OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Lluís Macaya

Can Lluís Macaya és una obra del municipi de Calella (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa formada per dos cossos, un és de planta baixa i pis, té unes petites golfes, l'altre també té un primer pis i les golfes són més grans. La coberta de la primera és a dues aigües i amb ceràmica vidriada, motiu decoratiu de la casa, a l'altre la coberta és a dues aigües però la façana la remata una cornisa. Tota la façana està estucada i les obertures estan remarcades. És una casa de l'estil de cases jardí aïllades de la resta mitjançant un jardí que l'envolta.

## Referències

* ↑ «Can Lluís Macaya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 juny 2015].

## Enllaços externs

* Can Lluís Macaya Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Capelleta de Sant Isidre

La Capelleta de Sant Isidre és una obra de la Ràpita (Montsià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Al nivell del primer pis, la fornícula, vora el balcó, presenta un arc rebaixat amb trencaaigües de rajoles i emmarcada amb fusta. L afigura esta feta amb guix i policromada.

## Història

La imatge fou restituïda després de la guerra civil (1936-39).

## Referències

* 1 2 «Capelleta de Sant Isidre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Matthias Mann

Matthias Mann (nascut 10 octubre 1959) és un científic del camp de l'espectrometria de masses i la proteòmica.
Nascut a Alemanya va estudiar matemàtiques i física a la Universitat de Göttingen. Va rebre el seu doctorat el 1988 a la Universitat Yale on va treballar en el grup de John Fenn, qui anys més tard va ser guardonat amb el premi Nobel de Química. Després d'una estada postdoctoral a la Universitat del sud de Dinamarca (University of Southern Denmark) a Odense va obtenir una plaça d'investigador principal al European Molecular Biology Laboratory a Heidelberg. Més tard va tornar a Odense com a professor de bioinformàtica i des de 2005 ha estat el director a l'Institut Max Planck de Bioquímica a Múnic i investigador l'institut de recerca Novo Nordisk Foundation Center for Protein Research a Copenhagen.
El seu treball ha tingut impacte en diversos camps de la proteòmica basada en espectrometria de masses:
   * L'aproximació per marcador de seqüència peptídica (o peptide sequence tag, en anglès) desenvolupada a l'EMBL va ser un dels primers mètodes per la identificació de pèptids mitjançant espectres de masses i dades de genòmica.
   * Nano-electroesprai (una tècnica d'electroesprai a fluxos molt baixos) va ser el primer mètode que va permetre la seqüenciació de proteïnes a nivells femtomolars a partir de gels de poliacrilamida.
   * Una tècnica de marcatge metabòlic desenvolupada recentment i anomenada SILAC (marcatge per isòtops estables amb aminoàcids en cultius cel·lulars) ha estat àmpliament utilitzada en estidus quantitatius de proteòmica.

## Premis i honors

* 1991: Premi Malcom de la revista Organic Mass Spectrometry
* 1996: Premi Mattauch Herzog en Espectrometria de Masses
* 1997: Premi Hewlett-Packard per a la recerca estratègica dins de l'automatització en la preparació de mostres
* 1998: Premi Edman per part de la societat "Methods in Protein Structure Analysis"
* 1999: Medalla Bieman de la Societat Americana d'Espectrometria de Masses
* 2000: Premi Meyenburg
* 2001: Premi Fresenius Premi i Medalla de Química Analítica atorgada per la Societat Química Alemanya
* 2004: Doctorat honorífic per la Universitat de Utrecht, Països Baixos.
* 2005: Premi Anfinsen de la Protein Society
* 2008: Premi HUPO en investigacions proteòmiques
* 2010: Premi Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling de l'Acadèmia Bavaresa de les Ciències i les Humanitats
* 2012: Premi Gottfried Wilhelm Leibniz de la Fundació de Recerca Alemanya
* 2012: Medalla Feodor Lynen
* 2012: Premi Louis-Jeantet en Medicina
* 2012: Premi Ernst Schering Premi

## Referències

* ↑ «Ernst Schering Prize». Ernst Schering Foundation. [Consulta: 16 gener 2015].

