OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adriano Durante

Adriano Durante (Treviso, Vèneto, 24 de juliol de 1940 - 23 de juny de 2009) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1963 i 1974, amb una pausa sense córrer el 1972 i 1973. Durant la seva carrera professional destaquen tres victòries d'etapa al Giro d'Itàlia i una al Tour de França.

## Palmarès

* 1961
** 1r a la Vicenza-Bionde
** 1r al Gran Premi Colli Rovescalesi
* 1962
** 1r al Piccolo Giro de Llombardia
* 1963
** 1r al Giro del Lazio
** 1r al Giro del Piemonte
** 1r a la Milà-Vignola
** 1r al Giro de la Campània
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1964
** 1r al Giro de la Romanya
* 1965
** 1r al Col San Martino
** 1r a la Copa Bernocchi
** 1r al Giro de la Província de Reggio Calàbria
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia
* 1966
** 1r a la Milà-Vignola
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 1967
** 1r a Aiello del Friuli
* 1968
** 1r al Gran Premi de la Indústria i el Comerç de Prato
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque
* 1969
** Vencedor d'una etapa a la Tirrena-Adriàtica
* 1970
** 1r a la Milà-Vignola

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1963. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1964. 75è de la classificació general
* 1965. 65è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1966. 57è de la classificació general
* 1967. 65è de la classificació general
* 1968. 79è de la classificació general
* 1969. Abandona (21a etapa)
* 1970. 96è de la classificació general
* 1974. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1965. 73è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1967. 80è de la classificació general
* 1970. 99è de la classificació general

## Referències

* ↑ «E' MORTO ADRIANO DURANTE, CICLISMO TREVIGIANO IN LUTTO» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «DURANTE Adriano». [Consulta: 14 novembre 2022].
* 1 2 «Palmarès d'Adriano Durante (Ita)». [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Adriano DURANTE» (en italià). [Consulta: 14 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Adriano Durante a www.sitiodeciclismo.net
# Stará Huta

Stará Huta és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1350.
# Plexe cervical

El plexe cervical és el plexe format per les branques ventrals dels quatre primers nervis espinals cervicals que es troben a partir del segment cervical C1 a C4 al coll. Estan situats lateralment a les apòfisis transverses entre els músculs prevertebrals des del costat medial i vertebral (escalè, angular de l'omòplat, espleni cervical) des del costat lateral. Hi ha anastomosi amb el nervi accessori, nervi hipoglòs i el tronc simpàtic.
Es troba al coll, al fons de l'esternoclidomastoïdal. Els nervis formats a partir del plexe cervical innerven la part posterior del cap, així com alguns músculs del coll. Les branques del plexe cervical sorgeixen del triangle posterior al punt dels nervis, un punt que es troba a mitjan camí en la vora posterior de l'esternoclidomastoïdal.
# Marc Minuci Rufus

Marc Minuci Rufus és el nom dels següents personatges:
* Marc Minuci Rufus (cònsol), cònsol el 221 aC
* Marc Minuci Rufus (pretor), pretor el 197 aC
* Marc Minuci Rufus (tribú), tribú de la plebs el 121 aC
# Restes de la fortalesa al Puigterrà

Les restes de la fortalesa al Puigterrà és una obra del municipi de Manresa (Bages) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Al Puigterrà o al turó del Castell hi ha restes d'una fortalesa, que podria ésser d'un castell, fora del recinte ciutadà primitiu. Grans carreus, força ben escairats, constitueixen una romanalla d'antigor, dalt del Puigterrà, i, encara que es presumeixi que l'obra inicial pot ésser anterior a l'època medieval, inferim que en aquesta altura pogué estar situat el castell de Manresa, ciutat devastada pels sarraïns entre els anys 1000 i 1002.

