OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre del telègraf (Sant Joan de Vilatorrada)

La torre del telègraf és una torre de telegrafia òptica del municipi de Sant Joan de Vilatorrada (Bages) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una torre de planta quadrada molt malmesa. Es conserva la planta baixa, el primer pis i un tros de mur d'un segon pis o terrat. Els diferents nivells estan separats per una línia de maons. La torre va ser construïda a mitjans del segle xix per al servei de transmissions o telègraf òptics.

## Referències

* 1 2 «Torre del telègraf». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Nocera Terinese

Nocera Terinese (en calabrès Nucèra) és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 4715 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 4.742 | 4.787 | 4.715 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Dizionario Di Toponomastica: Storia E Significato Dei Nomi Geografici Italiani. Garzanti, 1990.
# Harhasuwanta

Harhasuwanta fou un districte del sud dels territoris hitites, problement situat a l'est de la clàssica Pamfília i a l'oest de Kizzuwatna (Cilícia). Fou breument ocupat per la gent de Lukka al començament del regnat d'Hattusilis III però els hitites el van recuperar poc després.
# Hautacuperche

Hautacuperche (Mulagua, ~ 1465? - San Sebastián de La Gomera, 1488) va ser un guerrer gomer que va donar mort a Hernán Peraza, senyor feudal de l'illa de La Gomera, en virtut dels acords presos en la baixa del Secreto. Una vegada ajusticiat Peraza, l'ancià cap Hupalupo va encapçalar la "Rebel·lió dels gomers de 1488" i els va conduir cap a la Torre del Comte, on van mantenir assetjada Beatriz de Bobadilla, vídua de Peraza, i el seu exèrcit. En aquest setge, Hautacuperche va demostrar un valor i una habilitat que va sorprendre els espanyols, els quals van decidir posar fi a la seva vida. Per a això, un arquer va treure el cap pels merlets de la torre i va amenaçar Hautacuperche amb una fletxa, distraient la seva atenció d'un altre arquer que, apostat en una tronera, va disparar al pit del gomer, ferint-lo de mort.

## Vegeu també

* Conquesta de Canàries

## Bibliografia

* Abreu y Galindo, J. de, Historia de la conquista de las siete islas de Canarias, en A. Cioranescu (ed) Goya ediciones, Tenerife, 1977 ISBN 84-4003645-0
* Bethencourt Alfonso, J: Historia del Pueblo Guanche II Lemus editor, La Laguna, 1997.
* Mora Morales, M.: Iballa Editorial Globo, Santa Cruz de Tenerife, 1986.

## Enllaços externs

* Documents i bibliografia històrica sobre Canàries
# Hautbos

Hautbos és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 128 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Hautbos era de 128 persones. Hi havia 52 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 61 habitatges, 50 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 60 eren cases i 1 era un apartament. Dels 50 habitatges principals, 46 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 6 tenien tres cambres, 17 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 47 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 24 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Hautbos el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 12 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 84 persones, 57 eren actives i 27 eren inactives. De les 57 persones actives 54 estaven ocupades (28 homes i 26 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 27 persones inactives 9 estaven jubilades, 10 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 4 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Dels 4 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren paletes, 1 fusteria i 1 electricista.
L'any 2000 a Hautbos hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Hautbos a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Hautbos a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Górskoie

Górskoie (en rus: Горское) és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, a la vora esquerra del riu Djubga, a 42 km al nord-oest de Tuapsé i a 74 km al sud de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Djubga.
# Vila Joiosa Club de Futbol

El Vila-Joiosa Club de Fútbol és un club de futbol de la Vila Joiosa, (la Marina Baixa, País Valencià). Va ser fundat el 1944. El seu estadi és el Nou Pla. Actualment juga al grup IV de la Regional Preferent valenciana.

## Història

* 4 temporades en Segona B
* 14 temporades en Tercera Divisió
Últimes temporades:
* 2001/2002: – Tercera divisió - 4t
* 2002/2003: - Tercera divisió - 2n - Ascens
* 2003/2004: – Segona B - 12è
* 2004/2005: - Segona B - 6è
* 2005/2006: - Segona B - 8è
* 2006/2007: - Segona B - 8è
* 2007/2008: - Segona B - 16è - Descens
* 2008/2009: - Tercera Divisió - 1r - Ascens
* 2009/2010: - Segona B - 17è - Descens
* 2010/2011: - Tercera Divisió - 19è - Descens
* 2011/2012: - Reg. Preferent - 6è
* 2012/2013: - Reg. Preferent - 13è
* 2013/2014: - Reg. Preferent - 3r
* 2014/2015: - Reg. Preferent - 3r
* 2015/2016: - Reg. Preferent - 8è
* 2016/2017: - Reg. Preferent - 1r
* 2017/2018: - Reg. Preferent - 2n

