OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bakartxo Tejeria

Bakartxo Tejeria (Sant Sebastià, 28 de març de 1971) advocada i política basca, ha estat parlamentària i presidenta del Parlament Basc durant quatre legislatures.
És llicenciada en Dret per la Universitat del País Basc/Euskal Herriko Unibertsitatea. Ha treballat com a advocada i com a jutge de pau. Està casada i té quatre fills.
Va iniciar la carrera política com a regidora a l'Ajuntament de Villabona i després en fou escollida alcaldessa. Ha estat parlamentària al Parlament Basc per la circumscripció de Guipúscoa des de 2001.
Elegida presidenta del Parlament Basc representant el PNB en la votació del 20 novembre de 2012, ha estat reelegida en les successives legislatures de 2016, 2020 i 2024, arribant a ser la persona que més temps ha estat presidenta del Parlament Basc.

## Referències

* 1 2 «Bakartxo Tejería, presidenta de la Cámara vasca con los votos del PNV» (en castellà). El Imparcial. [Consulta: 27 gener 2021].
* 1 2 3 «Nuestros Parlamentariosː Bakartxo Tejeria Otermin» (en castellà). Euzkadi Buru Batzar. Parlament Basc. [Consulta: 27 gener 2021].
* 1 2 Rioja Andueza, Iker. «Bakartxo Tejeria, la mujer que más años ha ocupado la Presidencia del Parlamento Vasco» (en castellà). eldiario.es, 03-08-2020. [Consulta: 27 gener 2021].
* ↑ Bakartxo Tejería presidirà el Parlament Basc en la seva desena legislatura.

## Vegeu també

* Gipuzko Buru Batzar
* Partit Nacionalista Basc

## Enllaços externs

* (basc) Euskera
* (basc) Fitxa Eusko Legebiltzarraren webgunean. Arxivat 2008-02-09 a Wayback Machine.
# Caprotinia

Les Caprotinia o Nonae Caprotinae eren unes festes de l'antiga Roma dedicades a Juno Caprotina que es celebraven el dia 7 de juliol a favor de les esclaves.
Durant la celebració, els participants, homes lliures i esclaves, corrien colpejant-se amb bastons i amb els punys. Només les dones podien participar en els sacrificis que es feien aquell dia.
Plutarc parla de dos possibles orígens d'aquesta festa. Una a la Vida de Numa Pompili, i l'altra a la de Marc Furi Camil. Diu que la festa commemorava (com també ho feia la Poplifugia) la misteriosa desaparició de Ròmul durant una tempesta, que va interrompre una assemblea que es feia als «aiguamolls de les cabres». També diu que commemorava una victòria de Marc Furi Camil sobre els llatins, on segons la tradició, una esclava anomenada Tutela, vestida amb robes de noble es va entregar als enemics com a hostatge. A la nit va pujar dalt d'una figuera borda (caprificus) on va encendre una torxa per indicar que els romans podien atacar el campament. L'atac va tenir èxit i es va convertir en una important victòria. Durant el festival se sacrificaven cabres sota d'una figuera.

## Referències

* ↑ Sext Pompeu Fest. De Verborum Significatione, s.v. Caprotinia
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Numa Pompili, III; Vides paral·leles: Camil, V, 33
* ↑ Macrobi. Saturnalia, III, 38
* ↑ Macrobi. Saturnalia, XI, 36
# Merguez

Un 'merguez, de l'àrab مرقاز que significa salsitxa, és una salsitxa típica de la cuina del Magrib. Aquesta salsitxa es fa amb carn de xai o de bou i el seu principal condiment és el pebre vermell, que li dona el seu color característic. Pot recordar una xistorra tret que, a més que la carn no conté porc (per motius religiosos), el seu gust és força més suau. Per condimentar el merguez, a més del pebre vermell, es poden fer servir el sumac i la harissa. Al Magrib es menja típicament rostida o a la brasa, amb algun acompanyament de verdures, amanida, etc. o en entrepans. A França i Bèlgica, on han arribat per via de la immigració, les solen afegir al cuscús, amb la mateixa lògica local d'afegir xoriço a les paelles. Al Magreb també es pot deixar assecar al sol, i en aquest cas es pot utilitzar per a alguns plats cuits en tagines, una cassola de fang amb tapa, també de fang, de forma cònica, molt vistosa.

