OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Giuseppe Bagnera

Giuseppe Bagnera (Bagheria, 14 de novembre de 1865 - Roma, 12 de maig de 1927) va ser un matemàtic italià.

## Vida i obra

Bagnera va quedar orfe de menut, però malgrat els problemes econòmics familiars, es va graduar en enginyeria a la universitat de Palerm el 1890. Cinc anys més tard va obtenir el grau en matemàtiques a la mateixa universitat,e nla qual va ser deixeble de Francesco Gerbaldi i de Giovanni Guccia.
El 1897 va ser nomenat professor de matemàtiques de l'institut de secundària Maria Adelaide de Palerm. El 1899 va obtenir l'habilitació docent universitària i el 1901 va ser nomenat professor de la universitat de Messina. El 1909, coincidint amb el terrible terratrèmol que va assolar Messina i la seva pròpia casa el desembre de 1908, va passar a la universitat de Palerm i, finalment, el 1921 va ser nomenat professor de la Universitat de Roma La Sapienza, ciutat en què va morir sis anys després.
Bagnera va ser un dels algebristes italians més notables del seu temps, fent importants contribucions a la teoria dels grups finits. Bagnera és recordat per les varietats de Bagnera-De Franchis, que són superfícies hiperel·líptiques no abelianes. Durant els anys 1906 a 1909, Bagnera i Michele de Franchis van treballar conjuntament per establir la classificació completa de les superfícies hiperel·líptiques, treball pel que van rebre el Premi Bordin i superant així el treball de Federigo Enriques i Francesco Severi que també havia rebut el mateix premi tres anys abans.

## Referències

* 1 2 Virgopia, 1963, p. Dizionario.
* 1 2 Martini, 2004, p. 302.
* ↑ Bongiorno i Curbera, 2018, p. 223.
* ↑ Brigaglia, 2016, p. 114.
* ↑ Martini, 2004, p. 306.
* ↑ Catanese, 2019, p. 2.
* ↑ Brigaglia, 2016, p. 112-115.

## Bibliografia

* Bongiorno, Benedetto; Curbera, Guillermo P. Giovanni Battista Guccia: Pioneer of International Cooperation in Mathematics (en anglès). Springer, 2018. ISBN 978-3-319-78666-7.
* Brigaglia, Aldo. «Picard and the Italian Mathematicians: The History of Three Prix Bordin». A: Frédéric Brechenmacher, Guillaume Jouve, Laurent Mazliak, Rossana Tazzioli (eds.). Images of Italian Mathematics in France: The Latin Sisters, from Risorgimento to Fascism (en anglès). Springer, 2016, p. 93-126. ISBN 978-3-319-40080-8.
* Catanese, Fabrizio «Cyclic Symmetry on Complex Tori and Bagnera-De Franchis Manifolds» (en anglès). arXiv, 2019, pàg. 1-23.
* Martini, Laura «Algebraic research schools in Italy at the turn of the twentieth century: the cases of Rome, Palermo, and Pisa» (en anglès). Historia Mathematica, Vol. 31, Num. 3, 2004, pàg. 296-309. DOI: 10.1016/j.hm.2003.09.004. ISSN: 0315-0860.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Giuseppe Bagnera» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Virgopia, Nicola. «BAGNERA, Giuseppe». Dizionario Biografico degli Italiani, 1963. [Consulta: 10 març 2019].
# Kevin Evans

Kevin Evans (Jozini, KwaZulu-Natal, 6 de juny de 1978) va ser un ciclista Sud-africà que fou professional del 2008 al 2010. Del seu palmarès destaca el campionat nacional en contrarellotge.

## Palmarès

* 2008
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Egipte
* 2010
** Campió de Sud-àfrica en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com
# Griffinita

La griffinita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la pseudobrookita. Rep el nom de William L. Griffin, geòleg de la Universitat Macquarie, a Austràlia.

## Característiques

La griffinita és un òxid d'alta temperatura de fórmula química Al₂TiO₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022 i publicada en el mes de setembre de 2023. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta en forma d'inclusions en xenocristalls de corindó trobats a la zona del mont Carmel, al districte de Haifa d'Israel, sent aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral. Aquestes inclusions es presenten com a cristalls subèdrics, de mida aproximada entre 1 i 4 μm, juntament amb rútil ric en zirconi.

