OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Himantura uarnacoides

Himantura uarnacoides és una espècie de peix pertanyent a la família dels dasiàtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 119 cm de llargària màxima.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu fins als 30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Indonèsia.

## Estat de conservació

La sobrepesca, la contaminació marina i la degradació costanera (incloent-hi els estuaris) són les seues principals amenaces.

## Observacions

És inofensiu per als humans i consumit per la seua carn, la pell (d'un alt valor econòmic) i el cartílag.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Himantura uarnacoides» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ White, W.T., P.R. Last, J.D. Stevens, G.K. Yearsley, Fahmi and Dharmadi, 2006. Economically important sharks and rays of Indonesia. (Hiu dan pari yang bernilai ekonomis penting di Indonesia). Australian Centre for International Agricultural Research, Canberra, Austràlia.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 White, W.T., P.R. Last, J.D. Stevens, G.K. Yearsley, Fahmi and Dharmadi, 2006.
* ↑ Department of Fisheries Malaysia, 2009. Valid local name of Malaysian marine fishes. Department of Fisheries Malaysia. Ministry of Agriculture and Agro-based Industry. 180 p.
* ↑ Last, P.R. i L.J.V. Compagno, 1999. Dasyatididae. Stingrays. p. 1479-1505. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ UICN (anglès)
* ↑ Morgan, G., 2006. Country review: India (West coast). A: Young, C. D. (ed.). Review of the state of world marine capture fisheries management: Indian Ocean,, pp. 221-236. FAO, Roma.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Fallon (Montana)

Fallon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 138 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fallon tenia 138 habitants, 63 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era de 10,5 habitants per km².
Dels 63 habitatges en un 22,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 3,2% dones solteres, i en un 41,3% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,4% tenia menys de 18 anys, un 2,9% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 28,3% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 123,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.818 $ i la renda mediana per família de 16.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.500 $ mentre que les dones 10.000 $. La renda per capita de la població era de 9.701 $. Aproximadament el 26,2% de les famílies i el 35,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fallon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fallon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hungry Horse

Hungry Horse és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 934 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hungry Horse tenia 934 habitants, 346 habitatges, i 237 famílies. La densitat de població era de 194,9 habitants per km².
Dels 346 habitatges en un 37% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,6% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 31,5% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 6,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.550 $ i la renda mediana per família de 28.523 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.197 $ mentre que les dones 16.607 $. La renda per capita de la població era de 10.530 $. Aproximadament el 18,1% de les famílies i el 29,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hungry Horse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hungry Horse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cimbell

Un cimbell és un objecte artificial que imita un ocell (amb la mateixa forma o no) (per exemple: un ànec). Pot ser també l'esquer artificial fet amb metalls brillants i plomes de colors. És un fet molt corrent utilitzar cimbells d'ànec per atraure els ànecs reals en la caça d'aquestes aus.
Els tipus més antics de cimbell coneguts estaven fets de trossos de plantes, com ara els joncs utilitzats pels pobles indígenes dels Estats Units. Al segle xvii es feien cimbells de fusta tallada sense pintar. Al llarg del temps s'han utilitzat aus vives com a cimbells i fins i tot s'han emprat animals morts.
Avui dia, hi ha un mercat enorme entre els col·leccionistes de cimbells antics, especialment als Estats Units.

## Tipus de cimbells

Hi ha diferents tipus de cimbells, hi ha:
* Cimbell d'Ars Accipitraria
* Cimbell de pesca
* Cimbell de caça
* Cimbell d'aviació

## Vegeu també

* Esquer
* Parany
* Caça
* Ànec collverd
* Espantaocells

## Referències

* ↑ Cimbell a Optimot
* ↑ «Bids for the birds - San Diego Union Tribune». [Consulta: 11 agost 2007].
* ↑ «To tune of $1.13m, decoys are the real thing». The Boston Globe, 21-09-2007 [Consulta: 21 setembre 2007].
* ↑ México desconocido. Organización Editorial Novaro, 1 gener 1980 [Consulta: 26 desembre 2011].
# Himantura schmardae

Himantura schmardae és una espècie de peix pertanyent a la família dels dasiàtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 200 cm de llargària màxima (normalment, en fa 100).
* Disc oval, arrodonit, de color marró fosc al dors i amb les vores més fosques.
* La superfície inferior i les aletes pèlviques són groguenques o de color blanc crema.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical, el qual viu sobre fons sorrencs i, de tant en tant, a prop dels esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental central: des del golf de Campeche i les Índies Occidentals fins a Surinam i el Brasil.