## Bibliografia

* Alan Davison. Merguez, pàg. 497, Oxford Companion to Food, any 1999, ISBN 0-19-211579-0

## Enllaços externs

* Recepta de merguez (anglès)
# Alègre (Alt Loira)

Alègre (en francès Allègre) és un municipi francès del departament de l'Alt Loira, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Pomacentrus rodriguesensis

Pomacentrus rodriguesensis és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'Índic.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R. i J.E. Wright, 2003. Description of a new species of damselfish (Pomacentridae: Pomacentrus) from Rodrigues Island, Indian Ocean. J. Ichthyol. Aquat. Biol. 7(4):133-138.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Koceljeva

El 2011 tenia 13.129 habitants, dels quals 4.182 viuen al poble i la resta a les 16 pedanies del municipi. La majoria de la població es compon ètnicament de serbis (12.107 habitants), però també hi ha una minoria de gitanos (850 habitants).

## Pedanies

Juntament amb Koceljeva, pertanyen a la municipalitat les pedanies següents:
* Batalage
* Brdarica
* Bresnica
* Galović
* Goločelo
* Gradojević
* Donje Crniljevo
* Draginje
* Družetić
* Zukve
* Kamenica
* Ljutice
* Mali Bošnjak
* Svileuva
* Subotica
* Ćukovine

## Referències

* ↑ «2011 Census of Population, Households and Dwellings in the Republic of Serbia: Comparative Overview of the Number of Population in 1948, 1953, 1961, 1971, 1981, 1991, 2002 and 2011, Data by settlements». Statistical Office of Republic Of Serbia, Belgrade. [Consulta: 27 juny 2014].
* ↑ «Попис становништва, домаћинстава и станова 2011. у Републици Србији». stat.gov.rs. Republički zavod za statistiku. [Consulta: 15 gener 2017].
# Bakary Koné

Bakary Koné (Ouagadougou, 27 d'abril de 1988) és un exfutbolista de Burkina Faso de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Burkina Faso.
Pel que fa a clubs, destacà a Olympique de Lió i Màlaga CF.

## Referències

* ↑ Burkina Faso - Senegal 1:0, 7 octubre 2006, CAF Nations Cup Qualifying 2008, Footballdatabase.eu
* ↑ Bakary Koné a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Central defender Bakary Koné strengthens the Málaga CF defence». Málaga CF, 27-06-2016. [Consulta: 2 juliol 2016].
* ↑ Bakary Koné a BDFutbol
* ↑ Bakary Koné, Fitxa a Soccerway
# Canosioïta

La canosioïta és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al supergrup de la brackebuschita. Rep el nom de la localitat de Canosio, a Itàlia, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La canosioïta és un arsenat de fórmula química Ba₂Fe$^{3+}$(AsO₄)₂(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015, sent publicada per primera vegada el 2017. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6 i 6,5. És l'anàleg de bari de l'arsenbrackebuschita i l'anàleg d'arsènic de la gamagarita. Químicament es troba relacionada amb la dussertita i la bariofarmacosiderita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu regional de ciències naturals, secció de mineralogia, petrografia i geologia, a Torí (Itàlia), amb el número de catàleg: m/15941.

## Formació i jaciments

Acostuma a presentar-se associada amb una varietat rica en manganès de moscovita, de color bronzejat. Va ser descoberta a la mina Valletta, situada a la localitat de Canosio, dins la província de Cuneo (Piemont, Itàlia). També ha estat descrita a la muntanya Obernberger Tribulaun, al districte d'Innsbruck-Land (Tirol, Àustria). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Canosioite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 setembre 2020].
# Publi Licini Nerva

