OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Copa del Món de Ral·lis Raid 2017

La Copa del Món de Ral·lis cross-country 2017 fou la 25a edició de la Copa del Món d'aquesta competició.
Existeixen 3 tipus de ral·lis en el campionat, Ral·li Cross Country, Ral·li Marató Cross Country i Cross Country Baja. Els ral·lis cross-country no poden superar els 8 dies de competició i tenir entre 1.200 i 3.000 quilòmetres de recorregut.
Com en anys anteriors, a part de la classificació general, els vehicles es divideixen en diverses categories: T1 Prototipus de fàbrica, T2 Vehicles basats en cotxes de sèrie, T3 Prototipus lleugers tipus buggy i T4 Camions. La FIA premia com a campions de la Copa del Món als líders de la classificació de pilots, així com a copilot de la categoria principal i als equips campions per categoria, a diferència d'anys anteriors on es premiava a pràcticament tots els copilots i equips guanyadors.

## Proves

Les curses coincideixen normalment amb les de la Copa del Món de Bajas i el Campionat del Món de Ral·lis Cross-Country de motociclisme.
| Cursa | Dates | Ral·li | Guanyador |
| 1 | 24–26 febrer | Baja Russia-Northern Forest | Aron Domzala (Toyota) |
| 2 | 9-11 març | Dubai International Baja | Nasser Al-Attiyah (Toyota) |
| 3 | 1-7 abril | Abu Dhabi Desert Challenge | Khalid Al-Qassimi (Peugeot) |
| 4 | 17–22 abril | Qatar Cross Country Rally | Nasser Al-Attiyah (Toyota) |
| 5 | 20–27 maig | Rally Kazakhstan | Nasser Al-Attiyah (Toyota) |
| 6 | 15–18 juny | Italian Baja | Jakub Przvaonski (Mini) |
| 7 | 21–23 juliol | Baja España-Aragón | Nasser Al-Attiyah (Toyota) |
| 8 | 10–13 agost | Hungarian Baja | Nasser Al-Attiyah (Toyota) |
| 9 | 31 agost - 3 setembre | Baja Poland | Nasser Al-Attiyah (Toyota) |
| 10 | 4–10 octubre | Rallye du Maroc | Nasser Al-Attiyah (Toyota) |
| 11 | 26–28 octubre | Baja de Portalegre 500 | Ricardo Porém (Ford) |

## Classificació general

| Posició | 1r | 2n | 3r | 4t | 5è | 6è | 7è | 8è | 9è | 10è |
| Punts | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 |
| Punts extres als primers de cada categoria | 5 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Les curses anomenades cross-country tenen el doble de puntuació que les anomenades Bajas |||||||||||
| Pos | Pilot | Cotxe | Punts |
| 1 | Nasser Al-Attiyah | Toyota | 300 |
| 2 | Jakub Przygonski | Mini | 183 |
| 3 | Aron Domzala | Toyota | 110 |
| 4 | Khalid Al-Qassimi | Peugeot | 105 |
| 5 | Yasir Seaidan | Toyota | 85 |
| 6 | Mohammed Abu-Issa | Mini | 84 |
| 7 | Martin Prokop | Ford | 70 |
| 8 | Miroslaw Zapletal | Ford | 51 |
| 9 | Mikko Hirvonen | Mini | 49 |
| 10 | Joan Roma | Mini | 42 |
Guanyadors per categories
| Categoria | Pilot | Copilot | Equip guanyador |
| T1 | Nasser Al-Attiyah (Toyota) | Mathieu Baumel (Toyota) | Nasser Saleh Al-Attiyah Team (Toyota) |
| T2 | Yasir Seaidan (Toyota Land Cruiser) | | Race World (Toyota Land Cruiser) |
| T3 | Claude Fournier (Polaris) | | |
| 2 rodes motrius | Khalid Al-Qassimi (Peugeot) | | Abu Dhabi Racing (Peugeot) |