## Referències

* ↑ «Griffinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 juny 2022].
* 1 2 3 Ma, Chi; Cámara, Fernando; Toledo, Vered; Bindi, Luca «Griffinite, Al2TiO5: A New Oxide Mineral from Inclusions in Corundum Xenocrysts from the Mount Carmel Area, Israel». Crystals, 13, 10, 01-10-2023, pàg. 1427. DOI: https://doi.org/10.3390/cryst13101427 [Consulta: 26 setembre 2023].
# Lyona

Lyona o Lyona Ivanova, pseudònim de Marta Puig (Esparreguera, 1 d'agost de 1979) és una il·lustradora, dissenyadora gràfica i de moda, fotògrafa i artista multidisciplinària catalana, coneguda sobretot com a directora de videoclips.

## Trajectòria

Llicenciada en Direcció de cinema a l'Escola Superior de Cinema i Audiovisuals de Catalunya ha realitzat curtmetratges i videoclips per a Love of Lesbian, The New Raemon, Lori Meyers, Sidonie, Mürfila, Maria Coma, Pau Vallvé, Anna Roig i L'ombre de ton chien, Amaral, Leiva i Zahara, entre d'altres, i també anuncis publicitaris.
Com a artista polifacètica ha il·lustrat llibres infantils i per adults, s'ha dedicat al disseny gràfic d'agendes, bosses, samarretes i roba per nadons, i és la responsable de les animacions i el videoart de l'obra de teatre La dona vinguda del futur. Ha dibuixat, també, vinyetes sobre el sexe des d'un punt de vista femení.
Lyona és molt activa a les xarxes socials. Es va donar a conèixer a Fotolog, a través del qual va aconseguir molts encàrrecs professionals.

## Obres il·lustrades

* Jo mataré monstres per tu (2011) amb Santi Balmes, Col·lecció Principal Infantil.
* Mis primeros primeros besos (2014) Col·lecció Principal de los Libros.
* La vida es corta y luego te mueres (2015) amb Enric Pardo. Col·lecció Reservoir Gráfica.
* Monsieur Gargot (2015) amb Marcus. Col·lecció Principal Infantil.
* Alyona (2016) Col·lecció Principal Infantil.
* El libro de tu vida (2016) Col·lecció Principal Gráfica. Llibre Interactiu
* Martina y Anitram en el País de los Calcetines Perdidos (2017) amb Santi Balmes, Col·lecció Principal Infantil.
* Pintas mucho (2011) amb Flavita Banana, Cristina Bueno i Monstruo Espagueti. Stendhal Books.
* Sex-¡oh! (2019). Random.
* La revolta de Santa Jordina (2019) amb David Fernàndez. Àmsterdam Llibres.

## Referències

* 1 2 3 4 Tarragó, Alba «Lyona: "Vaig descobrir com era el clítoris a través d'Instagram"». Ara, 03-10-2019 [Consulta: 7 octubre 2019].
* 1 2 «Lyona Ivanova: no tengo vergüenza de atreverme con cosas que no son lo mío». La Vanguardia, 14-11-2015 [Consulta: 7 octubre 2019].
* 1 2 3 Altarriba, Bet. «El plaer de la dona ha estat sempre reprimit», 21-11-2018. [Consulta: 2 setembre 2020].
* ↑ Procés creatiu, influències, etc a Harper's Bazaar (castellà)
* ↑ «La dona vinguda del futur». La dona vinguda del futur.
* ↑ Entrevistamos a Lyona: «Soy una adolescente de 35 años» (que ahora reparte primeros besos) Arxivat 2022-05-18 a Wayback Machine. a MarvelCrowd (castellà)
* ↑ Jané, Carmen «Records perduts a Fotobloc». El Periódico, 16-01-2016 [Consulta: 7 octubre 2019].
* ↑ «La revolta de Santa Jordina». AraLlibres.cat. Arxivat de l'original el 2021-05-08. [Consulta: 28 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Lyona - Lloc web oficial
# Carmelo Mesa-Lago

