OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Draper (Alberta)

Draper és una comunitat no incorporada al nord d'Alberta, Canadà dins del Municipi Regional (R.M.) de Wood Buffalo. Està localitzada aproximadament a 12 km al sud-est de Fort McMurray a la ribera sud del Clearwater River. La comunitat està formada principalment per àrees conreades.
Draper va ser fundada en 1922 i batejada en memòria de Thomas Draper, que havia iniciat una pedrera a l'àrea, creant l'empresa McMurray Asphaltum and Oil Company.
La població de Draper en 2012 era de 197 habitants segons un cens municipal portat a terme pel R.M de Wood Buffalo.
Durant l'Incendi forestal de Fort McMurray, Waterways va estar afectada de forma crítica. Segons informes de danys de l'Incendi forestal de Fort McMurray -a 4 de maig de 2016-, s'estava avaluant el % de les cases de Draper que s'havien perdut amb l'incendi.

## Referències

* 1 2 «Our Communities – Draper». R.M. of Wood Buffalo. Arxivat de l'original el 2011-04-11. [Consulta: 29 abril 2011].
* ↑ «Municipal Census 2012: Count Yourself In!» Arxivat 2013-03-26 a Wayback Machine.
* ↑ "Fort McMurray Wildfire Updates".

## Vegeu també

* Fort McMurray
* Abasand
* Waterways, Alberta

## Enllaços externs

* Municipi regional de Wood Buffalo
# E641

La ruta europea E641 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Wörgl (Àustria) i finalitza a Salzburg (Àustria). Té una longitud d'aproximadament 105 km i una orientació d'oest a est. Travessa els països d'Àustria, Alemanya i Àustria.
# E65

La ruta europea E65 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Malmö (Suècia) i finalitza a Khanià (Grècia). Té una longitud aproximada de 4400 km i presenta una orientació de nord a sud. La carretera passa per Suècia, Polònia, República Txeca, Eslovàquia, Hongria, Croàcia, Montenegro, Macedònia del Nord i Grècia.

## Referències

* ↑ European Agrement on Main International Traffic arteries (AGR)
# E651

La ruta europea E651 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Altenmarkt im Pongau (Àustria) i finalitza a Liezen (Àustria). Té una longitud de 54 km. Té una orientació d'oest a est.
# Elberton

Elberton és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 4.743 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elberton tenia 4.743 habitants, 1.985 habitatges, i 1.274 famílies. La densitat de població era de 456,7 habitants/km².
Dels 1.985 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,9% hi vivien parelles casades, en un 21,8% dones solteres, i en un 35,8% no eren unitats familiars. En el 32,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.246 $ i la renda mediana per família de 31.154 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.277 $ mentre que les dones 19.470 $. La renda per capita de la població era de 15.486 $. Entorn del 21,3% de les famílies i el 24,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elberton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elberton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eleccions legislatives xipriotes de 2001

Les Eleccions legislatives xipriotes de 2001 es van celebrar a Xipre el 21 de març de 2001. El comunista Dimitris Khristófias fou elegit president de la Cambra de Representants de Xipre.
Resum dels resultats electorals de 21 de març de 2001 la Cambra de Representants de Xipre
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Progressista del Poble Treballador Anorthotikon Komma Ergazemenou Laou | 142.648 | 34,7 | 20 | +1 |
| | Reagrupament Democràtic Dimokratikos Sinagermos | 139.721 | 34,0 | 19 | -1 |
| | Partit Democràtic Dimokratikon Komma | 60.986 | 14,8 | 9 | -1 |
| | Moviment per la Socialdemocràcia-EDEK Kinima Sosialdimokraton Eniaia Dimokratiki Enosi Kentrou | 26.767 | 6,5 | 4 | -1 |
| | Nous Horitzonts Neoi Orizontes | 12.333 | 3,0 | 1 | +1 |
| | Demòcrates Units Enomeni Dimokrates | 10.635 | 2,6 | 1 | +1 |
| | Partit Verd de Xipre Kinima Oikologoi Perivallontistoi | 8.128 | 1,98 | 1 | - |
| | Moviment Democràtic Combatent Agonistiko Dimokratiko Kinima | 8.860 | 2,2 | 1 | +1 |
| | Minories religioses | | | 3 | |
| | Total (participació 90,5%) | 410.987 | 100.0 | 59 | |
| Font: CNA ||||||
# Eleccions legislatives xipriotes de 1985