## Referències

* ↑ http://www.fia.com/events/world-cup-cross-country-rallies/season-2017/world-cup-cross-country-rallies
* ↑ https://www.fia.com/events/world-cup-cross-country-rallies/season-2017/classifications
# Consell Internacional per a la Ciència

El Consell Internacional per a la Ciència (International Council for Science en anglès, ICSU), conegut fins al 1988 com Consell Internacional de Científics Units, va ser fundat el 1931 com una organització internacional no governamental abocada a la cooperació internacional per a l'avanç de la ciència.
L'ICSU representa la successió de l'Associació Internacional d'Acadèmies (en anglès International Association of Academies IAA, 1899-1914) i el Consell Internacional d'Investigacions (en anglès International Research Council ANAR, 1919-1931).
Els seus membres són cossos científics nacionals i unions científiques internacionals, incloent la Unió Matemàtica Internacional, la Unió Astronòmica Internacional i la Unió Internacional de Química Pura i Aplicada.
La integren (2006) 29 unions científiques internacionals i 82 societats científiques nacionals. La seva missió és:
| « | Identificar i dirigir temes d'importància per a la ciència i la societat, mobilitzant els recursos i coneixements de la comunitat científica, per a promoure la participació de tots els científics, indistintament de la seva raça, ciutadania, llenguatge, tendència política o gènere en un únic esforç científic internacional, per facilitar la interacció entre diferents disciplines cientifíques i entre científics de països "en desenvolupament" amb països "desenvolupats", per estimular el debat constructiu actuant com una veu autoritzada independent per a la ciència internacional i pels científics. | » |

## Referències

* ↑ ICSU’s Our Members web page, updated on 6 October 2017

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial de la ICSU Arxivat 1998-11-11 a Wayback Machine.
# Densitat potencial

* Per a altres significats, vegeu «densitat (desambiguació)».
La densitat potencial és la densitat que tindria una porció d'aigua si es dugués adiabàticament (sense intercanvi de calor) i sense variacions de salinitat fins a la superfície, a la pressió d'una atmosfera. La temperatura, la salinitat i la pressió (profunditat) determinen la massa específica o densitat, in situ, de l'aigua de mar. Atès que els canvis de densitat amb el canvi de pressió, la densitat potencial d'una porció de fluid es conserva com la pressió que experimenta els canvis de paquets, sempre que no es barregi amb altres porcions o fluxos nets del calor que es produeix. El concepte s'utilitza en oceanografia i, en menor mesura, en ciències de l'atmosfera.
També es considera la densitat potencial la que adquiriria una massa d'aire sec en ésser portada adiabàticament i reversiblement a una determinada pressió de referència, generalment 0,1 MPa.

## Referències

* ↑ «Densitat potencial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Oceanworld.tamu.edu». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 31 juliol 2010].
* ↑ «Densitat potencial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Densitometria

La densitometria és una tècnica mitjançant la qual es pot determinar la densitat d'una substància, d'un cos o fins i tot de parts del cos humà, com passa en la densitometria òssia. El procediment més habitual es basa a estudiar la proporció de llum que deixa passar i que reté una determinada massa. En la tècnica de biologia molecular anomenada transferència Western, la densitometria s'utilitza per quantificar la quantitat de proteïna que es troba en una determinada banda. Per aquest cas en particular hi ha alguns programes que poden realitzar això, entre els quals es pot destacar Sion Image i Image J.

## Enllaços externs

* Fundamentals of Densitometry Arxivat 2016-04-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Densitat nuclear