## Observacions

És verinós per als humans i es comercialitza en salaó i per a preparar gelatines i olis.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Stehmann, M., J.D. McEachran i R. Vergara R., 1978. Dasyatidae. A: W. Fischer (ed.). FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Central Atlantic (Fishing Area 31). Vol. 1. [pag. var.]. FAO, Roma.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Hiromi Kobayashi

Hiromi Kobayashi (小林 浩美, Kobayashi Hiromi, nascuda el 8 de gener del 1963 en Iwaki, Fukushima) és una golfista professional japonesa. Ha guanyat 15 tornejos internacionalment, incloent-hi quatre en el LPGA Tour estatunidenc.

## Enllaços externs

* Perfil en el lloc oficial del LPGA Arxivat 2007-10-14 a Wayback Machine. (japonès)
# Eleccions a Namíbia

Eleccions a Namíbia dona informació de les eleccions i resultats electorals de Namíbia.
Namíbia escull a nivell nacional un cap d'estat - el president - i una legislatura. El president és escollit per vot popular per a un mandat de cinc anys. El Parlament té dues cambres. L'Assemblea Nacional té 78 membres, escollits per a un mandat de 5 anys, 72 membres elegits per representació proporcional i 6 membres nomenats pel president. El Consell Nacional té 26 membres, elegits per un mandat de 6 anys en constituències de doble escó (regionals). Namíbia és una democràcia però és un estat amb un sol partit dominant al poder, la SWAPO Els partits de l'oposició són presents, però no tenen gaires possibilitats reals d'obtenir el poder.

## Resultats
### Eleccions presidencials del 2004

Resultat de les eleccions de 15 i 16 de novembre de 2004 a President de Namíbia
| Candidats - Partits | % |
| Hifikepunye Lucas Pohamba - SWAPO | 76.4 |
| Ben Ulenga - Congrés de Demòcrates | 7.3 |
| Katuutire Kaura - Aliança Democràtica Turnhalle de Namíbia | 5.1 |
| Kuaima Riruako - Organització Nacional d'Unitat Democràtica | 4.2 |
| Justus Garoëb - United Democratic Front | 3.0 |
| Henk Mudge - Republican Party | 1.9 |
| Kosie Pretorius - Monitor Action Group | 1.1 |
| Total (turnout 84,4%) | 100.0 |
| Font: African Elections Database |||

### Eleccions parlamentàries del 2004

Resultat de les eleccions del 15 i 16 de novembre de 2004 a Assemblea Nacional de Namíbia
| Partits | Vots | % | Escons |
| SWAPO | | 75.1 | 55 |
| Congrés de Demòcrates | | 7.2 | 5 |
| Aliança Democràtica Turnhalle de Namíbia | | 5.0 | 4 |
| Organització Nacional d'Unitat Democràtica | | 4.1 | 3 |
| United Democratic Front | | 3.5 | 3 |
| Republican Party | | 1.9 | 1 |
| Monitor Action Group | | 0.8 | 1 |
| Escons nomenats | Escons nomenats | Escons nomenats | 6 |
| Total (participació 84,4%) | | 100.0 | 78 |
| Font: Electoral Commission of Namibia ||||

## Enllaços externs

* Base de Dades d'Eleccions Africanes
# Havoisa de Bretanya

Havoisa de Bretanya o Hawisa de Bretanya en bretó Hawiz Breizh (1027 - 1072) fou la filla del duc Alan III de Bretanya i germana del duc Conan II de Bretanya.
Es va casar abans del 1058 amb el comte Hoel de Cornualla conegut també com a Hoel V de Nantes, al que va aportar els drets al ducat de Bretanya a la mort del duc Conan II l'11 de desembre de 1066: el casal de Rennes traspassava el ducat a la casa de Cornualla. Fou duquessa titular del 1066 al 1072 mentre el seu marit Hoel era duc de iure uxoris (per dret de la seva dona); després de la seva mort el 1072 Hoel va seguir en el govern com a regent en nom del seu fill Alan IV de Bretanya, fins a la seva mort el 1084; llavors va pujar al tron el fill.
# Prismatina

La prismatina és un mineral de la classe dels silicats anomenat així en referència a l'hàbit prismàtic dels seus cristalls.

