OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John George Bartholomew

John George Bartholomew FRSE (Edimburg, 22 de març de 1860 - Sintra, 14 d'abril de 1920) va ser un cartògraf i geògraf britànic. Va tenir el títol de cartògraf del Rei(Cartographer to the King).
Bartholomew va ser qui va donar el nom a l'Antàrtida,

## Enllaços externs

* Bartholomew: A Scottish Family Heritage - site maintained by the family.
* Times World Atlases official website including a History and Heritage section Arxivat 2009-04-23 a Wayback Machine. detailing landmark Times atlases
* Open Library. J.G. Bartholomew

## Referències

* ↑ Leslie Gardiner. Bartholomew 150 Years. John Bartholomew & Son Ltd, 1976. ISBN 0-85152-791-4.
* ↑ «John George Bartholomew and the naming of Antarctica, CAIRT Issue 13». National Library of Scotland, 2008. Arxivat de l'original el 2020-12-11. [Consulta: 25 juny 2014].
# Josef Wolfgruber

Josef Wolfgruber (Lauter, 6 de desembre de 1949) és un antic pilot d'enduro i trial alemany, guanyador de sis Campionats d'Europa d'enduro consecutius i membre de l'equip de la RFA que guanyà el Trofeu als ISDT de 1975 i 1976. Pel que fa al trial, en guanyà quatre Campionats d'Alemanya entre el 1968 i el 1972.
Nascut a Lauter, un districte de Surberg, a l'Alta Baviera, Wolfgruber va començar a competir en trial el 1966, a 18 anys, i en fou campió alemany per primera vegada dos anys després, el 1968. Va renovar el títol els anys 1969, 1971 i 1972, sempre amb Zündapp. El 1969 va interessar-se també per l'enduro i el 1971 en va guanyar el campionat d'Alemanya en la cilindrada de 50 cc, alhora que guanyava també el seu primer campionat d'Europa, aquest en 75 cc. L'any següent, canvià a la categoria dels 100 cc i en guanyà també el títol, cosa que va fer de forma ininterrompuda fins al 1976. Josef Wolfgruber es va retirar de la competició aquell mateix any, 1976, després de participar en els ISDT de Zeltweg, Àustria. Tots els triomfs que va aconseguir durant la seva carrera els va guanyar amb una Zündapp.

## Palmarès
### Campionat d'Europa d'enduro

* 1 Campionat d'Europa d'enduro en 75cc (1971)
* 5 Campionats d'Europa d'enduro en 100cc (1972 a 1976)

### ISDT

* 2 Victòries al Trofeu (1975 i 1976)

### Campionat d'Alemanya

* 1 Campionat d'Alemanya d'enduro en 50cc (1971)
* 1 Campionat d'Alemanya de trial en 100cc (1968)
* 2 Campionats d'Alemanya de trial en 50cc (1969-1971)
* 1 Campionat d'Alemanya de trial en superiors a 125cc (1972)

## Referències

* ↑ «ISDT 1976 – Austria» (en anglès). speedtracktales.com. [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ «Zündapp. Zum zweiten Mal Weltmeister» (PDF) (en alemany). die-kleinkraftrad-ig.de, 17-02-2012. Arxivat de l'original el 4 d’agost 2016. [Consulta: 28 maig 2020].

## Bibliografia

* Ottinger, Steffen. «Die Geschichte seit 1913». A: Internationale Sechstagefahrt 2012 (en alemany). Chemnitz: HB-Werbung und Verlag GmbH & Co. KG, 2012, p. 54 i s.. ISBN 978-3000395666.
* Ottinger, Steffen. «Die Geschichte einer Motorradgeländefahrt». A: Rund um Zschopau (en alemany). Marienberg: Druck- und Verlagsgesellschaft Marienberg, 2004, p. 69 i s.. ISBN 3-931770-49-4.
* Ottinger, Steffen. «Die Geschichte einer Motorradgeländefahrt». A: Rund um Zschopau (en alemany). Chemnitz: HB-Werbung und Verlag GmbH & Co. KG, 2011, p. 21. ISBN 978-3-00-036705-2.
# Josef Wagner

Josef "Sepp" Wagner (Zúric, 23 d'abril de 1916 - Bad Ragaz, 25 de setembre de 2003) va ser un ciclista suís que fou professional entre 1939 i 1947. En el seu palmarès destaca la Volta a Suïssa de 1941.