## Referències

* ↑ «Història del club». Arxivat de l'original el 2017-06-30. [Consulta: 30 abril 2017].
* ↑ Resultats del Vila Joiosa Club de Futbol
* ↑ Vila Joiosa Club de Futbol a la futbolteca

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine.
# Ageneiosus valenciennesi

Ageneiosus valenciennesi és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu de La Plata i l'Argentina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède, B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5: i-lxviii + 1-803 + index, Pls. 1-21.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Ageneiosus valenciennesi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raul A. Ringuelet").

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0-86101-348-4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Torre dels Carlins

Torre dels Carlins o Torre Carlina és una torre fora de l'antic nucli emmurallat de Castelló d'Empúries (Alt Empordà), al sud-oest de la vila i molt a prop de la Muga. Actualment està delimitada pel Passeig de les Oques i el Carrer dels Calciners.a la vila declarada bé cultural d'interès nacional. La torre va ser construïda al costat del riu, a la segona meitat del segle xix, pel "Regimiento de Toledo", destinat a renovar les fortificacions de defensa de la vila contra els carlins. El novembre de 1874 va tenir lloc el Foc de Castelló, cruenta batalla favorable a les forces carlines del general Savalls.
Torre de planta circular i base atalussada, bastida amb pedra irregular amb les juntures amb el morter vist, utilitzada com a fort fuseller. Consta de planta baixa, primer i segon pis. A la part inferior hi ha una porta d'accés a l'edifici d'arc de mig punt i està emmarcada amb pedra. L'acompanyen dues finestres més d'arc de mig punt. Al primer pis, totes les obertures eren espitlleres, en origen, amb un arc escarser fent les funcions d'un guardapols. Actualment, algunes d'aquestes espitlleres s'han convertit en finestres. Com a coronament de la torre hi ha una ampla cornisa, separada del pis inferior per unes motllures, a manera de coronament emmerletat. Entre els merlets s'ubiquen més espitlleres.

## Referències

* 1 2 3 4 «FORT FUSELLER O BALUARD». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2016].
# Novempopulània

La Novempopulània (en llatí Novempopulania) fou una província romana que va tenir com a capital Elusa o Eause. Fou coneguda també com a Aquitània Tercera (Aquitania Tertia) i es va crear al segle ii.
Afrontava al nord amb l'Aquitània Segona (Aquitania Secunda), al nord-est amb Aquitània Primera (Aquitania Prima) i a l'est amb la Narbonense o Narbonesa; tenia a l'oest l'oceà Atlàntic, i al sud, els Pirineus.

## Distribució

El seu nom era degut al fet que hi vivien nou pobles:
* Tarbel·les (Tarba)
* Ubis (Bug)
* Vasates (Vasats [ciutat])
* Ausques (Dacs)
* Elusis o elusats (Eusa)
* Osquidats (Aush)
* Bigerrions (Bigorra)
* Convenes (Comenge)
* Consorans (Coseran).
Els pobles aquitans estaven emparentats amb els ibers (o bascons) o bé havien estat iberitzats i només estaven celtitzats superficialment.
Tenia dotze ciutats o oppida:
* Elusatium (Eusa)
* Civitas Aquensium (Dacs)
* Lactoratium (Leitora)
* Convenarum (Sant Bertran de Comenge)
* Consoranum (Saint-Lizier de Coseran)
* Boiatium (La Tèsta de Bug o Bouchet Born)
* Benarnesium (Lescar)
* Aturensium (Aire d'Ador)
* Vasatica (Vasats (ciutat))
* Turba ubi Castrum Bigorra (Tarba i Saint Lizier de Bigorre)
* Iloronensium (Auloron)
* Ausciorum (Aush)
# North Reading

North Reading és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2007 tenia 14.021 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Reading tenia 13.837 habitants, 4.795 habitatges, i 3.754 famílies. La densitat de població era de 403,2 habitants/km².
Dels 4.795 habitatges en un 40% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,9% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 21,7% no eren unitats familiars. En el 17,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 76.962 $ i la renda mediana per família de 86.341$. Els homes tenien una renda mediana de 52.446 $ mentre que les dones 39.458$. La renda per capita de la població era de 30.902$. Entorn del 0,7% de les famílies i l'1,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Reading». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Reading». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Novoalekséievski

