OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Socialdemocràcia de Polònia

Socialdemocràcia de Polònia o Partit Socialdemòcrata de Polònia (polonès: Socjaldemokracja Polska, SDPL) és un partit socialdemòcrata de Polònia fundat el 2004 com a grup dissident de l'Aliança de l'Esquerra Democràtica. No s'ha de confondre's aquest partit amb l'antic Partit Socialdemòcrata de la República de Polònia (SdRP). Al maig de 2005 el partit va arribar a un acord amb la Unió del Treball i Els Verds-2004 per a presentar-se conjuntament a les eleccions parlamentàries poloneses de 2005. El seu candidat, Marek Borowski, va obtenir el 10,3 dels vots a les eleccions presidencials poloneses.
Des de finals de 2006 forma part de la coalició Esquerra i Demòcrates, amb la qual es va presentar a les eleccions parlamentàries poloneses de 2007. Després de la dissolució de la coalició, 8 dels 10 diputats SDPL van formar un nou grup parlamentari anomenat Social Democràcia de Polònia - Nova Esquerra (Socjaldemoracja Polska - Nowa Lewica, SDPL-NL).

## Enllaços externs

* Socialdemocràcia de Polònia - Lloc web oficial
# São Cristóvão

São Cristóvão és un barri de la Zona Nord de Rio de Janeiro al Brasil.

## Història

L'antiga residència imperial del Brasil es troba en aquest barri així com un palau que data del segle XIX i que acull avui el museu nacional de l'Imperi del Brasil, museu integrat a la Universitat Federal de Rio de Janeiro.
El 1998 es va separar una part del seu territori amb la creació del districte Vasco da Gama en honor de l'equip de futbol homònim que aquell any havia guanyat la Copa Libertadores en el centenari de la seva fundació.

## Geografia

Una gran part del barri és el parc Quinta da Boa Vista. En aquest parc, es troben els edificis principals del museu nacional, com la biblioteca i el Jardí botànic. Adjacent a aquest parc, el zoo de Rio de Janeiro.
Al nord del barri es troba el barri Caju, a l'est Santo Cristo, al sud Maracanã, al sud-oest Mangueira, a l'oest Benfica i, gairebé dins el barri de São Cristóvão, el barri de Vasco da Gama.

## Referències

* ↑ «Bairros do Rio».
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo.
* ↑ «Cria o Bairro de Vasco da Gama, pela subdivisão do Bairro de São Cristóvão, área da AP 1, VII Região Administrativa» (en portuguès). Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo.

## Bibliografia

* Coaracy, Vivaldo. Itatiaia. Memória da Cidade do Rio de Janeiro (en portuguès), 1988, p. 401. ISBN 85-319-0221-5.
# Sèrie 253 de Renfe

S-253 és una sèrie de cent unitats de locomotores elèctriques de la 3a generació de la família Traxx fabricada per Bombardier, denominada Bombardier TRAXX2I F140DC, lliurades des del 2008 a RENFE. Aquesta sèrie de locomotores és destinada exclusivament per al tràfic de mercaderies, i ofereixen una potència de 5.400 kW propulsats per una sèrie de diferents convertidors de potència GTO i controls de tracció Mitrac TC 3300 IGBT i un mòdul de transmissió per desenvolupar una velocitat màxima de 140 km/h. Les locomotores tenen un ample fix de 1668mm, ample ibèric, encara que com a tot el material nou que adquireix RENFE, se li podran instal·lar bogies d'ample UIC.
Aquesta sèrie de locomotores és monotensió, estant preparades per funcionar únicament sota una tensió de 3 kV en corrent continu, per tant no podran funcionar en els traçats d'alta velocitat aptes per a mercaderies que s'estan construint en l'actualitat.
De les cent unitats adjudicades el 8 d'octubre de 2006, les 55 primeres han estat construïdes per Bombardier en la factoria que té en Gual Ligure (Itàlia) i les 45 restants en el TCR de Villaverde Bajo (Madrid). A mitjans de juny de 2011, 82 estaven en servei i les 18 restants de la Sèrie estaven en proves

## Notes

* ↑ Listadotren - RENFE Operadora - 253

## Enllaços externs

* Primeres imatges de la S-253 en railcolor Arxivat 2011-08-18 a Wayback Machine.
* Fitxa tècnica en el lloc web de renfe
# Sèrie UNE 166000

La sèrie UNE 166000 és un conjunt de normes UNE dedicades a donar suport a l'optimització de la gestió de les activitats d'R+D+i.

