OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# André Wilms

André Wilms (Estrasburg, 29 d'abril de 1947 - 13è districte de París, 9 de febrer de 2022) va ser un actor francès que també va aparèixer en pel·lícules alemanyes i finlandeses. Wilms va ser el guanyador del premi al Millor actor de repartiment als Premis del Cinema Europeu de 1992 per la seva interpretació a La Vie de Bohème d'Aki Kaurismäki.

## Filmografia

* Le tartuffe (1984)
* Fields of Honor (1987)
* Life Is a Long Quiet River (1988)
* A Strange Place to Meet (1988)
* Monsieur Hire (1989)
* Europa Europa (1990)
* La Vie de Bohème (1992)
* Leningrad Cowboys Meet Moses (1994)
* Juha (1999)
* Tanguy: què en fem, del nen? (2001)
* A Piece of Sky (2002)
* Brocéliande (2002)
* Roses à crédit (2010)
* Le Havre (2011)
* Americano (2011)
* A Villa in Italy (2013)
* Superegos (2014)
* The Missionaries (2014)
* Pause (2014)
* The Forbidden Room (2015)
* Voyage en Chine (2015)
* Marie Curie: The Courage of Knowladge (2016)
* Hannah (2017)
* Le sel des larmes (2019)

## Referències

* ↑ «André Wilms, Gueule d'acteur» (en francès). France Culture. [Consulta: 11 abril 2020].
* ↑ «European Film Academy : European Film Awards Winners 1992». www.europeanfilmacademy.org. [Consulta: 11 abril 2020].
* ↑ «André Wilms on LE HAVRE - Le Havre» (en anglès). The Criterion Channel. [Consulta: 11 abril 2020].
* ↑ Culture. «Actror Andre Wilms and director Aki Kaurismäki broke language barriers to make Le Havre | National Post» (en anglès canadenc), 04-11-2011. [Consulta: 11 abril 2020].
# Messajai

Messajai - Мессажай (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, a la vora dreta del riu Tuapsé, a 5 km al nord-est de Tuapsé i a 100 km al sud de Krasnodar.
Pertany al poble de Tsipka.
# Plusquamperfet de l'Indicatiu (català)

El plusquamperfet de l'Indicatiu en català és un temps verbal utilitzat per expressar accions ja passades en el passat. És a dir, serveix per a indicar que una acció ja havia acabat en l'explicació d'un passat. Per aquest motiu en algunes llengües rep l'apel·latiu d'"antepretérit", és a dir, un pretèrit anterior o passat anterior. De fet, temps enrere s'utilitzava la nomenclatura de pretèrit plusquamperfet en llengua catalana.
Es tracta d'un temps compost de l'Indicatiu i propi de les llengües neollatines. El portuguès, el francès, l'italià o el castellà també posseeixen el plusquamperfet que també hi expressa aquest mateix valor.

## Els valors del Plusquamperfet

El Plusquamperfet és un temps verbal que situa el verb en un passat ja acabat, raó per la qual s'acostuma a parlar de "passat del passat" per a explicar-ne la valor d'ús. En efecte, davant d'un perifràstic, d'un passat simple o d'un perfet de l'indicatiu, el plusquamperfet permet de situar l'acció en un passat anterior a aquests passats.
   Quan vaig arribar a casa, ell ja havia cuinat i parat la taula.
El plusquamperfet suposa que l'acció que situem en aquest passat anterior ja ha acabat, és a dir, no s'està desenvolupant. Tanmateix, i malgrat aquesta valor de base, hom pot utilitzar el plusquamperfet no pas com a temps verbal de temporalitat sinó com a temps modal. Així, per exemple, adquireix valor de desig o hipòtesi.
   Sense la seva inoportuna visita, ja hauria acabat el treball a temps.
En aquest exemple, el locutor situa en un cas hipotètic ja passat, però real, un esdeveniment que ha vingut pertorbar el decurs normal de les coses de manera que el plusquamperfet situa una conseqüència derivada en un passat ja passat. Es considera aquesta valor com de modalitat.