Novoalekséievski - Новоалексеевский (rus) - és un khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 11 km a l'oest de Koixekhabl i a 41 km al nord-est de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi de Drujba.
# Novo Nordisk Foundation Center for Protein Research

El Novo Nordisk Foundation Center for Protein Research (o CPR, o Centre de Recerca de Proteïnes de la Fundació Novo Nordisk, en català) va ser creat a la Facultat de Salut i Ciències Mèdiques de la Universitat de Copenhaguen per promoure la recerca bàsica i aplicada en proteïnes, amb un especial interès en l'àmbit de la biomedicina. La creació del centre es va anunciar l'abril de 2007 i va ser possible per una donació de 600 milions de DKK (~120 milions d'euros) de la Fundació Novo Nordisk i per contribucions significatives de la Universitat de Copenhaguen.
El centre comprèn una àmplia gamma de laboratoris de recerca experts en àrees com la biologia de sistemes, la proteòmica, els sistemes de producció i caracterització de proteïnes d'alt rendiment, la bioquímica, i la biomedicina.
El centre està organitzat en quatre programes de recerca:
* Programa de Biologia de Sistemes de Malalties dirigit pel director d'investigació Søren Brunak.
* Programa de senyalització de proteïnes dirigit pel director executiu Jiri Lukas.
* Programa d'estructura i estructura de proteïnes dirigit pel director de recerca Guillermo Montoya.
* Programa de Proteòmica dirigit pel director de recerca Matthias Mann.

## Referències

* ↑ Abbott, Alison «Denmark launches big push for protein power» (en anglès). Nature, 447, 02-05-2007, pàg. 12–13. DOI: 10.1038/447012a. ISSN: 1476-4687.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Nucli vermell

El nucli vermell o nucli roig és una estructura en el mesencèfal rostral implicat en la coordinació motora. El nucli vermell és de color rosa pàl·lid, que es creu que es deu a la presència de ferro en almenys dues formes diferents: hemoglobina i ferritina. Es troba al tegment del mesencèfal al costat de la substància negra. Comprèn els components magnocel·lular caudal i el parvocel·lular rostral. El nucli vermell i la substància negra són centres subcorticals del sistema motor extrapiramidal.

## Referències

* 1 2 Cacciola, Alberto; Milardi, Demetrio; Basile, Gianpaolo Antonio; Bertino, Salvatore; Calamuneri, Alessandro; Chillemi, Gaetana; Paladina, Giuseppe; Impellizzeri, Federica; Trimarchi, Fabio «The cortico-rubral and cerebello-rubral pathways are topographically organized within the human red nucleus». Scientific Reports, 9, 1, 20-08-2019, pàg. 12117. Bibcode: 2019NatSR...912117C. DOI: 10.1038/s41598-019-48164-7. ISSN: 2045-2322. PMC: 6702172. PMID: 31431648.
* ↑ Wikipedia Red Nucleus Revision https://sites.google.cat/site/childrenoftheamphioxus/table-of-contents/wikipedia-red-nucleus-revision%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Drayer, B.; Burger, P.; Darwin, R.; Riederer, S.; Herfkens, R.; Johnson, G. A. «MRI of brain iron». AJR. American Journal of Roentgenology, 147, 1, 01-07-1986, pàg. 103–110. DOI: 10.2214/ajr.147.1.103. ISSN: 0361-803X. PMID: 3487201.
# Nuclis Revolucionaris

Nuclis Revolucionaris (grec: Επαναστατικοί Πυρήνες; Epanastatiki Pyrines; anteriorment l'Epanastatikos Laikos Agonas) és un grup revolucionari d'extrema esquerra de Grècia, format el 1995.
Es creu que el grup té molt pocs membres i va ser responsable o creïblement sospitós de cometre dotze atemptats entre 1996-2000 i un en 2009. A més, Nuclis Revolucionaris és responsable d'una mort i tres ferits. No obstant això, aquest grup apareix a la Llista d'Organitzacions Terroristes Estrangeres del Departament d'Estat dels EUA i a la llista d'organitzacions terroristes de la Unió Europea.