## Enllaços externs

   * Pàgina web del grup d'investigació de Matthias Mann a l'Institut Max Planck
# Barranc de Monteguida

El Barranc de Monteguida és un barranc del municipi d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Es forma al sud de la Roca de Monteguida i al nord-oest de la Roca de l'Espluga de Ninou, des d'on davalla cap al sud-oest, fins que es troba amb el barranc de Gassó, moment en què es forma el barranc de la Viella.
A la seva dreta queda el territori de Monteguida, amb la cavitat natural de l'Espluga de l'Oliva en el coster que constitueix el territori de Monteguida. Pertany a la partida d'Ordins.

## Etimologia

El barranc pren el nom del territori on es troba: Monteguida.

## Enllaços externs

* El Barranc de Monteguida en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ringsrudåsen

Ringsrudåsen és una muntanya situada al municipi de Gjøvik, al comtat d'Innlandet, Noruega. Fa 842,3 metres d'alçada.
# Postobón (equip ciclista)

Postobón va ser un equip ciclista colombià que competí professionalment entre el 1986 i 1996.
Creat a partir dels primers èxits del ciclisme colombià a mitjans de la dècada de 1980 i un any següent del Café de Colombia. A part de les victòries a la Volta a Colòmbia, van aconseguir guanyar etapes a la Volta a Espanya, el Giro d'Itàlia i a la Volta a Catalunya.
A partir de la temporada 1993 es va centrar en el calendari nacional i una part de l'estructura va anar a formar el nou equip Aguardiente Antioqueño. En aquests anys, durant un entranament, un camió va atropellar mortalment a tres ciclistes, entre ells Néstor Mora.
L'equip va desaparèixer el 1996.

## Principals resultats

* Volta a Colòmbia: Pablo Wilches (1987, 1990), Álvaro Sierra (1991), José Jaime González (1992)
* Critèrium del Dauphiné Libéré: Luis Herrera (1991)
* 1 etapa a la Volta a Catalunya: Luis Herrera (1991),

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 7 participacions (1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992)
** 2 victòries d'etapa:
*** 1 el 1987: Omar Hernández
*** 1 el 1991: Luis Herrera
** 0 classificacions final:
** 4 classificacions secundàries:
*** Gran Premi de la muntanya: Óscar de Jesús Vargas (1989), Luis Herrera (1991)
*** Classificació de la combinada: Óscar de Jesús Vargas (1989)
*** Classificació per equips: (1987)
* Tour de França
** 5 participacions (1986, 1987, 1990, 1991, 1992)
** 0 victòries d'etapa:
** 1 classificació secundària:
*** Classificació dels joves: Álvaro Mejía (1991)
* Giro d'Itàlia
** 1 participacions (1992)
** 1 victòries d'etapa:
*** 1 el 1992: Luis Herrera
** 0 classificació secundària:

## Classificacions UCI

La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1995 | 34è | Luis Alberto González (318è) |
| 1996 | 47è | Álvaro Lozano (269è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI dels anys 1995 a 2009 Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com Arxivat 2014-10-14 a Wayback Machine.
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# Juan Esteban Arango Carvajal

Juan Esteban Arango Carvajal (Medellín, 9 d'octubre de 1986) és un ciclista colombià, especialista en el ciclisme en pista. Ha guanyat medalles al Campionat del món en pista, als Jocs Panamericans i als Jocs Centreamericans i del Carib, entre altres competicions.
També competeix en carretera i actualment milita a l'equip Medellín-Inder.

