OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Teatre romà de Bosrà

El Teatre romà de Bosrà va ser un teatre de la ciutat oasi de Bosrà (Síria), al sud de Damasc, prop de l'actual Hauran. Va ser construït al segle ii i tenia una capacitat per a 15.000 espectadors. L'acústica va ser dissenyada fins i tot per als seients més allunyats de l'escena. Aquesta feia 45 metres d'ample per 8 de profunditat.
El 1980 va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la Unesco dins el conjunt «Ciutat antiga de Bosrà». El 20 de juny de 2013, la Unesco va incloure a tots els llocs sirians a la llista del Patrimoni de la Humanitat en perill per alertar sobre els riscos a què estan exposats a causa de la Guerra civil siriana.

## Referències

* ↑ «Ancient City of Bosra». World Heritage List. UNESCO.
* ↑ «Syria’s Six World Heritage sites placed on List of World Heritage in Danger». Media Services, World Heritage 37th Session. UNESCO.

## Enllaços externs

* Pàgina web de La ciutat de Bosrà on es poden veure fotografies antigues del teatre
# Supergrup de la hidrotalcita

El supergrup de la hidrotalcita és un supergrup de minerals constituït per hidròxids dobles en capes. Es caracteritzen estructuralment per tenir capes basades en un apilament de capes d'hidròxid carregades positivament, com en el cas de la brucita, amb anions intercalats i amb quantitats variables d'aigua. La nomenclatura del grup va ser revisada l'any 2012. En química inorgànica, aquesta família de compostos s'anomena hidròxids dobles en capes (LDH - layered double hydroxides), compostos del tipus hidrotalcita (HTlc - hydrotalcite-like compounds) o bé argiles aniòniques. El supergrup engloba diferents grups minerals: grup de la cualstibita, grup de la fougerita, grup de la hidrocalumita, grup de l'hidrotalcita, grup de la quintinita, grup de la wermlandita, grup de la glaucocerinita i grup de la woodwardita.

## Referències

* 1 2 «Hydrotalcite Supergroup: Hydrotalcite Supergroup mineral information and data.». [Consulta: 28 juliol 2017].
Supergrup de la hidrotalcita :
# Orbaneja Riopico

Orbaneja Ríopico és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 151 | 137 | 175 | 177 |
# Orbaizeta

Orbaizeta (en basc i oficialment, en castellà Orbaiceta) és un municipi de Navarra, a la comarca d'Auñamendi, dins la merindad de Sangüesa. Forma part de la vall d'Aezkoa. Està situat en un meandre del riu Irati, al costat d'Orbara i Hiriberri en l'interior de la Selva d'Irati. Limita al nord amb Eiheralarre i Ezterenzubi (Baixa Navarra), al sud amb Orbara i Hiriberri, a l'est amb Luzaide i Roncesvalls i a l'oest amb Otsagabia.
Té tres barris Mendikoa, San Pedro i Rochapea o de baix. La Igesia és un edifici medieval reformat en el segle xvi, amb un retaule major xorigueresc de la primera meitat del segle xviii que és bell però algunes imatges han estat substituïdes per altres més modernes. Com en altres pobles d'Aezkoa queden alguns hórreos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 243 | 242 | 240 | 236 | 239 | 241 | 237 | 227 | 219 | 208 | 212 |
| Fonts: Orbaitzeta i institut d'estadística de navarra |||||||||||

## Fàbrica d'armes

Uns quilòmetres més al nord es troba la Fàbrica d'Orbaizeta (Orbaizetako Ola). El barri conserva la seva disposició original dels habitatges al voltant de la plaça de l'església. Descendint cap al riu Legarza es troba les instal·lacions pròpies de la fàbrica. La fàbrica d'Armes d'Orbaitzeta es va construir en el lloc que existia una ferrerria, durant el regnat de Carles III d'Espanya (VI de Navarra). Va sofrir diversos saquejos i incendis per la seva proximitat a la frontera francesa i fou un important objectiu militar durant les guerres carlines. Després de litigis entre els veïns de la vall d'Aezkoa i els militars, va cessar en el seu funcionament en 1884.
# Ontario (Wisconsin)