## Formació
### Els verbs regulars

La construcció regular del Plusquamperfet de l'Indicatiu és fa amb l'ajuda del verb "haver" que s'utilitza com a auxiliar. És a dir, és un verb "ajuda" que ens permet construir el valor que posseeix el Plusquamperfet. D'aquesta manera, es conjuga en primer lloc el verb haver al Plusquamperfet. Tot seguit, s'afegeix a aquesta estructura el verb d'acció que es conjuga en participi passat.
| Persona | Haver | | Verb |
| Jo | havia | | jugat |
| Tu | havies | | jugat |
| Ell / Ella | havia | + | jugat |
| Nosaltres | havíem | | jugat |
| Vosaltres | havíeu | | jugat |
| Ells / Elles | havien | | jugat |
El resultat final dona la regularitat següent:
| Persona | Jugar | Perdre | Servir |
| Jo | havia jugat | havia perdut | havia servit |
| Tu | havies jugat | havies perdut | havies servit |
| Ell / Ella | havia jugat | havia perdut | havia servit |
| Nosaltres | havíem jugat | havíem perdut | havíem servit |
| Vosaltres | havíeu jugat | havíeu perdut | havíeu servit |
| Ells / Elles | havien jugat | havien perdut | havien servit |

## Referències

* ↑ Pompeu Fabra. Gramàtica Catalana. IEC, 2006. ISBN 84-7283-290-2.
* ↑ Roser Ingla Martet. Manual de Llengua Catalana. 1998. Govern d'Andorra. ISBN 99920-0-428-2.
# Riu Tuapsé

El Tuapsé - Туапсе (rus) - és un riu de muntanya amb molts afluents del krai de Krasnodar, a Rússia, al Caucas occidental. Discorre completament pel raion de Tuapsé i desemboca a la mar Negra a l'alçada de la ciutat de Tuapsé.
Neix als vessants meridionals del Caucas occidental. Els seus afluents més importants són el Txilipsi, el Peus, el Pxenakho i el Tsipka.
Travessa les viles d'Indiuk, Krivenkóvskoie, Gueórguiievskoie, Kirpítxnoie, Tsipka, Gretxeski, Kràsnoie, Messajai, Kholodni Rodnik, Prígorodni, Zarétxie i Tuapsé.
La vall del riu amb l'excepció de la seva desembocadura és estreta, amb vessants alts i costeruts. Les seves crescudes, generalment després de fortes pluges torrencials, són significatives, i dipositen una gran quantitat de material a la franja costanera. Forma part de rutes turístiques a causa de la bellesa dels boscs que cobreixen les muntanyes que travessa el riu.
# Alginat de propilenglicol

Alginat de propilenglicol, (en anglès:Propylene glycol alginate, PGA) és un additiu alimentari emulsidor, estabilitzador i agent gelificant. Té el codi E E405. Des del punt de vista químic, l'alginat de propilenglicol és un èster de l'àcid algínic,el qual deriva de les algues tipus kelp. Alguns dels grups carboxílics estan esterificats amb propilen glicol, alguns estan neutralitzats amb un àlcali apropiat i alguns romanen lliures.

## Ús

A la indústria alimentària s'acostuma a fer servir com estabilitzant de l'escuma de la cervesa. Es pot fer servir com emulsidor i estabilitzants i també en gelats, productes de confiteria i altres.

## Referències

* 1 2 Propylene glycol alginate, Food and Agriculture Organization of the United Nations

## Enllaços externs

* What is the "propylene glycol alginate" found in salad dressings? Arxivat 2008-11-21 a Wayback Machine. at The Straight Dope
# Pericoma simulata

Pericoma simulata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Victòria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Checklist to the Australian species (anglès)
# Lliga Nord Piemont

Lliga Nord Piemont és la secció de la Lliga Nord a la regió italiana del Piemont. Fou fundada l'abril de 1987 com a Moviment Autonomista Piemontèis, com a escissió de la Union Piemontèisa, dirigida per Gipo Farassino, i es presentà a les eleccions legislatives italianes de 1987 amb el nom de Piemont Autonomista, en les que va treure 71.000 vots (0,19%). Arribà a un acord amb Umberto Bossi i a les eleccions europees de 1989 es va presentar en la coalició Lliga Llombarda-Aliança Nord. Així, a les eleccions regionals italianes de 1990 es presentà en coalició amb la Lliga Llombarda, i el 1991 va confluir en la formació de la Lliga Nord.
Des del 2016 el secretari nacional és Riccardo Molinari.
# Alzette

L'Alzette (en luxemburguès: Uelzecht, en alemany: Alzig) és un riu amb una longitud de 73 quilòmetres que recorre França i Luxemburg. Desemboca en el riu Sauer.
Neix a Thil, a prop del poble Villerupt, al departament Meurthe i Mosel·la, a França. En el seu recorregut per Luxemburg passa per Esch-sur-Alzette, la ciutat de Luxemburg i Mersch.