## Palmarès

* 1937
** 1r del Gran Premi de Ginebra
* 1938
** 1r del Gran Premi de Ginebra
* 1941
** 1r de la Volta a Suïssa
* 1946
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa

### Resultats al Tour de França

* 1939. 30è de la classificació general

## Referències

* ↑ «WAGNER Josef "Sepp"». [Consulta: 3 febrer 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Joseph WAGNER» (en italià). [Consulta: 3 febrer 2024].
# Jonas Rapp

Jonas Rapp (Rockenhausen, Renània-Palatinat, 16 de juliol de 1994) és un ciclista alemany professional des del 2014 i actualment a l'equip Hrinkow Advarics Cycleang.

## Palmarès

* 2019
** 1r al Tour de Szeklerland
* 2021
** 1r al Giro del Friül-Venècia Júlia i vencedor d'una etapa
* 2022
** 1r al Małopolski Wyścig Górski i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Josep Loredo i Moner

Josep Loredo i Moner (Amer, 22 de maig del 1954) és músic, saxofonista i tenora, i compositor. És deixeble, entre d'altres, de Pere Fontàs i Puig, Adolf Ventas i Rodríguez, Ricard Viladesau i Caner, Jaume Vilà i Figueras i Josep Colomer i Ribera. L'abril del 2009 promogué l'Associació Salvem Susqueda, que maldava perquè no es fes una segona pedrera a la carretera del Pasteral al pantà de Susqueda. Va ensenyar a l'Escola de Música de Palafrugell i va escriure un mètode per a tenora, vàlid per a músics veterans, estudiants i mestres. El juliol de 2016 a l'aplec d'Olot se li va retre un homenatge a la seva obra d'instrumentalista i compositor, i com a estudiós de la història de les cobles de Catalunya. El 16 de març de 2019 el seu bloc dedicat a l'estudi de les cobles, orquestres i orquestrines de Catalunya va rebre a Perpinyà el Premi Capital de la Sardana en l'apartat de mitjans audiovisuals.

## Sardanes

* A la riba del Brugent (2006)
* Aires de Primavera (2006)
* El Mercat d'Amer, enregistrada per la cobla La Principal de la Bisbal en el DC Amer, 1050 anys (Barcelona: Àudio-visuals de Sarrià, 1999 ref. AVS 5.1684)
* Rostollejant, enregistrada per la cobla La Principal de Cassà en el DC "Ressons de segle" l'any 2010, ref. 10076-CD
* Trucant a la teva porta (2009)
* Tres tigres (obligada per a 2 Trompetes i Trombó) (2010)
* Olot, mig segle d'aplecs (1963-2012), estrenada el dia 8 de juliol de 2012 al 50è Aplec de la sardana d'Olot per la cobla La Principal d'Olot
* Camí de Susqueda, estrenada a Sant Feliu de Pallerols el 27 de maig de 2012
* Carme, un amor sinòptic, estrenada a Olot el 6 de setembre de 2014
* Roc centenari, estrenada a Tortellà el 21 de març de 2015
* Campdevànol, 600 compassos, estrenada a Campdevànol el 12 d'octubre de 2015
* Ben amunt!, estrenada a l'Aplec del Masnou el 26 de març de 2017
* Llamps i trons al Port d'en Perris, estrenada a l'Aplec de L'Escala el 4 de juny de 2017
* En Narcís i la Pepi, sardanistes d'Olot, estrenada a Olot l'11 de setembre de 2018
* En Tonet de la Dou, estrenada a Sant Esteve d'En Bas el 17 de setembre de 2018
* Pubillatge daurat a Campdevànol, estrenada a Campdevànol l'1 de maig de 2019