## Contingut

Es compon de les següents normes:
* UNE 166000, que estableix les definicions i terminologia utilitzades a la resta de normes.
* UNE 166001, que estableix els requisits per als projectes d'R+D+I.
* UNE 166002, que determina els requisits que ha de complir el sistema de gestió de l'R+D+I.
* UNE 166004, que estableix els criteris de competència i avaluació dels auditors de sistemes d'R+D+I.
* UNE 166005, que és una guia d'aplicació de la UNE 166002 als béns d'equipament.
* UNE 166006, que estableix les característiques i requisits d'un sistema de vigilància tecnològica.
* UNE 166007, que és una guia d'aplicació de la norma UNE 166002.
Les normes de la familia UNE 166000 estan alineades amb els requisits de la norma ISO 9001.
Amb aquestes normes es vol proporcionar directrius per a una eficaç planificació, organització, execució i control de les activitats d'R+D+i, així com facilitar un reconeixement en el mercat a les organitzacions innovadores.

## Vegeu també

* UNE 166001.
* UNE 166002.
* UNE 166006.

## Enllaços externs

* UNE 166000:2006 - AENOR
# Casa Maçanes (Guixers)

Casa Maçanes és una masia situada al municipi de Guixers, a la comarca catalana del Solsonès. Es troba en molt mal estat de conservació.
# Svätoplukovo

Svätoplukovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 1.368 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1386.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Obec Svätoplukovo. [Consulta: 7 agost 2022].
# TT100

La tomba TT100 (nomenclatura actual, les sigles són de l'anglès Theban Tomb, Tomba Tebana) és la tomba privada del djati de l'Alt Egipte Rekhmire, construïda durant l'Imperi Nou d'Egipte. Està situada a l'antiga necròpolis de Sheikh Abd al-Gurnah (Vall dels Nobles) a la necròpolis tebana ("Tebes Oest"), a la riba oest del Nil, a l'altra banda de l'actual ciutat de Luxor (antiga Tebes). No hi ha proves que l'hipogeu s'emprés com a tomba, pot haver estat una capella mortuòria o potser un cenotafi, i la tomba real podria estar en un altre lloc encara no identificat de la necròpolis tebana.
La tomba destaca per la rica decoració, per la varietat de temes representats, per l'originalitat d'algunes escenes i per la gran informació que aporta sobre la vida egípcia durant els regnats de Tuthmosis III i d'Amenofis II (dinastia XVIII), època en què Rekhmire va exercir de djati. Gardner Wilkinson afirmà el 1835 que les pintures d'aquesta tomba aportaven més informació sobre la cultura de l'Antic Egipte que qualsevol altra font coneguda. També és una de les tombes més grans de la Vall dels Nobles.

## Rekhmire

Rekhmire va exercir de djati, un càrrec només superat pel poder del faraó, durant els últims anys del regnat de Tuthmosis III i els primers del d'Amenofis II (Amenhotep II), durant una època de gran prosperitat per a Egipte, amb nous territoris conquerits i intenses relacions polítiques i comercials amb l'estranger. Tuthmosis III havia engegat també una campanya important de construccions i reformes arquitectòniques i de foment de l'art i de l'artesania que va continuar el seu fill i successor Amenofis II. Rekhmire va acumular una colla de càrrecs i títols en aquesta època, cap a un centenar, entre els quals destacava, a part del de djati, el d'alcalde de Tebes.

## Galeria d'imatges

* Porta falsa procedent de la tomba. Museu del Louvre.
* Detall del banquet funerari de Rekhmire per a les dones de la família (ritus funeraris).
* Rekhmire controla els magatzems. Reproducció de de Garis Davies, 1935.
* Recaptació d'impostos a les viles meridionals. Reproducció de Garis Davies, 1935.
* Grups de representants estrangers duen tributs a Rekhmire. Reproducció de George Alexander Hoskins, 1835.