Publi Licini Nerva (en llatí Publius Licinius Nerva) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Licínia.
L'any 104 aC va ser pretor i el 103 aC propretor a Sicília, durant la segona guerra servil. Un decret del senat establia que cap persona lliure d'estats aliats a Roma podia ser esclavitzada i s'al·legava que els publicans havien agafat i venut aliats com a esclaus perquè no havien pagat les taxes. Licini Nerva va publicar un decret que cridava a tots els que es podien beneficiar del decret del senat a reunir-se a Siracusa per ser escoltats. S'hi van presentar 800 persones que van ser alliberades. Però després d'això el pretor va ser convençut pels propietaris d'esclaus de no alliberar a cap més en endavant, i quan això es va saber els esclaus es van revoltar i va esclatar la segona guerra servil que va durar quatre anys. Inicialment Publi Nerva va obtenir alguns avantatges en la lluita contra els revoltats, i els romans es van retirar als seus quarters, però els esclaus es van organitzar sota la direcció d'Atenió. L'any 102 aC Luci Licini Lucul·le, pare del famós Luci Licini Lucul·le vencedor de Mitridates, el va succeir en el govern.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1168-1169.
# Baiankhongor

Baiankhongor (en mongol Баянхонгор) és una ciutat de Mongòlia, capital de la província de Baiankhongor i del districte (o sum) homònim.
Està situada a 1.859 m sobre del nivell del mar i té una població de 26.252 habitants (2006).
$^*$ Les dades sobre la superfície de l'àrea urbana no són significatives.
$^{**}$ Xargaljuut és un assentament de tipus urbà dins el districte de Baiankhongor. Està situat a 54 km al NE de la ciutat de Baiankhongor.

## Referències

* ↑ Informe anual 2006 de l'Oficina Estadística de la Província de Bayankhongor: població dels bags
# Pomacentrus reidi

Pomacentrus reidi és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Filipines i les Cèlebes fins a Salomó, Vanuatu, la Gran Barrera de Corall i Palau.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sant Sebastià (Peralada)

Sant Sebastià és una capella del municipi de Peralada (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella situada als afores del poble, al costat del Llobregat i de la carretera de Figueres. És un edifici de planta rectangular, amb capçalera orientada a ponent, i teulada a dues vessants. A la façana hi ha un petit portal d'arc de mig punt, adovellat. Els murs laterals són afermats amb contraforts. La capella roman coberta per una capa de remolinat tant a l'interior com a l'exterior. Malgrat això es poden veure algunes pedres reutilitzades, procedents d'una construcció més vella.

## Història

La capçalera de Sant Sebastià en el seu estat actual és obra dels segles XVIII-XIX, encara que va ser bastida aprofitant les pedres d'una construcció més antiga.
A la creu de la façana principal hi ha la data de 1962, que segurament correspon a una restauració.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Sebastià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Publi Luci Murena

Publi Luci Murena és el nom dels següents personatges:
* Publi Luci Murena (pretor) (s. II - I aC), pretor romà
* Publi Luci Murena el Jove, erudit romà
# Bassemberg

Bassemberg (en alsacià Bassemberg) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 260 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes de la Vall de Villé.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 201 | 216 | 197 | 187 | 234 | 232 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | André Barthelme | |
* Antiga fons a la plaça de l'església
* Església Saint-Quirin
* Casa renovada de tipus vosguià
# Riverside (Ohio)

Riverside és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 23.545 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Riverside tenia 23.545 habitants, 9.768 habitatges, i 6.427 famílies. La densitat de població era de 1.156,6 habitants per km².
Dels 9.768 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 27,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.034 $ i la renda mediana per família de 43.650 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.987 $ mentre que les dones 23.525 $. La renda per capita de la població era de 18.702 $. Aproximadament el 6,7% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Riverside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Riverside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# L'Estat Major

L'Estat Major fou un poblat obrer de la comuna vallespirenca del Tec, a la Catalunya del Nord. Acollia treballadors de les mines i de les fargues de la zona.
Era a l'esquerra de la Comalada, a prop al sud-est de la Llau. Es va formar en un meandre de la Comalada, just a ponent d'on rep el Còrrec del Solà.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «170 - El Tec». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «El Tec». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Lloc on era l'Estat Major en els ortofotomapes de l'IGN
# Canosa di Puglia

