OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Crème de la crème

La Crème de la crème és una pel·lícula de comèdia i drama francesa del 2014 dirigida per Kim Chapiron. La pel·lícula va rebre tres nominacions als 20è Premis Lumières, on Thomas Blumenthal i Jean-Baptiste Lafarge van ser nominats a la millor revelació masculina i Alice Isaaz a la millor revelació femenina.

## Sinopsi

La tranquil·la Kelia s'acaba d'incorporar a una prestigiosa escola de negocis a França (alguns mitjans consideraran que es tracta d'HEC Paris). En una festa, coneix a Dan, un estudiant de segon any impopular la intel·ligència del qual es regeix per una freda avaluació del valor comercial de cada cosa. El company d'habitació de Dan, Jaffar, no té èxit contínuament amb les noies. Kelia i Dan llavors es comprometen amb una dona jove i li paguen perquè acompanyi en Jaffar a una vetllada per augmentar el seu capital seductor amb les noies de l'escola. Així ho remarca Louis, un estudiant de Versalles, que proposa a Dan i Kelia que col·laborin i ampliïn l'estratègia a tots aquells estudiants que vulguin augmentar el seu 'capital' de seducció. Consisteix a crear un club de prostitució «Les amateurs de Cigares». El subtítol de la pel·lícula fa referència al seu respecte a les normes del mercat; lloguen joves per assistir a festes. Kelia recluta clients, Louis té cura d'ells i Dan dels comptes. Kelia, que es fa passar per lesbiana amb els seus amics, se sent atreta per Louis, que confia en el seu encant, a diferència de Dan. Pel seu aniversari, Kelia i Louis ofereixen Dan Eulalie, reclutat en una perfumeria. Dan rebutja el regal tot i que s'acaben veient encara que l'Eulalie estigui treballant per a ells. Els negocis van bé i s'expandeixen a una universitat d'enginyeria. No obstant això, se'ls crida i se'ls acusa de procurar. Eulalie s'allunya de Dan, massa gelosa. Kelia intenta demostrar al director que són els millors estudiants del campus, ja que han aplicat amb èxit els mètodes que els van ensenyar. Al consell de disciplina, Louis i Kelia es fan un petó.

## Producció

* Thomas Blumenthal com a Dan
* Alice Isaaz com Kelly
* Jean-Baptiste Lafarge com a Louis
* Karim Ait M'Hand com a Jaffar
* Marine Sainsily com a Eulalie
* Marianne Denicourt com a mare de Louis
* Bruno Abraham-Kremer com el pare de Dan
* Jenna Thiam com a noia de la botiga de fotocòpies
* Noémie Merlant com La pèl-roja
* Lucas Bravo com a Antoine Mufla

## Referències

* ↑ France’s Lumiere Awards Nominations Unveiled
* ↑ La Crème de la crème, HEC bien fouettée
# Torrent del Carner

El Torrent del Carner és un torrent del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situat en el sector central-oriental del terme, a la dreta de la riera del Marcet, per costat de migdia de la Carena del Marcet. Es forma a prop i a ponent de la masia del Carner, des d'on davalla cap al nord-oest resseguint pel costat sud-oest tota la carena esmentada. S'aboca en la riera del Marcet just a la cua del Pantà del Marcet.
# Ramillies

«Ramillies» té aquests significats:
* Ramillies (Bèlgica), municipi a la regió de Valònia (Bèlgica)
* Ramillies (França), municipi a la regió de Nord – Pas-de-Calais (França)
* Batalla de Ramillies, batalla que es va desenvolupar el 23 de maig de 1706 a Ramillies (Bèlgica)
# Batalla de Vinland (1010)