## Característiques

La prismatina és un silicat de fórmula química (◻,Fe,Mg)(Mg,Al,Fe)₅Al₄Si₂(Si,Al)₂(B,Si,Al)(O,OH,F)$_{22}$. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5 a 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la prismatina pertany a «09.BJ: Estructures de sorosilicats amb anions Si₃O$_{10}$, Si₄O$_{11}$, etc.; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: rosenhahnita, trabzonita, thalenita-(Y), fluorthalenita-(Y), tiragal·loïta, medaïta, ruizita, ardennita-(As), ardennita-(V), kilchoanita, kornerupina, orientita, zunyita, hubeïta i cassagnaïta.

## Formació i jaciments

S'ha descrit en argiles riques en bor afectades per metamorfisme de la fàcies granulita. Se n'han trobat exemplars a l'Antàrtida, així com en diferents estats com ara el Canadà, Alemanya, Eslovàquia, Suècia, Tadjikistan, els EUA o Zimbàue.

## Referències

* 1 2 «Prismatine» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
* ↑ «Prismatine Mineral Data» (en anglès). Web Mineral. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Anaxagorees

Les Anaxagorees (en grec antic: Ἀναχαγόρεια) eren unes festes que celebraven tots els joves de la ciutat de Làmpsac una vegada a l'any en compliment, segons es deia, d'un desig expressat per Anaxàgores, qui, després de ser foragitat d'Atenes, s'havia traslladat a Làmpsac per la major part de la seva vida. Encara se celebrava en temps de Diògenes Laerci.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Anaxagorea». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 21-XI-2020].
# Distribució de probabilitat d'entropia màxima

En estadística i teoria de la informació, una distribució de probabilitat d'entropia màxima té una entropia que és almenys tan gran com la de tots els altres membres d'una classe especificada de distribucions de probabilitat. D'acord amb el principi d'entropia màxima, si no se sap res sobre una distribució, excepte que pertany a una classe determinada (normalment es defineix en termes de propietats o mesures especificades), llavors la distribució amb la major entropia s'hauria de triar com a menys informativa. per defecte. La motivació és doble: primer, maximitzar l'entropia minimitza la quantitat d'informació prèvia incorporada a la distribució; en segon lloc, molts sistemes físics tendeixen a moure's cap a configuracions d'entropia màxima al llarg del temps.

## Definició d'entropia i entropia diferencial

Si $X$ és una variable aleatòria discreta amb distribució donada per
$\operatorname {Pr} (X=x_{k})=p_{k}\quad {\mbox{ for }}k=1,2,\ldots$
llavors l'entropia de $X$ es defineix com
$H(X)=-\sum _{k\geq 1}p_{k}\log p_{k}.$
Si $X$ és una variable aleatòria contínua amb densitat de probabilitat $p(x)$, llavors l'entropia diferencial de $X$ es defineix com
$H(X)=-\int _{-\infty }^{\infty }p(x)\log p(x)\,dx.$
La quantitat $p(x)\log p(x)$ s'entén que és zero sempre que $p(x)=0$.

## Exemples

Tota distribució de probabilitat és trivialment una distribució de probabilitat d'entropia màxima sota la restricció que la distribució tingui la seva pròpia entropia. Per veure això, reescriu la densitat com $p(x)=\exp {(\ln {p(x)})}$ i compareu amb l'expressió del teorema anterior. En triar $\ln {p(x)}\rightarrow f(x)$ ser la funció mesurable i
$\int \exp {(f(x))}f(x)dx=-H$
ser la constant, $p(x)$ és la màxima distribució de probabilitat d'entropia sota la restricció
$\int p(x)f(x)dx=-H$
Els exemples no trivials són distribucions que estan subjectes a múltiples restriccions que són diferents de l'assignació de l'entropia. Sovint es troben començant amb el mateix procediment $\ln {p(x)}\rightarrow f(x)$ i trobant-ho $f(x)$ es pot separar en parts.
Una taula d'exemples de distribucions d'entropia màxima es dona a Lisman (1972) i Park & Bera (2009).