Ontario és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 476 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ontario tenia 476 habitants, 225 habitatges, i 134 famílies. La densitat de població era de 182 habitants per km².
Dels 225 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,6% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 40,4% no eren unitats familiars. En el 36,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 24,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.194 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.333 $ mentre que les dones 17.083 $. La renda per capita de la població era de 13.893 $. Aproximadament el 14,2% de les famílies i el 22,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ontario» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ontario». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ontinyena

Ontinyena (en català i aragonès, Ontiñena en castellà i oficialment) és un municipi aragonès del Baix Cinca.
La temperatura mitjana anual és de 14,3° i la precipitació anual, 400 mm.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Ontiñena». Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 1r setembre 2016].
# Nit de les fogueretes

La nit de les fogueretes és una romeria nocturna que se celebra a la vila d'Agullent (Vall d'Albaida) la nit del 3 al 4 de setembre, en honor de Sant Vicent Ferrer. Agraïx la intervenció del sant a l'hora de posar fi a la pesta que afectà a la localitat en 1600.

## Referències

* 1 2 La Nit de les Fogueretes d´Agullent article de Josep Miquel Bausset el 4 de setembre de 2015 a Levante-EMV
# Olympus-1

Olympus-1 va ser un satèl·lit de comunicacions construït per British Aerospace per a l'Agència Espacial Europea. En dia del seu llançament, el 12 de juliol de 1989, fou el satèl·lit de telecomunicacions civil més gran construït, i, de vegades conegut com a "LargeSat" o "L-Sat". El satèl·lit va rebre una sèrie d'accidents desafortunats en òrbita i va arribar a fora de servei l'11/12 d'agost de 1993. El primer accident va ser la pèrdua de la possibilitat a articular els panells solars del satèl·lit. Això més tard va ser seguit per la pèrdua d'un giroscopi a bord durant l'apogeu a la pluja de meteors Persèides. El satèl·lit fora de control i els esforços per estabilitzar-ho va donar com a resultat la despesa de la major part del seu combustible. Posteriorment, es va traslladar a una òrbita cementiri en GEO i va ser posat fora de servei.

## Referències

* ↑ «"Shooting Stars Can Shoot Down Satellites"». Spectrum.ieee.org. [Consulta: 7 febrer 2012].
* ↑ Wade, Mark. «Olympus» (en anglès), 2008. [Consulta: 17 abril].

## Enllaços externs

* "The sad story of Olympus 1" Arxivat 2011-09-28 a Wayback Machine.
* "The Olympus failure" Arxivat 2007-09-11 a Wayback Machine., ESA press release, 26 August 1993
* "OLYMPUS", NASA Satellite Communications Systems and Technology, July 1993
Agència Espacial Europea :
# Olympus Rupes

Olympus Rupes és un grup de penya-segats al llarg de la cara nord de l'Olympus Mons, la muntanya més gran de Mart i el volcà més gran del sistema solar. També forma la frontera nord de la muntanya.

## Referències

* ↑ "Olympus Rupes". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Oveco

Oveco va ser un religiós del regne de Lleó, bisbe de Tui aproximadament entre el 932 i el 936. No hi ha gaire informació sobre ell. Apareix en el document on s'esmenta el seu predecessor, Naustio, a continuació d'ell. Esmenta Enrique Flórez, que altres autors van convertir el seu nom a Diego i Eneco, però que Oveco és un nom bastant utilitzat en aquesta època. Apareix també en un altre document, del 935, en la qual apareix el rei Ramir II de Lleó, que dona favors a Isidro de Dueñas, i confirma Oveco Tudensis Sedis Episcopus.