## Palmarès en pista

* 2010
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Persecució
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Persecució per equips (amb Weimar Roldán, Edwin Ávila i Arles Castro)
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Òmnium
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Madison (amb Weimar Roldán)
** Medalla d'or als Jocs Sud-americans en Persecució
** Medalla d'or als Jocs Sud-americans en Persecució per equips (amb Weimar Roldán, Edwin Ávila i Arles Castro)
* 2011
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Òmnium
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Persecució per equips
** 1r als Campionats Panamericans en Persecució per equips (amb Weimar Roldán, Edwin Ávila i Arles Castro)
* 2014
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Persecució
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Persecució per equips (amb Weimar Roldán, Jordan Parra i Eduardo Estrada)
** Medalla d'or als Jocs Sud-americans en Persecució per equips (amb Weimar Roldán, Edwin Ávila i Arles Castro)
* 2015
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Persecució per equips
** 1r als Campionats Panamericans en Persecució per equips (amb Jhonathan Restrepo, Jordan Parra i Arles Castro)
** 1r als Campionats Panamericans en Òmnium
* 2016
** 1r als Campionats Panamericans en Persecució per equips (amb Brayan Sánchez, Eduardo Estrada i Wilmar Paredes)
** 1r als Campionats Panamericans en Puntuació

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2009-2010
** 1r a Cali, en Persecució per equips
* 2011-2012
** 1r a Cali, en Madison
** 1r a Cali i Londres, en Òmnium
* 2012-2013
** 1r a Cali, en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mèxic
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Ankara

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Badrinath (desambiguació)

«Badrinath» té aquests significats:
* Badrinath, antiga ciutat de l'Índia
* Pic Badrinath, pic del Himalaia a Uttarakhand
* Temple de Badrinath, temple a Uttarakhand
# Cantó de Nai-Oest

El cantó de Nay-Oest és un cantó del departament francès dels Pirineus Atlàntics, a la regió d'Aquitània. Està enquadrat al´districte de Pau i té 10 municipis.

## Municipis

* Arròs de Nai
* Artés d'Asson
* Asson
* Valiròs
* Bordetas
* Brutges, Capbis e Mieihaget
* Haut deu Bòsc d'Arròs
* Nai (una part)
* Pardias-Pietat
* Sent Avit

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Nom | Partit | Qualitat |
| 1976 | Pierre Decla | | |
| 1982 | Michel Cantet | | |
| 1988 | Michel Cantet | | |
| 1994 | Laurent Aubuchou-Aurioux | | Alcalde d'Asson |
| 2001 | Laurent Aubuchou-Aurioux | | Alcalde d'Asson |
| 2008 | Jean Arriubergé | PS | |
| Les dades anteriors a 1976 no són conegudes. ||||

## Notes

* ↑ Cantonals 2008 - Resultats del cantó de Nay-Oest

## Vegeu també

* Cantons dels Pirineus Atlàntics

## Enllaços externs

* Fotografies del Cantó de Nay-Oest (francès)
# Capelleta de Sant Jaume (la Ràpita)

La Capelleta de Sant Jaume és una obra de la Ràpita (Montsià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Petita tribuna quadrada sobresortint del parament, vora el balcó del primer pis. Flanquejada per dos columnetes, amb un petit cobert de teules. La imatge, en guix policromat, representa a Sant Jaume, amb l'armadura, sobre el seu cavall blanc a punt de matar un sarraí estès a terra.

## Història

Fou restituïda després de la guerra civil.

## Referències

* 1 2 «Capelleta de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Menut

El Menut és un nanosatèl·lit artificial desenvolupat per la empresa Open Cosmos. Es tracta del segon satèl·lit que situa en l'òrbita la Generalitat de Catalunya dins de l'estratègia NewSpace conjuntament amb l'IEEC. El seu objectiu és la observació de la Terra, especialment de Catalunya per tal de recopilar dades amb les quals millorar la gestió del territori i ajudar a controlar i combatre els efectes de la crisi climàtica, per a tal fi comptarà amb una càmera que permetrà obtenir imatges amb una resolució de fins a 5m. El projecte ha comptat amb la col·laboració de l'ICGC.