La batalla de Vinland es va produir en 1010 quan Thorfinn Karlsefni va arribar al Canadà, i va ser el primer explorador nòrdic que va arribara la recentment descoberta terra de Vinland en el mateix lloc que els seus predecessors Thorvald i Leif Eriksson. Segons la Saga d'Eric el Roig, va salpar amb tres naus i 140 homes.
En arribar a Vinland, la seva destinació, van trobar el raïm ja famós i el blat autoconreat que donava nom a la terra. Van passar un hivern molt dur en aquest lloc, on van sobreviure poc per la pesca, la caça a l'interior i recollint ous a l'illa. A l'estiu següent van navegar cap a l'illa de Hop on van tenir les primeres interaccions pacífiques amb els nadius, amb els quals van comerciar. Karlsefni va prohibir que els seus homes comerciessin les seves espases i llances, per la qual cosa van canviar principalment robes vermelles per les pells. Posteriorment, van poder descriure adequadament els habitants aborígens, dient:
| « | Eren de curta alçada amb característiques amenaçadores i cabells enredats al cap. Els seus ulls eren grans i les seves galtes amples. | » |
Poc després els nòrdics van ser atacats per nadius que havien estat espantats per un brau que es va allunyar del seu campament. Es van veure obligats a retirar-se a un lloc fàcilment defensable i va fer front als seus atacants; al final de la batalla, dos dels seus homes havien mort, mentre que "molts dels indígenes" van ser assassinats. Igual que amb qualsevol lloc d'aquest país estranger, Karlsefni i els seus homes es van adonar que
| « | Malgrat tot el que la terra tenia per oferir-los, es trobarien sota constant amenaça d'atac dels indígenes. | » |
Després d'aquesta aventura van tornar a Groenlàndia, la seva excursió de tres anys seria l'establiment europeu al Nou Món més llarg fins l'inici dels viatges de Colom gairebé 500 anys després que iniciaren el comerç a gran escala entre ambdós continents.

## Referències

* 1 2 3 Keneva Kunz (Translator) The Saga of Erik the Red, in The Saga of Icelanders, Penguin Books, New York, 2001. ISBN 0-670-88990-3

## Vegeu també

* Batalla de Vinland (1003)
# Pantanodon

Pantanodon és un gènere de peixos de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Pantanodon madagascariensis (Arnoult, 1963) †
* Pantanodon stuhlmanni (Ahl, 1924)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Comano

Comano és un comune (municipi) de la província de Massa i Carrara, a la regió italiana de la Toscana, a la Lunigiana. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 699 habitants.
Comano limita amb els següents municipis: Licciana Nardi, Monchio delle Corti, Collagna, Fivizzano i Ramiseto.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 24 febrer 2020].
# Torre Canavese

Torre Canavese és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 35 quilòmetres al nord de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 601 habitants.
Torre Canavese limita amb els següents municipis: Castellamonte, Quagliuzzo, Strambinello, Baldissero Canavese, San Martino Canavese, Bairo i Agliè.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 6 abril 2020].
# La Riera

«La Riera» té aquests significats:
* La Riera (Aguilar de Segarra), masia d'Aguilar, al Bages
* la Riera (Borredà), mas al Berguedà
* la Riera (Cànoves i Samalús),
* La Riera (Granera), masia al Moianès
* la Riera (Oristà), masia a Osona
* la Riera (Perafita), masia a Osona
* La Riera (Portbou), entitat de població del municipi de Portbou
* La Riera (Riudarenes)
* la Riera (Sant Julià de Vilatorta), a Osona
* la Riera (Sant Pere de Torelló), mas a l'oest del nucli de Sant Pere de Torelló (Osona)
* la Riera (Santa Eulàlia de Riuprimer), mas a Osona
* La Riera (Santa Maria d'Oló)
* La Riera (Torelló), masia
* la Riera (Vic), masia a Osona
* La Riera (Vilafermosa), pedania a l'Alt Millars
* La Riera de Gaià, municipi de la comarca del Tarragonès
* Camí de la Riera (Granera)
* El Camí de la Riera
* Mare de Déu de la Riera, ermita al terme municipal de les Borges del Camp (Baix Camp)
* Plans de la Riera, plana del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès
* Torrent de la Riera, torrent al terme de Palma (illa de Mallorca)
# Touat