## Referències

* ↑ «Episcopoloxio da Diocese de Tui-Vigo» (en gallec). Diòcesi de Tui-Vigo. Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ Flórez, 1798, p. 52.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada: theatro geographico-histórico de la Iglesia de España (en castellà). Tom XXII. Madrid: Oficina de la Viuda e Hijo de Marín, 1798.
# Onur Doğan

Onur Doğan (Çanakkale, 8 de setembre de 1987) és un jugador de futbol turc. Doğan va obtenir la ciutadania de Taiwan i juga per la selecció nacional de Taiwan.

## Referències

* ↑ «ONUR DOĞAN - Futbolcu Bilgileri TFF». [Consulta: 10 gener 2021].
# Owenton

Owenton és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 1.387 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Owenton tenia 1.387 habitants, 615 habitatges, i 340 famílies. La densitat de població era de 239,1 habitants/km².
Dels 615 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,9% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 44,7% no eren unitats familiars. En el 42,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,8% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 27,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 65,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 36.806 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.596 $ mentre que les dones 22.450 $. La renda per capita de la població era de 14.955 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 21,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Owenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Owenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Paphiopedilum ciliolare

Paphiopedilum ciliolare és una espècie de planta de la família Orchidaceae. És endèmica de les Filipines. Habita les selves humides baixes tropicals o subtropicals. Es considera en perill d'extinció per pèrdua d'hàbitat.

## Descripció

És una orquídia amb hàbit terrestre, amb fulles estretament oblongues o el·lípticooblongues de color verd fosc i pàl·lid, amb una inflorescència terminal d'una sola flor, pubescent, erecta, d'uns 25 cm de llarga i amb una bràctea ovalada que cobreix un quart d'ovari. És una flor d'estiu, que prefereix el clima fred al càlid.

## Distribució i hàbitat

Es troba a les Filipines en elevacions de 300 a 1.830 m.

## Taxonomia

Paphiopedilum ciliolare fou descrita per (Rchb.f.) Berthold Stein en Orchideenbuch, 462, 1892.

### Etimologia

El nom del gènere ve de «Cypris», Venus, i de "pedilon" = 'sabata' o 'sabatilla', en referència al seu label inflat en forma de sabatilla.
ciliolare; epítet llatí que significa 'peluda': es refereix als pèls que n'hi ha a la bossa.

### Sinonímia

* Cordula ciliolaris (Rchb.f.) Rolfe
* Cypripedium ciliolare Rchb.f.
* Cypripedium ciliolare var. miteauanum Limitin
* Cypripedium miteauanum L.Limitin & Rodigas
* Paphiopedilum ciliolare var. miteauanum (Limitin) Pfitzer
* Paphiopedilum superbiens subsp. ciliolare (Rchb.f.) M.W.Wood

## Vegeu també

* Pol·linització de les orquídies
* Orquídia

## Referències

* ↑ Jay Pfahl. «Paphiopedilum ciliolare». Internet Orchid Species Photo Encyclopedia. [Consulta: 10 octubre 2012].
* 1 2 «Paphiopedilum ciliolare». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 10 octubre 2012].
* ↑ «Paphiopedilum ciliolare». World Checklist of Selected Plant Families Real Jardín Botánico de Kew.
* ↑ Paphiopedilum ciliolare en PlantList

## Bibliografia

* Encyclopedia of Cultivated Orchids Hawkes 1965;
* Orchid Digest Vol 36 No 2 1972 photo fide; Orchid Digest Vol 37 No 4 1973 photo fide;
* Orchid Digest Vol 45 No 2 1981 photo fide; Orchidiana Philipiniana Vol 1 Valmayor 1984;
* Orchid Digest Vol 56 No 3 1992 photo fide;
# Papi Mútil

Papi Mútil és el nom dels següents personatges:
* Gai Papi Mútil, combatent a la Guerra Social i condemnat pels triumvirs el 43 aC
* Marc Papi Mútil, cònsol romà l'any 9 dC, descendent de l'anterior
# Papi

Papi és el nom dels següents personatges:
* Gai Papi, tribú de la plebs el 65 aC
* Marc Papi Mutil, cònsol l'any 9
Viccionari
# Papey

Papey és l'illa més extensa de la costa oriental d'Islàndia amb 2 km² de superfície i l'única poblada fins fa unes dècades en què hi havia una granja i una església construïda el 1902.

