OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carel Lodewijk Hansen

Carel Lodewijk Hansen (Amsterdam, 1765 – Epe, 1840) va ser un pintor holandès del segle xix.

## Biografia

Segons el Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD; en català, Institut Neerlandès per a la Història de l'Art), Carel Lodewijk Hansen va ser alumne de Pieter Pietersz Barbiers i el pare i professor de Carel Lodewijk II i Lambertus Johannes Hansen. L'any 1794 es convertí en un membre de Gremi de Sant Lluc de Haarlem, poc abans que es dissolgués l'any 1797. L'any 1809 va esdevenir membre del grup d'artistes Felix Meritis. L'any 1818 va rebre una medalla d'or a la categoria de paisatges urbans. És conegut pels seus paisatges de ciutat, sovint pintats a la llum de la lluna. El 1807 va pintar un paisatge urbà de Leiden després que una explosió de vaixells amb carregament de pólvora destruís unes quantes cases (i tots el vitralls de les esglésies) del centre de ciutat. Louis Bonaparte anà personalment a inspeccionar el dany i això feu que es guanyés l'afecte dels ciutadans per la seva mostra d'empatia. La pintura té cert ressò, però li falta la intensitat de la Vista de Delft de Vermeer que mostra el buit en el paisatge urbà després de l'explosió de Delft de 1654 sense mostrar el dany directament.
El 1816 treballà en un gran panorama de la batalla de Waterloo a Amsterdam, que fou comparable favorablement a la versió de Londres. Els seus paisatges urbans topogràfics eren gravats per ell mateix i d'altres, amb tres sèries publicades de Haarlem, Bergen i Drenthe. Els treballs gravats originals són al Museu Teyler, als arxius de la ciutat d'Amsterdam, i a l'Albertina a Viena.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Carel Lodewijk Hansen a l'RKD
* ↑ Comparació del Londensche en het Amsterdamsche panorama van den veldslag bij Waterloo a la Biblioteca digital de la literatura neerlandesa

## Enllaços externs

* «Carel Lodewijk Hansen». Biografisch Portaal.
# Can Móra de Baix

* Aquest article tracta sobre Can Móra de Baix de Sant Vicenç de Montalt. Vegeu-ne altres significats a « Can Móra (desambiguació)».
Can Mora de Baix és una masia de Sant Vicenç de Montalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici del segle xvi de planta baixa i dos pisos, amb modificacions dels segles XVII, xviii i xix, que inclouen reixes, balcons i les arcades neoclàssics. Porta d'entrada amb dovelles de pedra, les altres obertures també són de pedra. Hi ha un rellotge de sol a la façana, així com l'escut de la família Mora-Buet.
Té un gran pati al davant i a continuació un altre edifici més petit, que és una casa de planta baixa i pis, amb coberta a dues aigües.
A la casa principal hi ha finestres de ferro rodó treballat a mà, entrecreuades en angle recte, com que sobresurt hi ha a cada cantó un element decoratiu també de ferro. A la llinda d'aquesta finestra hi ha l'escut de la casa.

## Referències

* 1 2 3 «Can Móra de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Carles Gerhard i Ottenwälder

Carles Gerhard Ottenwälder (Valls, 1899 - Ciutat de Mèxic, 25 de desembre de 1976) fou un polític català, fill de pares suïssos i germà del músic Robert Gerhard i Ottenwaelder.
Estudià comerç a Suïssa i durant la dictadura de Primo de Rivera milità a Acció Catalana, partit que abandonà el 1932 per passar a la Unió Socialista de Catalunya, partit amb el qual fou elegit diputat per Tarragona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1932. Durant la guerra civil espanyola fou comissari de la Generalitat de Catalunya al monestir de Montserrat, convertit en hospital de sang, encarregat de preservar el patrimoni cultural del lloc tot substituint-hi Joan Puig i Ferreter. Fou a Montserrat on restà vidu.
En acabar la guerra civil se n'anà a França i d'ací a Suïssa, i s'establí a Mèxic el 1945, on treballà com a traductor. El 1954 fou nomenat secretari del Parlament de Catalunya, en la sessió en què Josep Tarradellas fou elegit president de la Generalitat a l'exili. El 1982 es publicà el seu llibre de memòries, Comissari de la Generalitat a Montserrat (1936-1939) (Publicacions de l'Abadia de Montserrat). El seu fill Carles Gerhard i Hortet també publicà les seves memòries el 2013 a Dues guerres i un exili (editorial L'Avenç).