## Referències

* ↑ «Maximum Entropy Distributions» (en anglès). https://ccrma.stanford.edu.+[Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «Lecture 8: Information Theory and Maximum Entropy» (en anglès). http://pillowlab.princeton.edu.+[Consulta: 23 juliol 2009].
* ↑ Lisman, J. H. C.; van Zuylen, M. C. A. Statistica Neerlandica, 26, 1, 1972, pàg. 19–23. DOI: 10.1111/j.1467-9574.1972.tb00152.x.
* ↑ Park, Sung Y.; Bera, Anil K. «Còpia arxivada». Journal of Econometrics, 150, 2, 2009, pàg. 219–230. Arxivat de l'original el 2016-03-07. DOI: 10.1016/j.jeconom.2008.12.014 [Consulta: 2 juny 2011].
# Hugo och Josefin

Hugo och Josefin és una pel·lícula sueca estrenada als cinemes de Suècia el 16 de desembre de 1967, escrita i dirigida per Kjell Grede. La pel·lícula està basada lleugerament en tres novel·les de Maria Gripe, i protagonitzada per Fredrik Becklén i Marie Öhman en els papers principals, amb Beppe Wolgers, Helena Brodin i Inga Landgré en papers secundaris. La pel·lícula va guanyar el Guldbaggen a la millor pel·lícula als 5è Premis Guldbaggen. Fou rodada majoritàriament a Kårsta entre juny i setembre de 1967.

## Sinopsi

La petita Josefin, de set anys, filla d'un pastor protestant piadós i auster, viu en una casa benestant enmig del camp suec. Però s'avorreix perquè els seus pares no la cuiden i no té ningú amb qui jugar. Així doncs, passa el seu temps somiant tot sola, fent-se una sèrie de preguntes sense resposta i pensant en aquest Déu sobre qui sent parlar tan sovint i a qui s'imagina tan impressionant i tan inaccessible com el seu pare.
Un dia quan va anar a saludar a Gudmarsson, que treballa de jardiner amb els seus pares, coneix al seu nebot Hugo, un nen petit de la seva edat, somiador i capritxós. Ell el troba com a company de classe a l'inici del curs escolar i els dos nens de seguida es fan amics, fent junts llargues escapades aventureres, descobrint el món que els envolta, tastant la vida amb tot l'ardor de la seva edat.

## Repartiment

* Fredrik Becklén - Hugo Andersson
* Marie Öhman - Josefin (Jenny Grå)
* Beppe Wolgers - Gudmarsson
* Inga Landgré - mare de Josefin
* Helena Brodin - Miss Ingrid Sund, la mestra
* Bellan Roos - Lyra, anciana solitària en bicicleta
* Karl Carlsson -s Karl Carlsson
* Tord Stål - Pare de Josefin (veu)

## Premis

A part dels guardons obtinguts a Suècia, va guanyar la Conquilla de Plata a la primera obra al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1968.

## Referències

* ↑ «Hugo och Josefin» (en swedish). Swedish Film Database, 16-12-1967. [Consulta: 7 octubre 2016].
* ↑ «Hugo och Josefin (1967)». Swedish Film Institute, 01-03-2014.
* ↑ «Hugo och Josefin» (en swedish). Swedish Film Database, 1967. [Consulta: 7 octubre 2016].
* ↑ Premis del 1968 al web del Festival de Sant Sebastià
# Eleccions a Madrid durant la Segona República Espanyola

El 1930, Madrid era la capital d'Espanya. Amb els seus 952 832 habitants era la segona ciutat en població del país (després de Barcelona, que sobrepassava lleugerament el milió d'habitants). Encara que des de la fi de l'Antic Règim i l'adveniment de l'Estat liberal s'havien dut a terme nombrosos processos electorals a Espanya, els anys de la Segona República van constituir un període excepcional durant el qual l'activitat política va adquirir una intensitat inusitada. Això va anar així perquè la proclamació de la República va suposar l'adveniment de les masses a la vida pública, un procés que la dictadura de Primo de Rivera havia tractat d'impedir i que havia conclòs amb un fracàs, que primer va acabar amb la mateixa dictadura i que finalment, mitjançant les eleccions municipals del 12 d'abril de 1931, va portar a un canvi de règim. D'altra banda, les eleccions de l'època republicana van ser més netes i van reflectir el fet de sentir del país molt millor que les de la monarquia. Malgrat tractar-se d'una època de creixent radicalització i inestabilitat política, que va finalitzar en una guerra civil, el període comprès entre 1931 i 1936 va ser el període democràtic més perllongat del que va gaudir Espanya abans de la reinstauració del règim democràtic en la dècada de 1970, duent-se a terme quatre processos electorals directes d'àmbit estatal.
Els partits polítics atorgaven una gran importància a les eleccions a Madrid, en tractar-se de la capital de l'Estat, presentant als seus líders i figures més representatives per aquesta circumscripció. D'acord amb la legislació electoral, la ciutat de Madrid formava una única circumscripció electoral, separada de la seva província, en la qual durant tot el període republicà es va donar el triomf de les candidatures republicanes i d'esquerres, gairebé sempre en grans coalicions, magnificades per la llei electoral, fins i tot quan la tendència en la resta d'Espanya era contrària: Conjunció Republicà-Socialista en 1931 i Front Popular en 1936, però PSOE en 1933 (mentre que en la resta d'Espanya va ocórrer justament el contrari, amb el triomf de les candidatures radicals i cedistes). Diputats per Madrid van ser ministres, presidents de les Corts, com Julián Besteiro o Diego Martínez Barri, del Consell de Ministres, com Manuel Azaña, Alejandro Lerroux, Francisco Llarg Caballero, Juan Negrín o Rodolfo Llopis (en l'exili), o de la República, com el mateix Azaña.