La densitat nuclear és la densitat d'un nucli atòmic i té un valor mig aproximat de 2.3×10$^{17}$ kg/m$^3$ (en unitats SI) o de 0.16 fm$^{−3}$ (en unitats més apropiades en física de partícules), és a dir en mitjana els nuclis atòmics tenen 0.16 partícules (nucleons) per cada 1 femtòmetre cúbic de volum. En el món macroscòpic, densitats tant elevades només es troben en objectes com estels de neutrons.
La densitat típica a l'interior d'un nucli atòmic es pot determinar simplement a partir del seu nombre $A$ de nucleons (donat per la suma de protons i neutrons) dividit pel seu volum. Per a un nucli esfèricː
    $n={\frac {A}{{4 \over 3}\pi R^{3}}}$
Com que el radi d'un nucli típic pot ser escrit com a $R=A^{1/3}R_{0}$, en funció del seu nombre de nucleons $A$ i d'un radi de nucleó constant $R_{0}$ = 1.25 fm (amb desviacions típiques de fins a 0.2 fm d'aquest valor), la seva densitat és constant, independent d'$A$ o de $R$:
    $n={\frac {A}{{4 \over 3}\pi (A^{1/3}R_{0})^{3}}}={\frac {3}{4\pi (1.25\ \mathrm {fm} )^{3}}}=0.122\ (\mathrm {fm} )^{-3}=1.22\cdot 10^{44}\ \mathrm {m} ^{-3}$
La densitat de massa és el producte de la densitat $n$ per la massa nuclear. Prenent la massa d'un nucleó com a 1.67×10$^{−27}$ kg, arribem així a un valor deː
    $(1.67\cdot 10^{-27}\ \mathrm {kg} )(1.22\cdot 10^{44}\ \mathrm {m} ^{-3})=2.04\cdot 10^{17}\ \mathrm {kg} \cdot \mathrm {m} ^{-3}$
El valor experimentalment determinat per a la densitat mitjana dels nuclis atòmics és una mica superior a aquesta estimacióː $n$ = 0.16 fm$^{−3}$ (o 2.3×10$^{17}$ kg/m³)

## Referències

* «The Atomic Nucleus». [Consulta: 21 juliol 2019].
# Cràter Gússev

* Per a altres significats, vegeu «Cràter de Gússev (Rússia)».
Gússev és un cràter del planeta Mart a les coordenades marcianes 14° 30′ S, 175° 24′ E﻿ / ﻿14.5°S,175.4°E﻿ / -14.5; 175.4. Fa uns 166 km de diàmetre i es va formar fa uns tres o quatre mil milions d'anys enrere. El 1976 rebé el nom de l'astrònom rus Matvei Gússev (1826–1866).
Un sistema de canals drena cap dins del cràter i probablement hi aportava aigua líquida, o aigua amb gel, en algun moment del passat. Sembla que era un llac en forma de cràter i està reblert de sediments d'uns 1000 metres de gruix. Aparentment hi ha un delta, com els dels rius terrestres, cosa que indicaria que el flux d'aigua va durar molt de temps.
El 3 de gener de 2004, hi va aterrar al Gússev el rover de la NASA anomenat Spirit que va trobar petites quantitats d'aigua salobre a les roques dels turons Columbia,

## Referències

* ↑ "Gussev". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ «Aqueous processes at Gusev crater inferred from physical properties of rocks and soils along the Spirit traverse». Arxivat de l'original el 2012-02-04. [Consulta: 4 gener 2012].

## Enllaços externs

* Google Mars zoomable map - centered on Gusev
# Doble fecundació

En botànica, la doble fecundació és la forma típica de fecundació en les angiospermes i és el procés pel qual un dels nuclis generatius del gametòfit masculí (gra de pol·len) es fusiona amb l'oósfera per donar el zigot (diploide), i l'altre nucli generatiu s'uneix amb els nuclis polars de la cèl·lula central del sac embrionari per donar origen al nucli triploide a partir del qual es desenvoluparà l'endosperma. En les angiospermes el gametòfit femení o sac embrionari està format, en general, per 8 nuclis haploides distribuïts entre 7 cèl·lules. La cèl·lula central del sac embrionari és la que conté dos nuclis, els anomenats nuclis polars. La cèl·lula generativa del sac embrionari és l'oosfera o ovocèl·lula. El gametòfit masculí, en canvi, està format en el moment de la pol·linització, per tres nuclis: un nucli vegetatiu i dos nuclis generatius.
A causa de les dues fusions de nuclis, es parla de doble fecundació. El zigot formarà l'embrió després de successives divisions mitòtiques i l'endosperma serà el teixit nutrici encarregat de suportar el creixement inicial de l'embrió. Tots dos, l'embrió i l'endosperma, formen la llavor que donarà origen a una nova planta.
La doble fecundació va ser descoberta pel botànic rus Sergey Gavrilovich Navashin, que treballava en aquest moment al Jardí botànic de la Universitat de Kíiv (Ucraïna) l'any 1898. Fins fa poc es creia que el fenomen de doble fecundació era exclusiu de les angiospermes, però recentment s'ha trobat doble fecundació a Ephedra i en Gnetum, ambdues gimnospermes. En no ser parents propers de les angiospermes, s'ha hipotetitzat que la doble fecundació va aparèixer de manera independent en els dos grups.