## Referències

* ↑ Gerhard i Hortet, Carles. Dues guerres i un exili : memòries. Barcelona: L'Avenç, 2013, p. 15. ISBN 978-84-88839-69-5 [Consulta: 16 febrer 2021]. Arxivat 22 de setembre 2020 a Wayback Machine.
* ↑ Bladé i Desumvila, Artur. L'exiliada. Barcelona: Pòrtic, 1976, p. 20. ISBN 84-7306-070-9 [Consulta: 12 setembre 2020].

## Bibliografia

* Vicenç Riera i Llorca Els exiliats catalans a Mèxic Curial Edicions Catalanes, 1994
* «Carles Gerhard i Ottenwälder». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Can Turró (Cabanelles)

Can Turró és una masia del municipi de Cabanelles (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al sud-oest del veïnat d'Espinavessa, ubicat al sud-est del municipi de Cabanelles al qual pertany.
Masia de planta rectangular amb la coberta de teula de dues vessants i distribuït en planta baixa i pis. Presenta un petit volum annex adossat a la façana de llevant, amb la coberta d'un sol vessant i una planta. La façana principal de la casa, orientada a migdia, presenta obertures rectangulars, que majoritàriament han estat reformades. Al centre del parament hi ha la porta d'accés principal, d'arc rebaixat bastit en maons i amb els brancals fets de pedra. Tant les de l'extrem de ponent com les de llevant han estat reformades amb maons. Un encanyissat de recent construcció protegeix la porta d'entrada de llevant. Cal destacar dos contraforts de reforç situats a la cantonada nord-est de l'habitatge.
La construcció està bastida amb còdols de pedra i maons disposats més o menys regularment, lligats amb morter de calç.

## Història

Segons el Pla Especial d'identificació i regulació de masies i cases rurals de l'ajuntament de Cabanelles Can Turró del Mas és una edificació construïda vers el 1700 amb reformes i ampliacions posteriors.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Turró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Can Tubella

Can Tubella és una obra amb elements neoclàssics de Pineda de Mar (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casal de mitjans del segle xix d'estil clàssic on es combina la pedra, a les obertures, l'arrebossat i la terra cuita a la decoració de la façana i a les balustrades del balcó i el terrat. Les obertures de les façanes queden disposades simètricament a la planta, pis i golfes. L'estil d'aquesta construcció respon a altres zones (Penedès, Barcelonès nord, Tarragonès) a grans finques agrícoles. En el cas de Pineda, Can Tubella degué ésser feta construir de bell nou per un indià, prenent de model les línies clàssiques de les grans finques vitícoles del darrer terç del XIX.

## Referències

* ↑ «Can Tubella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Cantó de Fontainebleau

El cantó de Fontainebleau és una divisió administrativa francesa del departament del Sena i Marne, a la regió de l'Illa de França. Pertany al districte de Fontainebleau i al districte de Melun, i des del 2015 té 34 municipis i el cap cantonal és la sotsprefectura de Fontainebleau.

## Municipis

* Achères-la-Forêt
* Amponville
* Arbonne-la-Forêt
* Avon
* Barbizon
* Boissy-aux-Cailles
* Boulancourt
* Bourron-Marlotte
* Burcy
* Buthiers
* Cély
* Chailly-en-Bière
* La Chapelle-la-Reine
* Fleury-en-Bière
* Fontainebleau
* Fromont
* Guercheville
* Héricy
* Nanteau-sur-Essonne
* Noisy-sur-École
* Perthes
* Recloses
* Rumont
* Saint-Germain-sur-École
* Saint-Martin-en-Bière
* Saint-Sauveur-sur-École
* Samois-sur-Seine
* Samoreau
* Tousson
* Ury
* Le Vaudoué
* Villiers-en-Bière
* Villiers-sous-Grez
* Vulaines-sur-Seine

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Hubert Pajot | RI |
| 1958-1992 | Paul Séramy | RGR, després CD, després UDF |
| 1992-2015 | Jean-François Robinet | UDF, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 35.162 | 38.884 | 40.662 | 40.598 | 42.366 | 44.241 | 44.297 |
| A partir de 1990 : Població sense dobles comptes |||||||

## Vegeu també

* Cantons del Sena i Marne
# Canon RF 135mm f/1.8L IS USM

El Canon RF 135mm f/1.8L IS USM és un teleobjectiu fix de la sèrie L amb muntura Canon RF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 2 de novembre de 2022, amb un preu de venda suggerit d'uns 2.900€.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per fotografia de retrat.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 135mm
* Obertura: f/1.8 - 22
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 5,5 passes
* Distància mínima d'enfocament: 70cm
* Rosca de 82mm
* La qualitat òptica pràcticament no varia de f/2.8 a f/11.