## Història

Pere Català creu que podria tractar-se del castell de Manresa destruït pels sarraïns entre el 1000 i el 1002: "Vastata est civitas Minorisa, destructae que sunt Eclesiae et a fundamentis evulsae", segons un doc. del 1020, "El conde D. Sancho el Prior lo hizo levantar de nuevo en 1074, rodeándole de fuertes muros de piedra sillar, flanqueados de torres... Se le distinguía con el nombre de Castillo de Manresa (Mas i Casas).
A la pregunta sobre la localització del castell de Manresa, l'historiador Sarret i Arbós contesta: "El puig del Mercadal (Carme) i el puig Cardoner, on s'aixeca avui la Seu, eren probablement les dues fortaleses dels primers temps". Al Puig Cardoner, hi hauria la paleòpolis; al Carme, la neàpolis, "lligant ambdós recintes amb fortes muralles defensades per torres circulars". "Del Puig Mercadal, se n'ha escrit alguna cosa, atribuint a Recared la fundació de son castell, que després va reedificar el comte Wifred". Un altre autor, Mas i Casas, va escriure: "En el año 1300, la ciudad de Manresa cedió a la orden del Monte Carmelo el castillo, que reedificó Recaredo en 590 para defensa de la población, en la cumbre de una colina que se eleva al norte de la ciudad. El conde Wifredo el Velloso al recobrarla de los árabes en 876, lo tuvo que reedificar".

## Referències

* 1 2 3 4 «Restes de la fortalesa al Puigterrà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Els actors

Els actors (títol original: The Actors) és una pel·lícula de 2003 dirigida per Conor McPherson i protagonitzada per Michael Caine i Dylan Moran. Ha estat doblada al català.

## Argument

És una clàssica entremaliadura còmica en què dos actors, l'envellit i arrogant O Malley (Michael Caine) i el jove aspirant Tom (Dylan Moran) estan buscant una vàlvula de fuita per la humiliació del repertori de teatre. Mentre estan representant l'obra, el dolent Ricard III (O Malley) fa amistat amb el gàngster Bareller (Michael Gambon), i es descobreix que deu una suma important de diners a un gàngster misteriós a Londres, i planegen un pla aparentment infal·lible per aconseguir diners fàcils. Per dur a terme l'estafa, O Malley convenç a Tom d'actuar com un mediador il·lícit, que l'implica en la creació de diverses disfresses i caràcters. Ajudat per la neboda de Tom de 9 anys (Abigail Iversen), aquest duo descobreix un talent per al crim que ells mai havien imaginat. Sorgeixen complicacions quan Tom s'enamora de la filla de Bareller, Dolores (Lena Headey), ja que O Malley està igualment enamorada d'ella. Quan els gàngsters arriben per fer efectiu el deute, dirigits per la perillosa i atractiva Magnani (Miranda Richardson), els actors que s'han convertit en criminals troben una trama complicada que els portarà al límit.

## Repartiment

* Michael Caine: Anthony O'Malley
* Dylan Moran: Tom Quirk
* Michael Gambon: Barreller
* Lena Headey: Dolores
* Miranda Richardson: Mrs. Magnani

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Els actors». [Consulta: 10 octubre 2018].
* ↑ «Los Actores» (en anglès). [Consulta: 10 octubre 2018].
# UMD

UMD té els següents significats:
* Universal Media Disc, disc òptic desenvolupat per Sony per al seu ús en la PlayStation Portable.
* Unión Militar Democrática, organització democràtica clandestina espanyola fundada al final del franquisme.
# Stará Bystrica

Stará Bystrica és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
# Poggio San Lorenzo

Poggio San Lorenzo és un comune (municipi) de la Província de Rieti, a la regió italiana del Laci, situat a uns 50 km al nord-est de Roma i a uns 15 km al sud de Rieti. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 538 habitants.
Poggio Moiano limita amb els següents municipis: Casaprota, Frasso Sabino, Monteleone Sabino i Torricella in Sabina.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 27 gener 2020].
# Marc Minuci Rufus (tribú)