Canosa di Puglia(llatí Canusium o Canisium) és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la província de Barletta-Andria-Trani. L'any 2001 tenia 31.445 habitants. Es troba a la riba dreta del riu Ofanto (antic Aufidus) a uns 25 km de la seva desembocadura. Està situada entre Benevent i Bríndisi. Té una antiga catedral del segle xi, i restes romanes (muralles, aqüeducte, amfiteatre, arc de Trajà...). La seva població volta els 35.000 habitants.
La seva fundació s'atribueix, segons la llegenda, a Diomedes. Se suposa que va ser una colònia dels grecs però va passar a Roma el 318 aC durant la guerra samnita, quan la ciutat, després de veure devastat el seu territori, es va sotmetre al cònsol Luci Plauci Vennó. La ciutat fou lleial a Roma i va mantenir la fidelitat durant la Segona Guerra Púnica. Després de la batalla de Cannes el 216 aC els romans que van sobreviure es van refugiar a la ciutat. Hanníbal no la va poder ocupar. Però a la guerra social la ciutat es va revoltar com la resta de la Pulla, i durant la segona campanya (89 aC) fou assetjada sense èxit pel pretor romà Gai Cosconi, que va saquejar el territori. El 83 aC va ser l'escenari d'una gran batalla entre Sul·la i Norbà, i aquest darrer va ser derrotat i va haver d'evacuar la Pulla cap a Càpua. Després d'això va entrar en decadència però va mantenir el seu rang municipal i sota l'Imperi era l'única ciutat de la Pulla junt amb les colònies de Lucèria i Venúsia que va restar important. Sota Marc Aureli va rebre una colònia romana i una inscripció l'esmenta com "Colònia Aurèlia Augusta Pia"; consten els noms complets dels senadors municipals o decurions de la colònia amb els seus rangs. Un aqüeducte construït per Herodes Àtic proveïa d'aigua a la ciutat (encara es poden veure les restes de l'aqüeducte).
Encara tenia certa importància quan els llombards la van saquejar i més tard els sarraïns. Sota domini romà d'Orient era la seu d'un arquebisbat. Els normands la van restaurar. Al segle xi es va construir la catedral que té adossat un mausoleu de marbre de Bohemon.
La plana en la qual està situada la ciutat va ser el teatre de la batalla de Cannes el 216 aC i era coneguda com a Campus Diomedis però era un nom poètic mes que el nom real.

## Referències

* ↑ Schulze, Wilhelm. Zur Geschichte lateinischer Eigennamen (en alemany). Weidmann, 1933, p. 313.
* ↑ «Ricostruzione della popolazione 2002-2019». [Consulta: 5 febrer 2023].
* 1 2 3 The New Encyclopaedia Britannica (en anglès). vol.5. Encyclopaedia Britannica, 2003. ISBN 978-0-85229-961-6.
* ↑ Cattedrali e basiliche in Italia. (en italià). Milano: G. Mondadori, 1998, p. 149. ISBN 88-374-1582-6.
# Publi Magi

* Per a altres significats, vegeu «Publi Magi Ciló».
Publi Magi (en llatí Publius Magius) va ser un magistrat i polític romà del segle i aC. Formava part de la gens Màgia, una gens romana plebea originària de Càpua.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 87 aC. Ciceró el menciona com un dels oradors notables del seu temps. Ciceró anomena el seu col·lega en el tribunat com a Marc Virgili, però Plutarc diu Marc Virgini.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III). 5. P. MAGIUS Vol. II pàg. 899
# Miquel de Cardona i de Raset

Miquel de Cardona-Rocabertí i de Raset (s. XVII) va ser un noble català, baró de Sant Mori.

## Biografia

Fill de Jaume de Cardona i de Segurioles i de Maria de Raset. A la mort de Galceran de Cardona-Rocabertí, el 1612, reclamà per a si la baronia de Sant Mori, en oposició a la seva cosina llunyana i germana del difunt, Agnès de Cardona, muller de Rafael de Biure. Es van formar bàndols en el conflicte nobiliari, els nyerros de la banda de Miquel de Cardona i la seva mare, Maria de Raset, i els cadells de la banda dels Biure. El 1619 encara durava el conflicte, però amb els anys la baronia acabà en mans de Miquel.

## Núpcies i descendents

Casat amb Elisabet de Sentmenat. Van tenir els següents fills:
* Jaume de Cardona i Sentmenat, baró de Sant Mori.