## Referències

* Font Quer, P.. Diccionario de Botánica. 8ª reimpresión. Barcelona: Editorial Labor, S. A., 1982. 84-335-5804-8.
* Gola, G., Negri, G. y Cappeletti, C. 1965. Tratado de Botánica. 2da. edición. Editorial Labor S.A., Barcelona, 1110 p.
* Strassburger, E. 1994. Tratado de Botánica. 8va. edición. Omega, Barcelona, 1088 p.
# Construccions de pedra seca V (l'Albi)

Les Construccions de pedra seca V és una obra de l'Albi (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cabana amb volta de canó feta per aproximació de filades. Està construïda d'esquena a un coster, d'aquesta manera s'aprofita el desnivell per a fer la volta. Està encarada cap a l'est i mesura 2,60 m de llarg per 2,30 m d'ample i 2,19 m d'alçada.
Destaca la grandària de les pedres usades a la llinda i els muntants. La llar de foc es posava a terra, prop de la portalada. A l'interior hi ha una menjadora per als animals, una llar de foc ja esmentada i armaris encastats.

## Referències

* 1 2 «Construccions de pedra seca V». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Construccions de pedra seca V (la Pobla de Cérvoles)

La Construccions de pedra seca V és una obra de la Pobla de Cérvoles (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una cabana de vinya parcialment coberta de vegetació, construïda el 1881. Està feta a base de pedres irregulars sense desbastar. Al seu interior hi ha una menjadora pels animals, a sobre seu sobresurten uns vint centímetres i estan foradades per a poder passar la corda i lligar el bestiar; hi ha més forats al centre de la volta que es feien servir per a penjar el cistell a un ganxo, per tal de protegir el menjar dels animals.

## Referències

* ↑ «Construccions de pedra seca V». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2016].
# Cultiu en feixes

El cultiu en feixes, en bancals o marjades és un sistema de conreu que disposa el terreny en feixes en un coster (terrasses). Això es fa en terrenys de muntanya o simplement costeruts. Les feixes acostumen a ser relativament planes, horitzontals i poden o no estar sostingudes per talussos o parets, generalment de pedra seca. Quan les feixes formen part d'un sistema de feixes han de disposar d'un drenatge que permeti l'evacuació dels excedents de pluja. El conreu en feixes permet lluitar contra l'erosió evitant treballar la terra amb pendents alts, però té l'inconvenient que sovint són parcel·les petites i estretes difícils de treballar amb màquines agrícoles.

## Etimologia

La paraula feixa prové del llatí fascia, la qual cosa significa "feix". La primera aparició d'aquest mot en llengua catalana data de l'any 962.
Probablement la paraula Andes deriva d'andenes el nom amb què els conqueridors espanyols designaven les feixes que van trobar a la serralada andina.

## Tipus d'agricultura en feixes

El cultiu en feixes es practica a la muntanya mitjana sigui per lluitar contra l'erosió del sòl, sigui per permet la irrigació per inundació. Es pot distingir entre el cultiu en feixes arrosseres i els altres conreus en feixes. Amb el conreu en feixes s'augmenta la superfície cultivable en els terrenys en pendent, i permet conservar-ne l'aigua. Permet la intensificació del treball sobre la parcel·la, però necessita una atenció constant. El manteniment de les superfícies horitzontals facilita a més el treball de l'agricultor pel que fa a tractaments i collites.
Aquesta tècnica de cultiu és habitual en regions tropicals humides i en les de clima mediterrani, i sovint és sinònim d'una forta densitat de població agrícola. Com que requereix molta mà d'obra i esforços constants, a voltes amb l'èxode rural les feixes queden abandonades.

