OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ray casting

Ray casting és un algorisme de computació gràfica utilitzat en gràfics per ordinador i geometria computacional. Va ser introduit per Scott Roth el 1982 per descriure un mètode de renderització de models de geometria constructiva de sòlids.
El terme Ray casting pot ser utilitzat per referir-se a una sèrie de problemes i tècniques:
* Determinar el primer objecte interceptat per un raig lluminós.
* Determinació de cares ocultes (de l'anglès Hidden-surface determination, HSD) basada en buscar la primera intersecció d'un raig lluminós des de l'observador a través de cada píxel d'una imatge.
* Algorisme no recursiu de renderització basat en només rajos de llum primaris.
* Mètode directe de renderització de volums (de l'anglès Volume Ray Casting) en el qual el raig lluminós passa a través de l'objecte i el camp escalar en 3D d'interès és mostrejat al llarg de tot el raig dins de l'objecte.

## Referències

* ↑ "Ray shooting, depth orders and hidden surface removal", by Mark de Berg, Springer-Verlag, 1993, ISBN 3-540-57020-9, 201 pp.
* ↑ Roth, Scott D. (febrer 1982), "Ray Casting for Modeling Solids", Computer Graphics and Image Processing 18 (2): 109–144, DOI 10.1016/0146-664X(82)90169-1
* ↑ Woop, Sven; Schmittler, Jörg & Slusallek, Philipp (2005), "RPU: A Programmable Ray Processing Unit for Realtime Ray Tracing", Siggraph 2005 24 (3): 434, DOI 10.1145/1073204.1073211
* ↑ Weiskopf, Daniel. GPU-Based Interactive Visualization Techniques. Springer Science & Business Media, 2006, p. 21. ISBN 978-3-540-33263-3.

## Enllaços externs

* 2D Visibility - Ray casting (anglès)
* Lode's Computer Graphics Tutorial (anglès)
# Jardins plaça de Clarà (Olot)

Els jardins plaça de Clarà també conegut com el Parc Vell és una plaça enjardinada a la ciutat d'Olot (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local. Va ser projtecta pel mestre d'obre Joan Cordomí i Bosch el 1868 sobre els terrenys de l’antic convent de caputxins. El mateix jardí va ser estrenat el 1925.
Dins el conjunt arquitectònic de la plaça de Clarà se situen els jardins i l'espai pròpiament, envoltat per la xarxa viària. Dins la plaça es projecta un jardí enlairat i tancat per una barana de balustres. A l'interior la composició dels jardins és simètrica i radial, es produeixen parterres regulars que ordenen la circulació dels vianants formant una petita placeta al centre amb un estany i una font de copa enmig d'un espai el·líptic. Hi ha diversos arbres a l'interior i plàtans en filera a l'exterior.

## Referències

* ↑ Diaz Callejo, Jordi. «Plaça Clarà», 27-10-2019. [Consulta: 25 setembre 2023].
* ↑ «Plaça Clarà». Patrimoni de la Garrotxa. [Consulta: 25 setembre 2023].
* ↑ «Jardina Plaça Clarà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2016].

## Vegeu també

* Can Sacrest, habitatge catalogat
* Can Vayreda, edifici catalogat
* Casa als carrers del Pare Roca i de Bolòs

## Enllaços externs

* «Comencen les obres de rehabilitació de la plaça Clarà d'Olot». TV3 Notícies. CCMA, 01-02-2005. [Consulta: 25 setembre 2026].
# Ismaïl ibn Bulbul