Carmelo Mesa-Lago és un Catedràtic distingit emèrit d'Economia i Estudis Llatinoamericans de la Universitat de Pittsburgh des del 1999. Ha estat professor visitant a la Universitat d'Oxford, la Universitat Lliure de Berlín, l'Instituto Universitario Ortega y Gasset i el Centro Latinoamericano de Economía Humana (Montevideo), i investigador associat a l'Institut Max Plank de Dret Social Internacional (Múnic) i l'Instituto Torcuato Di Tella (Buenos Aires). És autor o editor de més de setanta llibres sobre economia de la seguretat social i la salut a l'Amèrica Llatina, l'economia de Cuba i sistemes econòmics comparats. Entre els seus llibres recents destaquen La economía y el bienestar social en Cuba a comienzos del siglo XXI (Madrid, 2003), Las reformas de pensiones en América Latina y su Impacto en los principios de la Seguridad Social (Santiago de Xile, 2004) i Reassemblig Social Security: A Survey of Pension and Healthcare Reforms in Latin America (Oxford University Press, 2008)

## Referències

* ↑ «Carmelo Mesa-Lago». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Tristramella simonis

Tristramella simonis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Subespècies

* Tristramella simonis intermedia (Steinitz & Ben-Tuvia, 1959)
* Tristramella simonis magdalenae (Lortet, 1883) Vegeu Tristramella magdalainae
* Tristramella simonis simonis (Günther, 1864)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-15 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Galvanoplàstia

La galvanoplàstia és una galvanització similar a la galvanostègia, però que permet, mitjançant l'electròlisi, dipositar un metall sobre un no conductor, o de reproduir en forma de metall un objecte no metàl·lic en aquest cas es diu d'electroconformació. El mètode és molt similar a galvanostègia amb la diferència que el càtode no és l'objecte en si mateix (ja que no és conductor), sinó que s'aplica sobre una capa prèvia conductora, per exemple, de grafit.

## Història

Els primers experiments de deposició de metall per electròlisi d'or van ser fets el 1802 pel científic de Pavia Luigi Valentino Brugnatelli (un amic personal d'Alessandro Volta, que va dur a terme amb ell estudis sobre les aplicacions de la Pila de Volta acabada d'inventar), per tant, pot ser considerat com l'inventor de la galvanoplàstia.

## Electroconformació

S'anomena electroconformació quan es tracta d'una capa de metall en el negatiu (o positiu, depenent de l'efecte que es vol aconseguir) l'objecte a adonar-se que és possible separar-se. D'aquesta manera es pot obtenir gravats per impressió molt precisos, fins i tot encara que requereixin més temps que la forja mecànica o l'ús de productes químics nocius per als éssers humans.

## Usos

La galvanoplàstia és d'ús freqüent en l'electrònica per crear les pistes d'un circuit imprès, fins i tot de mida infinitesimal, recobrint materials no conductors, com ara ceràmica, fibra de vidre o plàstic. La galvanoplàstia s'aplica en el camp de la indústria per a fer motlles d'objectes o altres productes, i en camps artístics com la joieria, l'escultura o la impremta. També s'utilitzà en el passat en les ciències naturals, per crear reproduccions duradores i fidels de plantes i criatures molt sensibles, encara que la galvanoplàstia com tècnica de preservació avui dia en desús.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.249. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].

## Vegeu també

* Moritz von Jacobi

## Enllaços externs

* Com rogenca un objecte metàl·lic?
* Biblioteca de Joieria - Galvanoplastia Arxivat 2010-07-02 a Wayback Machine.
# Gill (unitat)

El gill és una unitat de volum anglesa en el sistema imperial i als Estats Units. La versió imperial utilitzada en el Regne Unit és de 5 unces líquides, i és equivalent a 142,0653125 ml, mentre que als EUA és de 4 unces líquides, i és equivalent a 118,29411825 ml.

## Gill imperial o britànic

    El gill imperial és equivalent a:
* 0,00089285714285714 barrils imperials
* 0,03125 galons imperials
* 0,125 quarts imperials
* 0,25 pintes imperials
* 5 unces líquides imperials

## Gill nord-americà

    El gill nord-americà: és equivalent a:
* 0,00074404761904762 barrils nord-americans
* 0,03125 galons nord-americans
* 0,125 quarts nord-americans
* 0,25 pintes nord-americans
* 4 unces líquides nord-americans

## Enllaços externs

* Conversió de gill en altres unitats de volum
# Selecció catalana de futbol australià

La selecció catalana de futbol australià és l'equip de jugadors catalans de futbol australià que competeix internacionalment representant Catalunya.
El futbol australià és un dels pocs esports en els quals la selecció catalana pot competir internacionalment de manera oficial. La selecció catalana va debutar a la 1a Copa EU disputada l'any 2005 a Londres, Anglaterra, i va disputar les edicions de 2007, 2008, 2010, 2011, 2013, en que va quedar en darrera posició, i a la que va poder assistir amb una campanya de micromecenatge. i 2014, en què va quedar de nou en darrera posició.
A Catalunya aquest esport s'organitzava al voltant de la Lliga de Futbol Australià de Catalunya (LFAC), reconeguda internacionalment per l'Aussie Rules International i jugada des de 2005, en no existir encara cap Federació Catalana de Futbol Australià. La Lliga catalana fou guanyada per Belfry Valls en 2005, 2006, 2007 i 2009, i Cornellà Bocs en 2008. Els equips van anar desapareixent i en 2013, quan ja no es disputava la lliga, només quedaven els equips de els Llops del Pla de Santa Maria i els Cossetans de Tarragona. Els Andorra Crows, que van participar en la lliga catalana, van ser la base de la selecció andorrana que va participar per única vegada en l'europeu de 2009, en què Catalunya no va participar.

## Referències

* ↑ «La selecció catalana de futbol australià disputarà l'Europeu sense problemes». La Xarxa, 14-09-2007. [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ «La selecció catalana de futbol australià disputa el Campionat d'Europa a Hamburg». La Republica, 14-09-2007. [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ «La Selecció Catalana de Futbol Australià a Europa». Tot Suma. [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ «La selecció catalana de futbol australià busca finançament amb el micromecenatge». El Vallenc, 04-09-2013. [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ «2014 Axios Euro Cup ranking:» (en anglès). AFL Europe. [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ «Futbol australià». GEC. [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ «Douglas Pate i la passió pel futbol australià». Andorra difusió, 8 d’octubre 2015. [Consulta: 10 agost 2023].

## Vegeu també

* Campionat d'Europa de futbol australià
* Copa EU
# Kevin Großkreutz

Kevin Großkreutz (nascut el 19 de juliol de 1988 a Dortmund), és un futbolista alemany. És el cosí de Marcel Großkreutz que juga pel Borussia Dortmund II.
El 8 de maig de 2014 va ser inclòs pel seleccionador alemany Joachim Löw a la llista preliminar de 30 jugadors per la fase final del mundial de 2014. Posteriorment, el juny de 2014 fou ratificat com un dels 23 seleccionats per representar Alemanya a la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil.

## Referències

* ↑ «Germany unveils preliminary World Cup roster» (en anglès). DW, 08-05-2014. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ «Alemania presentó su prenómina de 30 jugadores para el Mundial de Brasil». Emol, 08-05-2014. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ «Jugadors d'Alemanya per la Copa del Món de Futbol de 2014». Web de la FIFA. Arxivat de l'original el 2014-06-06. [Consulta: 6 juny 2014].
* ↑ «WM-Kader steht: Löw streicht Mustafi, Schmelzer und Volland» (en alemany). DFB, 02-06-2014. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ AFP. «Neuer, Lahm y Schweinsteiger, entre los 23 elegidos». FIFA, 02-06-2014. Arxivat de l'original el 2014-06-04. [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ Agencia EFE. «Sami Khedira lidera la lista alemana de 23 para el Mundial de Brasil» (en castellà). ESPN Sports, 02-06-2014. [Consulta: 7 juny 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a Transfermarkt.de Arxivat 2010-03-17 a Wayback Machine. (alemany)
* Estadístiques de carrera a Fussballdaten.de (alemany)
# Guy Laliberté

Guy Laliberté (Quebec, 1959) és un dels fundadors i el cap del Cirque du Soleil (Circ del Sol), del qual és propietari del 80% de les accions. Va cofundar el circ l'any 1984 a Quebec. Actualment, el seu circ s'estudia com a exemple de model empresarial, gràcies al qual Guy Laliberté es troba entre els tres-cents homes més rics del món.
L'any 2005, Guy Laliberté i el Cirque du Soleil es van citar per primer cop al llibre Blue Ocean Strategy, de W. Chan Kim i Renée Mauborgne, com a exemple de l'estratègia empresarial consistent en crear un espai nou de mercat desconegut fins aleshores. El 2008 va vendre el 20% de les accions del Cirque du Soleil a les firmes Nakheel i Istithmar World Capital de Dubai, transacció avaluada en sis-cents milions de dólars per la revista Forbes. El 2009, amb una fortuna estimada en 2.500 milions de dòlars americans, queda classificat en el 261è lloc a la llista de persones més riques del planeta segons la publicació Forbes.

## Referències

* 1 2 Guy Laliberté cède 20% du Cirque du Soleil à deux firmes de Dubaï Le Devoir, 7 d'agost de 2008 (francès)
* 1 2 Forbes 11 de març de 2009 (anglès)
* ↑ Guy Laliberté à contre-courant Les Affaires, 12 de març de 2009. (francès)
# Maria Rosa Arsalaguet Comas

Maria Rosa Arsalaguet Comas (Barcelona 1922 -2003) fou una pintora catalana que es va especialitzar en temes religiosos, bodegons i flors. Va ser deixeble d'Ernest Santasusagna.
Entre els anys 1942 i 1954 va fer diverses exposicions individuals a Barcelona a les sales Pallarès i Busquets. Va participar en exposicions col·lectives a Mataró, Madrid i Barcelona. Entre el 1954 i 1966 va exposar a la sala de la Casa del Libro, Galerias Españolas i Galeria Jaimes.

## Referències

* ↑ «María Rosa Arsalaguet Comas». [Consulta: 29 abril 2023].
* 1 2 «La huella de las mujeres artistas en la Barcelona de postguerra» (en castellà), 03-03-2021. [Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ «Mujeres pintoras y escultoras activas en España» (en castellà). [Consulta: 29 abril 2023].
# Carlo Parola

Carlo Parola (20 de setembre de 1921 - 22 de març de 2000) fou un futbolista italià de la dècada de 1940 i entrenador.
Fou 10 cops internacional amb la selecció italiana amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1950.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de la Juventus FC.

## Palmarès
### Juventus

* Coppa Italia: 1941-42
* Serie A: 1949-50, 1951-52

### Juventus (entrenador)

* Serie A: 1974-75

## Referències

* 1 2 3 4 «Gli eroi in bianconero: Carlo PAROLA» (en italian). Tutto Juve, 20-09-2013. [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ «Parola, Carlo» (en italian). FIGC. Arxivat de l'original el 2016-04-11. [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ Carlo Parola's statistics at Juventus - www.myjuve.it -
* ↑ «Addio a Carlo Parola L'icona del calcio» (en italian). La Repubblica, 22-03-2000. [Consulta: 31 març 2016].
# Giovanni Bernardi

Giovanni Bernardi dit Giovanni da Castel Bolognese o Giovanni da Castelbolognese (Castel Bolognese, 1494 - Faenza, 22 de maig de 1553), va ser un tallador de gemmes i medallista italià, conegut sobretot per les seues talles de quars.

## Biografia

Fill d'un orfebre, Bernardo Bernardi (1464-1553), va aprendre l'ofici de son pare, com també ho va fer el seu germà.
Inicialment va traslladar-se a Ferrara, a la cort del duc Alfons I d'Este, on va començar a tallar gemmes.
Va traslladar-se a Roma l'any 1530 per fer un retrat del papa Climent VII, on va comptar amb la protecció dels cardenals Giovanni Salviati i Hipòlit de Mèdici.
Va fer un retrat de l'emperador Carles V sobre una medalla d'or en commemoració de la seua coronació a San Petronio de Bolonya el 14 de febrer de 1530.
Entre 1534 i 1538, Giovanni Bernardi va fer totes les talles de la cort pontifícia.
A la mort del seu protector, l'any 1535, va entrar al servei del cardenal Alexandre Farnese, i va fer nombroses talles sobre cristall de roca, entre elles la famosa caixeta Farnesi.
L'any 1539 es va traslladar a Faenza, on va acabar el Ciborio Farnesiano, per a la família Farnese.
Va morir el 22 de maig 1553, al cim de la seua fama. Giorgio Vasari va incloure la seua biografia al seu famós llibre Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori

## Obres

* El càstig de Tici, quars tallat, Museu Britànic
* Caixeta Farnese
* Ciborio Farnesiano

