supernoves com a espelmes estàndards. El 2005 va rebre la Medalla Karl Schwarzschild.
L'asteroide 18872 Tammann porta el seu nom.

## Referències

* ↑ «Albert Einstein Medal». [Consulta: 27 octubre 2010].
* ↑ «The Tomalla Foundation». [Consulta: 27 octubre 2010].
* ↑ «Main-belt Asteroid: 18872 Tammann (1999 VR20)». [Consulta: 27 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Gustav A. Tammann
# Gustav Barth

Gustav Barth (Viena, 2 de setembre de 1818 - Frankfurt del Main, 11 de maig de 1897) va ser un compositor, pianista i director de cor austríac.

## Biografia

Gustav Barth va venir com a fill de k. k. El cantant d'orquestra de la cort Joseph Barth, que treballava per al príncep Schwarzenberg, va arribar al món. Ben aviat va gaudir d'una completa educació musical. Als 5 anys ja tocava peces de piano senzilles. Va estudiar a l'institut i, al mateix temps, va donar conferències sobre la interpretació de l'orgue i el baix continu amb Anna Drechsler. Autodidacta, va començar a compondre cançons i danses. Més tard va prendre lliçons d'Adalbert Gyrowetz i Ignaz von Seyfried, inclòs en harmonia. Després va estudiar filosofia durant dos semestres a Praga, després dret a Viena i va passar a la medicina després d'un any.
Des del 1835 Barth es va dedicar completament a la música. El 1838 va conèixer la famosa cantant d'òpera de la cort Anna Maria Wilhelmine van Hasselt-Barth la va conèixer i es va casar el 1840. No obstant això, es va divorciar pocs anys després. La filla Johanna van Hasselt-Barth (1841–1918) va sorgir d'aquest matrimoni i es va convertir posteriorment en una coneguda cantant d’òpera. Del 1843 al 1854 Barth va dirigir l'Associació de Cant masculí de Viena, que aviat va assolir un nivell notable sota el seu lideratge. També va ser un important compositor de cançons del seu temps. Entre les seves obres ben conegudes destaquen el cicle Waldklänge, l'ambientació de Johann Nepomuk Vogls Ade, du grüner Tannenwald i peces vocals polifòniques masculines com Mein Herz ist im Hochland (Robert Burns). Des de finals de la dècada de 1850 va ser el concertista de la cort de Nassau a Wiesbaden.
Després de la seva jubilació es va establir a Frankfurt del Main.
El crític de música contemporània Eduard Hanslick va elogiar el fet que Barth, especialment en les cançons d'amor, "retornés [els] sentiments d'una manera càlida i elegant, molt allunyada d'aquest trivial sentimentalisme que avui en dia tant li agrada fingir ser profunditat emocional".

## Notes

* 1 2 3 Constantin von Wurzbach: Barth, Thaddäus Joseph Franz Gustav. In: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 1. Theil. Universitäts-Buchdruckerei L. C. Zamarski (vormals J. P. Sollinger), Wien 1856, S. 165 (Digitalisat).
* ↑ Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens: Großes Sängerlexikon. Saur, München 2003, ISBN 3-598-11598-9, Bd. 3, S. 1984.
* ↑ Felix Czeike: Historisches Lexikon Wien. Band 1: A–Da. Kremayr & Scheriau, Wien 1992, ISBN 3-218-00543-4, S. 263.

## Bibliografia

* Barth, Gustav. A: lèxic biogràfic austríac 1815–1950 (ÖBL). Volum 1, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Viena 1957, p. 51.
* Constantin von Wurzbach: Barth, Thaddäus Joseph Franz Gustav. A: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 1a part. Impremta universitària L. C. Zamarski (anteriorment J. P. Sollinger), Viena 1856, p. 165 (versió digitalitzada).
# Guerres anglomaratha

Les Guerres anglomaratha van ser tres guerres que van tenir lloc a l'Índia, en les que s'hi van enfrontar l'Imperi Maratha i la Companyia Britànica de les Índies Orientals:
* Primera Guerra Anglomaratha (1775-1783)
* Segona Guerra Anglomaratha (1803-1805)
* Tercera Guerra Anglomaratha, també coneguda amb el nom de Guerra Pindari (1817-1818)

## Referències

* ↑ «Maratha Wars | British-Maratha history» (en anglès). [Consulta: 22 desembre 2020].
# Habère-Lullin

Habère-Lullin és un municipi del departament de l'Alta Savoia i la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Guoy