Les Eleccions legislatives xipriotes de 1985 es van celebrar a Xipre el 8 de desembre de 1985. El nombre de diputats a escollir va augmentar de 35 a 56. El socialdemòcrata Vassos Lyssarides fou elegit president de la Cambra de Representants de Xipre.
Resum dels resultats electorals de 8 de desembre de 1985 a la Cambra de Representants de Xipre
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Reagrupament Democràtic Dimokratikos Sinagermos | 107.223 | 33,56 | 19 | +7 |
| | Partit Democràtic Dimokratikon Komma | 88.322 | 27,65 | 16 | +8 |
| | Partit Progressista del Poble Treballador Anorthotikon Komma Ergazemenou Laou | 87.628 | 27,43 | 15 | +3 |
| | Moviment per la Socialdemocràcia-EDEK Kinima Sosialdimokraton Eniaia Dimokratiki Enosi Kentrou | 35.371 | 11,07 | 6 | +3 |
| | Independents | 923 | 0,29 | 0 | |
| | Total (participació %) | 327.820 | 100.0 | 56 | |
| Font: diaris xipriotes ||||||
# Elemér Berkessy

Elemér Berkessy, també conegut com a Emilio Berkessy o Emil Berkessy, (Nagyvárad, 20 de juny de 1905 - Barcelona, 9 de juny de 1993) fou un futbolista hongarès dels anys 1920 i 1930 i posteriorment entrenador.

## Trajectòria

Començà jugant a clubs romanesos fins que a inicis dels anys 30 fitxà pel Ferencvárosi TC de Budapest. A continuació marxà a la lliga francesa per jugar al RC Paris, fins que el 1934 fou fitxat pel FC Barcelona. Al Barça hi romangué dues temporades, marxant el 1936. El seu darrer club fou el també francès Le Havre AC. També fou internacional amb la selecció d'Hongria.
Un cop retirat esdevingué entrenador. Començà al seu antic club, el Ferencvárosi, però aviat es traslladà a Itàlia on dirigí diversos equips, Vicenza Calcio, AS Biellese 1902, i Rosignano Calcio A continuació fou entrenador del Reial Saragossa, i a Anglaterra del Grimsby Town FC el 1954. La temporada 1957-1958 fou entrenador del RCD Espanyol i a continuació dirigí el CE Sabadell FC.
Adquirí la nacionalitat espanyola i un cop retirat fixà la seva residència a Barcelona on va morir l'any 1993.

## Referències

* ↑ https://players.fcbarcelona.com/en/player/96-berkessy-elemer-emil-berkessy-coji
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «La storia degli stranieri della Biellese». Davide Rota. [Consulta: 6 abril 2008].
* ↑ «Storia del G.S. Rosignano Calcio». G.S.D. Rosignano Calcio. Arxivat de l'original el 2014-06-23. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ «Emilio - Town's foreign coach». Grimsby Town Supporters. Arxivat de l'original el 2008-03-29. [Consulta: 20 gener 2010].
* ↑ «Entrenadors». CE Sabadell. Arxivat de l'original el 2013-08-24. [Consulta: 20 gener 2010].
* ↑ «Homenaje de Ferencvaros a Berkessy». Mundo Deportivo, 01-09-1979. [Consulta: 20 gener 2010].

## Enllaços externs

* Perfil a LFP

## Bibliografia

* Barreaud, Marc. Dictionnaire des footballeurs étrangers du championnat professionnel français (1932-1997). L'Harmattan, Paris, 1998. ISBN 2-7384-6608-7.
# Elixir (programming language)