## Construcció

* Consta de dos botons programables.
* El diafragma consta de 9 fulles, i les 17 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 12 grups.
* Consta de dos lents de fluorita (per resistir la brutícia i taques), de tres lents d'ultra baixa dispersió, un revestiment super spectra i un revestiment d'esfera d'aire (ajuden a reduir els efectes fantasma).

## Accessoris compatibles

* Tapa E-82 II
* Parasol ET-88B
* Filtres de 52mm
* Tapa posterior RF
* Funda LP1319

## Referències

* 1 2 3 «Canon RF 135mm F1.8 L IS USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* 1 2 «Canon 135 mm f1.8 IS RF: renovación de un clásico para la foto de retrato por 2900 euros» (en castellà). Photolari.
* 1 2 «Canon RF 135mm f1.8L IS USM lens» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «Canon RF 135mm f/1.8 L USM Review: Setting a New Standard» (en anglès). Peta pixel.
* ↑ «Canon RF 135mm F/1.8L IS USM Released – Fast Stabilized Portrait Lens» (en anglès). Cine D.
* ↑ «Objetivo Canon RF 135mm F1.8L IS USM» (en castellà). Canon store.
# Canon RF 14-35mm f/4L IS USM

El Canon RF 14-35mm f/4L IS USM és un objectiu zoom el qual esta entre una focal gran angular i normal, de la sèrie L amb muntura Canon RF.
Aquest va ser llençat el 2021. És l'òptica zoom de la sèrie RF de Canon amb una focal més gran angular. Aquest objectiu serveix sobretot per fotografia de paisatge i arquitectura. El 2022 va guanyar el premi de Technical Image Press Association (TIPA) com a millor objectiu zoom gran angular per a càmeres full frame a la fira Photopia d'Hamburg.

## Característiques

Les característiques més destacades són:
* Distància focal: 14-35mm
* Obertura: f/4.0 - 22
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 5,5 passes
* Distància mínima d'enfocament: 20cm
* Rosca de 77mm
* Distorsió òptica a 14mm de -0,20% (tipus barril) i a 35mm de -0,08% (tipus coixí).
* A 14mm i f/4 l'objectiu ombreja les cantonades amb gairebé dues passes de llum, a partir de f/11 aquest efecte ja disminueix fins aproximadament un pas. A 35mm i f/4 l'objectiu ombreja les cantonades amb gairebé dues passes i mitja de llum, a partir de f/5.6 aquest efecte ja disminueix fins aproximadament un pas i mig.
* La millor qualitat òptica a 14mm la trobem entre f/4, encara que es mante molt estable fins a f/8. I a 35mm la millor qualitat la trobem a f/4 al centre, i entre f/5.6 i f/8 a les cantonades.

## Construcció

La muntura i algunes parts internes són de metall, la resta és de plàstic. El diafragma consta de nou fulles, i les setze lents de l'objectiu són distribuïdes en dotze grups. Consta de tres lents d'ultra baixa dispersió, una de les quals també és asfèrica. L'òptica consta d'un revestiment de sublongitud d'ona i un revestiment d'esfera d'aire que ajuden a reduir els efectes fantasma. Dues més són de fluorita per resistir la brutícia i taques. S'hi poden adaptar accessoris com a tapes, parasol o filtres.

## Objectius similars amb muntura Canon RF

* Canon RF 15-30mm f/4.5-6.3 IS STM
* Canon RF 15-35mm f/2.8L IS USM

## Referències

* ↑ «Canon RF 14-35mm F4L IS USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* 1 2 Condés, Óscar. «Canon RF 14-35 mm f/4L IS USM, la óptica más angular para el sistema sin espejo de formato completo Canon R» (en castellà). Xataka foto, 29-06-2021.
* ↑ «La Linea del Tiempo de los Objetivos Canon Montura RF» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «TIPA World Awards 2022» (en anglès). Technical Image Press Association. [Consulta: 3 març 2023].
* 1 2 3 «Canon RF 14-35mm F/4L IS USM Lens Review - Performance» (en anglès). E photo zine.
* ↑ «Objetivo Canon RF 14-35MM F4L IS USM» (en castellà). Canon store.
* ↑ «Canon RF 15-30mm F4.5-6.3 IS STM. Ficha Técnica» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «Canon RF 15-35mm F2.8L IS USM. Ficha Técnica» (en castellà). Todo fotografia.
# Canon RF 15-30mm f/4.5-6.3 IS STM