## Referències i notes

* 1 2 Vasari
# Gill

«Gill» té aquests significats:
* Gill (unitat), unitat de volum del sistema anglosaxó d'unitats
* Gill (Massachusetts), població dels Estats Units, a l'Estat de Massachusetts
* Personatges:
** André Gill, caricaturista francès
** David Gill (Aberdeen, 1843 – 1914), astrònom escocès
** Quintin Gill (Burton-upon-Trent, Staffordshire, 1959), membre de la cambra baixa de l'Illa de Man
** Theodore Nicholas Gill (1837 - 1914), ictiòleg, paleontòleg i bibliotecari estatunidenc
** Gill, personatge de la sèrie de videojocs de lluita Street Fighter, vegeu Street Fighter (saga de videojocs)
# Kevin Doyle

Kevin Edward Doyle (nascut el 18 de setembre de 1983) és un futbolista irlandès que juga de davanter amb el Colorado Rapids de la Major League Soccer i la República d'Irlanda.

## Referències

* ↑ «Premier League Player Profile». Premier League. Arxivat de l'original el 2013-12-06. [Consulta: 18 març 2011].
# Guy Janiszewski

Guy Janiszewski (Milmort, Herstal, 24 de gener de 1959) és un ciclista belga, ja retirat, que fou professional entre 1981 i 1985. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Catalunya de 1981.

## Palmarès

* 1981
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

### Resultats al Tour de França

* 1982. 101è de la classificació general
* 1983. 77è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1983. Abandona (14a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1984. Fora de control (14a etapa)

## Referències

* ↑ «JANISZEWSKI Guy». [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ Falleur, Eric de. «"Allô, Guy? Tu veux courir le Giro?"» (en francès). [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Guy JANISZEWSKI» (en italià). [Consulta: 1r gener 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Maria Rosa (pel·lícula de 1916)

Maria Rosa és una pel·lícula muda nord-americana basada en l'obra d'Àngel Guimerà. Va ser dirigida per Cecil B. DeMille i protagonitzada per Geraldine Farrar i Wallace Reid. Es tracta de la primera pel·lícula en la qual va participar Farrar, en aquell moment una gran diva de l'òpera, tot i que al final la productora va decidir estrenar primer Carmen. Es va estrenar el 8 de maig de 1916.

## Argument

Andrés i el seu amic Ramon estan enamorats de Maria Rosa. Quan ella escull Andrés, Ramon mata un pescador però s'ho manega per a que acusin Andrés de l'assassinat. Aquest acaba a la presó i Maria Rosa, en comptes d'acceptar la proposta de matrimoni de Ramon declara que esperarà l'alliberament d'Andrés.
Determinat a aconseguir-la, Ramon entrega a Maria Rosa una carta falsa que suposadament prové de la presó en la que s'explica que Andrés ha mort. Maria Rosa s'ho creu i acaba acceptant casar-se amb Ramon, però el dia del casament, Andrés és alliberat i es presenta davant de Maria Rosa. En veure el seu amant pren consciència de la manca d'escrúpols de Ramon, per la qual cosa, quan troba l'oportunitat d'estar sola amb el seu promès, el mata. Quan els convidats s'apressen a ajudar-lo, Ramon, penedit, just abans de morir, afirma que la seva ferida ha estat un accident que s'ha fet tot sol, permetent així que Andrés i Maria Rosa es puguin casar.

## Repartiment

* Geraldine Farrar (Maria Rosa)
* Wallace Reid (Andres)
* Pedro de Cordoba (Ramon)
* James Neill (el capellà)
* Ernest Joy (Carlos)
* Horace B. Carpenter (Pedro)
* Anita King (Ana, l'esposa de Carlos)

## Referències

* ↑ «Farrar’s “Maria Rosa” coming». Motography XV, 14, 01-04-1916, pàg. 749.
* ↑ Fleeger, Jennifer. Mismatched Women: The Siren's Song Through the Machine (en anglès). Oxford University Press, 2014, p. 56. ISBN 978-0-19-993691-5.
* ↑ «Complete record of current films». Motography XV, 20, 13-05-1916, pàg. 1120.
* ↑ Kennedy, Thomas C. «“Maria Rosa"». Motography XV, 20, 13-05-1916, pàg. 1107.

## Enllaços externs

* Maria Rosa al catàleg de l'American Film Institute