## Referències

* 1 2 Roqué, Robert «L´instrumentista i compositor Josep Loredo escriu un mètode per a tenora». Diari de Girona, 10-12-2010.
* ↑ M.J «Creen una cobla virtual i reivindicativa anomenada La Principal de Susqueda». Diari de Girona, 03-04-2010.
* ↑ «Josep Loredo». Escola Música de Palafrugell. [Consulta: maig 2016].
* ↑ «Aplec d'Olot amb les cobles Marinada, La Principal d'Olot i Tres Vents». Diari de Girona, 08-07-2016.
* ↑ «Perpinyà desvela els Premis Capital de la Sardana 2019». Arxivat de l'original el 10 de gener 2023. [Consulta: 10 gener 2023].
* ↑ «Josep Loredo i Moner». Llista de sardanes. Sardanista.cat. [Consulta: 12 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Fotos de cobles, orquestres i conjunts de Catalunya Bloc de Josep Loredo dedicat a l'estudi de les cobles, orquestres i orquestrines de Catalunya
* Life is music, music is life (castellà) Bloc de Josep Loredo amb enllaços als seus llibres i a alguns arxius d'obres seves
# Cabeza del Caballo

Cabeza del Caballo és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb La Peña, Valderrodrigo i Valsalabroso a l'est, Villasbuenas al Sud i El Milano, La Zarza de Pumareda i Masueco a l'Oest.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 576 | 505 | 452 | 453 |
# Josep Pérez i Serer

Josep Pérez i Serer (Quart de les Valls, Camp de Morvedre, 4 de maig de 1966) és un futbolista valencià, ja retirat, que ocupava plaça de defensa i que era conegut com a Serer.

## Trajectòria

Serer es va formar a les categories inferiors del Vila-real CF, però en categoria juvenil va ser fitxat pel FC Barcelona. El 1986 s'incorpora al filial, el Barcelona Atlètic, que per aquella època disputava la Segona Divisió. Hi juga tres anys, destacant sobretot la 88/89, on és titular. Eixe mateix any debuta amb el primer equip a la màxima categoria del futbol estatal.
Només hi disputa dos partits amb el FC Barcelona, ja que passa de l'Atlètic al RCD Mallorca, on arriba a la 89/90. A les Illes hi juga quatre campanyes, comptant el descens del club la temporada 91/92, així com una temporada a la divisió d'argent. Disputa al voltant de vint-i-cinc partits cada any.
L'estiu del 93 recala al València CF. Eixe temporada seria titular a Mestalla, apareix en 30 partits. Però no té continuïtat i la temporada 94/95 només ho fa en sis i a la següent cap. A mitja temporada 95/96, marxa al Vila-real CF, on acaba la temporada amb onze partits.
A la seua segona etapa com groguet, Serer tornaria a gaudir de minuts, sobretot entre el 96 i el 98, titular a la defensa vila-realenca i rematat amb l'ascens de l'equip a primera divisió. La temporada 98/99, el de Quart juga la seua darrera temporada a Primera, disputant vuit partits. Finalment, la temporada 99/00, amb el Vila-real de nou a Segona, Serer juga només un encontre, abans de deixar el club per acabar la temporada amb el filial valencianista, el València B, a Segona Divisió B.
Després de la seua retirada, Serer ha seguit lligat al món del futbol com a comentarista esportiu.
# K-Bar Ranch

K-Bar Ranch és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 350 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, K-Bar Ranch tenia 350 habitants, 99 habitatges, i 89 famílies. La densitat de població era de 39,6 habitants/km².
Dels 99 habitatges en un 55,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,7% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 9,1% no eren unitats familiars. En el 6,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,6% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 17,4% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.205 $ i la renda mediana per família de 28.409 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.173 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 7.450 $. Aproximadament el 26,2% de les famílies i el 34,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- K-Bar Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- K-Bar Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# K-ON!

K-ON! (けいおん!, Keion!) és una sèrie de manga en quatre vinyetes escrita i il·lustrada per Kakifly. Es va començar a serialitzar en la revista seinen Manga Time Kirara de l'editorial Hōbunsha des del maig del 2007 i també s'ha serialitzat en la revista bimestral Manga Time Kirara Carat de Hōbunsha a partir d'octubre del 2008. Una adaptació d'anime ha estat realitzada per Kyoto Animation començant a partir del 3 d'abril del 2009. El títol de la sèrie prové del nom japonès per a la música lleugera keiongaku (軽音楽). Però no ha de confondre's amb la música lleugera tal com es coneix a occident, més aviat es refereix a música contemporània o música pop.