Marc Minuci Rufus (llatí: Marcus Minucius Q. f. Rufus) va ser un polític romà del segle ii aC. Formava part de la branca plebea de la gens Minúcia.
Va ser tribú de la plebs l'any 121 aC. Va presentar una llei contra les propostes de Gai Grac, que Grac va replicar en un discurs que es va conservar en èpoques posteriors titulat De lege Minucia. Aquest Marc Minuci i el seu germà Quint es mencionen com a àrbitres entre els habitants de Gènova i els de Viturii segons una inscripció descoberta el 1506 prop de la primera d'aquestes ciutats. La inscripció diu: Q. et M. Minuciorum Sententia inter Genuates et Viturios dicta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 675.
# Rivulus illuminatus

Rivulus illuminatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 2,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Paranà (Brasil).

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)]
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Costa, W.J.E.M.: Rivulus illuminatus, a new killifish from the serra dos Caiapós, upper rio Paraná basin, Brazil (Teleostei: Cyprinodontiformes: Rivulidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, 18 (3): 193-198. Any 2007.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Els Xalets Quintana

Els Xalets Quintana o Urbanització Quintana és una barriada situada a Reus (Baix Camp), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya i formada en la seva major part per cases unifamiliars amb jardí. Es troba al nord de la ciutat, entre l'ermita del Roser, la carretera de Montblanc i el barranc dels Gossos. A tocar, i per una de les sortides a la carretera de Montblanc, hi ha l'antiga Presó preventiva de Reus.
Cap als anys 1923-1924, el senyor Quintana, sastre de professió, propietari d'unes grans parades de vinya i de garrofers en aquella zona, s'hi va fer la primera casa, en va iniciar la parcel·lació i hi va donar el nom.

## Descripció

Té una extensió aproximada de sis hectàrees. El conjunt s'articula tenint com a centre una plaça octogonal, la Plaça de Gaudí, d'on surten carrers d'accés rodat i dos per a vianants. Hi ha habitatges d'una o de dues plantes amb sortida a un petit jardí, tanca amb reixa i porta de ferro. Els habitatges originals estan gairebé tots reformats. Alguns encara de la primera època tenen façana arrebossada, terrat amb balustres de pedra artificial, persianes de llibret, les tanques de l'eixida intercalant reixes de ferro i barana de pedra. En general els edificis no tenen una construcció massa bona. El projecte era inspirat en un model de ciutat jardí anglès o centreeuropeu.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 472. ISBN 8486387655.
* ↑ «Urbanització Quintana». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2015].
# Agourai

Agourai (en àrab أكوراي, Agūrāy; en amazic ⴰⴳⵓⵔⴰⵢ) és un municipi de la província d'El Hajeb, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 16.651 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Stará Kremnička

Stará Kremnička és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1442.
# Premi Krieger–Nelson

El premi Krieger–Nelson és atorgat per la Societat Matemàtica del Canadà en reconeixement a dones matemàtiques que hagin destacat en el seu camp. El primer cop que es va donar va ser l'any 1995. El premi duu el nom de Cecilia Krieger i Evelyn Nelson, ambdues canadenques conegudes per les seves contribucions a les matemàtiques.