## Referències

* 1 2 Güell, Manel. Els Margarit de Castell d'Empordà. Família, noblesa i patrimoni a l'època moderna. Barcelona: Fundació Noguera, 2011, p. 288-289. Arxivat 2020-09-22 a Wayback Machine.
* 1 2 Morales Roca, Francisco J. Próceres habilitados en las Cortes del Principado de Cataluña, siglo XVII: 1599-1713 (en castellà). vol.2. Ediciones Hidalguia, 1983, p. 180. ISBN 8400053982.
# Bassenge

Bassenge (en való Bassindje) és un municipi belga de la província de Lieja a la regió valona. L'1 de gener del 2024 tenia 9.022 habitants. Es troba a la vall del Jeker, en confluència amb el Mosa cap a Maastricht.

## Localitat

Bassenge, Boirs, Ében-Émael, Glons, Roclenge-sur-Geer i Wonck.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Riverside (Califòrnia)

Riverside és una ciutat ubicada al Comtat de Riverside a l'estat de Califòrnia, Estats Units d'Amèrica, de 303.871 habitants segons el cens del 2010, i amb una densitat de 1.500 per km² aproximadament. Riverside és la ciutat més gran de l'àrea metropolitana d'Inland Empire, al Sud de Califòrnia, i la 61a més poblada del país. Es troba a un centenar de quilòmetres a l'est de Los Angeles i a uns 20 al sud-oest de San Bernardino (ciutat de Califòrnia).

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de Riverside (anglès)
# Kwaluh

El sultanat de Kwaluh (o Kualuh, en neerlandès: Koewaloe) fou un estat que va existir a Sumatra del 1865 al 1946.
El 12 de setembre de 1865 el sultanat d'Asahan fou conquerit pels holandesos i el sultà Shah Ahmad deposat el dia 27 de setembre, proclamant al seu lloc a un net de Raja Musa Shah (i cunyat de Shah Ahmad) amb el nom de Nimatullah Shah o Namalullah Shah (29 de setembre) que no va poder imposar el seu domini gaire cap a l'interior on va resistir el sultà deposat. Aquest canvi no va comportar la millora de relacions amb els holandesos, que també foren dolentes i finalment el 30 de novembre de 1867 el sultà es va retirar cap a l'interior, fora de l'abast de les canoneres holandeses; així hi havia dos sultanats a l'interior, el primer es titulava sultà d'Asahan i el segon des de 1868 sultà de Kwaluh i Leidong, format pels territoris d'Hite Tanah, Janji, Lumban Balik, Lumban Pinasa, Lumban Rau, Lumban Rohab, Parsomburan i Talung.
Després de 23 anys d'escaramusses intermitents amb els holandeses, i de treves de curta durada, es va trobar un arranjament efectiu el 25 de març de 1886: el govern holandès va reconèixer a l'antic sultà Shah Ahmad, com a sultà d'Asahan sota la seva protecció.
A Kualuh el sultà Nimatullah va morir el 20 de març de 1882 i el va succeir el seu fill Tunku Biong Muhammad Syah bih Nimatullah. Vers 1945, ja molt vell, va delegar la majoria dels seus poders en el seu fill gran Tengku Mansur Shah. Pare i fill van ser víctimes de la sagnant "revolució social" de 1946. Tengku Mansur va fugir amb el seu pare a l'esquena; uns dies més tard els seus cossos foren trobats a un cementiri xinès cosits de ganivetades i de punxades de puntes de bambú, sinó morts almenys molt mal ferits; foren enviats a un hospital però els seus cossos van desaparèixer. El sultanat ja no fou restaurat al retorn de la pau.
El títol del sobirà era Sri Paduka Tuanku (nom de regne) ibni al-Marhum (títol del pare i el seu nom) Yang di-Pertuan de Kualuh & Leidong, amb tractament de Son Altessa.

## Referències

* André Flicher, Les Etats princiers dels Indes néerlandaises, Dreux, 2009
* Encyclopaedie van Nederlandsch-Indië (neerlandès)
# Babriawar

Babriawar fou un territori tribal del Kathiawar, a la presidència de Bombai.
Estava habitat per la tribu dels bàbries (singular bàbria) que antigament havien dominat els districtes de Kathiawar i Gohelwar i van quedar despresos reduïts a aquesta comarca. La capital i ciutat principal era Jafarabad.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.