## Referències

* ↑ (De Carreras 1983, p. 165)
# Prismes basàltics de Santa María Regla

Els prismes basàltics de Santa María Regla són una formació rocosa sobre la qual cau un petit salt d'aigua, localitzats a la localitat de Santa María Regla en el municipi hidalguenc de Huasca de Ocampo (Mèxic).

## Història

Els voltants de la zona de la Regla eren un dels paratges miners més importants del segle xix. El baró alemany Alexander von Humboldt, que va visitar la zona va quedar impressionat pels prismes basàltics i els va dibuixar a llapis el 1803.
Els pintors Johann Moritz Rugendas i François Mathurin Adalbert, van estar a Mèxic entre 1831 i 1834 pintant els prismes basàltics el 1832 i diferents llocs de l'estat d'Hidalgo.
En la campanya turística de 2007 Tretze meravelles de Mèxic —realitzada per TV Asteca i el Consell de Promoció Turística de Mèxic (CPTM)— van ser considerats una de les tretze meravelles naturals del país.
Al voltant dels prismes basàltics s'ha creat un centre de vacances, que compta amb àrees per acampar, asadores, restaurants, safaretjos, pistes esportives i botigues d'artesanies. A més, als voltants s'organitzen passejades a cavall i recorreguts amb llanxa per la presa de San Antonio.
* Il·lustració de l'obra: Vista de la Serralada i monuments dels pobles indígenes d'Amèrica, (1810) d'Alexander von Humboldt.
* Retrat de Rugendas als prismes basàltics de la hisenda Santa María Regla (1832) per François Mathurin Adalbert (El Baró de Courcy).
* La cascada i els prismes basàltics de Santa María Regla (1832) per Johann Moritz Rugendas.
* Il·lustració de l'obra: Our next-door neighbor: a winter in Mexico (1875) de Gilbert Haven.
* Il·lustració de l'obra: Resources and Development of Mexico (1893) de Hubert H. Bancroft.

## Geologia

Són el resultat del refredament lent de colades de lava fa uns 2.5 milions d'anys, al Gelasià (Plistocè primerenc). D'aquesta manera es van formar les columnes de basalt de 5 o 6 cares, unes en posició vertical i altres horitzontal. Aquestes columnes de basalt decoren les parets de la Barranca de Alcholoya per les quals cauen quatre cascades d'aigua provinent de la presa de San Antonio Regla (antiga hisenda de San Antonio Regla). Tenen una altura aproximada de 40 m, i un diàmetre de 0,8 m.

## Referències

* ↑ «Prismas basálticos: de México al mundo desde 1803». El Universal, 24-06-2010. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ «Johan Moritz Rugendas». Imágenes del Arte Mexicano. Universidad de las Artes. Arxivat de l'original el 2015-08-26. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ «El Barón de Courcy». Imágenes del Arte Mexicano. Universidad de las Artes. Arxivat de l'original el 2015-08-29. [Consulta: 29 agost 2015].
* ↑ «Search inside Page 2 of 451 favoriteshare flag textsOur next-door neighbor : a winter in Mexico by Haven, Gilbert, Bp., 1821-1880». archive.ogr. [Consulta: 23 gener 2020].
* ↑ Sánchez Rojas, E. y Osorio Pérez, M. (2008) «Geología y petrogénesis de los prismas basálticos Santa María Regla, Hgo». Geociencia, 2(3): 5-24

## Enllaços externs

* Fotografía panorámica esférica de los prismas basálticos