Abu-s-Saqr Ismaïl ibn Bulbul, més conegut simplement com a Ismaïl ibn Bulbul (844 / 845 - 892?), fou visir del califa abbàssida al-Mútamid (870-892), de suposat origen àrab de la tribu dels Banu Xayban.
Va ser secretari a la cort; el 878 fou nomenat visir pel regent al-Muwàffaq, càrrec que només va ocupar unes setmanes, però al que va retornar abans de final de l'any. Les seves facultats estaven en part ocupades per Said ibn Makhlad, secretari personal del regent, i fins al 885/886 no va gaudir de totes les competències pròpies dels visirs. Va introduir a les finances de l'estat als germans Ibn al-Furat que eren de simpaties xiïtes com ell mateix.
Dins a la cort estava enemistat amb el nebot del califa (el fill del regent al-Muwàffaq germà d'al-Mútamid) que després fou el califa al-Mútadid; quan aquest fou enviat a Egipte contra els tulúnides el seu pare va impedir la seva sortida i va restar a la cort. Durant una malaltia del regent, Ismaïl va intentar fer-lo fora de l'administració, però no se'n va sortir. A la mort d'al-Muwàffaq el maig del 892, la regència va passar a al-Mútadid, que el va fer arrestar.
Ismaïl va morir poc després.

## Bibliografia

Sourdel, Dominique. Le Vizirat Abbaside de 749 à 936 (132 à 224 de l'Hégire) (en francès). Damasc: Institut Français de Damas, 1959-1960.
# Jean Jadot

Jean Jadot (Brussel·les, 23 de novembre de 1909 - Woluwe-Saint-Pierre, 21 de gener de 2009) va ser un religiós belga de l'Església Catòlica Romana. Va exercir com a delegat apostòlic als Estats Units de 1973 a 1980 i President del Secretariat dels no cristians de 1980 a 1984.

## Biografia

Jean Jadot va néixer a Brussel·les en una coneguda família aristocràtica, i el seu pare, Lembert, fou un destacat enginyer industrial que va viatjar arreu del món, fins i tot a la Xina i al Congo. El 1926 va entrar a la Universitat de Lovaina, on el 1930 es va doctorar magna cum laude en filosofia amb una tesi sobre el treball d'Alfred Edward Taylor.
Malgrat l'oposició del seu pare, va entrar al seminari de l'arxidiòcesi de Mechelen, i fou ordenat sacerdot pel cardenal Jozef-Ernest van Roey l'11 de febrer de 1934. De 1934 a 1940 va ser capellà a Brussel·les, i de 1940 a 1952 va treballar com a capellà en el treball juvenil i en la capellania militar. De 1952 a 1960 va ser capellà militar al Congo Belga, i de 1960 a 1968 fou director a Bèlgica de la Societat per a la Propagació de la Fe.
El 23 de febrer de 1968 fou nomenat arquebisbe titular de Zuri així com delegt apostòlic a Laos, Singapur i Malàisia. Fou consagrat pel cardenal Suenens l'1 de maig de 1968.
Fou nomenat nunci apostòlic a Tailàndia el 28 d'agost de 1969. El 15 de maig de 1971 fou nomenat nunci apostòlic a Gabon i Camerun i delegat apostòlic a Guinea Equatorial. El 23 de maig de 1973 fou nomenat delegat apostòlic als Estats Units, posició en la qual es mantindria fins al 27 de juny de 1980, quan fou nomenat Pro-President del Secretariat de No Cristians. Es va mantenir en aquest últim càrrec fins a la seva jubilació el 8 d'abril de 1984.
Jadot era considerat com un líder progressista per l'Església nord-americana i algunes de les decisions que va prendre polaritzaren el clergat estatunidenc. Era favorablement pel Vaticà sota el papa Pau VI, qui va rebutjar l'oferta inicial de renúncia de Jadot. Però el seu successor Joan Pau II va acceptar la renúncia posterior de Jadot el 1980.
Va morir a Woluwe-Saint-Pierre el 21 de gener de 2009.