Guoy és una regió del Gadiaga, al Senegal, a la zona de Bakel. Té a l'est el Kaméra, al nord la Guidimakha, al sud el Bundu, i a l'oest el Galam.
A primers de 1886 la Guidimakha, el Guoy i el Gadiaga, poblades per sarakholes, es van revoltar i van proclamar imam a Mahmadou Lamine que pretenia apoderar-se dels territoris malinkes a la riba esquerra del riu Senegal. Va coincidir amb la mort del rei de Bundu, Boubakar Saada, que va deixar la successió al seu germà Omar Penda, mig cec i poc capacitat, amb el fill del rei difunt, Usman Gazi, com a home fort. Els sarakholes, que vivien al nord del Bundu, al Galam (o Ngalam) es van allistar massivament sota el seu estendard i va poder reunir entre sis i set mil guerrers. Per provocar una revolta més gran va decidir obtenir una victòria prestigiosa sobre els francesos i va atacar la posició de Bakel, al nord del Galam. Després de tres mesos de combats Lamine va haver de fugir cap al sud. Les poblacions del Guoy, refugiades al Guidimakha, sense provisions, van començar a patir de fam i van haver de sotmetre's per poder tornar a les seves cases.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899) pel Tinent Gatelet
# Haploidització

La haploidització és el procés de crear una cèl·lula haploide a partir d'una cèl·lula diploide. Es tracta d'un procediment de laboratori que força a una cèl·lula normal a rebutjar la meitat del seu contingut cromosòmic i quedar-se amb un sol conjunt de cromosomes. Una cèl·lula sotmesa a aquest tractament és equivalent, en els mamífers, a un espermatozoide o òvul.
Aquest va ser un dels procediments emprats per uns investigadors japonesos per a obtenir al ratolí femella Kaguya, que no té pare.
# Gusau

Gusau és una ciutat i una Àrea de Govern Local localitzada al nord-oest de Nigèria. És la capital de l'estat de Zamfara.
El LGA té una àrea de 3,364 km² i una població de 383.162 habitants segons el cens de l'any 2006.

## Geografia

Gusau està situada just al nord d'una línia dibuixada entre Kebbe i Kano, i té una població calculada de 147.404 habitants.
La seva població és majoritàriament haussa amb alguns fulanis, iorubes, igbos, igales i altres.

## Govern

La Xària fou establerta a la ciutat el 1999 pel governador Ahmed Sani (Yariman Bakura) i resta en vigor.

## Referències

* ↑ «The World Gazetteer». Arxivat de l'original el 2007-10-01. [Consulta: 20 febrer 2010].
# Guindalera

Guindalera és un dels sis barris del Districte de Salamanca, a Madrid. Es troba als voltants de Ventas del Espíritu Santo i està delimitat per l'Avinguda de América i els carrers de Francisco Silvela, Alcalá i per la M-30. Limita al nord amb el barri de Prosperidad (Chamartín), a l'oest amb el barri de Lista i al sud amb el de Fuente del Berro, ambdós a Salamanca; i a l'est amb els barris de San Pascual i Concepción (Ciudad Lineal).

## Història

Es tracta d'un barri madrileny que començà a poblar-se a mitjans del segle xix amb les primeres operacions de l'eixample de Madrid. La creació del Madrid Moderno, i posteriorment la Ciudad Lineal per Arturo Soria, fa que la població augmenti al barri. El barri posseeix dos espais en forma de parcs: el Parc de Breogán i el Parc d'Eva Duarte. L'etimologia del barri pot provenir d'un popular hort de guinders regat pel rierol Abroñigal que passava per la rodalia. El barri s'ha comunicat amb la resta de la ciutat des dels seus inicis, una de les primeres línies de tramvia tenien el seu recorregut al barri, després amb el metro

## Referències

* ↑ Santos Juliá Díaz, (1984), Madrid, 1931-1934: de la fiesta popular a la lucha de clases, Siglo XXI de España, Madrid, ISBN 8432304840, pág. 57
* ↑ Virgilio Pinto Crespo, Miguel Artola, (2001), Madrid: atlas histórico de la ciudad, 1850-1939, Fundación Caja de Madrid, Madrid, pág. 71, ISBN 8477826382

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
# Gössendorf

Gössendorf és un municipi del districte de Graz-Umgebung, a Estíria, Àustria. La seva superfície és de 7.21 km² i la població de 3.722 habitantes (2012); la densitat de població és de 492 h/km². La corporació municipal té la següent composició: 11 regidors de SPÖ, 6 ÖVP, 4 FPÖ.
# Görlitz

Görlitz ( Görlitz (?·pàg.)), (alt sòrab: Zhorjelc, baix sòrab: Zgórjelc, txec: Zhořelec, polonés: Zgorzelec) és la ciutat més oriental d'Alemanya, i es troba en la part de l'Alta Lusàcia situada a la Baixa Silèsia (Polònia). Görlitz és la sisena ciutat per grandària de l'estat de Saxònia, després de Leipzig, Dresden, Chemnitz, Zwickau i Plauen. En redefinir les fronteres finalitzada la Segona Guerra Mundial el costat oriental de la ciutat, de mida molt menor, va passar a pertànyer a Polònia, rebent el nom de Zgorzelec.