## Galeria d'imatges

* Feixes arrosseres a Yunnan, a la Xina meridional.
* Feixes a Sa Pa (Vietnam).
* Feixes a Bangali, prop de Nandaprayag a l'Índia.
* Feixes o marjades de pedra seca a Cinque Terre o, en lígur: Çinque Taere, a la regió de Ligúria, Itàlia.

## Vegeu també

* Pedra seca
* Marjada
* Marge
* Anden

## Notes i referències

* ↑ http://ec.grec.net/lexicx.jsp?GECART=0062933%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Fausto O. Sarmiento, Fernando Vera, José Juncosa: Diccionario de ecología: paisajes, conservación y desarrollo sustentable para Latinoamérica. Quito: Ediciones Abya-Yala, 2001, consultat a Google Books.
* ↑ Entrada "Andenes" al Diccionario de ecología, Fausto O. Sarmiento.
# Cursa d'alta muntanya

Una cursa d'alta muntanya és una modalitat de cursa d'altitud que consisteix a recórrer una distància superior a la d'una mitja marató (21,079 km), en terrenys situats entre els 2.000 i els 4.000 m d'altitud, amb pendents que no poden excedir els 40º ni superar el segon grau de dificultat tècnica.

## Referències

* ↑ «Cursa d'alta muntanya». L'Enciclopèdia.cat - Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 5 agost 2022].
* ↑ «Cursa d'alta muntanya». TERMCAT. Centre de Terminologia [Consulta: 5 agost 2022].
# Dècada del 1580
## Esdeveniments

* Naixement de l'assaig com a gènere modern
* Es descobreix el magnetisme
* Establiment del calendari gregorià
* Els jesuïtes arriben a la Xina
* França assoleix els 19 milions d'habitants enmig d'una forta crisi econòmica

## Personatges destacats

* Francis Drake
* Ivan IV de Rússia
* Montaigne
* Lope de Vega
* Elisabet I d'Anglaterra
# Dècada del 1590

La dècada del 1590 comprèn el període que va des de l'1 de gener del 1590 fins al 31 de desembre del 1599.

## Esdeveniments

* Pesta a Europa i davallada demogràfica
* Maxima exportació de plata d'Amèrica a Europa
* Guerra entre Japó i Corea

## Personatges destacats

* Caravaggio
# Dècada del 160
## Esdeveniments

* 166 - Els marcomans i aliats van envair el territori romà iniciant les anomenades Guerres Marcomanes que van durar fins a l'any 180.

## Personatges destacats

* Antoní Pius, emperador romà (138-161).
* Marc Aureli, emperador romà (161-180).
* Anicet I, papa (155-166).
* Soter I, papa (166-175).
* Avidi Cassi, un destacat general de Marc Aureli.
* Llucià, escriptor grec.
# Dècada del 1610 aC

La dècada de 1610 aC va ser una dècada que va durar des de l'1 de gener de 1619 aC fins al 31 de desembre de 1610 aC.

## Esdeveniments

* 1610 - Una erupció volcànica a l'illa de Thera va destruir l'antiga ciutat d'Akrotiri.
* 1610 aC, Kharbashikha rei de Khana i dels cassites de Sumèria, Accàdia i Babilònia
* 1618 - Els xinesos registren una fam acompanyada de gelades al juliol. També van registrar un sol tènue i una boira groga durant aquest temps.