## Referències

* ↑ Cleric who shaped US 'pastoral church' dead at 99
* ↑ Archbishop Jadot, former apostolic delegate in US, dies in Belgium Arxivat 2013-01-02 at Archive.is, Catholic News Service, 21 de gener 2009
# Frontera entre Malàisia i les Filipines

La frontera entre Malàisia i les Filipines és totalment marítima i travessa els mars de la Xina Meridional, de Sulu i de Célebes. Separa l'estat de Sabah a Malàisia Oriental a l'illa de Borneo i els arxipèlags de Sulu i Palawan.
La demarcació es va establir després de la dissolució del Sultanat de Sulu que era un protectorat d'Espanya entre 1851 i 1898 i un protectorat dels Estats Units entre 1903 i 1915. Borneo del Nord fou posat sota protectorat britànic el 1882. Aquesta concessió obtinguda pel baró Gustav Overbeck és objecte de la disputa entre els dos països en el conflicte de Borneo del Nord, ja que les Filipines creuen que el territori només ha estat arrendat a la British North Borneo Company i no pas cedida.
Tres tractats van definir l'extensió territorial de l'arxipèlag de les Filipines, dos dels quals són rellevants per determinar la frontera entre Malàisia i les Filipines. El tractat de París de 1898 entre Espanya i els Estats Units va posar fi oficialment a la guerra hispano-estatunidenca. El tractat defineix una secció entre Palawan i l'extrem nord de Sabah entre els punts 7°40'N,116°0'E i 7°40'N,117°0'E. Encara que els britànics no van signar aquest tractat, mai va disputar l'extensió de les aigües territorials filipines després d'ocupar el nord de Borneo. Malàisia tampoc no va qüestionar la frontera i, de fet, la va reconèixer en el seu mapa de 1979 que segueix aquesta part de la frontera com a extensió de les seves aigües territorials
El segon tractat és un acord entre els Estats Units i el Regne Unit signat a Washington el 2 de gener de 1930.> L'article primer d'aquest tractat estableix els punts de la frontera marítima entre Malàisia i les Filipines. La Convenció ha modificat part dels límits del tractat de 1898 amb la línia límit actual entre Malàisia i les Filipines al mar de Sulu. No s'ha establert un trifini comú per a Indonèsia, Malàisia i les Filipines al Mar de les Cèlebes perquè aquest tractat no va implicar als Països Baixos, aleshores el govern colonial del que és avui dia Indonèsia, com a signant.
Els dos països també s'oposen a l'estatus de les illes Spratly.

## Referències

* ↑ «Cession and transfer of the territory of North Borneo by His Highness, Sultan Mohammad Esmail Kiram, Sultan of Sulu, acting with the consent and aprroval of the Ruma Bechara, in council assembled, to the Republic of the Philippines». Government of the Philippines, 24-04-1962. Arxivat de l'original el 7 de febrer 2016. [Consulta: 7 febrer 2016].
* ↑ Boundaries : Philippines and North Borneo
* ↑ United States. Dept. of State; Charles Irving Bevans Treaties and other international agreements of the United States of America, 1776-1949. Dept. of State; for sale by the Supt. of Docs., U.S. Govt. Print. Off., 1968, p. 473–481.
* ↑ Bautista, Lowell B. «The Historical Context and Legal Basis of the Philippine Treaty Limits» (PDF), 2008. Arxivat de l'original el 11 octubre 2010. [Consulta: 1r abril 2009]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-10-11. [Consulta: 24 juny 2018].
# Aurora (Missouri)

Aurora és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 7.014 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Aurora tenia 7.014 habitants, 2.818 habitatges, i 1.865 famílies. La densitat de població era de 493,3 habitants per km².
Dels 2.818 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.118 $ i la renda mediana per família de 33.029 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.591 $ mentre que les dones 17.603 $. La renda per capita de la població era de 13.410 $. Entorn del 14,4% de les famílies i el 18,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Aurora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Aurora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
Viccionari
# Díode Shockley

* No s'ha de confondre amb Díode Schottky.
Un díode Shockley és un dispositiu de dos terminals que té dos estats estables: un de bloqueig, o d'alta impedància, i de conducció, o baixa impedància. No s'ha de confondre amb el díode de barrera Schottky.
Està format per quatre capes de semiconductor de tipus N i P, disposades alternadament. És un tipus de tiristor.