## Referències

* Simmer, Alain: Aux sources de l'Alzette, a Hémecht Nummer 3, 1985, pp. 353-367.
* Gaspard, Eugène: Note sur la source de l'Alzette. Le pays Haut, 1980, Nummer 1-2, pp. 37-40 a: Le Républicain Lorrain edition de Luxembourg, 10 de març de 1982.
* Gaspard, Eugène: Les Sources de l'Alzette, Typoskript, p. 11
# Messal·la

Messal·la o Messala —Messalla o Messala (llatí)— era un cognomen romà que van portar alguns membres de la gens Valèria.
El primer que va portar aquest nom va ser Mani Valeri Màxim Corví després d'aixecar el setge cartaginès de Messana a Sicília el 263 aC. Als Fasti apareixen per primer cop el 263 aC i per darrer el 506 dC, i durant aquest període van exercir 22 vegades el consolat i tres vegades la censura. El cognom vol dir "de Messana". Apareix amb els noms Barbatus, Niger, Rufus, Ennodius, Pacatus, Silius, Thrasia, Priscus, Vipstanus, Potitus i Volesus.
Els principals personatges amb el nom Messal·la foren:
* Mani Valeri Màxim Corví Messal·la, cònsol el 263 aC
* Marc Valeri Messal·la (cònsol 226 aC) cònsol el 226 aC
* Marc Valeri Messal·la (cònsol 188 aC), cònsol el 188 aC.
* Marc Valeri Messal·la (cònsol 161 aC) cònsol el 161 aC
* Valeri Messal·la, militar romà.
* Marc Valeri Messal·la Níger, cònsol el 61 aC
* Marc Valeri Messal·la (cònsol 53 aC), cònsol el 53 aC
* Marc Valeri Messal·la Corví, magistrat, escriptor i orador romà
* Potit Valeri Messal·la, cònsol sufecte el 29 aC
* Marc Valeri Messal·la Barbat Appià, cònsol el 12 aC.
* Luci Valeri Messal·la Volès, cònsol el 5 dC
* Marc Valeri Messal·la (cònsol any 20)
* Marc Valeri Messal·la (cònsol any 58), cònsol l'any 58.
* Luci Vipstà Messal·la, tribú legionari l'any 70.
* Sili Messalla, cònsol el 214

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1049.
# Pressió selectiva

En la teoria de l'evolució, el concepte de pressió selectiva designa un fenomen que es tradueix en una evolució de les espècies vivents sotmeses a determinades condicions ambientals. En certa manera, es poden veure aquestes condicions ambientals com una força que empeny l'espècie a transformar-se en una direcció donada, i d'aquí ve el terme «pressió».
Es poden distingir dos tipus principals de pressió selectiva:
* les pressions selectives exercides pels altres éssers vius de l'ecosistema, anomenades "pressions biòtiques" (predadors, paràsits, competidors, etc.)
* les pressions selectives causades per factors no vivents (com la composició química del medi ambient, la temperatura, etc.), anomenades "pressions abiòtiques".
Les condicions de vida extremes dels deserts són un exemple de pressió selectiva abiòtica: per tal de protegir-se de la calor i la deshidratació, les espècies que ocupen aquest nínxol ecològic han desenvolupat, per exemple, mecanismes de regulació de la temperatura interna del cos.
Les solucions a les quals han arribat diferents espècies sotmeses a pressions selectives idèntiques a vegades són tan semblants que es parla d'evolució convergent. N'és un exemple el perfil hidrodinàmic molt similar dels taurons i els dofins; mentre que els primers són peixos cartilaginosos, els segons són mamífers marins, però els dos grups d'espècies estan sotmesos a pressions selectives similars que afavoreixen els individus que es mouen de la manera més eficaç al medi aquàtic.
A posteriori, les pressions es reflecteixen en les adaptacions que presenta una espècie determinada al llarg de la seva evolució. Tanmateix, cal recordar que són els individus els que estan sotmesos a les pressions selectives, i no pas l'espècie en si, cosa que seria una forma de selecció de grup. De fet, les pressions selectives poden ser interespecífiques, és a dir, entre individus d'una mateixa espècie. És per exemple el cas de la selecció sexual: una pressió selectiva important i relativament estesa entre els vertebrats es manifesta per una tendència dels mascles a augmentar la seva massa corporal, i en efecte els mascles més grans tenen un major èxit reproductiu.
Finalment, cal destacar que les múltiples pressions selectives que s'exerceixen sobre els individus d'una espècie poden tenir efectes antagonistes. Per exemple, la selecció sexual afavoreix els paons mascles que tenen una cua exuberants, però la selecció natural, a través de l'amenaça dels predadors, afavoreix els individus més capaços de moure's eficaçment i dissimular-se en el medi.