## Premiades

Així com el premi s'ha donat molts cops a matemàtiques que treballaven en universitat canadenques, també s'ha donat a matemàtiques que van néixer o estudiar al Canadà però que treballaven fora del país. Per exemple, Cathleen Morawetz, antiga presidenta de la Societat Americana de Matemàtiques, i membre del claustre de l'Institut Courant de Ciències Matemàtiques (que forma part de la Universitat de Nova York) va rebre el premi Krieger–Nelson Prize l'any 1997. (Morawetz es va formar a la Universitat de Toronto a Toronto, Canadà). Segons les bases del premi, la premiada ha de ser una "membre de la comunitat matemàtica canadenca".
La premiada del Krieger–Nelson fa una xerrada a la Societat Matemàtica del Canadà, normalment durant la trobada de l'estiu. A continuació, es llisten les premiades des de 1995.
* 1995 Nancy Reid
* 1996 Olga Kharlampovich
* 1997 Cathleen Synge Morawetz
* 1998 Catherine Sulem
* 1999 Nicole Tomczak-Jaegermann
* 2000 Kanta Gupta
* 2001 Lisa Jeffrey
* 2002 Cindy Greenwood
* 2003 Leah Keshet
* 2004 No en va haver
* 2005 Barbara Keyfitz
* 2006 Penny Haxell
* 2007 Pauline van den Driessche
* 2008 Izabella Łaba
* 2009 Yael Karshon
* 2010 Lia Bronsard
* 2011 Rachel Kuske
* 2012 Ailana Fraser
* 2013 Chantal David
* 2014 Gail Wolkowicz
* 2015 Jane Ye
* 2016 Malabika Pramanik
* 2017 Stephanie van Willigenburg
* 2018 Megumi Harada
* 2019 Julia Gordon
* 2020 Sujatha Ramdorai

## Referències

* ↑ Krieger–Nelson Prize, Societat Matemàtica del Canadà.
* ↑ The Krieger–Nelson Prize of the Canadian Mathematical Society, University of St Andrews, <http://mathshistory.st-andrews.ac.uk/Honours/CMSKriegerNelsonPrize.html>. Consulta: 18 gener 2020
* 1 2 Call for Applications Krieger–Nelson Prize Lectureship, Canadian Mathematical Society.

## Enllaços externs

* Premi Krieger–Nelson, de la Canadian Mathematical Society.
# Rascló de Rosenberg

El rascló de Rosenberg (Gymnocrex rosenbergii) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita boscos humits de Sulawesi.

## Referències

* ↑ IUCN «Gymnocrex rosenbergii» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. BirdLife International, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2017-1.rlts.t22692604a110481172.en.
# Acromyadenium maroccanum

Acromyadenium maroccanum és l'única espècie coneguda del gènere Acromyadenium, un triclàdide dendrocèlid que habita l'aigua dolça del Marroc.

## Morfologia

El cap d'A. maroccanum presenta diversos ulls. Té un òrgan musculo-glandular aberrant. El penis s'assembla al de Paradendrocoelum i Polycladodes.

## Referències

* ↑ Gourbault, N «Recherches sur les Triclades paludicoles hypogés» (en francès). Mémoires du Muséum National d'Histoire Naturelle (Paris), new series, A (Zoologie), 73, 1972, pàg. 1-249, 1 mapa plegable, làmines 1-3.
* 1 2 Beauchamp, P «Nouvelles diagnoses de Triclades obscuricoles. 4. Easai d'une classification des Dendrocoelidae» (en francès). Bulletin de la Société zoologique de France, 55, 1931, pàg. 155-163.
# Dictionarium seu Thesaurus Catalano-Latinus verborum ac phrasium

El Dictionarium seu Thesaurus Catalano-Latinus verborum ac phrasium és un diccionari català-llatí, obra de Pere Torre.

## Contingut i descripció de l'obra

Es tracta d'una adaptació al català del Thesaurus verborum ac phrasium castellà-llatí del jesuïta segovià Bartolomé Bravo.
Anteriorment, el 1637 Antoni Font havia publicat una altra adaptació al català del Thesaurus de Bravo, el Fons verborum et phrasium.
El Thesaurus de Torre conté al final unes "Regles de Ortografia", referides al llatí, en el que inclou un apartat titulat "De la ortografia en Romans", relativa al català. Aquestes Regles són una transcripció, amb pocs retocs, de les que consten al final del Fons verborum d'Antoni Font.
El Thesaurus de Torre es va imprimir per primer cop el 1640, per Gabriel Nogués, i tingué més difusió que el d'Antoni Font (que només compta amb una impressió), ja que fou reimprès per Antoni Lacavalleria el 1653, el 1670. el 1683 i el 1690. Posteriorment, el tipògraf Rafael Figueró l'imprimí dos cops més, el 1696 i el 1701. La darrera publicació a Barcelona es deu a Joan Piferrer, l'any 1726, si bé el 1757 es tornà a estampar a Vic, per obra de Pere Morera.