## Funcionament

La corba característica Tensió-Corrent (V-I) del diode Schottky es mostra a la figura. La regió I és la regió d'alta impedància i la III, la regió de baixa impedància. Per passar de l'estat apagat al de conducció, s'augmenta la tensió en el díode fins a aconseguir la tensió de commutació, anomenada V$_s$. La impedància del díode descendeix bruscament, fent que el corrent que el travessa s'incrementi i disminueixi la tensió, fins a aconseguir un nou equilibri en la regió III (punt B). Per tornar a l'estat apagat, es disminueix el corrent fins al corrent de manteniment, anomenada I$_h$. En aquest instant el díode augmenta la seva impedància, reduint, encara més el corrent, mentre augmenta la tensió en els seus terminals, creuant la regió II, fins que arriba el nou equilibri a la regió I (punt A). La tensió inversa d'allau és denominada V$_{rb}$.
Aquest dispositiu va ser desenvolupat per William Bradford Shockley després d'abandonar els Laboratoris Bell i fundar Shockley Semiconductor.

## Vegeu també

* Díode Schottky
* Díode
* DIAC
* Tiristor
* Sidac

## Referències

* ↑ «Díode Shockley». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Morehouse, s.d.

## Bibliografia

* Riordan, Michael; Hoddeson, Lillian. Crystal fire : the invention of the transistor and the birth of the information age. Nova York: Norton, 1998, ©1997. ISBN 0-393-31851-6.
* Morehouse. «Shockley Diode & DIAC (Anàlisi del díode Shockley díode)» (en anglès). Emag Technologies, s.d. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 20 agost 2013].

## Enllaços externs

* «Shockley 4 Layer Diodes (Informació sobre el diode Shockley)» (en anglès). Historic Transistor Photo Gallery. Semiconductor Museum.
# Jean Moréas

Jean Moréas (nascut Iannis A. Papadiamontopoulos, Ιωάννης Α. Παπαδιαμαντόπουλος; Atenes, 15 d'abril de 1856 - 30 d'abril de 1910) va ser un poeta, assagista i crític d'art grec en llengua francesa. Va ser considerat un dels poetes simbolistes més importants fins a les primeries de la dècada del 1890.

## Biografia

Va nàixer al si d'una família distingida; son pare era jutge. Va rebre una educació francesa i va traslladar-se a París l'any 1875 per estudiar dret. Durant la seua estada, va començar a freqüentar els cercles literaris, i es va integrar en el grup de Les Hydropathes, un club literari que incloïa també Alphonse Allais, Charles Cros, Guy de Maupassant i Léon Bloy. També va mantenir lligams d'amistat amb l'artista grec Demetrios Galanis i amb el poeta romanès Ion Minulescu.
Va publicar poesia, molt influïda per Paul Verlaine, a les revistes Lutèce i Le Chat noir, i va recollir els seus poemes en dues edicions, Les Syrtes i Cantilènes.
Inicialment, es va adherir al moviment simbolista i ell mateix va escriure el Manifest Simbolista (1886), que va publicar a Le Figaro en part com a mitjà de distanciar-se de l'estètica de la nova generació de joves escriptors etiquetats de "decadentistes" per la premsa.
L'any 1891, a mesura que el simbolisme era cada vegada més obertament associat amb l'anarquisme, va publicar Le Pèlerin passioné, en què rebutjava les influències d'Europa del Nord i d'Alemanya, així com del romanticisme i fins i tot alguns aspectes del simbolisme, en favor de la influència de l'antiga Roma i l'antiga Grècia. Aquesta obra va ser el desencadenant de la fundació de l'École Romane, que proporcionaria la base estètica per a la ideologia d'extrema dreta de Charles Maurras, principal teòric d''Action Française.
Moréas també va escriure la novel·la Les Demoiselles Goubert, en col·laboració amb Paul Adam.