## Orografia

És desigual, pantanosa i es troba ben coberta de vegetació. L'indret més alt de l'illa, Hellisbjarg, té 58 m d'altitud. Hi ha diverses illes més petites al seu voltant i té dos ports naturals: el principal és Selavogur, localitzat a l'oest, i l'altre és Attaeringsvogur ubicat al nord-oest. Un accident geològic digne d'esment és una impressionant roca anomenada Kastali (El Castell), la qual, segons la llegenda, és la llar de totes les fades de l'illa.

## Fauna i flora

Els ocells marins (com ara, somorgollaires -Uria aalge-) abunden als penya-segats i un gran nombre d'èiders i gavinetes hi nien durant la temporada de cria. A més, hom calcula que al voltant de 30.000 parelles de frarets (Fratercula arctica) hi fan estada durant l'estiu. Pel que fa a la flora, 124 espècies hi són presents.

## Història

Hom creu que fou ocupada en un principi per monjos irlandesos (abans de la colonització escandinava d'Islàndia), els quals foren anomenats papar i donaren el seu nom a l'illa. Diverses peces de petits crucifixos de fusta foren descoberts el 1927 i també hi ha restes de ruïnes antigues que encara no han estat excavades. El 1972, l'arqueòleg Kristian Eldjarn hi excavà una granja del segle x, un habitatge i un estable per a allotjar vaques. L'únic far de l'illa fou bastit el 1922.

## Enllaços externs

* Flickr (anglès)
* YouTube (anglès)
* The World of Panoramics Arxivat 2010-05-14 a Wayback Machine. (anglès)

## Referències

* ↑ National Land Survey of Iceland (anglès)
* 1 2 3 4 Nordic Adventure Travel Arxivat 2009-06-08 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Papey - Island of Birds Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Oliokma

El riu Oliokma (en rus Олёкма) és un riu llarg que passa per Sibèria, a Rússia, un dels afluents principals del curs mitjà del Lena. Té una longitud de 1.436 km, un cabal mitjà de 1.950 m³/s i drena una conca de 210.000 km². Passa pel krai de Zabaikàlie, per l'óblast de l'Amur i per la República de Sakhà.

## Geografia

Neix a l'altiplà d'Oliokma, al nord-est dels monts Iàblonoi, una mica a l'oest de la ciutat de Mogotxa (krai de Zabaikàlie). Després flueix cap al nord-est durant uns 500 km, vorejant a l'est els últims vessants dels Iàblonoi i va al sud cap als monts Stànovoi. En aquest tram rep les aigües del riu Tungur. Després gira cap al nord, travessant al nord-oest l'óblast de l'Amur, i rep per la dreta el Niukja. Entra després a la República de Sakhà per la zona meridional, internant-se per una estreta vall que corre entre les serralades d'Udokan i Stànovoi. Continua cap al nord, drenant la part occidental de l'altiplà d'Aldan, fins a desembocar al riu Lena, prop de la ciutat de Mogotxa, pocs quilòmetres després de rebre per l'esquerra el seu afluent principal, el Txara.
# Oxyurichthys ophthalmonema

Oxyurichthys ophthalmonema és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic i al Pacífic.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1857. Index descriptionum specierum piscium bleekerianarum in voluminibus I ad XIV diarii societatis scientiarum indo-Batavae. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 14. 447-486.
* ↑ «Oxyurichthys ophthalmonema». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Oxyurichthys papuensis

Oxyurichthys papuensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), l'oest del Pacífic, Israel, Turquia i Síria.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1857. Index descriptionum specierum piscium bleekerianarum in voluminibus I ad XIV diarii societatis scientiarum indo-Batavae. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 14. 447-486.
* ↑ «Oxyurichthys papuensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pall

El Pall és un riu de Luxemburg i Bèlgica, a Arlon (Bèlgica) i travessa la regió de Gutland (Luxemburg), és afluent de l'Attert, pel que és també un subafluent del Rin.