Touat o Tuat (àrab: توات, Twāt) és una regió del sud-oest d'Algèria. Hi ha nombroses hipòtesis sobre el nom, cap de prou satisfactòria. Els seus límits se situen entre el Gran erg occidental al nord, l'erg Chech a l'oest, el Tanenezrouft al sud-oest, i l'altiplà del Tadmaït al sud-est. És un territori amb pluges minses, forta evaporació i vegetació escassa; la flora està adaptada al clima. Tot i així, no és un desert i, fins i tot, és una regió poblada amb nombrosos qsars (localment gsar i plural gsur) d'entre 100 i 200 habitants, una mena d'oasi amb un nom únic (Timmi, Tamentit, Bouda, Tsabit, etc.). La població, els twati, acumula en els ksars els productes i hi comercia amb altres tribus o comunitats (abans, quan passaven les caravanes, i modernament pels comerciants); els palmerars asseguren la producció a petita escala. La població està formada per amazics zenetes (descendents dels gètuls), els més antics, jueus i àrabs. Els jueus van arribar el 118 procedents de Cirenaica, expulsats per Trajà i van viure en pau fins que foren perseguits pel predicador Abd al-Karim al-Marghili vers 1490 (tot i l'oposició dels alfaquís locals) i només van deixar el seu substrat. Els àrabs van arribar al segle xiii, i eren pastors Banu Makil iemenites.

## Història

Els Maghrawa i el Banu Ifran hi van trobar refugi en algun moment quan fugien del poder almohade, al segle xii. Ibn Battuta hi va passar el 1353 i és el primer que l'esmenta pel seu nom. Abu-Alí, fill del soldà marínida Abu-Saïd Uthman ibn Yaqub (1310-1331), va sotmetre la regió al primer quart del segle, però sense continuïtat. En algun moment entre 1583 i 1588, el soldà Àhmad al-Mansur va dominar la regió i els oasis de Gourara; encara que, nominalment, la zona va restar sota sobirania marroquina, aquest domini fou totalment nominal. El territori va servir purament com a estació intermèdia d'esclaus, que paraven al Twat procedents del sud abans de ser portats més al nord. El comerç marítim, l'abolició de l'esclavatge i la modernització, van acabar amb aquest negoci al segle xix. El tractat de Lalla Maghnia del 1845 entre el Marroc i França no va resoldre la sobirania de Twat, Gourara i Tidikelt. El 1901, les tres àrees havien estat ocupades per l'exèrcit francès i la zona fou anomenada Territoire des oasis sahariennes ('Territori dels Oasis Saharians').

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 818 a 820.
# Sefa Yılmaz

Sefa Yılmaz (Berlín, Estat de Berlín, 14 de febrer de 1990) és un futbolista alemany que actualment juga de centrecampista al primer equip del MSV Duisburg. Va començar com a futbolista al Eintracht Südring Berlin.

## Enllaços externs

* Perfil del MSV Duisburg Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (alemany)
# Parc Nacional de Gonarezhou

Parc Nacional de Gonarezhou és un parc nacional situat al sud-est de Zimbàbue. Està situat en un racó relativament remot de la província de Masvingo, al sud de Chimanimani al llarg de la frontera amb Moçambic. A causa de la seva gran grandària, el terreny accidentat i la seva ubicació lluny de les principals rutes turístiques, grans extensions de Gonarezhou romanen desertes.
Amb 5.053 km² el Parc Nacional de Gonarezhou és la segona major reserva de caça del país després del Parc Nacional de Hwange. Gonarezhou és un nom shona que significa "ullal d'elefant". Forma part del Parc transfronterer del Gran Limpopo, un parc de la pau que uneix Gonarezhou amb el Parc Nacional Kruger a Sud-àfrica i el Parc Nacional de Limpopo, a Moçambic. Els animals es poden moure lliurement entre els tres santuaris.
# Commutació (desambiguació)

«Commutació» té aquests significats:
* Comproporcionació d'un procés químic.
* Commutativitat, el concepte matemàtic.
* Commutació, el concepte general usant en xarxes de comunicació.
* Justícia commutativa
* Commutació, concepte al voltant de la justícia d'origen llibertari.
* Commutació d'operadors en mecànica quàntica.
* Commutació de paquets, usat en xarxes de computadors.
* Commutació de vàlvules, canvi de flux en pneumàtica i hidràulica.
* Commutació laboral, traducció de " commuting" (anglès)
# Megareserva Baviaanskloof

La megareserva Baviaanskloof és una àrea protegida a la província del Cap Oriental, Sud-àfrica.