Elixir és un llenguatge de programació funcional, concurrent, de propòsit general que s'executa sobre la màquina virtual d'Erlang (BEAM). Elixir està escrit sobre Erlang i comparteix les mateixes abstraccions per desenvolupar aplicacions distribuïdes i tolerants de fallades. Elixir també proporciona un disseny extensible amb eines productives. Inclou suport per a metaprogramació en temps de compilació amb macros i polimorfisme mitjançant protocols.
Elixir ha tingut èxit en la indústria amb empreses com Pinterest i Moz. Elixir també és usat per al desenvolupament web, per empreses com Bleacher Report, Discord, i Inverse, i per desenvolupar sistemes embeguts. La comunitat organitza esdeveniments anuals als Estats Units,Europa i Japó, així com conferències menors.
# Elizabeth Cooke

Elizabeth Russell, nascuda Elizabeth Cooke, i Elizabeth Hoby durant el seu primer matrimoni (1528–1609), fou una noble anglesa. Fou una de les membres més influents del tribunal de la reina Elisabet I i va ser coneguda en el seu temps per la seva poesia refinada així com pel seu talent musical. El 1596, es va oposar a la reconstrucció del Teatre Blackfriars en aquell districte de Londres.

## Referències

* ↑ Ford – Berkshire History

## Bibliografia

* Ford, David Nash. «Elizabeth Cooke, Lady Hoby (1528–1609)». Royal Berkshire History-04-24, 2001.
* Hays, Mary. Female biography; or, Memoirs of illustrious and celebrated women, of all ages and countries: Alphabetically arranged. Fry and Kammerer, 1807, p. 430–432.
* Zeman Kolkovich, Elizabeth. «English Literary Renaissance 39.2». Lady Russell, Elizabeth I, and Female Political Alliances through Performance, 2009.
* Laoutaris, Chris. Shakespeare and the Countess: The battle that gave birth to the Globe. Londres: Fig Tree, 2014. ISBN 1905490968.
* Elizabeth Cooke Hoby Russell The Writings of an English Sappho. Toronto: University of Toronto Press, 2011 [Consulta: 31 juliol 2017].
* Priestland, Pamela. Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press,, setembre 2004, p. Russell [née Cooke], Elizabeth [Consulta: 31 juliol 2017].
# Eleccions legislatives d'Israel de 1977

Les eleccions legislatives d'Israel de 1977 se celebraren el 17 de maig de 1977 per a renovar els 120 membres de la Kenésset. Per primer cop a la història d'Israel, el partit més votat fou el dretà Likud i el seu líder Menahem Begin fou nomenat Primer Ministre d'Israel, aprofitant el desprestigi laborista després de la Guerra del Yom Kippur i l'afer Yadlin. Formà coalició amb el Partit Nacional Religiós, Agudat Israel, Shlomtzion, i més tard, amb Telem.
Durant aquest mandat es produí la retirada israeliana de la península del Sinaí i els acords de Camp David amb Egipte.

## Resultats

← Eleccions a la Kenésset, 1977→ :
| Candidatura | Vots | % | Escons | Escons |
| Candidatura | Vots | % | 1977 | Dif. |
| Likud | 583.968 | 34,4% | 43 | +4 |
| L'Alineació | 430.023 | 24,6% | 32 | -19 |
| Daix | 202.265 | 11,6% | 15 | Nou |
| Partit Nacional Religiós | 160.787 | 9,2% | 12 | +2 |
| Hadaix | 80.118 | 4,6% | 5 | +1 |
| Agudat Israel | 58.652 | 3,3% | 4 | = |
| Pau i Desenvolupament | 35.049 | 2,0% | 1 | Nou |
| Shlomtzion | 33.047 | 1,9% | 2 | Nou |
| Camp d'Esquerra d'Israel | 27.281 | 1,6% | 2 | +1 |
| Llista Àrab Unida | 24.185 | 1,4% | 1 | -2 |
| Poalé Agudat Israel | 23.571 | 1,3% | 1 | = |
| Rats | 20.261 | 1,2% | 1 | -2 |
| Liberals Independents | 20.384 | 1,2% | 1 | -3 |
| Kach | 4.396 | 0,3% | 0 | = |
| Total (participació 77,8%) | 1.937.336 | 100% | 120 | - |
* ↑ Es compara el resultat amb els escons que obtingué en les anteriors eleccions el Partit Comunista Israelià que aquest cop es presenta dins de la llista Hadaix.
* 1 2 Es compara el resultat amb els escons que obtingueren en les anteriors eleccions integrats a la llista Front Religiós de la Torà.
* ↑ Al partit Pau i Desenvolupament, també conegut com a Flatto-Sharon pel nom del seu candidat, pel nombre de vots aconseguits, li tocaven dos escons, però era un partit amb un sol candidat.
* ↑ Es compara el resultat amb els escons que obtingué en les anteriors eleccions el partit Moked que aquest cop es presenta dins de la llista Camp d'Esquerra d'Israel.
* ↑ Es compara el resultat amb els escons que obtingueren per separat els partits Progrés i Desenvolupament i Llista Àrab de Beduïns i Vilatans.

