OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pont de Remagen

El Pont de Remagen és un pont sobre el Rin a Remagen (Alemanya), al sud de Bonn. Va ser construït durant la Primera Guerra Mundial a instàncies dels comandaments militars alemanys per tal de fer arribar tropes i material de guerra al front. Anys endavant, a finals de la Segona Guerra Mundial, la Novena Divisó Cuirassada de l'exèrcit americà va aconseguir apoderar-se del pont el 7 de març de 1945, després d'una aferrissada batalla. Les tropes alemanyes havien intentat demolir el pont dues vegades, però fracassaren. Com a represàlia, Hitler feu afusellar quatre dels seus oficials (els comandants Hans Scheller, Herbert Strobel i August Kraft així com el tinent Karl-Heinz Peters; un cinquè oficial, el capità Willi Bratge també fou condemnat a mort en absència, ja que els soldats nord-amereicans l'havien fet presoner) i continuaren els intents de fer volar el pont. La seva captura per part de les tropes americanes fou coneguda com "el Miracle de Remagen". Tanmateix, el 17 de març de 1945, el pont es va ensorrar i 28 soldats nord-americans hi perderen la vida.

## Museu

El Museu de la Pau del Pont de Remagen va ser obert al públic el 7 de març de 1980. Les torres, que en el seu moment foren testimoni d'un episodi singular durant la Segona Guerra Mundial, contenen una exposició que relata la història del pont que sostenien. Compta amb diferents elements museogràfics i recursos audiovisuals on s'expliquen diferents aspectes de la guerra mundial i les batalles de soldats britànics, nord-americans i belgues contra alemanys per apoderar-se del pont. Actualment guarda documentació relativa a diferents guerres i s'ha convertit, per tant, en un centre d'anàlisi i recerca de conflictes actuals per a l'estudi de la pau.

## Referències

* 1 2 «Museu de la Pau del Pont de Remagen». espaisdememoria.cat. Memorial Democràtic de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Hortunas

Hortunas és una pedania del municipi valencià de Requena (Plana d'Utiel). El 2009 tenia 42 habitants.
Situada a la serra de Martés, a la vora dreta del riu Magre en el punt on desemboca la rambla de la Higuera. es troba a uns 16 quilòmetres de Requena, en la carretera CV-429 que uneix el llogaret de la Portera (a la vora de la N-330) amb Iàtova (Foia de Bunyol).
En mapes antics encara es fa la distinció entre Hortunas de Arriba i Hortunas de Abajo, però aquesta distinció manca de sentit avui dia, ja que Hortunas de Abajo són avui dia només 4 cases en estat de ruïna enclavades en una finca particular.
Les festes d'Hortunas se celebren el 28 de gener en honor del patró Sant Julià, i el 15 de maig en honor del també patro Sant Isidre.
És el lloc de naixement de Fermín Pardo.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor de la Comunitat Valenciana, 2009 (IVE)». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 maig 2010].
* ↑ Història de Hortunas a la web de Requena.

## Enllaços externs

* Informació a la web de Requena
# Nathan Hines

Nathan Hines (Wagga Wagga, Austràlia, 29 de novembre de 1976) és un entrenador i exjugador de rugbi a XV escocès, que jugà en la posició de segona línia i des de 2015 és entrenador de recursos de la selecció de rugbi XV d'Escòcia.

## Carrera
### En club

* Edinburgh Rugby (1999-2005)
* USAP (2005-2009)

### A l'equip nacional

El seu debut internacional amb la selecció escocesa va ser l'1 de juliol de 2000 contra la de Nova Zelanda.

## A l'equip nacional

(a data 01.01.2007)
* 38 partits
* 1 assaig (5 punts)
* Seleccions per any : 1 el 2000, 5 el 2002, 12 el 2003, 8 el 2004, 5 el 2005, 7 el 2006.

### Copa del món

* 2007 : 4 partits
* 2003 : 4 partits (Estats Units, França, Fiji, Austràlia).

## Enllaços externs

* (francès) Estadístiques a itsrugby.fr
* (anglès) Estadístiques a Scrum.com
* (francès) Fitxa a l'USAP Arxivat 2007-10-14 a Wayback Machine.
* (francès) Fitxa
# Rustumita

La rustumita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Rustum Roy (3 de juliol de 1924 - 26 d'agost de 2010), professor de la Universitat Estatal de Pennsilvània i especialista en química de cristalls de minerals i materials sintètics.

## Característiques

La rustumita és un silicat de fórmula química Ca$_{10}$(Si₂O₇)₂(SiO₄)(OH)₂Cl₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rustumita pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), clinozoisita, dissakisita-(Ce), dol·laseïta-(Ce), epidota, epidota-(Pb), khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, manganipiemontita-(Sr), ferrial·lanita-(Ce), clinozoisita-(Sr), manganiandrosita-(Ce), dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe2+), okhotskita, pumpel·lyïta-(Fe$^{2+}$), pumpel·lyïta-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Mg), pumpel·lyïta-(Mn$^{2+}$), shuiskita, julgoldita-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Al), poppiïta, julgoldita-(Mg), ganomalita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), del·laïta, gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats al Museu Nacional d'Història Natural, amb els números de registre: 119428, 119429.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Kilchoan, Ardnamurchan (Consell de Highland, Escòcia). També ha estat descrita a Irlanda, Suècia, Polònia, Turquia, Rússia i Mèxic.

## Referències

* ↑ «Rustumite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Pont de Rande

El pont de Rande és un pont tibat inaugurat el 1978 que uneix els municipis de Redondela i Moaña, marges de l'estret de Rande, a la ria de Vigo. Va ser projectat per l'enginyer italià Fabrizio De Miranda, l'espanyol Florencio Del Pou (que també es va encarregar de la fonamentació) i per Alfredo Passaro.
Va costar 3.658 milions de pessetes (de l'època). Des de la seva obertura al trànsit el 1981, hi han passat uns 231 milions de vehicles, suportant actualment un trànsit d'uns 50.000 vehicles diaris.
Forma part de l'Autopista de l'Atlàntic (AP-9) i fins i el 2006 era exclusivament de peatge. Aquest va ser suprimit pel tram Vigo-Morrazo (però no per als intermedis), encara que els altres trajectes continuen sent de pagament.

## Dimensions

Mesura 1.558 m de longitud total, encara que en aquesta xifra es combinen els trams de pont sobre pilars i el pont tibat pròpiament dit, que mesura 694,98 m. El ventall central mesura 401 m i els dos vans laterals del tram tibat mesuren 147 m cada un. Els dos pilars que sostenen el tram tibat tenen forma d'H i una altura total de 118,60 m.
En el moment de la seva inauguració era el pont tibat de major longitud del món. A més era el pont, de qualsevol tipus, més llarg d'Espanya. El lloc com a major pont tibat d'Espanya el va cedir al Pont Enginyer Carlos Fernández Casat (amb un ventall central de 440 m.) el 1983, encara que la longitud total d'aquest és inferior a la del de Rande i quant a longitud total també ha estat superat per altres tipus de ponts. Malgrat això continua sent una obra d'enginyeria emblemàtica de la ria de Vigo.
A causa de l'augment de trànsit sobre el mateix, l'any 2018 es van inaugurar, després de més de 30 mesos d'obres, dos taulers laterals pel flanc exterior dels pilars principals, afegint d'aquesta manera un nou carril en cada sentit de circulació.

## Referències

* 1 2 3 4 Fitxa del Pont de Rande a Structurae
* De Miranda F., Leone A., Passaro A., 1979, Il ponte strallato sullo stretto di Rande presso Vigo, in "Costruzioni Metalliche" (I), 2/1979.
* De Miranda F., Leone A., Passaro A., 1979, Il posa't strallato sullo stretto di Rande presso Vigo, in "Costruzioni Metalliche" (I), 2/1979.

## Vegeu també

* Redondela
* Vigo
* Pont
* Batalla de la badia de Vigo
* Illa de San Simón

## Enllaços externs

* Structurae
# Múscul escalè mínim

El múscul escalè mínim (musculus scalenus minimus), múscul escalé menor o de Sibson, és una variació ocasional del múscul escalè anterior.
Aquesta s'origina a partir de múltiples fas tendinosos adherits a la cúpula pleural, per anar ascendint fins a inserir-se en l'apòfisi transversa de la vèrtebra C7. La seva grandària pot variar des d'algunes fibres, fins a un múscul desenvolupat. La seva funció depèn de la seva inserció i de la seva grandària.

## Notes

* ↑ La denominació múscul escalè mínim apareix al TERMCAT, Centre de Terminologia. Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993. 435 p. (Diccionaris terminològics) ISBN 84-88169-06-X. Múscul escalé menor o de Sibson apareix al Diccionari Enciclopèdic de Medicina.

## Referències

* ↑ «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 8 maig 2014].
* ↑ Descripció de la formació de l'escalé mínim
* ↑ Variacions anatòmiques presents en el coll

## Vegeu també

* Músculs escalens
* Múscul escalè posterior
* Múscul escalè anterior
* Múscul escalè mitjà

## Enllaços externs

* Múscul escalé mínim a Indexmedico.com Arxivat 2009-12-26 a Wayback Machine.
# Amaurobius

Amaurobius és un gènere d'aranyes araneomorfs de la família Amaurobiidae, que comprèn 67 espècies. Es caracteritzen per la seva distribució Holàrtica.

## Taxonomia

* A. agastus (Chamberlin, 1947) — USA
* A. andhracus Patel & Reddy, 1990 — Índia
* A. annulatus (Kulczynski, 1906) — Península Balcànica
* A. antipovae Marusik & Kovblyuk, 2004 — Geòrgia
* A. asuncionis Mello-Leitão, 1946 — Paraguai
* A. ausobskyi Thaler & Knoflach, 1998 — Grècia
* A. barbaricus Leech, 1972 — USA
* A. barbarus Simon, 1910 — Algèria
* A. borealis Emerton, 1909 — USA, Canadà
* A. candia Thaler & Knoflach, 2002 — Creta
* A. cerberus Fage, 1931 — Espanya
* A. corruptus Leech, 1972 — USA
* A. crassipalpis Canestrini & Pavesi, 1870 — Alemanya, Suïssa, Itàlia
* A. cretaensis Wunderlich, 1995 — Creta
* A. deelemanae Thaler & Knoflach, 1995 — Grècia, Creta
* A. diablo Leech, 1972 — USA
* A. distortus Leech, 1972 — USA
* A. dorotheae (Chamberlin, 1947) — USA
* A. drenskii Kratochvíl, 1934 — Bòsnia i Hercegovina
* A. erberi (Keyserling, 1863) — Europa, Illes Canàries
* A. fenestralis (Ström, 1768) — Europa a Àsia central
* A. ferox (Walckenaer, 1830) — Holàrctic
* A. festae Caporiacco, 1934 — Líbia
* A. galeritus Leech, 1972 — USA
* A. geminus Thaler & Knoflach, 2002 — Creta
* A. hagiellus (Chamberlin, 1947) — USA
* A. heathi (Chamberlin, 1947) — USA
* A. hercegovinensis Kulczynski, 1915 — Bòsnia i Hercegovina
* A. indicus Bastawade, 2002 — Índia
* A. intermedius Leech, 1972 — USA
* A. jugorum L. Koch, 1868 — Europa
* A. kratochvili Miller, 1938 — Croàtia
* A. latebrosus Simon, 1874 — Corsica
* A. latescens (Chamberlin, 1919) — USA
* A. leechi Brignoli, 1983 — USA
* A. longipes Thaler & Knoflach, 1995 — Grècia
* A. mathetes (Chamberlin, 1947) — USA
* A. mephisto (Chamberlin, 1947) — USA
* A. milloti Hubert, 1973 — Nepal
* A. minor Kulczynski, 1915 — Europa Aquest
* A. minutus Leech, 1972 — USA
* A. nathabhaii Patel & Patel, 1975 — Índia
* A. obustus L. Koch, 1868 — Europe
* A. occidentalis Simon, 1892 — Portugal, Espanya, França
* A. ossa Thaler & Knoflach, 1993 — Grècia
* A. pallidus L. Koch, 1868 — Sud-est Europa fins a Geòrgia
* A. palomar Leech, 1972 — USA
* A. paon Thaler & Knoflach, 1993 — Grècia
* A. pavesii Pesarini, 1991 — Itàlia
* A. pelops Thaler & Knoflach, 1991 — Grècia
* A. phaeacus Thaler & Knoflach, 1998 — Grècia
* A. prosopidus Leech, 1972 — USA
* A. ruffoi Thaler, 1990 — Itàlia
* A. sciakyi Pesarini, 1991 — Itàlia
* A. scopolii Thorell, 1871 — Sud-est Europa
* A. similis (Blackwall, 1861) — Holàrctic
* A. spominimus Taczanowski, 1866 — Polònia
* A. strandi Charitonov, 1937 — Grècia, Bulgària, Ucraïna
* A. tamalpais Leech, 1972 — USA
* A. thoracicus Mello-Leitão, 1945 — Argentina
* A. transversus Leech, 1972 — USA
* A. triangularis Leech, 1972 — USA
* A. tristis L. Koch, 1875 — Etiòpia
* A. tulare Leech, 1972 — USA
* A. vachoni Hubert, 1965 — Espanya
* A. vexans Leech, 1972 — USA
* A. yanoianus Nakatsudi, 1943 — Micronèsia
# Argentina brasiliensis

Argentina brasiliensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels argentínids.

## Descripció

* Nombre de vèrtebres: 50- 52.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-occidental: el Brasil.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Systema naturæ per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata. - pp. (1-4), 1-824. Holmiæ. (Salvius). «Göttinger Digitalisierungszentrum: Seitenansicht». [Consulta: 7 octubre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kobylianskii, S. G., 2004. Argentina brasiliensis sp. nova (Argentinidae) new species of argentinid fish from the coastal subtropical waaters of the southwestern Atlantic. Voprosy Ikhtiol. v. 44: 607-612.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lomóvitsk-2

Lomóvitsk-2 (en rus: Ломовицк-2) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2015 tenia 269 habitants.

## Referències

* ↑ Закон Томской области от 10 сентября 2004 года № 204-ОЗ О наделении статусом муниципального района, сельского поселения и установлении границ муниципальных образований на территории Первомайского района
# Murs

«Murs» té aquests significats:
* Murs (Indre), municipi francès al departament de l'Indre
* Murs (Gard), municipi francès al departament del Gard (regió de Llenguadoc-Rosselló)
* Murs (Valclusa), municipi francès al departament de la Valclusa (regió de Provença – Alps – Costa Blava)
* Mûrs-Erigné, municipi francès al departament de Maine i Loira
* Murs-et-Gélignieux, municipi francès al departament de l'Ain
* Murs plural de mur, construcció lineal, vertical i exempta que serveix per protegir o delimitar un terreny
Viccionari
# Pyrénées Andorra

Pyrénées Andorra, Grans Magatzems Pyrénées o simplement Pyrénées, és un gran magatzem situat a Andorra la Vella. Concretament a l'avinguda de Meritxell en la mateixa localització on es va obrir inicialment "Establiments Pyrénées". Forma part del Grup Pyrénées, un dels grups empresarials més importants d'Andorra i que s'ha considerat "un dels principals motors de l'economia del Principat". L'empresa ha format part de IADS (International Association of Department Stores) des del 1979 fins al 2019.

## Holding

El grup Pyrénées SA va formar-se a partir de la dècada de 1930 quan la família Pérez va obrir Establiments Pyrénées, on actualment hi ha Grans Magatzems Pyrénées, a Andorra la Vella, quan les Valls d'Andorra encara no s'havia desenvolupat turísticament.
El grup representa un 10% del Producte Interior Brut (PIB) d'Andorra, té una plantilla de 1.100 treballadors, i es considera un dels grups més diversos i sòlids del territori andorrà.

### Negocis del grup

* Distribució al detall:
** Grans Magatzems Pyrénées (Pyrénées Distribució SAU)
** Pyrénées Hyper Centre (Alta Riba Distribució SA)
** Andorra 2000. Antigament del Grup Gaces.
** Botigues Datec 1, Andorramedialand i afiliats
* Distribució a l'engròs:
** Pyrénées Import-Export SA
** Primar i Caves Andorranes
* Distribució d'automòbils:
** Automòbils Pyrénées SA
** Pyrénées Motors SA
** Cars Pyrénées SA
* Logística:
** Pyretransit (Trànsit Pyrénées SA)
* Restauració:
** Hostaleria i Restauració Pyrénées
** Presa/McDonald's
* Altres sectors:
** Financera Pyrénées (Societat Financera Pyrénées SAU)
** Pyrimport Pyrexport
** Viatges Pyrénées

## Referències

* ↑ «Cinc grans superfícies participen en el banc d'aliments de Càritas». Diari d'Andorra, 16-11-2009. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 novembre 2011].
* 1 2 «La família Pérez arriba a un acord per al repartiment del grup Pyrénées». elperiodicdandorra.ad. El Periòdic d'Andorra. Arxivat de l'original el 6 de juliol 2010. [Consulta: 6 maig 2010].
* ↑ «List of members». [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Història». gruppyrenees.ad. Grup Pyrénées. Arxivat de l'original el 31 d’octubre 2010. [Consulta: 6 maig 2010].
* ↑ «Gestión de los negocios de distribución a través de SAP for Retail» (PDF). sap.com. SAP, 2003. Arxivat de l'original el 1 de març 2012. [Consulta: 6 maig 2010].
* ↑ «Pyrénées Hyper Center». Portal Turístic d'Andorra. Andorra Turisme. Arxivat de l'original el 23 de desembre 2010. [Consulta: 3 desembre 2010].
* ↑ «Grans Magatzems Andorra 2000». Portal Turístic d'Andorra. Andorra Turisme. Arxivat de l'original el 25 de desembre 2010. [Consulta: 3 desembre 2010].

## Vegeu també

* Escale
# Rodeneck

Rodeneck (italià Rodengo) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i vall d'Eisacktal. L'any 2007 tenia 1.162 habitants. Comprèn les fraccions d'Ahnerberg, Fröllerberg (Frella), Gifen (Chivo), Nauders, Spisses (Spissa), Sankt Pauls (San Paolo) i Vill (Villa). Limita amb els municipis de Kiens, Lüsen, Mühlbach, Natz-Schabs, St. Lorenzen i Vintl.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 99,64% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,18% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,18% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Klaus Faller | SVP |
# Pigari

Pigari (en rus: Пигари) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 579 habitants. Pertany al districte municipal d'Ozinki.

## Referències

* ↑ «История административно- территориального деления Саратовской губернии 1917 - 1928 годы. Справочник. Дергачевский, Новоузенский и Покровский уезды.». Arxivat de l'original el 2017-12-21.
# High Point (Comtat de Palm Beach)

High Point és un lloc designat pel cens del Comtat de Palm Beach a l'estat de Florida dels Estats Units d'Amèrica

## Demografia

Segons el cens del 2000 High Point tenia 2.191 habitants., 1.298 habitatges, i 681 famílies. La densitat de població era de 1.433,8 habitants/km².
Dels 1.298 habitatges en un 2,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 47,5% no eren unitats familiars. En el 43,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 36,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 3,2% tenia menys de 18 anys, un 2,1% entre 18 i 24, un 7,3% entre 25 i 44, un 12,3% de 45 a 60 i un 75,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 75 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.530 $ i la renda mediana per família de 36.151 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.750 $ mentre que les dones 32.031 $. La renda per capita de la població era de 21.270 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- High Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- High Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Astyanax jenynsii

Astyanax jenynsii és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: est del Brasil.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F. 1877. Die Süsswasserfische des südöstlichen Brasilien (III). Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 74 (1. Abth.): 559-694, Pls. 1-13.
* ↑ «Astyanax jenynsii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Luis Briñas López

Luis Briñas López (Ciudad Real, 21 de juny de 1953) és un polític socialista valencià, diputat a les Corts Valencianes en la V Legislatura.
És diplomat en infermeria per la Universitat d'Alacant i llicenciat en antropologia. Fou secretari provincial de la Federació de Sanitat de la UGT. Entre 1989 i 1995 fou Coordinador d'Infermeria del Centre de Ciutat Jardí (Alacant).
Militant del PSPV-PSOE, de 1991 a 1995 en fou secretari de salut i política institucional. Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1999 i ha estat membre de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat. A les eleccions municipals espanyoles de 2003 fou escollit regidor de l'ajuntament d'Alacant i el 2004 fou nomenat sotssecretari de l'executiva comarcal de l'Alacantí del PSPV.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.98. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-07-21. [Consulta: 17 juliol 2015].
# Museu Lázaro Galdiano

El Museu Lázaro Galdiano de Madrid, alberga la col·lecció del mateix nom, d'origen privat, formada amb un interès universal cap a totes les arts i tècniques.
El conjunt el va reunir José Lázaro Galdiano, que en morir, el 1947, el va llegar a l'estat espanyol. Després de crear-se la Fundació Lázaro Galdiano i adaptar-se com a museu l'antiga residència del donant (Palauet de Parque Florido, en el districte de Salamanca de Madrid), la col·lecció es va presentar al públic el 27 de gener de 1951.
Des de llavors el seu prestigi entre els entesos s'ha estès àmpliament i els seus fons, encara que no gaire populars, es consideren avui indispensables per a estudiar molts aspectes de la història de l'art. Destaca el conjunt de pintures i gravats de Goya, amb peces mundialment conegudes, si bé poca gent sap que s'alberguen aquí.

## Referències

* ↑ «Historia del museo». Museo Lázaro Galdiano. [Consulta: 27 novembre 2020].
* ↑ El creador de la Colección Lázaro. Fundación Lázaro Galdiano
* ↑ Morales Farfán, Lourdes. «Museo Lázaro Galdiano (I)». Una ventana desde Madrid. [Consulta: 27 novembre 2020].

## Bibliografia

* Camón Aznar, José, Guía abreviada del Museo Lázaro Galdiano, 6ª ed., Madrid, 1969.

## Enllaços externs

* Museu Lázaro Galdiano - Lloc web oficial (Castellà)
* Museu Lázaro Galdiano, visita virtual