## Obres

Les seues obres més importants són:
* Les Syrtes (1884)
* Les Cantilènes (1886)
* Le Pèlerin passioné (1891)
* Stances (1893)
* Contes de la vielle France (1904)

## Bibliografia addicional

* A. Embiricos, Les étapes de Jean Moréas, Lausanne, 1948.
* R. Georgin, Jean Moréas, Paris, 1930.
* Jean de Gourmont, Jean Moréas, Paris, 1905.
* Robert Jouanny, Moréas, écrivain français, Paris, Lettres modernes, 1969.
* R. Niklaus, Jean Moréas, a Critique of His Poetry and Philosophy, La Haye, 1967.
* J. Weber, Jean Moréas u die französische Tradition, Nuremberg, 1934.
# Ismaïl Sabri Paixà

Ismaïl Sabri Paixà (el Caire, 16 de febrer de 1854 - 16 de març de 1923) fou un poeta i polític egipci. Va estudiar a França, on va entrar en contacte amb la cultura francesa. A Egipte va obtenir la llicenciatura en dret i va exercir com a magistrat; fou governador d'Alexandria de 1896 a 1899 i després va ocupar un càrrec menor al govern fins a la seva mort. Va escriure poesia, amb tendència nacionalista, i va deixar un diwan, publicat al Caire el 1938.

## Referències

* ↑ Ayyıldız, Esat. “Mısırlı Şair İsmail Sabri Paşa (Şeyhu’ş-Şu‘arâ’) ve Onun Neo-Klasik Şairliği”. Ispec International Congress on Multidisciplinary Studies: The Proceedings Book. ed. Adil Geybulla – Mehmet Ilkım. 588-593. Adana: ISPEC Yayınevi, 2021.
Ayyıldız, Esat. “Mısırlı Şair İsmail Sabri Paşa (Şeyhu’ş-Şu‘arâ’) ve Onun Neo-Klasik Şairliği”. Ispec International Congress on Multidisciplinary Studies: The Proceedings Book. ed. Adil Geybulla – Mehmet Ilkım. 588-593. Adana: ISPEC Yayınevi, 2021.
Enciclopèdia de l'islam, IV, 202-203
# Ignacio Eraña Cassi

Ignacio Eraña Cassi (Gijón, 3 de juny de 1965) és un exfutbolista asturià, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter de l'Sporting de Gijón, mentre militava al filial va ser cedit al Recreativo de Huelva, on va quallar un bon paper. L'Sporting el va repescar i a la 87/88 ja forma part del primer planter a la màxima categoria. El migcampista roman tres temporades a l'equip gijonés, les dues primeres amb una freqüent aparició, mentre a la tercera la seua aportació minvaria.
L'estiu de 1990 fitxa pel Reial Múrcia, on milita dues campanyes abans de retornar a la primera divisió amb el CD Logroñés. Va ser titular al conjunt riojà a les tres temporades que hi va jugar. El 1995 el Logroñés baixa i Eraña marxa a la SD Compostela, on jugaria dues temporades: la primera suma 38 partits, la segona, tan sols 15 i la majoria com a suplent.
L'estiu de 1997 fitxa pel CF Extremadura, on qualla una gran temporada: sis gols en 39 partits, decisius per aconseguir l'ascens a Primera. A la màxima categoria, però, no té continuïtat al conjunt blaugrana i a mitja campanya marxa al CD Numancia.
Després de penjar les botes, Eraña ha seguit vinculat al món del futbol com a tècnic de la Federació Asturiana o com a comentarista esportiu a la televisió pública TPA.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Eraña
# Fuji Television

Fuji Television Network (en japonès, 株式会社フジテレビジョン) és una cadena de televisió comercial del Japó. Fundada el 1957 i emetent des de 1959, el seu nom comercial és Fuji TV (フジテレビ, Fuji Terebi) i la seua seu està localitzada en Odaiba (Tòquio).
El propietari de la cadena és el grup Fujisankei Communications Group.