## Referències a l'obra

Joan Lacavalleria, en la dedicatòria "Al lector" del seu Gazophylacium Catalano-Latinum (1696), fa referència al Thesaurus de Torra, dient:
    "La consideracio de no tenir nosaltres Vocabulari copiós pera traduhir lo Catalá en Llatí
    me ha fet dar á la Estampa lo present; y si be lo Fons verborum, y lo Vocabulari de Torra
    son llibres molt erudits, totavia se troban tant succints, que en ells falta un numero casi
    innumerable de vocables, y tant poch exornats, que contenen poques frases no solament pera
    la composició, sinó y també pera variarla"

## Notes

* ↑ Vegeu exemplar de l'edició de 1795 de Thesaurus de Bravo, en reproducció digital en línia al portal Lluís Vives/Cervantes virtual
* ↑ Germà Colon i Amadeu-J. Soberanas, Panorama de la lexicografia catalana, pàg. 107.

## Bibliografia

* Germà Colon i Amadeu-J. Soberanas, Panorama de la lexicografia catalana: de les glosses medievals a Pompeu Fabra, Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1991 (2ª ed.).
* Albert Rico i Joan Solà, Gramàtica i lexicografia catalanes, síntesi històrica. Universitat de València, València 1995.
* Manuel Llanas i Pont, L'edició a Catalunya: segles XV a XVII. Gremi d'Editors de Catalunya, Barcelona 2002.
* Antoni Ferrando Francès i Miquel Nicolás Amorós, Història de la llengua catalana, Ed. UOC, Barcelona 2005.

## Enllaços externs

* Dictionarium seu Thesaurus, catalano-latinus verborum, ac phrasium, Antoni Lacavalleria, Barcelona 1653 (facsímil digital a la Biblioteca Virtual Cervantes de l'exemplar conservat a la Biblioteca de la Universitat de València)
* Dictionarium seu Thesaurus, catalano-latinus verborum, ab phrasium, Antoni Lacavalleria, Barcelona 1670 (facsímil digital de la Biblioteca de Catalunya)
# Abéché

Abéché (en àrab أبشي, Abixī) és una ciutat del Txad, capital de la regió de l'Ouaddaï i antiga capital del soldanat de Wadai (Ouaddaï). Està al sud de l'antiga capital de Wara (en francès Ouara). Està construïda en una gran plana dominada per muntanyes aïllades. Disposa d'un petit aeroport (codi IATA: AEH, codi ICAO: FTTC).
Fou fundada el 1850 i esdevingué capital del soldà a finals del segle per la sequera que afectava a Wara. Els francesos la van ocupar i hi van establir guarnició el 1909. En aquest temps tenia uns 25.000 habitants i era la ciutat més gran del territori del Txad, però unes epidèmies la van reduir a 6.000 el 1919. El soldanat tradicional fou restaurat pels francesos el 1935. Sota domini francès fou capital del departament d'Ouaddaï, i del districte d'Abéché, una de les tres subdivisions del departament. Va romandre com a capital departamental i modernament de regió. És centre comercial dels djellaba d'Omdurman i un centre de comerç de bovins, carn i cabres del tipus karakul criades a la regió veïna d'Abugudam.
El 1951 s'hi va obrir una madrassa francoàrab.
El 1989 grups de l'oposició a Habré agrupats al Sudan, sota el comandament d'Ibris Deby, van formar el Moviment de Salvació Popular i van iniciar la lluita armada. Després de conquerir Abéché, el desembre de 1990 van entrar a la capital.
El 25 de novembre del 2006 la ciutat fou conquerida per la Unió de Forces Democràtiques però l'endemà fou reconquerida per l'exèrcit nacional. Els darrers anys és centre de distribució d'ajut humanitari pels refugiats del Darfur.
# Pont de la Moleta de Roni