## Referències

* ↑ Selection Pressure. ISCID Encyclopedia of Science and Philosophy
# Alègre (Gard)

* Per a altres significats, vegeu «Alègre (Alvèrnia)».
Alègre (en francès, Allègre-les-Fumades és un municipi francès, situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània. En aquest municipi s'hi troba l'estació termal de Fumades-les-Bains.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard

## Enllaços externs

* Alègre - Lloc web oficial
# Reno (riu)

El Reno és un riu del nord d'Itàlia, situat al sud del riu Po però que desemboca directament a la mar Adriàtica. El curs inferior ha canviat molt. Antigament desguassa en el Po, però al segle xviii va ser desviat al sud-est cap al canal anomenat Po di Primaro. Durant l'ocupació francesa (1801-1814) es va crear el departament del Reno, amb Bolonya com a capital.
El seu nom antic fou Rhenus o, tot i ser un riu important, Rhenus parvus (Reno petit), per distingir-lo del Rin (llatí Rhenus, en italià també Reno).

## Afluents principals

* El Limentra inferiore
* El Setto

## Referències

* 1 2 «Reno» (en italià). Enciclopedia Treccani. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 Bunbury, Edward Herbert. «Rhenus». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Bárboles

Bárboles és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca del Ribera Alta de l'Ebre.
# Goodyera repens

Goodyera repens, és una espècie d'orquídia. Es considera que la seva llavor, que només pesa una millonèsima de gram, és la llavor que menys pesa del món.
És una planta reptant subterrània, estolonífera, pubescent glandulosa; 3-4 fulles inferiors peciolades, ovades subagudes amb nerviació reticulada; limbe d'1,5-3 x 1-2 cm. amb tiges que ocasionalment surten a la superfície, fa de 10 a 30 cm d'alt. A l'estiu aquestes tiges porten flors blanques, flairoses, disposades en espiral. Aquestes flors s'orienten en direcció al Sol.
Goodyera repens es troba en boscos o torberes d'Euràsia, és l'única espècie del seu gènere a Europa. Als Països Catalans només apareix a Catalunya en alguns llocs dels Pirineus en pinedes i avetoses, entre els 1.000 i 1.800 metres d'altitud, floreix de juliol a agost. També hi ha alguns exemplars a l'interior de Castelló.
És una planta rara però a Escandinàvia és l'orquídia més comuna. També es troba al Canadà i nord dels Estats Units. Generalment es troba en boscos de més de 95 anys.
Com altres orquídies viu en simbiosi amb fongs mycorrhiza (Ceratobasidium cornigerum o Rhizoctonia goodyearae-repentis).
La pol·linitzen els borinots i també es reprodueix vegetativament.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
* ↑ Williams, T. Y. «Goodyera repens». Fire Effects Information System. U.S. Department of Agriculture, Forest Service, Rocky Mountain Research Station, Fire Sciences Laboratory, 1990. [Consulta: 6 agost 2008].