## Referències

* 1 2 3 Weeks, pàg. 393.
* 1 2 The Private Tomb of Rekhmire on the West Bank at Luxor (ancient Thebes). (anglès)
* ↑ Theban tomb tracings made by Norman and Nina de Garis Davies. (anglès)

## Bibliografia

* Kent R. Weeks, "Los tesoros de Luxor y el Valle de los Reyes" (Guías de arte y viajes), Editorial Libsa, 2006, ISBN 9788466212946 (castellà) Pàgines 392-407.
* Norman de Garis Davies, Paintings from the Tomb of Rekh-mi-Re' at Thebes. Plantin Press, Nova York 1935.

## Enllaços externs

* Tomb of Rekhmire (TT100). Galeria fotogràfica de la tomba.
* Duties of the Vizier. Digital Egypt for Universities. (anglès)
* Bibliography for TT 100: Rekhmire Arxivat 2013-12-08 a Wayback Machine.. Bibliografia sobre la tomba. Theban Mapping Project. (anglès)

## Vegeu també

* Llista de djatis de l'Antic Egipte
* Llista de càrrecs funcionarials de l'Antic Egipte
# Molí de Saleta

La Casa Nova del Molí és una masia de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia aïllada i situada a la zona del Mansolí.
Consta de dues plantes i unes petites golfes. La coberta és a dues aigües, amb teula àrab, i carener perpendicular a la façana. Hi ha elements aprofitats de l'antiga construcció com llindes de fusta i pedres treballades.
La façana és de pedra vista.

## Història

Construcció de principis de segle, fou ampliada i renovada, possiblement quan va desaparèixer el molí. El molí de la Saleta estava situat a prop de la riera. No apareix documentat, però el camí que hi passava si que ho està al segle xiv (1363).

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Nova del Molí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Cassiduloides

Els cassiduloides (Cassiduloida) són un ordre d'equinoïdeus irregulars. Aquest eriçons van aparèixer al Juràssic inferior (Toarcià). Van experimentar un gran èxit evolutiu al Mesozoic, però a l'actualitat només queden unes poques espècies.

## Característiques

Els cassiduloides són eriçons irregulars de cos lleugerament ovoide; la boca està avançada cap a un costat i no tenen llanterna d'Aristòtil. La cara aboral (superior) és convexa i la cara oral (inferior) és plana. Cada placa ambulacral té un únic podi i presenten fil·lodes a la superfície oral (zones on els podis es transformen en tentacles tròfics).

## Taxonomia

L'ordre Cassiduloida inclou tres famílies, amb 76 espècies fòssils i 14 d'actuals:
* Família Cassidulidae L. Agassiz & Desor, 1847
* Família Neolampadidae Lambert, 1918
* Família Pliolampadidae Kier, 1962 †

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Cassiduloida». [Consulta: 12 octubre 2020].
* 1 2 «Cassiduloida - Natural History Museum». [Consulta: 13 octubre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 12 octubre 2020].
# Joan Paredes Hernández

Joan Paredes Hernández (Santa Eugènia de Ter, 1927- 2004) fou un empresari i polític català.

## Biografia

Treballà com a professor mercantil i auditor de comptes, i fou assessor d'empreses del sector carni. Fou regidor de Finances a l'Ajuntament de Girona el 1974 durant l'alcaldia d'Ignasi de Ribot. Des de 1978 va treballar a la Caixa de Girona, de la que en seria president el 1995-1996, i vicepresident segon el 1980-1985.
La Generalitat va reconèixer la seva trajectòria atorgant-li la Medalla Francesc Macià al mèrit al Treball.
Fou cosí de Joan Paredes Hernández, que també va ser regidor de l'ajuntament de Girona.