## Referències

* ↑ Bregman, Ahron. A History of Israel (en anglès). Palgrave Macmillan, 2002, p. 169–70. ISBN 978-0-333-67631-8.
* ↑ «About the 1977 Elections» (en anglès). The Israel Democracy Institute.

## Enllaços externs

* Història de la 9a Kenésset(anglès)
# Elodie Li Yuk Lo

Nioun Chin Elodie Li Yuk El (nascuda el 29 de setembre de 1982) és una jugadora de Voleibol de platja de Maurici. El 2012, juga amb Natacha Rigobert. Ambdues van ser classificades pels Jocs Olímpics de Londres 2012.

## Referències

* ↑ «Nioun Chin Elodie Li Yuk Lo». London 2012. Arxivat de l'original el 2013-04-02.
# Enlilnadinakhi

Enlilnadinakhi o Enlil-nādin-aḫi va ser rei de Babilònia uns dos o tres anys, l'últim de la dinastia cassita. Va estar en lluita permanent contra els elamites, cap als anys 1158 aC i 1157 aC. Era fill del rei Zababaixumaiddina.
Sutruk-Nakhunte d'Elam va conquerir Babilònia i va donar la corona del país al seu fill Kutir-Nakhunte. La resistència nacional babilònica es va reunir en torn al príncep Enlilnadinakhi, però Kutir-Nakhunte va organitzar un sistema d'ocupació permanent del país que va obligar a molts nobles babilonis a lluitar al costat del príncep cassita, que va prendre el títol de rei. La crònica diu que Enlilnadinakhi va tractar el regne d'Elam "com a país enemic". Kutir-Nakhunte va actuar amb contundència contra les forces resistents i contra el país. La crònica segueix dient que va convertir Babilònia i els temples de culte "en un munt de ruïnes". Va fer presoner Enlilnadinakhi, al que van conduir captiu a Elam, i es va emportar el déu Marduk. Quan va ser rei d'Assiria per la mort del seu pare, va instal·lar al país un governador que no era d'origen babiloni.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del Antiguo Oriente II: el fin del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 27-28. ISBN 8432300411.
# Enlilnadinapli

Enlilnadinapli o Enlil-nādin-apli va ser el cinquè rei de la Segona dinastia d'Isin, i IV dinastia de Babilònia. Era fill i successor de Nabucodonosor I. Va regnar entre els anys 1103 aC i 1098 aC, aproximadament.
Es coneix fragmentàriament el seu regnat, sobretot per algunes inscripcions i un Kudurru. Va atacar Assur potser amb la intenció de conquietar-la, i la noblesa se li va mostrar hostil.
El seu oncle Marduknadinakhkhe, germà de Nabucodonosor I, es va revoltar a Babilònia al front dels nobles opositors mentre el rei era en campanya, i quan Enlilnadinapli va tornar el van derrotar i el van matar. Marduknadinakhkhe es va proclamar rei.

## Referències

* ↑ Brinkman, J.A. A political history of post-Kassite Babylonia 1158-722 B.C.. Roma: Pontificium Institutum Biblicum, 1968, p. 118.
# Emol·lient

Un emol·lient (del llatí emolliens, -entis, que estova) és un medicament o substància d'ús extern que té la propietat d'estovar una part inflamada i suavitzar la pell. Facilita ablanir i relaxar les parts afectades i suavitza i protegeix la pell o les mucoses.