## Referències

* ↑ «K-ON! (TV)». Anime News Network, 1999. [Consulta: 24 abril 2009].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'anime (japonès)
* K-ON! (anime) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès) (anglès)
# Josep Moy

Josep Moy va ser un músic que va viure durant el s. XVIII que apareix en diversos pagaments relacionats amb la capella de música de Sant Esteve d’Olot sota el mestratge de Josep Carcoler en els anys 1762 i 1763.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep M.; Monells, Carme «Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa». Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa, 2012.
# Julio Alberto Poch

Julio Alberto Poch (Buenos Aires, 20 de febrer de 1952) és un aviador argentí nacionalitzat neerlandès, extinent de l'Armada Argentina. Fou acusat d'haver participat com a pilot dels vols de la mort durant el Procés de Reorganització Nacional (1976-1983).
Poch va estudiar a l'escola pública Nacional Buenos Aires i entre els anys 1969 i 1972 va cursar a l'Escola Naval Militar i es va llicenciar com a pilot de l'aviació naval. Va fer diversos cursos als Estats Units i Canadà. Es va retirar l'1 de febrer de 1981 de l'Armada amb el grau de tinent de fragata, emigrant amb la seva família als Països Baixos.
Va quedar involucrat en l'anomenada "megacausa ESMA" a partir d'una investigació judicial basada en els testimonis a diversos pilots aeris, companys de feina a l'aerolínia de baix cost Transavia, propietat de KLM-Air France. Seguint una ordre de captura internacional va ser detingut a València el setembre de 2009, quedant a l'espera de la seva extradició a l'Argentina, on té quatre causes penals obertes. Davant el jutge va negar tota relació amb els "vols de la mort", al·legant que els seus companys havien malinterpretat les seves paraules.
El 23 de maig de 2010, el jutge Serio Torres va disposar processar-lo amb presó preventiva imputant-li els delictes de "privació il·legítima de la llibertat" i "tortures seguida de mort". El mes d'octubre la Cambra Federal va revocar el processament i ordenà al jutge que dictés una nova resolució, assenyalant que el pronunciament revocat "no sorgia mínimament acreditada la vinculació de l'imputat integrant el Grup de Tasques" repressives que operà a l'Escola Superior de Mecànica de l'Armada (ESMA). Va afegir que el jutge no va analitzar la responsabilitat atribuïble a Poch sinó que només va formular una "afirmació genèrica de la seva condició d'integrant del Grup de Tasques i/o de la seva participació en els vols de la mort", motiu pel qual el magistrat hauria de dictar un nou pronunciament.
El 27 de desembre de 2010, un tribunal argentí ordenà la seva posada en llibertat per manca d'avenços en el procés judicial. Poch fou acusat de la desaparició, entre d'altres, d'una ciutadana sueca, dues religioses franceses, així com del periodista i escriptor argentí Rodolfo Walsh en la pràctica de vols de la mort.

## Referències

* 1 2 Irigaray, Juan Ignacio. «Eran terroristas de izquierdas y no sufrían porque estaban drogados» (en castellà). El Mundo, 23-09-2009. [Consulta: 23 setembre 2009].
* 1 2 L.G. / J.A.R. «Prisión para un piloto por los 'vuelos de la muerte' argentinos» (en castellà). El País, 23-09-2009. [Consulta: 23 setembre 2009].
* ↑ «Julio Alberto Poch niega haber participado en los 'vuelos de la muerte'» (en castellà). La Vanguardia, 06-09-2009. Arxivat de l'original el 30 de juny 2012. [Consulta: 9 octubre 2009].
* ↑ «Anulan un procesamiento por los “vuelos de la muerte”» (en castellà). Clarín, 30-10-2010. [Consulta: 30 octubre 2010].
* ↑ France Press. «Argentina libera a un piloto de 'vuelos de la muerte' que extraditó España» (en castellà). El País, 28-12-2010. [Consulta: 28 desembre 2010].
# Kaffeine

Kaffeine és un reproductor multimèdia per a l'escriptori KDE. És programari lliure cobert per la llicència pública general de GNU.
Com a motor per a reproduir els arxius multimèdia fa servir un altre programari lliure anomenat Xine. Per facilitar la feina a l'usuari, disposa d'uns formularis que permeten configurar aquest programa directament des de Kaffeine. Gràcies a això, és capaç de reproduir molts formats de vídeo i de so a més de CDs, DVDs, DVBs i streaming. A més a més, té la capacitat de connectar-se a la CDDB per mostrar informació del que s'està reproduint.