## Llançament

El llançament inicialment estava planejat per a ser efectuat a finals del 2022 en un cosmòdrom rus, però es va suspendre per solidaritat amb Ucraïna. Finalment, s'acabà llançant el 3 de gener de 2023 des del Centre Espacial John F. Kennedy en un coet de SpaceX.
El 10 de febrer, el Menut va enviar amb èxit les primeres imatges, en escala de grisos, en el marc encara del seu procés de posada en funcionament.

## Característiques

Orbita a 530 km per sobre la superfície de la terra amb unes mides de 34x20x10cm, una velocitat d’uns 8 km/s, i passa per damunt de Catalunya cada 5 dies aproximadament.

## Referències

* 1 2 «Menut». [Consulta: 4 gener 2023].
* ↑ «Home - Institut d'Estudis Espacials de Catalunya». Arxivat de l'original el 2023-01-04. [Consulta: 4 gener 2023].
* ↑ «https://twitter.com/jordipuignero/status/1610253665817825285». [Consulta: 4 gener 2023].
* ↑ «The Catalan Nanosatellite 'Menut' takes off from Cape Canaveral». ICCUB. [Consulta: 4 gener 2023].
* ↑ «Primeres imatges des de l'espai del Menut, el segon nanosatèl·lit català». El Nacional, 10-02-2023. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ 324cat. «El nanosatèl·lit català Menut ja orbita la Terra per recollir dades de la crisi climàtica», 03-01-2023. [Consulta: 4 gener 2023].
# Barranc de Moró (Pallars Jussà)

El barranc de Moró és un barranc afluent del Flamisell. Discorre pels termes de la Pobla de Segur, on neix, Senterada i Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Es forma a l'extrem nord-est del Serrat de Moró i al sud-oest del Roc de Sant Aventí, al lloc conegut com la Coma. És a prop de l'extrem nord del terme municipal de la Pobla de Segur, prop i al nord-oest del poble de Montsor.
Discorre sempre cap al sud-oest, paral·lel pel sud al Serrat de Moró. A l'Obaga de Moró entre en el terme de Senterada, i, sempre en la mateixa direcció, passa ran de les Roques del Congost i s'aboca en el Flamisell just al sud del Congost d'Erinyà.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alemany (desambiguació)

«Alemany» té aquests significats:
* Llengües germàniques
** Alemany
** Baix alemany
** Alt alemany antic
** Alemany pennsilvanià
** Alemany suís
* Biografies:
** Alemany de Foixà i d'Orriols
** Antoni Alemany, diversos personatges
** Bernat Alemany de Foixà i de Porqueres, oficial i cavaller reial
** Joan Alemany i Esteve (Sant Sadurní d'Anoia, 1920 - Barcelona, 2008), sacerdot català
** Joaquima Alemany i Roca (Barcelona, 1942), advocada i política catalana
** Lluís Alemany Pujol (Andratx, 1880 - Palma, 1960), advocat i polític mallorquí
** Margalida Alemany Enseñat, cuinera i ensenyant mallorquina, originària d'Andratx
** Marià Alemany Lamana (Barcelona, 1946), catedràtic de nutrició i bromatologia de la Universitat de Barcelona
** Mateu Alemany Font (Palma 1964), advocat i dirigent esportiu mallorquí
** Mateu Alemany Enseñat (Andratx, 1921), ciclista mallorquí
** Ramon Alemany de Cervelló i de Querol
** Salvador Alemany i Mas (Barcelona, 1944), empresari català
* Alemanya:
** Imperi Alemany o II Reich, format al segle XIX
** Estat federat alemany o Länder, cadascun dels estats federals que componen l'estat d'Alemanya
** Districte alemany o Kreis, nivell administratiu inferior al Länder
** Orde Alemany, condecoració de l'alemanya nazi
* Arquitectura:
** Mètode alemany, mètode de construcció de túnels
** Pavelló alemany construït per Mies van der Rohe amb motiu de l'Exposició Internacional de 1929 celebrada a Barcelona
** Mas d'Alemany, mas proper a Constantí
* Miscel·lània:
** Alemany (llinatge)
** Viquipèdia en alemany
Viccionari
# Badrukhan