El Pont de la Moleta de Roni és una obra de Llavorsí (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont d'un sol arc, tot de pedra, pla de la carretera general entre Rialb de Noguera i Llavorsí. Passa sobre el riu de Santa Magdalena, Afleunt per l'esquerra de la Noguera Pallaresa.

## Història

La riuada de 1982 es va emportar el Pont i un bon troç de carretera. Actualment (1984) s'està construint un nou Pont de considerables dimensions. El paratge doncs ha quedat completament modificat.

## Referències

* 1 2 «Pont de la Moleta de Roni». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].
# Resistència pull-up

En els circuits lògics electrònics, una resistència pull-up (PU) o una resistència pull-down (PD) és una resistència que s'utilitza per assegurar un estat conegut per a un senyal. Normalment s'utilitza en combinació amb components com interruptors i transistors, que interrompen físicament la connexió dels components posteriors a terra o a V$_{CC}$. Tancar l'interruptor crea una connexió directa a terra o V$_{CC}$, però quan l'interruptor està obert, la resta del circuit quedaria flotant (és a dir, tindria una tensió indeterminada).
Per a un interruptor que s'utilitza per connectar un circuit a V$_{CC}$ (per exemple, si l'interruptor o el botó s'utilitza per transmetre un senyal "alt"), una resistència desplegable connectada entre el circuit i la terra garanteix una tensió de terra ben definida. (és a dir, baix lògic) a la resta del circuit quan l'interruptor està obert. Per a un interruptor que s'utilitza per connectar un circuit a terra, una resistència pull-up (connectada entre el circuit i V$_{CC}$) garanteix una tensió ben definida (és a dir, V$_{CC}$, o alt lògic) quan l'interruptor està obert.
Un interruptor obert no és equivalent a un component amb impedància infinita, ja que en el primer cas, la tensió estacionària en qualsevol bucle en què estigui implicat ja no es pot determinar per les lleis de Kirchhoff. En conseqüència, les tensions a través d'aquests components crítics (com la porta lògica de l'exemple de la dreta), que només estan en bucles que impliquen l'interruptor obert, tampoc no estan definits.
Una resistència pull-up estableix eficaçment un bucle addicional sobre els components crítics, assegurant que la tensió estigui ben definida fins i tot quan l'interruptor està obert.

## Aplicacions

Es pot utilitzar una resistència pull-up quan s'interfaça portes lògiques a les entrades. Per exemple, un senyal d'entrada pot ser tirat per una resistència, després es pot utilitzar un interruptor o una corretja de pont per connectar aquesta entrada a terra. Això es pot utilitzar per a informació de configuració, per seleccionar opcions o per resoldre problemes d'un dispositiu.

## Referències

* ↑ Platt, Charles. Encyclopedia of electronic components. Volume 1, [Power sources & conversion : resistors, capacitors, inductors, switches, encoders, relays, transistors]. Sebastopol CA: O'Reilly/Make, 2012. ISBN 978-1-4493-3387-4. OCLC 824752425.
* ↑ Storr, Wayne. «Pull-up Resistor and Pull-down Resistor Explained» (en anglès). https://www.electronics-tutorials.ws,+30-08-2016.+[Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ Dahl, Øyvind Nydal. «The Pull-Up Resistor: How It Works and Choosing a Value» (en anglès). https://www.build-electronic-circuits.com,+09-03-2021.+[Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ «Pull-up and Pull-down Resistors» (en anglès). https://eepower.com.+[Consulta: 1r juliol 2023].