## Característiques

El Baviaanskloof - (en neerlandès "Vall dels babuïns") - es troba entre les serralades de Baviaanskloof i Kouga. El punt més oriental de la vall està a uns 95 km a nord-oest de la ciutat costanera de Port Elizabeth.
L'àrea de Baviaanskloof inclou un grup d'àrees protegides formals administrades per la Junta dels Parcs del Cap Oriental que totalitza al voltant de 500.000 hectàrees, dels quals la més coneguda són les 184.385 ha de la Baviaanskloof Nature Reserve, la tercera àrea protegida més gran de Sud-àfrica. La Reserva Forestal Baviaanskloof va ser establerta el 1920. També inclou la reserva natural de Groendal i la reserva natural de Formosa, i comprèn terrenys privats.
L'àrea de Baviaanskloof és d'una bellesa natural excepcional, a causa de les seves espectaculars formes terrestres, una gran diversitat de plantes i una gran varietat d'animals. L'àrea forma part del Patrimoni Mundial de la Regió florística del Cap des de 2004.

## Referències

* ↑ «Conservation Strategy» (en anglès). The Wilderness Foundation. [Consulta: 15 juliol 2021].
* ↑ de Vries, J. R., Aarts, N., Lokhorst, A. M., Beunen, R., & Munnink, J. O. (2015). Trust related dynamics in contested land use: A longitudinal study towards trust and distrust in intergroup conflicts in the Baviaanskloof, South Africa. Forest Policy and Economics, 50, 302-310
* ↑ Eastern Cape Management Plan Arxivat 5 d'octubre de 2011 a Wayback Machine.
* ↑ «TERU Report No. 52». Arxivat de l'original el 2011-07-18. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ UNESCO - Àrees protegides de la regió florística del Cap

## Enllaços externs

* Baviaanskloof a Parcs del Cap Oriental
* Parcs del Capo Oriental
# Tuman Bay I

Al-Màlik al-Àdil Sayf-ad-Din Tuman-bay (àrab: الملك العادل طومان باي, al-Malik al-ʿĀdil Sayf ad-Dīn Ṭūmān-bāy), més conegut simplement com al-Àdil Tuman-bay o Tuman-bay (I), fou soldà mameluc de la dinastia burjita o circassiana (1501). El sultà al-Àixraf Janbalat fou derrocat el gener del 1501 pel governador de Síria, Tuman-bay, un altre mameluc aixrafí, després d'una lluita a la ciutadella cel Caire. Tuman-bay va pujar al poder amb els títols d'al-Màlik al-Àdil Sayf-ad-Din. La seva fama es va esvair tan bon punt va arribar al poder en què va tenir un comportament brutal ordenant nombroses execucions. Al cap de quatre mesos un cop d'estat el va enderrocar. Els amirs aixrafís van tenir dificultats per trobar un candidat al sultanat sent nomenat finalment Qànsawh al-Ghawrí, que va acceptar el nomenament després de certs dubtes (abril de 1501)

## Referències

* ↑ Nicolle, David. Mamluk ‘Askari 1250–1517 (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2014, p. 13. ISBN 1782009302.

## Bibliografia

* André Clot, L'Égypte des Mamelouks 1250-1517. L'empire des esclaves
* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Mamluks".
# La Riera (Aguilar de Segarra)

La Riera és una masia del veïnat de Sant Miquel, al municipi d'Aguilar de Segarra (Bages), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
La masia està situada a tocar de la carretera BV-3008 (de Manresa a Calaf). S'hi accedeix des del punt quilomètric 20,2 de la dita carretera. Està indicat amb una inscripció damunt d'un gran bloc de pedra.

## Descripció

Gran casal de planta rectangular i coberta de dos aiguavessos, al qual s'han afegit d'altres edificacions. És notable la façana de llevant, amb la seva ordenació de balcons i finestres i els dos grans arcs de mig punt que formen el porxo d'entrada. Està bastit amb carreus ben treballats i escairats en els marcs de les arcades, balcons i cantoneres. A la resta s'utilitza paredat.
Ha estat objecte d'una acurada restauració respectant els arcs del porxo i obrint el que hi ha damunt d'ells que antigament havia estat emparedat convertint-lo en un balcó. Només en la segona planta, que correspondria a les golfes, s'ha obert una finestra central i engrandit les laterals. A la llinda del balcó de l'esquerra (ponent) hi ha inscrit "1777 JOSEPh TORRA". És la part més antiga de la masia. La inscripció al balcó de la dreta (llevant) diu "1869 ISIDRO TORRA" i correspon al cos afegit amb posterioritat a partir de la segona arcada del porxo.
Al nord de la façana de llevant es troba afegit un cup al qual s'accedeix per unes escales. A la seva vora es pot veure una premsa pel vi molt ben conservada situada dins d'un porxo on, en una llinda, es pot llegir "1708 RAMON TORRA". La tradició vinícola de la masia queda palesa per la gran extensió de vinya que s'escampa al seu voltant.
És notable també la pallissa que es troba on hi havia l'era. És un edifici rectangular, amb coberta a doble vessant i carener perpendicular a la façana. Presenta un gran arc de mig punt fet amb totxos.