## Referències

* ↑ Nag, Aditya «Open-Source Equivalents to Windows Programs: Choices, Choices, Choices...». CoolTechZone, 22-03-2005 [Consulta: 25 novembre 2010]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-08. [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ «Kaffeine - KDE UserBase Wiki». [Consulta: 31 gener 2019].

## Vegeu també

* Totem (programari)
* VLC media player

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Kaffeine
* web oficial del Kaffeine Arxivat 2008-05-25 a Wayback Machine.
* Manual del programa
# Korf

Korf (en rus: Корф) és un poble del krai de Kamtxatka, a Rússia, que el 2021 tenia 18 habitants. Pertany al districte de Tilítxiki.

## Referències

* ↑ «Закон Корякского автономного округа от 02 декабря 2004 года N 365-оз «О наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований Корякского автономного округа»». Arxivat de l'original el 2020-12-07. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Korfbal Die Haghe

El Korfbal Vereniging Die Haghe és un club de corfbol de La Haia (Països Baixos) fundat l'1 de març de 1920. Ha aconseguit la Copa d'Europa en els anys 2001 i 2003.

## Referències

* ↑ «Korfbalvereniging Die Haghe - KV Die Haghe» (en neerlandès). [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ Revista de la Federació Internacional de Korfbal núm 84 (Març de 2001)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Kazys Bizauskas

Kazys Bizauskas pronunciació (?·pàg.) (Pāvilosta, Curlàndia, 14 de febrer de 1893 - desaparegut, 26 de juny de 1941) va ser un estadista lituà, diplomàtic, escriptor, i un dels vint signants de la Declaració d'Independència de Lituània.
Bizauskas va aparèixer per primera vegada com a escriptor mentre assistia a l'escola secundària a Kaunas. Va publicar un diari escrit a mà, Ateitis (El Futur). Va estudiar Dret a la Universitat de Moscou des de 1913 fins a 1915. Després de tornar, va ser professor d'escola secundària a Panevėžys. Durant la Conferència de Vílnius va ser triat membre del Consell de Lituània com a secretari, i va signar l'Acta d'Independència el 1918.
El 1920 Bizauskas va ser triat a l'Assemblea Constituent com a representant del Partit Demòcrata Cristià. Durant l'estiu de 1920 va exercir com a secretari general en les negociacions que van portar a la formalització de la Tractat de pau lituano-soviètic del 1920.
Va ocupar diversos càrrecs diplomàtics durant els anys 1920 i 1930, i serví com a ambaixador lituà al Vaticà, els Estats Units, el Regne Unit, Letònia, i als Països Baixos. També va ser autor d'un llibre de text de l'escola secundària, va contribuir amb nombrosos articles per a revistes, i fou cofundador de la Societat de Bibliòfils i l'editorial Žinija. Després de la primera ocupació de Lituània per part de la Unió Soviètica el 1940, va tornar a la seva granja a prop d'Ukmergė, on va ser detingut per la NKVD i mantingut a la presó fins que l'Alemanya Nazi va declarar la guerra a l'URSS el 22 de juny de 1941.
Bizauskas va desaparèixer durant l'estiu de 1941 mentre era traslladat a una presó de la Unió Soviètica a Minsk. Es creu que fou afusellat juntament amb altres presos per la NKVD.

## Referències

* "Bizauskas, Kazimieras". Encyclopedia Lituanica I: 372-373. (1970-1978). Ed. Simas Sužiedėlis. Boston, Massachusetts: Juozas Kapočius. LCC 74-114275.
# Kazuyoshi Nakamura

Kazuyoshi Nakamura (Prefectura de Shizuoka, Japó, 8 d'abril de 1955) és futbolista japonès que va disputar cinc partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Kan Kolmo

Kan Kolmo és un centre social ocupat des del 2009 que es troba al número 41 del carrer del Carme de Girona, al centre de la ciutat. És un dels tres centres socials ocupats més importants de la ciutat, juntament amb Can Rusk i el Casal 4 Rius. L'edifici era antigament una fàbrica de taps de suro que es va tancar a principis dels anys 70. Els propietaris van fer una denúncia penal que preveia el desallotjament dels ocupants més una sanció de 1.500 € per usurpació. Els càrrecs per l'ocupació de l'immoble i ús fraudulent de la xarxa elèctrica es van retirar el 2013, any en què l'advocat defensor Benet Salellas va argumentar que en el moment de l'ocupació l'edifici estava completament abandonat, cosa que invalidava una intervenció penal. L'equipament disposa d'una cafeteria i un rocòdrom a l'interior i d'un taller de bicicletes al local a peu de carrer.