Badrukhan fou un petit estat tributari protegit de l'Índia, al Panjab, feudatari de Jind, amb capital a Badrukhan.
Suk Chain, un notable local, va fundar Balanwali i va dominar alguns territoris en la confusió que va seguir a la invasió d'Ahmad Shah Durrani després del 1747; a la seva mort el 1751 la ciutat de Balanwali va passar al seu fill gran Alam Shah; Badrukhan va passar al seu fill segon Gajpat Singh; i el tercer Bulaki va rebre Dyalapura. Alam Shah va morir el 1754 i Balanwali va passar a Gajpat Singh que el 1755 va conquerir les parganes imperials de Jind i Safidon, i va prendre el poder absolut després del 1763, traslladant la capital a Jind (ciutat) el 1766. Va morir el 1789 i el van succeir els seus fills, Bhag Singh a Jind i Safidon, i Bhup Singh a Badrukhan. Hira Singh de Nabha (1856-1911) germà de Harnam Singh, fou raja (adoptat) de Nabha. El principat va existir fins al 1949.

## Llista de rages

* Kanwar Bhup Singh 1789-1815.
* Sardar Basawa Singh 1815-1830.
* Sardar Sukha Singh 1830-1852
* Harnam Singh 1852-1856

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia
# Cantó de Pas-en-Artois

El cantó de Pas-en-Artois és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte d'Arràs. Té 10 municipis i el cap és Pas-en-Artois.

## Municipis

* Amplier
* Bienvillers-au-Bois
* Couin
* Famechon
* Foncquevillers
* Gaudiempré
* Gommecourt
* Grincourt-lès-Pas
* Halloy
* Hannescamps
* Hébuterne
* Hénu
* Humbercamps
* Mondicourt
* Orville
* Pas-en-Artois
* Pommera
* Pommier
* Puisieux
* Sailly-au-Bois
* Saint-Amand
* Sarton
* Souastre
* Thièvres
* Warlincourt-lès-Pas

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Omer Gruel | SFIO |
| 1951-1964 | Robert de Guigné | Divers droite |
| 1964-1970 | M. Leclercq | Centrista |
| 1970-2001 | Albert Rivaux | CNIP, després RPR |
| 2001- | Ernest Auchart | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.531 | 8.034 | 7.646 | 7.330 | 7.267 | 7.321 | 7.571 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Capelleta (Vallbona d'Anoia)

Capelleta és una fornícula del s. XVII-XVIII al municipi de Vallbona d'Anoia (Anoia) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una capelleta inserida dins la façana formada, a la part superior, d'una cloïssa, sota d'aquesta una motllura que recorre la forma, semi-hexagonal, i que sosté una palmeta. A la part inferior hi ha un petit pedestal motllurat, per sostenir la imatge. És l'únic testimoni existent dins la població d'una capelleta de façana o carrer, per contenir una imatge.

## Notes

* 1 2 3 «Capelleta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
# Mercat del Vendrell

El Mercat del Vendrell és una obra del municipi del Vendrell protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici aïllat que té quatre portes d'accés, una a cada banda, i una teulada amb doble vessant. Les cares laterals són compostes per una gran portalada d'arc de mig punt, vuit cossos separats per pilastres adossades que contenen unes finestres aparellades amb arc de mig punt, i per un gran sòcol. La cara de davant i la de darrere són formades per una gran portalada, al centre, d'arc de mig punt i per un grup de tres finestres semicirculars per banda col·locades de forma inclinada. Totes les portes d'accés tenen una reixa de ferro forjat. Destaca també una cornisa a la part superior. Coberta a dues vessants, amb teules de ceràmica vidriada. L'edifici és arrebossat i pintat de color blanc, la qual cosa impedeix veure els materials que el componen.