## Personatges destacats

* Shāng Tāng de la dinastia Shāng (1617 aC-1588 aC)

## Referències

* ↑ Johnson, R. Wally. Fire Mountains of the Islands: A History of Volcanic Eruptions and Disaster Management in Papua New Guinea and the Solomon Islands (en anglès). ANU E Press, 18 December 2013, p. 363. ISBN 978-1-922144-23-2.
* ↑ Rogers, John James William. People and the Earth: Basic Issues in the Sustainability of Resources and Environment (en anglès). Cambridge University Press, 13 March 1998, p. 80. ISBN 978-0-521-56872-2.
# Curtis Davies

Curtis Eugene Davies (nascut en Londres, Anglaterra, el 15 de març de 1985) és un futbolista anglès que actualment juga com defensa en l'Aston Villa FC.

## Enllaços externs

* Perfil a avfc.co.uk Arxivat 2008-04-10 a Wayback Machine. (anglès)
* Perfil a wba.co.uk Arxivat 2009-02-11 a Wayback Machine. (anglès)
* Dades estadístiques sobre Curtis Davies a soccerbase.com
# Díode de pel·lícula prima

El díode de pel·lícula prima (TFD) es refereix generalment a qualsevol díode produït mitjançant la tecnologia de pel·lícula prima.
Dins de la indústria de la pantalla plana, TFD es refereix amb més freqüència a díodes bidireccionals de pel·lícula prima, també coneguts com a TFDs metall-aïllant-metall (MIM) o resistències no lineals. Els TFD MIM bidireccionals tenen un flux de corrent molt baix a tensions aplicades baixes, però després comencen a conduir electricitat per sobre d'un voltatge llindar, de polaritat positiva o negativa. A causa d'aquest comportament, aquests dos dispositius terminals es poden utilitzar com a commutador. La tensió de llindar exacta a la qual un MIM TFD s'encén i comença a conduir l'electricitat depèn de les seves dimensions físiques, com ara el gruix de la capa aïllant, així com de les propietats físiques dels materials dels quals està fet, com ara la funció de treball de cada capa metàl·lica. Els fabricants de pantalles de pantalla plana han trobat ús per als TFD MIM com a interruptors en tecnologia de matriu activa, com ara les pantalles de cristall líquid de matriu activa (AMLCD). Històricament als AMLCD el dispositiu de commutació escollit per als píxels ha estat el transistor de pel·lícula prima (TFT), però les pantalles basades en MIM TFD han tingut cert èxit comercial ja que són més senzilles de fer; només requereixen dos o tres passos de fotolitografia en lloc dels típics 5 o més necessaris per produir transistors de pel·lícula fina.
En resum, els milions d'interruptors allotjats a la part posterior d'una pantalla de matriu activa, siguin TFT o TFD, han de poder controlar de manera precisa i repetida la tensió aplicada al seu píxel respectiu per controlar la seva escala de grisos. Tot i que els díodes de pel·lícula prima són més barats de fabricar que els TFT, pot ser difícil aconseguir una àmplia gamma de colors i escala de grisos mitjançant TFD únics. Tanmateix, aquestes limitacions es poden superar mitjançant un circuit de díode de selecció dual que incorpora dos TFD MIM per circuit de píxel.
Els fabricants d'electrònica de Corea del Sud LG i Samsung han incorporat prèviament MIM TFD a les pantalles dels telèfons mòbils. L'empresa nord-americana Amorphyx Inc. va ser fundada l'any 2012 per comercialitzar la tecnologia MIM-TFD que incorpora materials metàl·lics amorfs.

## Referències

* ↑ den Boer, 2005, p. 43.
* ↑ Lueder, 2001, p. 272.
* ↑ den Boer, 2005, p. 44.
* 1 2 den Boer, 2005, p. 47.
* ↑ Lueder, 2001, p. 276.
* ↑ «TFD (Thin Film Diode) – Glossary Entry» (en anglès). Mobile Phone Directory. Arxivat de l'original el 2012-06-24. [Consulta: 1r maig 2023].
* ↑ «Amorphyx Inc. website» (en anglès).

## Bibliografia

* den Boer, Willem. Active Matrix Liquid Crystal Displays (en anglès). Newnes, 2005.
* Lueder, Ernst. Liquid Crystal Displays (en anglès). Wiley, 2001.