## Mecanismes d'acció

* Oclusió - proporcionant una capa d'oli sobre la superfície de la pell per tal d'alentir la pèrdua d'aigua i incrementar-ne el contingut d'humitat.
* Humectant - incrementa la capacitat d'emmagatzemar aigua
* Lubricació de la pell
Es pot usar amb èxit per al control de l'èczema i per prevenir la dermatitis atòpica. La seva presentació per a ús en la pell és en forma de pomada, llapis de llavis, locions, subtituts del sabó i olis de bany. Generalment no conté cap producte farmacològic i és una de les propietats que tenen diverses plantes medicinals.

## Referències

* ↑ «Emol·lient». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Emol·lient». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 13 agost 2014].
* ↑ Ridd MJ, Roberts A, Grindlay D, Williams HC «Which emollients are effective and acceptable for eczema in children?». BMJ, 367, 2019. DOI: 10.1136/bmj.l5882. PMID: 31649114.
* ↑ Eric L. Simpson et al. «Emollient enhancement of the skin barrier from birth offers effective atopic dermatitis prevention». J Allergy Clin Immunol, 134, 4, 2014, pàg. 818-823. DOI: 10.1016/j.jaci.2014.08.005 [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ Kenta Horimukai et al. «Application of moisturizer to neonates prevents development of atopic dermatitis». J Allergy Clin Immunol, 134, 4, 2014, pàg. 824-830. DOI: 10.1016/j.jaci.2014.07.060 [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ «Emol·lient». Diccionari Enciclopèdic de Medicina, 2014. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 13 agost 2014].
# Adriano Zamboni

Adriano Zamboni (Montorio Veronese, Verona, Vèneto, 22 de juny de 1933 - Verona, 13 de maig de 2005) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1955 i 1962. En el seu palmarès destaquen dues edicions de la Milà-Vignola, el 1958 i 1959, i una etapa del Giro d'Itàlia de 1961.

## Palmarès

* 1957
** 1r a la Milà-Rapallo
* 1958
** 1r al Giro del Vèneto
** 1r a la Milà-Vignola
* 1959
** 1r al Giro de Toscana
** 1r a la Milà-Vignola
** 1r al Trofeu Matteotti
* 1961
** 1r al Giro dels Apenins
** 1r al Giro de Romanya
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1956. 34è de la classificació general
* 1957. 26è de la classificació general
* 1959. 12è de la classificació general
* 1960. 13è de la classificació general
* 1961. 39è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1962. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1961. 16è de la classificació general

## Referències

* ↑ «ZAMBONI Adriano». [Consulta: 28 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Adriano ZAMBONI» (en italià). [Consulta: 28 novembre 2022].
* ↑ «Adriano Zamboni» (en italià), 07-04-2008. [Consulta: 28 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Mitologia comparada

La mitologia comparada és l'estudi comparatiu dels mites procedents de diferents cultures, en un intent d'identificar temes i característiques comunes. Busca establir els mitemes o històries subjacents a les variants concretes, que expliquen les grans preguntes de la humanitat a partir d'una sèrie de relats bàsics. Segons Carl Gustav Jung, aquests relats correspondrien a l'inconscient col·lectiu i per això no depenen dels contactes entre cultures. Altres, com Georges Dumézil, prefereixen el comparatisme per explicar justament aquestes relacions culturals a través dels mètodes antropològics o de la filologia.
La comparació es pot dur a terme per temes o per la forma dels mites, per tant es poden analitzar similituds entre noms de divinitats o canvis que es deuen a la transmissió oral o bé analitzar com resol cada cultura una mateixa història (punt de vista estructural).

## Referències

* ↑ Littleton (1973) p. 32.

## Bibliografia

* Littleton, C. The New Comparative Mythology: An Anthropological Assessment of the Theories of Georges Dumezil. Berkeley: University of California Press, 1973.