## Geografia

Després del seu naixement a Bèlgica, creua la frontera en un lloc anomenat Diggel aigua amunt de la localitat d'Oberpallen on rep pel seu marge esquerre el torrent Peilz.
Cap a l'est, el primer afluent al marge dret és el Merelbaach aigua amunt de Levelange.
A l'alçada de Niederpallen, rep el seu segon afluent dret, el Naerdenerbaach, després contínua cap al nord-est i desemboca en l'Attert aigua amunt de Reichlange.
* Altitud de la font : 325 metres
* Alçat de la boca: 252 metres
* Longitud: 10.600 metres dels quals 1.400 a Bèlgica.
# Palla (desambiguació)

«Palla» té aquests significats:
* Agricultura: La palla és la tija seca d'alguns cereals.
* Alimentació: Una palla o canya és un cilindre allargat per a xuclar begudes.
* Micologia: El bolet de la palla (Volvariella volvacea) és un bolet comestible típic de la gastronomia asiàtica.

## Vegeu també

* Masturbació
# Pallissa del Mas de Santaeugènia

La Pallissa del Mas de Santaeugènia és una obra de Tagamanent (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa perpendicular al mas de Santa Eugènia. Una escala exterior, davant de la façana, condueix a la porta d'entrada d'arc de mig punt adovellada, quedant així a l'alçada del primer nivell. En el llenç de mur que conforma l'escala s'inscriu, també, un arc de mig punt adovellat i obert. Dues finestres a la façana, la de dalt allindada i motllurada, mentre que la de sota té ampit de pedra amb una escletxa en posició vertical. La teulada és a dues vessants i amb ràfec a la catalana; resta molt reformada. El cos de la dreta és posterior, però segueix la tipologia de la casa. Edifici molt restaurat.

## Història

La part més antiga data del segle xvi. Per altra banda, sabem que la pallissa es feu una mica després que el mas. Per més informació vegeu fitxa del mas Santa Eugènia.

## Referències

* 1 2 «Pallissa del Mas de Santaeugènia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Pallissa de Masjoan

La Pallissa de Masjoan és una cabana habilitada com a garatge d'Espinelves (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Cabana de planta rectangular (14 x 10), coberta a dues vessants, la sud més prolongada, i el carener perpendicular a la façana, situada a ponent. La prolongació del vessant abriga un cos que per la part de la façana ha estat reformat. Consta de planta baixa i pis. La façana presenta dos portals a la planta, un amb llinda de roure i l'altre reformat. Al primer pis i sota el carener hi ha una obertura molt àmplia on es pot observar un gros cavall de fusta i, a la part més baixa, una finestra rectangular. Els murs nord i sud són cecs i a l'est hi ha dos portals rectangulars que donen directament al primer pis, ja que la cabana es troba assentada sobre el desnivell. Només hi ha ràfec a la façana, on el voladís és més ampli i està apuntalat al mur per unes fustes. És remarcable el sistema del carener tot de fusta.

## Història

La història de la cabana va unida a la del mas, que apareix a la documentació del monestir de Sant Llorenç del Munt, on diu que, per diverses deixes i compres, pertanyien a la canònica tant les terres com les persones.
També el trobem als fogatges de la parròquia i terme de 1553, on consta STEVE TANYEDES alies MASJOAN.
La casa fou reformada i ampliada al segle xviii i segurament les dependències agrícoles i la pallissa també.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pallissa de Masjoan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2017].
# Pallissa de Can Bosch

La Pallissa de Can Bosch és una obra de Sant Martí de Llémena (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És un edifici pertanyent a la masia Bosch, que està molt modificada i abandonada, en mal estat. La pallissa està situada a l'entrada del conjunt. És de planta rectangular, de parets de pedra volcànica, teulat a dues aigües i carener perpendicular a la façana. El cairat de fusta de la coberta està suportat per un peu dret de fusta.

## Referències

* 1 2 «Pallissa de Can Bosch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2017].