## Enllaços externs

* Lloc Oficial (japonès)
# Aurora (Ontario)

Aurora és un ric municipi suburbà d'Ontario situat a la municipalitat regional de York, aproximadament a 40 km al nord de Toronto. Al cens del 2016 hi havia una població de 55.445 habitants.

## Situació

Es troba a la morrena d'Oak Ridges, dins de la regió del Gran Toronto i del Golden Horseshoe.
La ciutat forma part de la circumscripció federal de Newmarket - Aurora. Actualment, la circumscripció està representada per Belinda Stronach, membre del Partit Liberal del Canadà.

## Història

La ciutat es va establir originalment el 1854 quan la cruïlla del carrer Yonge i un nou ferrocarril la van convertir en una ubicació ideal.

## Demografia

La població d’Aurora era de 47.629 habitants el 2006 i 40.167 el 2001. Això correspon a un creixement demogràfic del 18,6 % en cinc anys. 36.855 persones parlen anglès com a llengua materna, 660 francès, 105, anglès i francès i 9.415 una altra llengua. El 9,9 % de la població domina les dues llengües oficials del Canadà. El 22,3 % de la població és immigrant.
El 28 % de la població de quinze anys o més a Aurora té un certificat, diploma o títol universitari.

## Personalitats

* Frank Stronach
* Belinda Stronach

## Esport

En hoquei júnior, la ciutat és la seu dels Aurora Tigers.

## Referències

* ↑ «These Are the 10 Richest Cities in Canada». Arxivat de l'original el 2018-07-05. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Canada's Richest Places 2016» (en anglès americà), 08-06-2016. [Consulta: 31 maig 2021].
* 1 2 3 «Statistique Canada - Profils des communautés de 2016 - Aurora». [Consulta: 14 juny 2020].
* ↑ Adam, Graeme Mercer; Mulvany, Charles Pelham; Robinson, Christopher Blackett. History of Toronto and County of York, Ontario: Containing an Outline of the History of the Dominion of Canada; a History of the City of Toronto and the County of York, with the Townships, Towns, General and Local Statistics; Biographical Sketches (en anglès). C.B. Robinson, 1885, p. 18.
* ↑ Government of Canada, Statistics Canada. «Census Profile, 2016 Census - Aurora, Town [Census subdivision, Ontario and Ontario [Province]]», 08-02-2017. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Soccer's League 1 Ontario adds Aurora sides to 2016 roster» (en anglès canadenc). [Consulta: 31 maig 2021].
# Rafael Ferraro Sebastià

Rafael Ferraro Sebastià (València, 1942) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes des de la III a la VIII legislatures.

## Biografia

Treballà com a agent comercial col·legiat. Fou un dels fundadors d'Unió Valenciana el 1982, i en fou tresorer fins al 1995. El 1996 abandonà el partit i el 1997 fundà Iniciativa de Progrés de la Comunitat Valenciana (IPCV), que abandonaria també el 1999 per a ingressar en el Partit Popular. Fou elegit diputat per la província de València a les eleccions a les Corts Valencianes de 1991 i 1995 per Unió Valenciana i a les de 1999, 2003, 2007 i 2011 pel Partit Popular (PP).

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.209-210. ISBN 9788495484802.
* Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine.
# El Perer

«El Perer» té aquests significats:
* El Perer (Moià), mas al nord-oest del terme de Moià, al Moianès, prop del límit amb Santa Maria d'Oló
* El Perer (Tavertet), mas proper a Rupit, però al terme de Tavertet (Osona)
* El Perer (la Vall de Bianya), mas al veïnat de Sant Andreu de Socarrats al terme de la Vall de Bianya (la Garrotxa)
* El Perer de les Planes, masia de Sant Feliu de Codines (el Vallès Oriental)