## Referències

* ↑ «Manifestació en favor de Kan Kolmo». Diari de Girona, 10-05-2013.
* ↑ Ferrer, Jordi «Arran Girona obrirà un casal de joves a l'edifici ocupat». El Punt Avui, 30-08-2013.
* ↑ «El jutge ordena aturar el desallotjament del bloc de pisos que la PAH va ocupar a Salt». La Vanguardia, 09-05-2013.
* ↑ Fuster, Pere «Kan Kolmo esquiva el desallotjament». Ariet, 10-11-2013 [Consulta: 12 gener 2015]. Arxivat 2015-01-12 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Kan Kolmo - Lloc web oficial
* Kan Kolmo no es toca - Vídeo anterior a l'absolució, penjat a Vimeo el 2013
# Keisuke Honda

Keisuke Honda (本田 圭 佑 Honda Keisuke) nascut el 13 de juny de 1986 a la ciutat de Settsu, de la Prefectura d'Osaka, al Japó, és un futbolista que juga com a migcampista, tot i que també pot jugar com a lateral esquerre i davanter, posició que ocupa habitualment a la selecció de futbol del Japó. Actualment fa també d'entrenador de futbol.
Va debutar amb el Japó el 22 de juny de 2008 contra la selecció de Bahréin. El 12 de maig de 2014 s'anuncià la seva inclusió a la llista de 23 jugadors de la selecció japonesa per disputar el Mundial de 2014 al Brasil. Els dorsals van ser anunciats el 25 de maig.

## Referències

* ↑ «World Cup 2014: Kagawa and Yoshida in Japan squad». BBC Sport, 12-05-2014. [Consulta: 12 maig 2014]. (anglès)
* ↑ «SAMURAI BLUE Squad numbers announced for 2014 FIFA World Cup Brazil». Japan Football Association, 25-05-2014 [Consulta: 26 maig 2014]. (anglès)

## Enllaços externs

* Keisuke Honda - Lloc web oficial (japonès)
# Juan Manuel Frutos

Juan Manuel Frutos Ezcurra (Asunción, 12 de juny de 1879 — Asunción, 15 d'abril de 1960) va ser president del Paraguai el 1948.
Els seus pares van ser José Dolores Frutos i Juliana Ezcurra, germana del coronel Juan Antonio Ezcurra, ex-president de la República.

## El seu govern

L'assemblea legislativa es va reunir i ho va nomenar successor del president Higinio Morínigo, després del seu derrocament arran d'una sospita no declarada que intentaria perllongar el seu mandat amb el suport de les armes. Va assumir la presidència des de la matinada del 3 de juny al 15 d'agost de 1948 data en què va lliurar el poder al seu successor Juan Natalicio González. El seu govern va durar dos mesos i 12 dies.
Durant el seu govern es va declarar el 16 d'agost com a “Dia del Nen Paraguaià”, que ja havia vingut projectant l'historiador i professor don Andrés Aguirre, que en aquells dies era director d'Informacions de la Presidència. El 13 d'agost de 1948 es va crear el Ministeri de Justícia i Treball. Altres obres estan relacionades amb el “Règim legal de la Propietat Intel·lectual”, això va ser abans que regís l'actual llei 94, la modificació de la “Llei Orgànica Municipal Nº 915” I LA Creació de l'“Institut de Cultura Nacional”. Va haver-hi també altres decrets que mereixen ser destacats, entre ells el que nacionalitza els serveis d'electricitat i tramvies i un pel qual s'atorga la condecoració de la “Orde Nacional del Mèrit” al cèlebre filòsof i professor xilè don Enrique Molina.

## Referències

* 1 2 3 «Juan Manuel Frutos Ezcurra - Edicion Impresa - ABC Color» (en (castellà)). ABC Color. [Consulta: 9 abril 2015].