## Referències

* ↑ «La Riera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r abril 2017].
# Toshihiro Arai

Toshihiro "Toshi" Arai (Isesaki, Gunma, 25 de desembre de 1966) va ser un pilot japonès de ral·lis.
Va debutar l'any 1997 al Campionat Mundial de Ral·lis de producció (Grup N) amb Subaru i hi va participar fins al 2000, i també els anys 2002 i 2003. També va participar en el Campionat Mundial de Ral·lis com a tercer pilot del Subaru World Rally Team les temporades 2000 i 2001.
L'any 2004 fundà el seu propi equip, el Subaru Team Arai, amb el que guanyà el Campionat Mundial de Ral·lis de producció l'any 2005 amb un Subaru Impreza WRX STI. Títol que revalidaria l'any 2007.

## Enllaços externs

* Web oficial del pilot (japonès)(anglès)
# Rana

* No s'ha de confondre amb Rana (títol).
Rana és un gènere de granotes de la família dels rànids que es troba a Euràsia, Nord-amèrica, Amèrica Central i la meitat nord de Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Rana amurensis
* Rana areolata
* Rana arvalis
* Rana asiatica
* Rana aurora
* Rana berlandieri
* Rana blairi
* Rana boylii
* Rana brownorum
* Rana bwana
* Rana camerani
* Rana capito
* Rana cascadae
* Rana catesbeiana
* Rana chaochiaoensis
* Rana chensinensis
* Rana chevronta
* Rana chichicuahutla
* Rana chiricahuensis
* Rana clamitans
* Rana coreana
* Rana dalmatina
* Rana draytonii
* Rana dunni
* Rana dybowskii
* Rana fisheri
* Rana forreri
* Rana graeca
* Rana grylio
* Rana hanluica
* Rana heckscheri
* Rana holtzi
* Rana huanrenensis
* Rana iberica
* Rana italica
* Rana japonica
* Rana johni
* Rana johnsi
* Rana juliani
* Rana kukunoris
* Rana kunyuensis
* Rana latastei
* Rana lemosespinali
* Rana longicrus
* Rana luteiventris
* Rana macroglossa
* Rana macrocnemis
* Rana maculata
* Rana magnaocularis
* Rana megapoda
* Rana miadis
* Rana montezumae
* Rana multidenticulata
* Rana muscosa
* Rana neovolcanica
* Rana okaloosae
* Rana omiltemana
* Rana onca
* Rana ornativentris
* Rana palmipes
* Rana palustris
* Rana pipiens
* Rana psilonota
* Rana pirica
* Rana pretiosa
* Rana pueblae
* Rana pustulosa
* Rana pyrenaica
* Rana sakuraii
* Rana sauteri
* Rana septentrionalis
* Rana sevosa
* Rana shuchinae
* Rana sierrae
* Rana sierramadrensis
* Rana spectabilis
* Rana sphenocephala
* Rana subaquavocalis
* Rana sylvatica
* Rana tagoi
* Rana tarahumarae
* Rana taylori
* Rana temporaria
* Rana tlaloci
* Rana tsushimensis
* Rana vaillanti
* Rana vibicaria
* Rana warszewitschii
* Rana yavapaiensis
* Rana zhengi
* Rana zhenhaiensis
* Rana zweifeli

## Referències

* Dubois, A. & A. Ohler, A. (1995): Frogs of the subgenus Pelophylax (Amphibia, Anura, genus Rana): a catalogue of available and valid scientific names, with comments on the name-bearing types, complete synonymies. proposed common names, and maps showing all type localities. a: Ogielska, M. (ed.): II International Symposium on Ecology and Genetics of European water frogs, 18-25 de setembre del 1994, Wrocław, Polònia. Zoologica Poloniae 39(3-4): 139-204.
* Frost, Darrel R. (2006): Amphibian Species of the World: an Online Reference. Versió 4, 17 d'agost del 2006.
* Hillis, D.M. & Wilcox, T.P. (2005): Phylogeny of the New World true frogs (Rana). Mol. Phylogenet. Evol. 34(2): 299–314. doi:10.1016/j.ympev.2004.10.007 Text complet en PDF. Arxivat 2008-05-28 a Wayback Machine..
* Hillis, D. M. (2007) Constraints in naming parts of the Tree of Life. Mol. Phylogenet. Evol. 42: 331–338.

## Enllaços externs

* AmphibiaWeb
Viccionari
# Parc Nacional de Gangotri

El Parc Nacional de Gangotri és un parc nacional situat al districte d'Uttarkashi, Uttarakhand, l'Índia. La mida d'aquest parc nacional està al voltant de 1.553 km². El parc proporciona una bellesa majestuosa de boscos de coníferes i la magnificència del món glacial que es combina amb prats verds exuberants.
Els boscos del parc són del tipus humit temperat, propis de l'Himàlaia. La vegetació consisteix en cedre de l'Himàlaia, avet, avet roig, roure i azalees.
Fins ara són 15 espècies de mamífers i 150 espècies d'aus les que han estat documentades al parc (Paramanand et al. 2000). Això inclou diverses d'espècies rares com la pantera de les neus, l'os negre, l'os bru, el cérvol d'almesc (Moschus chrysogaster), la cabra blava o bharal, el tahr de l'Himàlaia, el lofòfor o faisà reial de l'Himàlaia, la Koklass (espècie de faisà del gènere Pucrasia).
# Comtats de Rosselló i Cerdanya

Els Comtats de Rosselló i Cerdanya o senzillament Els Comtats van ser els territoris que estigueren sota la jurisdicció del rei de Mallorca des del 1276 i fins al 1344 formant part de la Corona de Mallorca.

## Testament de Jaume I d'Aragó

Fou arran del testament de 1261 que Jaume I disposà que el Comtat del Rosselló i el Comtat de Cerdanya havien de correspondre al seu fill Jaume, quedant separats d'Aragó, Catalunya i València que serien per a Pere III d'Aragó «el Gran»; a partir d'aleshores, l'infant Jaume administrà com a veguer el seu futur regne. A la mort de Jaume I (1276), aquest testament es dugué a la pràctica, i els comtats de Rosselló i Cerdanya passaren a domini de Jaume II de Mallorca (1276-1311), qui convertí Perpinyà en la segona capital del regne.

## Organització territorial

El territori dels comtats de Rosselló i Cerdanya es dividia en vegueries: la vegueria de Rosselló, amb capital a Perpinyà, s'uní amb la sotsvegueria de Vallespir i amb el territori d'Illa, que, fins a 1309, havia format part de la de Conflent. La vegueria de Conflent, amb capital a Vilafranca de Conflent, corresponia més o menys, a l'actual Conflent amb la sotsvegueria del Capcir; la vegueria de Cerdanya tenia la seva capital a Puigcerdà, amb la sotsvegueria del Baridà i el territori de la Vall de Ribes disposava de la seva pròpia administració. A la mort de Jaume I (1276), el comtat de Cerdanya, amb l'excepció del territori de l'antic comtat de Berga, passà a domini de Jaume II de Mallorca. Els reis de Mallorques mantingueren la jurisdicció de veguers i sotsveguers, existents al comtat: Cerdanya i Baridà, vall de Ribes, Conflent i Capcir. Segurament, durant el període mallorquí (1276-1344), els territoris del Sabartès i del Donasà ja havien deixat de formar part del comtat de Cerdanya.

## Reannexió del Regne de Mallorca

El 1344, Pere IV d'Aragó «el Cerimoniós» (Pere terç) va reannexionar el Regne de Mallorques als seus dominis; aleshores, va instituir la Governació dels comtats de Rosselló i Cerdanya, amb capital a Perpinyà i que incloïa els territoris continentals de l'antic regne mallorquí, separada de la Governació del Principat de Catalunya.

## Bibliografia

* «Comtats de Rosselló i Cerdanya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.