El Canon RF 14-35mm f/4.5-6.3 IS STM és un objectiu zoom el qual esta entre una focal gran angular i normal, amb muntura Canon RF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 12 de juliol de 2022, amb un preu de venda suggerit d'uns 700€.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per fotografia de paisatge i arquitectura.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 15-30mm
* Obertura: f/4.5 - 22 (a 15mm) i f/6.3 - 32 (a 30mm)
* Motor d'enfocament: STM (Motor d'enfocament pas a pas, silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 5,5 passes
* Distància mínima d'enfocament: 13cm
* Rosca de 67mm
* A 15mm i f/4.5 l'objectiu ombreja les cantonades amb tres passes i mitja de llum, a partir de f/8 aquest efecte ja disminueix fins aproximadament dues passes i mitja. A 30mm i f/6.3 l'objectiu ombreja les cantonades amb tres passes de llum, a partir de f/8 aquest efecte ja disminueix fins a gairebé duess passes.
* A 15 mm, la qualitat d'imatge de les cantonades és suau, però aquesta millora a f/8. Les cantonades a 30mm i f/6.3 donen una bona qualitat òptica, però és entre f/8 i f/11 on s'aprecia la millor qualitat.

## Construcció

* La muntura i algunes parts internes són de metall, mentre que les altres parts són de plàstic.
* El diafragma consta de 7 fulles, i les 13 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 11 grups.
* Consta d'una lent asfèrica, dues d'ultra baixa dispersió, un revestiment de sublongitud d'ona i un revestiment súper spectra (ajuda a reduir els efectes fantasma).

## Accessoris compatibles

* Tapa E-67 II
* Parasol EW-73C
* Filtres de 67mm
* Tapa posterior RF
* Estoig LP1116

## Objectius similars amb muntura Canon RF

* Canon RF 14-35mm f/4L IS USM
* Canon RF 15-35mm f/2.8L IS USM

## Referències

* 1 2 «Canon RF 15-30mm F4.5-6.3 IS STM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon 24 mm f1.8 Macro y 15-30 mm f4.5-6.3 : nuevas ópticas para el sistema R» (en castellà). Photolari.
* ↑ «Canon RF 15-30mm F4.5-6.3 IS STM Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «Canon 15-30mm RF IS STM: $499!» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Objetivo RF 15-30mm F4.5-6.3 IS STM de Canon» (en castellà). Canon store.
* ↑ «Canon RF 14-35mm F4L IS USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon RF 15-35mm F2.8L IS USM Overview» (en anglès). Dpreview.
# Can Bosch

* No s'ha de confondre amb Cal Bosch.
«Can Bosch» té aquests significats:
* Can Bosch (Bordils), masia de Bordils
* Can Bosch (Lliçà d'Amunt), masia de Lliçà d'Amunt
* Can Bosch d'Adri,
* Can Bosch (Gallifa), masia de Gallifa
* Can Bosch (la Selva de Mar),
* Can Bosch (Sant Vicenç de Montalt), masia de Gallifa
* Can Bosch Nou, edifici de Vilanova del Vallès
# Carlos Germano

Carlos Germano (14 d'agost de 1970) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ 1998 FIFA World Cup: Brazil Squad Arxivat 17 February 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. FIFA. Consultat 22 gener 2010.
* ↑ Carlos Germano a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Todos os brasileiros - 1998» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Can Julià (Gelida)

Can Julià és una masia de Gelida (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia coberta a dues vessants, rectangular, de planta i pis, portal dovellat, 2 rellotges de sol, un d'ells restaurat el 1921, i una elegantíssima palmera al davant. Annexos al cellers, hi ha uns cups rodons que evoquen torres de defensa o absis romànica. L'interior és compost d'entrada, cuina i cellers, a la planta. De l'entrada parteix una escala de pedra que condueix a una espaiosa sala superior, la qual reparteix les habitacions amb uns portals de tradició gòtica com un de la façana principal.

## Referències

* ↑ «Can Julià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Can Julià (Sant Boi de Llobregat)

Can Julià és una obra del municipi de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció
### Edifici

Es tracta d'una masia que es pot incloure en el tipus II.5 de l'esquema de Danés i Torras. Conserva íntegra la seva estructura des de la seva data de construcció. Està composta per planta baixa, un pis i golfes (graner). Té una petita modificació en la finestreta de les esmentades golfes, ja que es creu que era d'arc de mig punt. Cal destacar la porta d'entrada, amb carreus alternats de mida i grans dovelles remarcant l'arc. També són originals els graons de pedra que hi donen accés i les dues baranetes de ferro forjat una a cada banda de la porta.
La teulada, de teula àrab a dues vessants amb ràfec i amb una variant a quatre vents a la part de les golfes. La planta és basilical.