## Referències

* ↑ «Revolutionary Nuclei». A: Encyclopedia of Espionage, Intelligence, and Security. 3. Gale, 2004, p. 18–19. ISBN 0-7876-7688-8.
* 1 2 «Perpetrators - Revolutionary Nuclei» (en anglès). GTD Search Results. [Consulta: 18 desembre 2020].
* ↑ https://web.archive.org/web/20060213122701/http://www.guardiacivil.org/terrorismo/grupos/lista.jsp
* ↑ «Revolutionary Nuclei | Encyclopedia.com». [Consulta: 18 desembre 2020].
# Nightmare (àlbum)

Nightmare és el cinquè àlbum d'estudi de la banda de heavy metal Avenged Sevenfold, que va sortir a la venda el 27 de juliol de 2010 amb la discogràfica Warner Bros. Records. És el primer àlbum del grup després de la mort de The Rev, antic bateria que en aquest disc va ser reemplaçat per Mike Portnoy de Dream Theater. Això no obstant, abans de la seva mort, The Rev va gravar alguns dels cors que s'escolten en la gravació. Fins ara, se n'han extret tres senzills de l'àlbum: "Nightmare" (18 de maig), "Buried Alive" (17 de juliol) i "Welcome to the Family" (23 de juliol).

## Llista de cançons

* "Nightmare" - 6:16
* "Welcome to the Family" - 4:05
* "Danger Line" - 5:28
* "Buried Alive" - 6:44
* "Natural Born Killer" - 5:15
* "So Far Away" - 5:26
* "God Hates Us" - 5:19
* "Victim" - 7:29
* "Tonight the World Dies" - 4:41
* "Fiction" - 5:08
* "Save Me" - 10:56
* "Lost It All"(bonus) - 3:56
Durada Total - 66:47

## Crèdits
### Avenged Sevenfold

* M. Shadows - veu principal, piano.
* Synyster Gates - guitarra líder, cors, piano.
* Zacky Vengeance - guitarra rítmica, cors.
* Johnny Christ - baix, cors.
* Mike Portnoy - bateria

### Músics addicionals

* Mike Portnoy - bateria, percussió.
* Brian Haner – guitarra acústica a "Tonight the World Dies" i "So Far Away".
* Sharlotte Gibson – cors en "Victim"
* David Palmer - piano i teclat a "Danger Line," "Save Me," "Tonight the World Dies," "Fiction," i "Nightmare"
* The Rev - arranjaments de bateria i veu a "Nightmare" i "Fiction"

### Producció

* Produït per Mike Elizondo.
* Mesclat per Andy Wallace.
Viccionari
# Oclusiva bilabial sorda

La consonant oclusiva bilabial sorda és un fonema que es transcriu [p] en l'AFI, és a dir, la lletra pe en minúscula.
És un dels fonemes més freqüents en totes les llengües, tot i que un 10% dels idiomes que contenen la seva parella sonora, [b], no tenen aquest fonema (com l'àrab). Existeixen diferents variacions o al·lofons del fonema, com la p aspirada o la labialitzada. Algunes d'aquestes variacions poden tenir caràcter fonemàtic, com passa en georgià.

## Trets distintius

* És una consonant sorda.
* El seu mode d'articulació és oclusiu, cosa que significa que hi ha una interrupció momentània total del pas de l'aire.
* El seu punt d'articulació és bilabial, és el contacte entre els dos llavis el que causa la interrupció de la columna d'aire.
* És un so egressiu central, perquè l'aire surt dels pulmons i passa pel centre de la llengua
* És un so oral.

## En català

Correspon al so del català de la lletra p (per exemple pare), excepte en casos de sonorització, i de la lletra b ensordida a final de mot o davant de consonant sorda (per exemple cub).
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Nuevo Laredo

* Per a altres significats, vegeu «Nuevo Laredo (municipi)».
Nuevo Laredo és una ciutat a l'estat mexicà de Tamaulipas. La ciutat és a la riba del Río Bravo, a la riba oposada de la ciutat estatunidenca de Laredo (Texas). La ciutat va ser fundada el 15 de juny de 1848, després de signat el Tractat de Guadalupe-Hidalgo amb els Estats Units. Segons el cens del 2005, la població de la ciutat era de 348.387 habitants i la del municipi sencer era de 355.827. Nuevo Laredo i Laredo, conformen una àrea metropolitana amb una població de 718.073. Nuevo Laredo és el port de trànsit de transport i comerç terrestre de Mèxic, així com Laredo n'és el més gran dels Estats Units, en ser la ruta comercial principal de Mèxic cap al Canadà. El 70% de totes les exportacions mexicanes als Estats Units es transporten per Nuevo Laredo, convertint-la en el port comercial terrestre més gran de l'Amèrica Llatina en el valor de les exportacions.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Nuevo Laredo Arxivat 2006-07-19 a Wayback Machine., en castellà