## Referències

* 1 2 «Enterrament de Joan Paredes a Santa Eugènia». eldimoni.com, 08-08-2004. Arxivat de l'original el 2007-06-07. [Consulta: 3 febrer 2016].
* ↑ Josep Clara. «El govern de la ciutat durant el franquisme» p. 184. [Consulta: 4 febrer 2016].
# Tauleta Nebó-Sarsequim

La Tauleta Nebó-Sarsequim és una inscripció d'argila cuneïforme que fa referència a un funcionari de la cort de Nabucodonosor II, rei de Babilònia. També pot fer referència a un funcionari anomenat a la Bíblia al Llibre de Jeremies.
Actualment es troba en la col·lecció del Museu Britànic datat al voltant de l'any 595 aC, Aquest document pertanya a un arxiu d'un gran temple del culte al sol a Sippar.

## Descripció

La tauleta d'argila és una inscripció cuneïforme (2,13 polzades, 5,5 cm) amb la següent traducció:
| « | [Pel que fa a] 1,5 mines (0,75 kg) d'or, propietat de 'Nabu-sharrussu-ukin,' el cap eunuc, que va enviar a través d'Arad-Banitu el eunuc [al temple] Esangila: Arad-Banitu ha lliurat [it] a Esangila. En presència de Bel-usat, fill de Alpaya, el guardaespatlles real, [i de] Nadine, fill de Marduk-Zer-İbni. Mes XI, dia 18, any 10 [de] Nabucodonosor, rei de Babilònia. | » |

## Descobriment

Els arqueòlegs la van desenterrar a l'antiga ciutat de Sippar (al voltant d'una milla de la ciutat moderna de Bagdad) en la dècada de 1870. El museu la va adquirir el 1920, però havia estat en l'emmagatzematge i no es va publicar fins que Michael Jursa (professor associat de la Universitat de Viena) la va fer pública el 2007.

## Comparació amb la Bíblia

Segons el Llibre de Jeremies (39: 3 al Text masorètic; 46:3 a Septuaginta), una persona amb el nom Nebo-Sarsequim (Sarsequim) va visitar Jerusalem durant la conquesta de Babilònia. El vers comença afirmant que tots els oficials babilonis amb autoritat van entrar en el centre de la porta i després va nomenar diversos d'ells, i conclou afirmant que tots els altres membres de la Mesa van ser allà també.
| « | ... I tots els oficials del rei de Babilònia van entrar-hi i es van instal·lar a la porta del Mig. Eren Nergal-Sarèsser, Sangar-Nebó, Sarsequim cap dels eunucs, i Nergal-Sarésser cap dels mags, i tots els altres prínceps del rei de Babilònia. | » |
| — Jeremies 39:3 |||
Durant molts anys, els traductors de la Bíblia dividien a les persones nomenades de diferents formes. Aquest document cuneïforme pot canviar el text per a futures revisions més coherents.
# Mailoc

Mailoc, Mailoch o Mahiloc (fl. 571-572) va ser un religiós sueu del segle vi que consta com el primer bisbe documentat de la desapareguda seu de Bretoña.
El seu nom és conegut gràcies a les actes del II Concili de Braga, celebrat l'any 572, en temps del rei sueu Teodomir, moment en què l'erecció de diòcesis gallegues havia agumentat, entre elles Bretoña. Mailoc apareix en darrer lloc confirmant les actes perquè era de les diòcesis més modernes dintre de les diverses seus de l'arxidiòcesi de Lugo. El seu títol en alguns documents Britono. Eclesie o bé Britonorum, Britonensis o Britona, però, en tot cas, la més completa és la de Mailoc Britonensis Ecclesia Eps. hia gestis ss.

## Referències

* ↑ Flórez, 1764, p. 13.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada: theatro geographico-histórico de la Iglesia de España (en castellà). Tom XVIII. Madrid: Oficina de la Viuda e Hijo de Marín, 1764.
# Amatos

Amatos és el nom de tres localitats de Castella i Lleó (Espanya):
* Amatos de Alba, localitat del municipi de Alba de Tormes
* Amatos (Calvarrasa de Abajo), localitat del municipi de Calvarrasa de Abajo
* Amatos de Salvatierra, localitat del municipi de Pedrosillo de los Aires
# TT

TT té els següents significats:
* Tourist Trophy, tipus de cursa motociclista la més popular de les quals és la de l'Illa de Man.
* Enduro, disciplina motociclista coneguda com a Tot Terreny (abreujat "TT") entre els anys 60 i 80.
* Flat track, disciplina motociclista que es coneix com a "TT" si es corre en pistes amb revolts d'esquerra i de dreta.
Viccionari
# Museu d'Història de Cedarburg