## Vegeu també

* Panbabilonianisme
# Aulus Cascel·lí

Aulus Cascel·lí (en llatí: Aulus Cascellinus) va ser un jurista romà contemporani de Gai Trebaci, al qual superava en eloqüència, encara que Trebaci el superava en habilitat jurídica. Un altre contemporani, Ofili, deixeble de Servi Sulpici, era el que tenia més coneixements.
Plini el Vell diu que va ser deixeble d'un Volcaci i de Quint Muci Escèvola, que li enviava els seus clients. Cascel·lí va ser sempre un home de principis republicans ferms. Va plantar cara a certes decisions de Juli Cèsar, amb la màxima independència i llibertat d'expressió. L'any 41 aC va proposar reformes legals per a controlar els ingressos dels triumvirs que considerava contraris a la llei. No va passar més amunt del càrrec de qüestor, i quan August li va oferir el consolat, el va rebutjar.
Al Digesta el trobem citat amb freqüència per Prisc Javolè. Quintilià diu d'ell que era graciós, divertit i enginyós en la conversa. Ciceró i Valeri Màxim citen Aulus Cascel·lí i Gai Camil com a experts en temes sobre el ius praediatorium, una branca de la fiscalitat a Roma que era un tema molt difícil i complex.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 618.
# Andrea Celeste Saulo

Andrea Celeste Saulo (Buenos Aires, 6 de maig de 1964), és una meteoròloga i professora argentina, directora del Servei Meteorològic Nacional i vicepresidenta de l'Organització Meteorològica Mundial. És la primera dona que va ingressar a la cúpula de la major entitat global en qüestions de clima.

## Referències

* ↑ «La directora del Servicio Meteorológico Nacional fue nombrada vicepresidenta segunda de la Organización Meteorológica Mundial» (en castellà), 24-04-2018. [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ Welle (www.dw.com), Deutsche. «La argentina Celeste Saulo, elegida vicepresidenta de la OMM | DW | 24.04.2018» (en espanyol europeu). [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ «Argentina.gob.ar» (en castellà). [Consulta: 8 febrer 2022].
# Can Nadal (Caldes d'Estrac)

Can Nadal, antigament Can Gili, és un xalet remodelat a partir d'una antiga masia, a la vila de Caldes d'Estrac (el Maresme). Originària del segle xvi, coneguda amb el nom de Can Gili, remodelada amb elements del classicisme noucentista, segons el projecte de l'arquitecte Francesc Nebot el 1910.

## Arquitectura

Edifici gran de planta baixa i dos pisos, coberta a dues aigües i coronament amb pedra fent forma arrodonida. Està aixecat del desnivell del carrer mitjançant murs de contenció de pedra. La façana té esgrafiats en bon estat de conservació. Té un porxo i una terrassa, així com un gran pati a la part del davant. Fa cantonada.

## Història

L'antiga masia baixmedieval coneguda amb el nom de Can Gili fou totalment reformada a principis del segle XX a la manera noucentista per a residència de Ramon Massot.
L'any 1949 els religiosos maristes hi posaren un seminari, i a més realitzaren tasques de catequesi d'infants, cinema i teatre, dirigit pel popular pare Melitón. Amb la marxa dels pares maristes a Malgrat de Mar, l'any 1962 passà a ser escola parroquial gràcies a la iniciativa d'un grup de pares de la vila que demanaren un crèdit a La Caixa, i també es convertí en centre d'esplai vinculat a l'església.
Finalment l'any 1989 la Fundació Buchaca comprà l'edifici i el convertí en residència d'avis.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Nadal». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Can Gili». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 novembre 2012].
# Kafia Kingi

Kafia Kingi o Kafiya Kinji és una comunitat a l'estat de Lol, Sudan del Sud. L'àrea de Kafia Kingi és una regió molt rica en mineral a la frontera entre Sudan i Sudan del Sud. En els acords presos el 2005 a l'Acord de Pau Complet passà a formar part de Sudan del Sud, tal com estava definida la línia nord-sud de l'"1 de gener de 1956". Sudan controla tota o la major part d'aquesta àrea, avui en dia, encara que de vegades des de les forces de la independència del Sud del Sudan n'han controlat breument grans porcions. No va ser fins al 1960 que l'àrea Kafia Kingi va ser traslladada al nord d'aquesta línia i s'afegí al Darfur. El senyor de la guerra Joseph Kony es creu que s'amaga a Kafia Kingi.

## Referències

* ↑ Sudan Supporting Kony, group Says, The Boston Globe, April 27, 2013
* ↑ Joseph Kony's rebels sell ivory, minerals: report The Associated Press, November 19, 2014