## Enllaços externs

* National Biodiversity Network (UK) Grid map
* Creeping ladies tresses species profile Arxivat 2008-07-23 a Wayback Machine.
# Lliga Obrera Comunista

Lliga Obrera Comunista (LOC) fou un partit polític comunista d'orientació trotskista, creat a Espanya el 1976 com a òrgan del Comité Internacional de la Quarta Internacional. Editava el diari Prensa Obrera. Es presentà a les eleccions generals espanyoles de 1986, però va obtenir menys del 0,01% dels vots. Desaparagué el 1990.
# Alzano Scrivia

Alzano Scrivia és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Alzano Scrivia limita amb els municipis de Castelnuovo Scrivia, Guazzora, Isola Sant'Antonio i Molino dei Torti.
# Messal·lina

«Messal·lina» té aquests significats:
# Powerwall

Powerwall és una bateria recarregable d'ió liti que fabrica Tesla Motors per al mercat domèstic. Pot emmagatzemar energia per al consum domèstic, per suavitzar la corba de consum o com a reserva d'emergència. Es va presentar el 30 d'abril de 2015, i es vendrà a un preu a partir de 3.000 dòlars pel model de 7 kWh a partir de l'estiu de 2015. Segons va explicar Elon Musk durant la presentació, la intenció és permetre un millor aprofitament de l'energia solar, amb l'objectiu de poder desconnectar-se de la xarxa elèctrica. Té un disseny atractiu, es munta a la paret, i no necessita un manteniment actiu. Està dissenyat per escalar amb el Power pack, i es poden anar connectant bateries per aconseguir potències més grans. La producció inicial serà limitada, perquè es faran a la fàbrica de Fremont, però a mitjans de 2015 començarà la producció a la Gigafactory de Tesla a Nevada.

## Referències

* ↑ Debord, Matthew «Elon Musk's big announcement: it's called 'Tesla Energy'» (en anglès). , 01-05-2015.
* ↑ Russell, Jon «Tesla’s $3,000 Powerwall Will Let Households Run Entirely On Solar Energy» (en anglès). , 30-04-2015.
* ↑ «Les bateries per a la llar de Tesla que podrien canviar el consum d'energia al món». Vilaweb, 02-05-2015.
* ↑ Williams, Rhiannon «Tesla announces renewable energy batteries for the home». , 01-05-2015 [Consulta: 2 maig 2015].
* ↑ «Tesla launches Powerwall home battery with aim to revolutionize energy consumption». Associated Press, 01-05-2015.
* ↑ «Powerwall - Tesla Motors» (en anglès).
* 1 2 3 Powerwall a YouTube

## Enllaços externs

* Powerwall al web de Tesla Motors
# Renormalització

En teoria quàntica de camps i mecànica estadística, la renormalització es refereix a un conjunt de tècniques utilitzades per obtenir termes finits en un desenvolupament pertorbatiu.
Aquests procediments tenen a veure amb els problemes que sorgeixen en passar a un límit continu. Més concretament, quan es descriu un sistema físic de manera aproximada mitjançant una xarxa discreta de punts, certes quantitats estan ben definides però, al passar al límit continu considerant una infinitat de punts, les quantitats estan mal definides matemàticament. La renormalització consisteix en un conjunt de tècniques que practiquen el límit continu d'una forma alterna de manera que totes les quantitats estan ben definides i donen lloc a termes finits.
Una propietat important de la teoria de camp de gauge és que aquestes quantitats tenen la propietat de ser renormalitzables, raó per la qual aquests tipus de teories de camp han sigut extensivament estudiades, ja que la renormalització permet obtenir respostes finites contrastables amb els experiments.

## Referències

* ↑ «Renormalització». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ 't Hooft, G.; Veltman, M. «Regularization and renormalization of gauge fields». Nuclear Physics B, 44, 1972, pàg. 189. Bibcode: 1972NuPhB..44..189T. DOI: 10.1016/0550-3213(72)90279-9.

## Bibliografia

* Delamotte, Bertrand; A hint of renormalization , American Journal of Physics 72 (2004) pp. 170–184. Beautiful elementary introduction to the ideas, no prior knowledge of field theory being necessary. Full text available at: hep-th/0212049
* Baez, John; Renormalization Made Easy, (2005). A qualitative introduction to the subject.
* Blechman, Andrew E.; Renormalization: Our Greatly Misunderstood Friend, (2002). Summary of a lecture; has more information about specific regularization and divergence-subtraction schemes.
* Cao, Tian Yu & Schweber, Silvan S.; The Conceptual Foundations and the Philosophical Aspects of Renormalization Theory , Synthese, 97(1) (1993), 33–108.
* Shirkov, Dmitry; Fifty Years of the Renormalization Group, C.E.R.N. Courrier 41(7) (2001). Full text available at : I.O.P Magazines.
* E. Elizalde; Zeta regularization techniques with Applications.
# Phobia

Phobia és una pel·lícula de thriller de terror canadenca del 1980 dirigida per John Huston i protagonitzada per Paul Michael Glaser.