## Història

Després del Congrés de Viena (1815) va passar a formar part de Prússia, adscrita a la Baixa Silèsia. En l'actualitat és, juntament amb les ciutats de Hoyerswerda i Bautzen, el principal centre de la regió anomenada Oberlausitz-Niederschlesien (Alta Lusacia-Baixa Silèsia), una de les cinc regions que formen l'estat de Saxònia. Afortunadament, l'anomenada "perla de la Baixa Silèsia" es va lliurar de la destrucció durant la Segona Guerra Mundial, per la qual cosa al judici dels amants de les arts i la història constitueix una de les ciutats més boniques d'Alemanya, i compta amb uns 4.000 edificis acuradament restaurats declarats monuments. Görlitz és membre de la Euroregion Neisse.

## Geografia

Görlitz es troba a la regió de Oberlausitz (Alta Lusàcia), a la riba occidental del riu Neisse. L'antiga part de la ciutat situada a la riba dreta pertany a Polònia, amb el nom de Zgorzelec, des que - acabada la Segona Guerra Mundial - es va redefinir la frontera entre la zona d'ocupació soviètica i Polònia. En l'actualitat la col·laboració entre les dues ciutats és molt estreta, presentant-se a la resta d'Europa com una sola ciutat. De fet, van presentar, sense èxit, la seva candidatura conjuntament com a Capital Europea de la Cultura per a l'any 2010.
L'elevació màxima del territori que pertany a la ciutat, el constitueix la Landeskrone (420 m) i la zona més baixa es troba a la vora del riu (185 m).

## Curiositats

A l'hivern l'hora en Görlitz coincideix amb l'hora astronòmica perquè el meridià 15, pel qual es regeix la franja horària de Centreeuropa, travessa la ciutat.
El 1949 Görlitz va superar la xifra de cent mil habitants. Això va ser degut a les onades de desplaçats que procedien dels territoris alemanys de l'Est d'Europa amb anterioritat a la guerra. Al cap de poc temps la xifra va decréixer i actualment és d'aproximadament 60.000 habitants.

## Personatges il·lustres

* Michael Ballack, futbolista
* Friedrich Johannes Nucius compositor musical
* Johann Gottlob Harrer (1702-1755) compositor i director de cors.
* Hans Georg Dehmelt (1922) físic, Premi Nobel de Física de l'any 1989.
* Adan Puschmann (1532-1600) sabater i músic.
* Reinhold Succo (1837-1879), compositor musical i organista.
# Hans Krahe

Hans Krahe (Gelsenkirchen, Westfàlia, 1898 — Tübingen, Württemberg, 1965) fou un filòleg alemany.
Va ser professor de lingüística comparada a la Universitat de Würzburg des de 1936. De 1947 a 1950 va ser professor de la Universitat de Heidelberg i, finalment, a partir de 1950 fins a la seva mort fou professor i catedràtic de lingüística comparada i estudis eslaus de la Universitat de Tübingen.
Treballà en el camp de l'indoeuropeu, que identificà sobretot en la toponímia. Propugnà una fase “europea antiga”, anterior a la fragmentació de la llengua i documentada en una sèrie de topònims, bàsicament hidronímics, presents en tota l'Europa indoeuropea. En el seu assaig de 1949 Ortsnamen als Geschichtsquelle ("Els noms de lloc com a fonts històriques"), Krahe presenta l'anàlisi de la hidronímia com una font d'informació històrica i prehistòrica, i en una anàlisi acurada del cas de Main en posa un exemple. Publicà un gran nombre d'articles a la revista "Beiträge zur Namenforschung", fundada per ell mateix, i diverses monografies: Sprache und Vorzeit ("Llengua i passat", 1954), Die Struktur der alteuropäischen Hydronymie ("L'estructura de l'antiga hidronímia europea", 1963). Estudià també l'il·liri: Lexicon altillyrischer Personennamen ("Vocabulari dels noms de persona de l'antic il·liri", 1929) i Die Sprache der Illyrier ("La llengua dels il·liris", 1955), i el messapi. La seva hipòtesi que a un estrat lingüístic li correspon un estrat ètnic a estat criticada per Walter Pohl i, a França, per Michel Roblin.

## Obres

* Die alten balkanillyrischen geographischen Namen. Heidelberg, 1925.
* Lexikon altillyrischen Personennamen. 1929.
* Indogermanische Sprachwissenshaft. Berlin, 1948.
* Ortsnamen als Geschichtsquelle. Heidelberg, 1949.
* Die Sprache der Illyrier I. Die Quellen. 1955. (ISBN 3-447-00534-3)
* Die Strukture der alteuropäischen Hydronomie. Wiesbaden, 1963.
* Unsere ältesten Flussnamen. 1964,
* Germanische Sprachwissenschaft. Wortbildungslehre. Berlin, 1969.

## Referències

* ↑ Krahe, Hans. Die Strukture der alteuropäischen Hydronomie ("L'estructura de l'antiga hidronímia europea") Wiesbaden, 1963; Krahe, Hans. Unsere altesten Flussnamen ("Els nostres noms de rius més antics") Wiesbaden, 1964.
* ↑ Hans Krahe, Ortsnamen als Geschichtsquelle, Heidelberg, 1949, p. 17 i següents