### Parc

La masia és envoltada pel Parc de Can Julià, amb una àrea d'uns 4000-4500m². Es tracta d'un parc ple d'arbres i diferents plantes, amb més de quinze bancs i cadires, fonts, escales, petits murs de pedra, rampes i, fins i tot, una tauleta per a jugar a escacs.

## Història

No hi ha dades històriques concretes en referència a aquesta masia; és construïda, però, als principis del segle XVIII un dels grans últims moments de Sant Boi, quan encara no s'havia construït el pont del Llobregat a Molins de Rei i el pont de Sant Boi o la seva barca eren el pas obligat per homes, bestiar i mercaderies per travessar el riu. Això va dur una forta importància estratègica per a la vila i un considerable moviment comercial, que va traduir-se en la creació d'hostals, carnisseries, i el desenvolupament de moltes activitats menestrals.
El 2014, va ser restaurada per l'empresa Agbar.
A partir del 2021, forma part de la Xarxa Metropolitana de Refugis Climàtics com a un dels espais de Sant Boi on refugiar-se de les temperatures extremes.

## Actualitat

Des del 23 de març del 2014, aquesta masia recull el Centre d'Interpretació del riu Llobregat, que forma part de la Xarxa d'Equipament d'Educació per la Sostenibilitat Arxivat 2012-07-13 a Wayback Machine.. En aquest centre, s'hi pot trobar una exposició permanent anomenada "Els equilibris del Llobregat per viure", una visió global dels ecosistemes fluvials. L'exposició es divideix en tres àmbits:
* Flueix: el riu i el seu moviment.
* Transforma: el riu com a un modelador de l'entorn
* Acull: la relació entre el riu, la vida i la biodiversitat.
A més, hi ha diverses activitats, com visites guiades, tallers, descobriment de l'entorn, itineraris...

## Referències

* 1 2 «Can Julià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2016].
* ↑ «Can Julià. Centre d’Interpretació del riu Llobregat: l’aigua flueix, transforma i acull - Medi ambient - Diputació de Barcelona». [Consulta: 13 maig 2023].
# Can Julià de la Riera

Can Julià de la Riera és una obra del municipi de Sant Esteve Sesrovires (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La masia està formada per un edifici central de planta rectangular i tres plantes. A la part de davant hi ha un ampli pati tancat per un mur que l'envolta i que té entrada per una porta modernista. Al costat de la tanca, adossat, hi ha una petita casa del segle xviii, que actualment no està habitada.

## Història

La casa és documentada des del 1692. Ha sofert moltes transformacions, entre les quals destaca la darrera, feta amb estil modernista.

## Referències

* 1 2 «Can Julià de la Riera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Can Juncosa

* Per a altres significats, vegeu «Can Juncosa (Arenys de Mar)».
Can Juncosa o Villa Dolores és una torre senyorial d'Esplugues de Llobregat (Baix Llobregat) catalogada com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una vil·la d'estiueig de planta baixa, pis i golfes amb torre adjunta. S'identifiquen tot un seguit de detalls noucentistes: elements clàssics als marcs de les portes i finestres, però, possiblement, és un edifici d'anterior construcció. Les façanes estan estucades en color vermell imitant el maó. Hi ha una separació de la planta baixa i el pis principal per una banda de ceràmica vidriada (blava i blanca amb motius clàssics). També n'hi ha a les xemeneies i a les juntures dels vessants de coberta. Destaca el ràfec de coberta, en fusta treballada, que també hi ha en altres construccions d'aquesta zona.
En origen era una obra historicista d'arrel neoclàssica, però per la seva tipologia fa pensar en els edificis de caràcter noucentista, possiblement per reformes posteriors.

## Història

No hi ha documentació sobre l'any de construcció. Formava part de les grans residències estiuenques que la burgesia barcelonina construïren, a l'últim terç del segle xix, per la rodalia de Barcelona.
La casa comptava amb una zona enjardinada fins a l'avinguda dels Països Catalans, que incloïa una masoveria i un molí de vent. Aquests van ser enderrocats l'any 2000 per a edificar uns blocs de pisos. Des de llavors els propietaris són la família Milà.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Juncosa - Villa Dolores». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r maig 2012].
* ↑ «Can Juncosa». A: Inventari del patrimoni històric, arquitectònic i ambiental d'Esplugues de Llobregat. Diputació de Barcelona.

## Enllaços externs

* «Can Juncosa». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.