## Argument

El psiquiatra Dr. Peter Ross (Glaser) M.D., utilitza tècniques radicals amb els seus pacients per curar-los de les seves diverses fòbies. Es terroritza quan algú comença a assassinar els subjectes d'un en un.

## Repartiment

* Paul Michael Glaser - Dr. Peter Ross
* Susan Hogan - Jenny St. Clair
* John Colicos - Inspector Larry Barnes
* David Bolt - Henry Owen
* Patricia Collins - Dr. Alice Toland
* David Eisner - Johnny Venuti
* Lisa Langlois - Laura Adams
* Alexandra Stewart - Barbara Grey
* Robert O'Ree - Bubba King
* Neil Vipond - Dr. Clegg
* Marian Waldman - Mrs. Casey
* Kenneth Welsh - Sgt Joe Wheeler

## Recepció

El crític cinematogràfic de Los Angeles Times Kevin Thomas va descriure Phobia com "la pitjor pel·lícula mai dirigida per un guanyador de l'American Film Institute's Life Achievement Award."

## Referències

* ↑ «Film Review: Phobia (1980)» (en anglès americà). [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ Andersson, Timothy. «Every John Huston Movie: Phobia: A Descent Into Terror (1980)», 04-01-2013. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ Thomas, Kevin «The China Syndrome (ABC Sunday at 9...». Los Angeles Times, 17-08-1986 [Consulta: 9 maig 2019].
# Giuseppina Medori

Giuseppina Medori, o Josephine i nascuda Josepha Wilmot (Foligno, 12 de setembre de 1827 − Brussel·les, 3 de desembre de 1906) va ser una soprano italiana d'origen belga.
El 1845 va cantar a Nàpols. Entre 1852 i 1858 estava a Viena. Verdi la va triar com a Leonore a Il trovatore i com a Violetta a La traviata per a la seva estrena a París. Va protagonitzar a l'Acadèmia de Música de Nova York les temporades 1862-1863 i 1863-1864 Norma, Ernani, Faust, Don Giovanni, Il trovatore, i altres). En la seva representació de Lucrezia Borgia, Walt Whitman va escriure que Medori tenia "una veu que et fa contenir la respiració amb sorpresa i delit ... que s'aboca com un riu embravit".
Va crear el paper de Margherita a Margherita Pusterla de Giovanni Pacini. Va actuar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona i al Teatre Colón de Buenos Aires.

## Referències

* 1 2 http://www.zeno.org/Musik/M/Weltner,+Albert+Josef/Mozart%27s+Werke+und+die+Wiener+Hof-Theater/Verzeichnis+der+im+vorliegenden+Werke
* 1 2 Meyerbeer, Giacomo. Volum 7 de Briefwechsel und Tagebücher, Heinz Becker. Walter de Gruyter, 1959. ISBN 9783110180305.
* ↑ http://www.picturehistory.com/product/id/23386%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.historicopera.com/jearly_gurney_page1.htm Arxivat 2006-12-10 a Wayback Machine.
# Llanterner

«Llanterner» té aquests significats:
* llanterner, fabricant o venedor de llanternes
* llanterner o llauner, menestral que treballa en objectes de llauna
# Alzamora

«Alsamora o Alzamora» té aquests significats:
* Geografia:
** Alsamora, localitat catalana de Sant Esteve de la Sarga (Pallars Jussà)
* Biografies:
** Sebastià Alzamora i Martín, escriptor, crític literari i gestor cultural mallorquí
** Gabriel Alzamora López, empresari i polític mallorquí
** Emili Alzamora i Escardibul, pilot de motociclisme català
** Miquel Alzamora Riera, ciclista mallorquí
** Alfons Alzamora, jugador de bàsquet mallorquí
* Esports:
** Alzamora Club de Futbol, club català de futbol de la ciutat de Barcelona
* Altres:
** Museu Alzamora, dedicat a la impremta