El Museu d'Història de Cedarburg (anglès: Cedarburg History Museum) és un museu situat a la localitat estatunidenca de Cedarburg (Wisconsin). Es troba a la botiga històrica de Hilgen & Schroeder Mill, que també acull la Cambra de Comerç de Cedarburg i el Centre d'Informació de Cedarburg. El museu adquirí l'espai el 2015 i començà a programar esdeveniments sota els auspicis del Centre Cultural de Cedarburg el 2017. Des del 2019 funciona independentment del Centre Cultural de Cedarburg. Presenta col·leccions de fotografia local i exposicions temporals.
A principis del 2021, la col·lecció de l'antic Museu Chudnow d'Antany passà sota la custòdia del Museu de Cedarburg per ampliar la col·lecció d'artefactes locals d'aquest últim.

## Referències

* ↑ «9 Must-See Museum Exhibitions in Milwaukee This Winter» (en anglès). Milwaukee Magazine, 19-11-2017.
* ↑ «Spend the day in Cedarburg: Spots to eat, drink and while away the hours» (en anglès). onMilwaukee, 15-10-2019.
* ↑ «'A lot of interest in town:' Works of award-winning photographers on display at Cedarburg museum» (en anglès). Fox6 Milwaukee, 03-03-2020.
* ↑ «Chudnow Museum Collection to Move to Cedarburg». Shepherd Express, 15-01-2021.
# Mercat d'esclaus (amb aparició del bust invisible de Voltaire)

Mercat d'esclaus (amb aparició del bust invisible de Voltaire) és una pintura de Salvador Dalí. El quadre representa un mercat d'esclaus, mentre una dona en un estand observa la gent. Una varietat de persones sembla compondre el rostre de Voltaire que apareix situat sobre un objecte per a formar un bust. Voltaire va ser un escriptor i filòsof francès conegut per la seva oposició a l'esclavitud.
L'oli sobre tela es va acabar l'any 1940. Dalí utilitza la tècnica anomenada doble imatge i va descriure el seu treball com «per fer que l'anormal sembli normal i l'anormal sembla anormal».

## Referències

* ↑ «Mercat d'esclaus (amb aparició del bust invisible de Voltaire)». Fundació Gala - Salvador Dalí. [Consulta: 21 octubre 2023].
* ↑ «El Poder del Arte: Mercado de esclavos con aparición del busto invisible de Voltaire», 12-08-2015. [Consulta: 21 octubre 2023].
* ↑ Costandi, Mo «The ghostly gaze and the disappearing bust of Voltaire» (en anglès). The Guardian, 19-09-2011. ISSN: 0261-3077.
* ↑ Volney, Àlex. «Si encara els preocupa Voltaire (II)». dBalears, 28-07-2005. [Consulta: 21 octubre 2023].
* ↑ Beech, Martin. The physics of invisibility: a story of light and deception. Nova York: Springer, 2012. ISBN 978-1-4614-0615-0.
# Juffureh

Juffureh és una població de Gàmbia a la Divisió del Nord, a la riba del riu Gàmbia, districte d'Upper Niumi.
Del 1651 al 1659 va pertànyer a Curlàndia i del 1659 al 1661 a Holanda, passant després als britànics que de fet la van acabar abandonant. El 1681 els francesos van establir una factoria a uns dos o tres quilòmetres a l'oest, anomenada Fort Albreda, a la població d'Albreda (Albadarr). Juffureh es va fer famosa per ser el suposat origen de Kunta Kinteh, el personatge central derivat de la tradició oral de la novel·la d'Alex Haley "Roots" que va inspirar una sèrie de televisió, i per uns anys va ser un destí turístic. Juffureh està unida a la veïna població d'Albadarr o Albreda, formant un nucli amb més de sis mil habitants dels quals prop de quatre mil corresponen a Juffureh.

## Referències

* Katharina Kane, The Gambia and Senegal
# Municipi de Limbaži

El municipi de Limbaži (en letó: Limbažu novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat al nord del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Limbaži. El municipi va ser creat l'any 2009 després d'una reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Limbaži (ciutat)
* Katvaru pagasts (zona rural)
* Limbažu pagasts (zona rural)
* Pāles pagasts (zona rural)
* Skultes pagasts (zona rural)
* Umurgas pagasts (zona rural)
* Vidrižu pagasts (zona rural)
* Viļķenes pagasts (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 19.728 persones (2009). La superfície del municipi té uns 1.170,9 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 16,85 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 19 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 19 gener 2015].
# Mөnkhbaatarin Bundmaa

Mөnkhbaatarin Bundmaa –en mongol: Мөнхбаатарын Бундмаа– (Kharkhorin, 4 de setembre de 1985) és una judoka mongola.
Va guanyar una medalla al Campionat del Món de judo de 2010, i set al Campionat d'Àsia de judo entre els anys 2005 i 2016. Als Jocs Asiàtics va aconseguir dues medalles els anys 2006 i 2010.

## Palmarès internacional

Campionat del Món :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Tòquio ( Japó) | 3 | –52 kg |
| Jocs Asiàtics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2006 | Doha ( Qatar) | 2 | –52 kg |
| 2010 | Canton ( R.P. de la Xina) | 2 | –52 kg |
| Campionat d'Àsia ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2005 | Taixkent ( Uzbekistan) | 3 | –52 kg |
| 2008 | Ciutat de Jeju ( Corea del Sud) | 2 | –52 kg |
| 2009 | Taipei ( Xina Taipei) | 2 | –52 kg |
| 2011 | Abu Dhabi ( Emirats Àrabs Units) | 2 | –52 kg |
| 2012 | Taixkent ( Uzbekistan) | 2 | –52 kg |
| 2015 | Kuwait ( Kuwait) | 2 | –52 kg |
| 2016 | Taixkent ( Uzbekistan) | 3 | –52 kg |

## Referències

* ↑ Mөnkhbaatarin Bundmaa Arxivat 2012-12-18 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ Mөnkhbaatarin Bundmaa en Judoinside.com (anglès)
# Mūza Rubackytė

Mūza Rubackytė (19 de maig de 1959) és una pianista lituana.
Actualment resideix a Vílnius i París. Rubackytė ha estat guardonada amb l'Orde del Gran Duc Gediminas de Lituània, i ha estat nomenada com a l'artista nacional de Lituània. Ha ascendit ràpidament als escenaris de concerts mundials gràcies a la seva tècnica magistral i dotada interpretació d'obres que abasten des de Bach a Scriabin.
Rubackytė ocupa diversos llocs d'ensenyament:
* Professora a l'Acadèmia Lituana de Música i Teatre,
* Professora en el Conservatoire de Paris,
* Professora de classes magistrals al Conservatori de Moscou, i
* Jurat al Concurs Internacional de Piano de Lituània.

## Referències

* ↑ «Labdaros koncerte gros pianistė M.Rubackytė / Kultūra / lrytas.lt» (en lituà). Lietuvos rytas, 24-11-2008. Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 6 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Lithuanian National Symphony Orchestra
* Lithuanian State Symphony Orchestra, official site
* Mūza Rubackytė homepage
# N-5

La  N-5 (anteriorment  N-V ), coneguda popularment com a Carretera de Madrid a Portugal per Badajoz, és una carretera nacional pertanyent a la xarxa radial de carreteres espanyoles
El seu itinerari original era el que discorria partint des de Madrid i travessant les províncies de Toledo i Càceres fins a la frontera amb Portugal prop de la ciutat de Badajoz, enllaçant a la frontera de Caia amb les portuguesa  N-4 . Actualment ha estat substituïda la gairebé totalitat del seu traçat per la  E-90 /  A-5 , quedant trams en les localitats que travessava en ser circumval·lades per una variant quan es va realitzar el desdoblament.

## Vegeu també

* Autovia del Sud-oest
* R-5
# Napoléonsgaard

El Napoléonsgaard és una muntanya de 547 metres d'altitud, que es troba a la comuna de Rambrouch, del districte de Diekirch al cantó de Redange i a l'oest de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Napoléonsgaard, Luxembourg». Peakbagger.com.