## Història

Fou construït el 1887, quan S.M. Álvarez i Fuster fou diputat provincial al segle passat. En un primer moment fou propietat particular, però en 1901 passà a ser propietat de l'Ajuntament.

## Referències

* 1 2 «Mercat del Vendrell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Mercat del Vendrell». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Sant Sebastià d'Avellanet

Sant Sebastià d'Avellanet és una capella del poble d'Avellanet, del terme comunal dels Masos, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situada al centre del costat est del poble, a peu del carrer de les Tartarosses.
És una petita capella privada, d'una nau petita, sense absis exempt.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «83 - Els Masos». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 81. Sant Sebastià dels Masos». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Els Masos». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La capella de Sant Sebastià d'Avellanet en els ortofotomapes de l'IGN
# Renoir (cràter)

Renoir és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 220 km de diàmetre. Porta el nom del pintor francès Pierre-Auguste Renoir (1841-1919), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.
Renoir és una conca amb un anell de pics de Mercuri, una de diverses, que inclouen les conques de Raditladi i Rachmaninoff. Encara que aquestes conques són característiques geològiques relativament joves, Renoir és una de les més antigues del seu tipus. A causa de la seva antiguitat, Renoir mostra més efectes de tectònica i esdeveniments d'impacte posteriors que les altres conques d'impacte amb anell de pics.
Es creu que es va formar al final del període amb les majors taxes d'impacte en la història de Mercuri. Situat al quadrangle de Kuiper (H-6), es classifica com una «conca amb molts anells». Renoir també té una àrea d'alta reflectància, classificada com a plana, resultant de l'activitat volcànica anterior del planeta. Juntament amb Rachmaninoff, es tracta d'una de les dues conques de Mercuri amb una plana d'alta reflectància situada completament dins del cim central.
Renoir té una estructura d'anells concèntrics, el que significa que també s'anomena «conca concèntrica». La seva vora interior és diferent, però, les conques similars solen tenir una vora externa més diferent que la vora interior. Les conques com Renoir són conegudes per tenir valls profundes al voltant d'elles. El radi i la massa inferiors de Mercuri en comparació amb altres cossos com Mart significa que les seves conques, incloent Renoir i Rodin, tenen un major diàmetre; En conseqüència, les conques de múltiples anells en cossos com la Lluna, incloses les conques com Hertzsprung i Mare Orientale, són encara més grans que les de Mercuri.

## Notes

* ↑ Els cràters de més de 250 km de diàmetre se'ls coneixen com «conques».

## Referències

* ↑ «Renoir». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 13-10-2016. [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ «Peak-Ringed Renoir». NASA/Johns Hopkins University Applied Physics Laboratory/Carnegie Institution of Washington, 17-08-2012. Arxivat de l'original el 8 de setembre 2015. [Consulta: 17 agost 2012].
* ↑ ; Scott, D.H.; Underwood, J.R., Jr.«Geologic Map of the Kuiper (H-6) Quadrangle of Mercury». NASA, US Geologic Survey, 1981. [Consulta: 18 agost 2012].
* ↑ Lakdawalla, Emily. «LPSC: Wrapping up Tuesday: The Moon, Mars, Mercury, Vesta, and back to Mars». The Planetary Society, 12-03-2010. [Consulta: 18 agost 2012].
* ↑ Prockter, Louise M.; Ernst, Carolyn M.; Denevi, Brett W.; Chapman, Clark R.; Head, James W., III «Evidence for Young Volcanism on Mercury from the Third MESSENGER Flyby». Science, 329, 5992, 06-08-2010, pàg. 668–671. Bibcode: 2010Sci...329..668P. DOI: 10.1126/science.1188186. PMID: 20647421 [Consulta: 18 agost 2012].
* 1 2 Rodionova, Z.F.; Skobeleva, T.P. «Multi-Ring Basins on the Moon, Mars and Mercury». Lunar and Planetary Science, 1980, pàg. 949–951. Bibcode: 1980LPI....11..949R [Consulta: 18 agost 2012].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri