OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoni Gusart i Vila

Antoni Gusart i Vila (Barcelona, 1833 - 24 de febrer de 1905) fou un dirigent obrer i cooperativista català.

## Biografia

Fill de Salvador Gusart i Maria Vila. Treballà com a teixidor de vels i el 1864 va fundar i dirigir el periòdic El Obrero, on hi publicà poemes i un article sobre la rabassa morta. Des del seu periòdic va fer una crida a participar en el Congrés Obrer de 1865, del que en fou el principal promotor i primer signatari d'un manifest enviat al govern espanyol demanant llibertat d'associació. Per aquest motiu el govern de Leopoldo O'Donnell va clausurar el seu diari el gener de 1866 i va sotmetre Gusart a judici militar, raó per la qual pel juliol de 1866 el desterrà a les Illes Canàries.
A finals de 1867 se li va permetre tornar a Barcelona. Participà en el Congrés Obrer de 1870 en el que es va constitució la Federació Regional Espanyola de l'AIT, tot i que ell discrepava de la tendència anarquista de Mikhaïl Bakunin, i milità en el Partit Republicà Democràtic Federal. El maig de 1872 fou president del Centre Federal dels Teixidors a Mà. Durant la Primera República Espanyola fou secretari de l'ajuntament de Sant Andreu del Palomar pel PRDF. Després del cop d'estat del general Pavía (1874) marxà a Mataró, on va dirigir una cooperativa de producció. El 1877 fundà el Centre Federatiu de les Societats Obreres per tal d'organitzar als cooperativistes. No va tornar a Barcelona fins al 1888, on continuà formant part de la direcció del Centre Republicà Federalista.

## Referències

* ↑ «Registre de defuncions.1905.Registre núm.2851.Jutjat Hospital». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 24-02-1905. [Consulta: 28 juny 2019].
* ↑ «Catalunya, laboratori de creació i innovació». Culturcat (Generalitat de Catalunya). Arxivat de l'original el 5 de novembre 2013. [Consulta: 16 juliol 2013].

## Bibliografia

* Josep Maria Poblet Guarro Antoni Gusart, un pioner de l'obrerisme Rafael Dalmau Editor, Barcelona, 1971. ISBN 9788423200535

## Enllaços externs

* «Antoni Gusart i Vila». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Antoni Gusart a veuobrera.org
# Bokermannohyla claresignata

Bokermannohyla claresignata és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Caramaschi, U. 2004. Bokermannohyla claresignata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.
# An Spidéal

An Spidéal ("l'hospital"; Spiddal en anglès) és un poble d'Irlanda, en la Gaeltacht de Connemara al comtat de Galway, a la província de Connacht. Es troba 19 kilòmetres a l'est de Galway.

## Cultura i esport

Cada estiu arriba al poble nombrosos adolescents irlandesos per a assistir als cursos de tres setmanes d'irlandès. També cada tardor venen a aprendre llengua i literatura irlandesa estudiants estatunidencs del College of Saint Benedict and Saint John's University a Collegeville Township (Minnesota).
El grup folk The Waterboys va gravar part del seu àlbum Fisherman's Blues a An Spidéal, i també s'hi va filmar la sèrie de televisió Ros na Rún que fou emesa a TG4.
El club local de l'Associació Atlètica Gaèlica és CLG An Spidéal i els esports més practicats són el futbol gaèlic i el hurling, així com el karate i la navegació a vela.

## Residents notables

* Mary Bergin - Músic
* Ronan Browne - Músic
* Thom McGinty - Actor
* Michael Morris, 3r Baró Killanin - president del Comitè Olímpic Internacional
* Seán Ó Neachtain - Antic eurodiputat pel Fianna Fáil
* Gráinne Seoige - presentador de televisió
* Síle Seoige - presentador de televisió

## Referències

* ↑ Spiddal Arxivat 2012-09-13 a Wayback Machine. Placenames Database of Ireland. Retrieved: 2011-02-06.
* ↑ Spiddal Arxivat 2012-03-17 a Wayback Machine. Ordnance Survey Name Books, Galway Public Library. Retrieved: 2011-02-06.

## Enllaços externs

* Web de la comunitat
* Comhlacht Forbartha an Spidéil
# Lillo

* Aquest article tracta sobre El municipi castellanomanxec. Si cerqueu el futbolista valencià, vegeu «Manuel Castellano Castro».
Lillo és un municipi a la província de Toledo (comunitat autònoma de Castella la Manxa) que limita amb els de La Guardia al nord, Corral de Almaguer a l'est, Villacañas al sud, i Tembleque i El Romeral a l'oest.
Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2021 |
| 2.892 | 2.885 | 2.894 | 2.905 | 2.905 | 2.858 | 2.816 | 2.706 | 2.704 | 2.762 | 2.574 |
Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | José Martín González | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | José Antonio Álvarez Álvarez | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Emilio Barajas Fernández | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Juan A. Durán Gonzáles (13/03/1992) Julián Sánchez Casas | PP PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Julián Sánchez Casas | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Julián Sánchez Casas | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Julián Sánchez Casas (09/07/2003) Eva María López Álvarez | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Angel Valencia Pacheco | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | Julián Sánchez Casas | ASHL | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Inicio - Ayuntamiento de Lillo». [Consulta: 24 febrer 2023].
# Cessari d'Heisterbach

Cessari d'Heisterbach, també conegut com a Caesarius de Heisterbacensis (Colònia 1170 - †Heisterbach 1240), fou un abat i escriptor alemany, de l'antiga abadia cistercenca d'Heisterbach (actualment Siebengebirge), prop de la petita ciutat de Oberdollendorf. Deu el seu nom a l'abadia d'Heisterbach, on es va incorporar l'any 1199; es convertí en prior l'any 1228.
Va ser un escriptor prolífic i un dels més populars del s. XIII que es va dedicar principalment a la producció de textos hagiogràfics. El més important és el «Dialogus magnus et visionum miraculorum, Libri XII», un recull d'exempla en la forma d'un diàleg entre un monjo (l'escriptor?) i un principiant. Altres treballs, sempre col·leccions d'exempla, són: «Libri VIII miraculorum» (de la qual encara queden els tres primers llibres) i «Homiliae». També va fer textos d'història, com «Vida Engelberti», la biografia de l'arquebisbe Engelbert de Colònia que va ser assassinat l'any 1225.
Segons alguns historiadors va ser el que va descriure per primera vegada la figura de Titivillus, un dimoni que es creu responsable dels errors d'escriptura de copistes.

## Referències

* ↑ Enciclopedia católica (castellà).

## Enllaços externs

* Dialogus magnus visionum atque miraculorum, Libri XII (llatí)
* Dialogus, Libri V Arxivat 2014-08-18 a Wayback Machine., sobre l'heretgia medieval (anglès)
# Dendrophryniscus carvalhoi

Dendrophryniscus carvalhoi és una espècie d'amfibi que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Silvano, D. & Peixoto, O.L. 2004. Dendrophryniscus carvalhoi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 d'abril del 2008.
# Eduardo Berizzo

Magnolo Eduardo "Toto" Berizzo (Cruz Alta, 13 de novembre de 1969) és un exfutbolista argentí, que ocupava la posició de defensa, i que actualment fa d'entrenador.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera amb Newell's Old Boys el 1988. Cinc anys després marxa al mexicà FC Atlas A.C., on roman tres anys. Hi retorna al seu país per jugar amb River Plate. L'estiu de 1999 dona el salt a Europa per militar a la Ligue 1 amb l'Olympique de Marsella, que el cediria de nou a River.
El 2001 recala al Celta de Vigo, on juga un centenar de partits. A la lliga espanyola també va jugar al Cadis CF.

## Selecció argentina

Berizzo va ser internacional amb l'Argentina en 13 ocasions. Va participar en la Copa Amèrica de 1999.

## Carrera com a entrenador

Després de la seua retirada va treballar amb el seleccionador xilè Marcelo Bielsa. El maig de 2014, va fitxar pel Celta de Vigo per dues temporades, per substituir l'anterior entrenador, Luis Enrique, que havia fitxat pel FC Barcelona.
El 7 de juny de 2017, el Sevilla FC anuncià oficialment la seva incorporació com a nou entrenador, signant un contracte per 2 temporades.
El 22 de novembre de 2017, el Sevilla va informar que patia un càncer de pròstata i va haver de deixar transitòriament els entrenaments; immediatament va rebre el suport de persones com Monchi, Unai Emery o Sergio Ramos entre d'altres, a les xarxes socials. El 28 de novembre va ser operat amb èxit de la malaltia. Un mes més tard fou destituït a causa de la pobra marxa de l'equip a la lliga. Poc després el Sevilla anuncià la contractació de Vincenzo Montella per substituir-lo.

## Referències

* ↑ «'Toto' Berizzo, nuevo entrenador del Celta» (en castellà). Marca, 19-05-2014. [Consulta: 24 maig 2014].
* ↑ Fernández, Alberto; Guevara, Rocío. «El Sevilla hace oficial la contratación de Berizzo como nuevo entrenador». marca.com, 07-06-2017.
* ↑ «Eduardo Berizzo, operat amb èxit d'un càncer de pròstata». , 28-11-2017 [Consulta: 29 novembre 2017].
* ↑ Sevilla FC (22 desembre 2017). "SEVILLA FC DISMISS EDUARDO BERIZZO". Nota de premsa. Consulta: 28 desembre 2017.
* ↑ «El Sevilla anuncia el fitxatge de Vincenzo Montella com a nou entrenador». 324.cat, 28-12-2017 [Consulta: 29 desembre 2017].
# Antoni Guasch Carreté

Antoni Guasch i Carreté (Barcelona, 1913 - 1991) fou dirigent esportiu.
Va jugar a la UE Sant Andreu i posteriorment va formar part de la seva Junta Directiva, de la qual va ser president durant sis anys, de 1952 a 1958. Quan va deixar la presidència del Sant Andreu va entrar a la Federació Catalana de Futbol com a membre del seu Comitè Tècnic i a partir de la temporada 1961-62 va formar part de la seva Junta Directiva. Fins al 1973 va ser vocal, de 1973 a 1975, vicepresident, i a partir de 1975, president fins al 1989. Durant la seva presidència la federació va viure una gran expansió pel que fa al nombre de llicències i de clubs. Catalunya va ser una de les seus del Mundial de futbol de 1982 i es van inaugurar molts camps arreu del país. El 1979 va ser elegit membre de la Junta Directiva de la Reial Federació Espanyola de Futbol i posteriorment també membre del seu Comitè Executiu fins al 1988. De 1978 a 1985 també va ser membre de la comissió rectora de la Mutualitat de Futbolistes Espanyols i va formar part del Consell Directiu de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya sota la presidència de Joan de la Llera Trens a finals dels anys 80. També va formar part de la Junta Directiva de l'Associació Catalana de Dirigents de l'Esport.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Closa, A.; Rius, J.; Vidal, J. Un segle de futbol català. Barcelona: FC de Futbol, 2001.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Amlaix

Amlaix és un llogaret del sud-est de Gilan a l'Iran, que dona nom des de 1959 a una sèrie d'elements arqueològics trobats en excavacions clandestines a les valls properes i que van del II mil·lenni en endavant encara que la major part són dels segles VIII i IX i alguns (bastants menys) dels períodes parts i sassànides. A causa de les falsificacions i la manca de context és difícil determinar i datar els objectes.

## Bibliografia

* R. Biscione, Ceramica di Amlash, Museo Nazionale d'Arte Orientale, Roma, 1974.
# Llargada de cap a gropa

La llargada de cap a gropa és un terme per a indicar la longitud d'una espècie d'animal, sobretot en els mamífers, però també en les sargantanes, els crocodilians i els urodels. És la llargada des del principi del musell fins al principi de la cua (en animals grossos) o fins a l'anus (en animals petits).
La llargada de cap a gropa és diferent de la llargada corporal o total perquè no s'hi inclou la llargada de la cua. Per mesurar la llargada de cap a gropa de petits animals, es posen panxa amunt sobre un peu de rei, mentre que en el cas dels animals més grossos es fa amb una cinta mètrica.
Llargada màxima de cap a gropa de diversos animals mascles (cm) :
| Elefant africà de sabana | 730 cm |
| Girafa | 480 cm |
| Rinoceront blanc | 400 cm |
| Tigre de Bengala | 310 cm |
| Ós polar | 250 cm |
| Cérvol comú | 210 cm |
| Lleopard | 190 cm |
| Goril·la occidental | 170 cm |
| Cangur vermell | 140 cm |
| Guineu roja | 41 cm |
| Mostela | 31,4 cm |
| Ratolí de les collites | 8 cm |
| Musaranya etrusca | 5,2 cm |

## Referències

* ↑ Cérvol comú, natuurpunt.be
* ↑ Guineu roja (Vulpes vulpes), natuur-wereld.be

## Vegeu també

* Creu (zoologia)
* Pes corporal
* Llargada de la cua
# Daknam

Daknam és un antic municipi de Bèlgica. El 1977 va fusionar amb la ciutat de Lokeren. El riu Durme hi neix a la confluència del Moervaart amb el Zuidlede.
Al marge del Durme, aleshores una via de comunicació important, ja hi ha traces d'un assentament gal·loromà. A l'edat mitjana va ser elevat a parròquia, probablement per influència dels comtes de Flandes que hi tenien una caça i un castell, avui desaparegut. El ferrocarril Lokeren-Zelzate, estrenat el 1866 i avui fora ús, va contribuir a l'expansió del municipi.
El primer esment escrit data del 1199.

## Referències

* ↑ «Daknam» (en neerlandès). Agentschap Onroerend Erfgoed, 2017.
* ↑ Siret, Adolphe. «Daknam». A: Het land van Waas (en neerlandès). Sint-Niklaas: J. Edom, 1870, p. 112 ss..
# Art de ben menjar

Art de ben menjar és un llibre de cuina, publicat per 1a vegada el 1923 anònimament, a l'editorial La Renaixensa, i en successives edicions amb autor Marta Salvià, pseudònim d'Adrianna Aldavert i Sara Aldavert (filles de Pere Aldavert i Martorell i de Josefa Sabater i Nubiola), reeditat 1925, 1927, 1930 (La Renaixensa), 1940 (Durán i Alsina), 1968 (Aedos).

## Vegeu també

* De re cibaria de Pere Ballester, 1923
* La Teca d'Ignasi Domènech i Puigcercós, 1924
* Llibre de la cuina catalana de Ferran Agulló, escrit cap a l'any 1930

## Referències

* ↑ Carola Durán Tort, Pere Aldavert: una vida al servei de l'ideal, p.207
# Belvedere Ostrense

Belvedere Ostrense és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques, situat a uns 30 quilòmetres a l'oest d'Ancona. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.181 habitants.
Belvedere Ostrense limita amb els següents municipis: Castelplanio, Maiolati Spontini, Montecarotto, Morro d'Alba, Ostra, Poggio San Marcello, San Marcello i Senigallia.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 març 2020].
# Anampses

Anampses és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Anampses caeruleopunctatus (Rüppell, 1829)
* Anampses chrysocephalus (Randall, 1958)
* Anampses cuvier (Quoy i Gaimard, 1824)
* Anampses elegans (Ogilby, 1889)
* Anampses femininus (Randall, 1972)
* Anampses geographicus (Valenciennes, 1840)
* Anampses lennardi (Scott, 1959)
* Anampses lineatus (Randall, 1972)
* Anampses melanurus (Bleeker, 1857)
* Anampses meleagrides (Valenciennes, 1840)
* Anampses neoguinaicus (Bleeker, 1878)
* Anampses twistii (Bleeker, 1856)
* Anampses viridis (Valenciennes, 1840)

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* WetWebMedia (anglès)
# Lindsey Horan

Lindsey Horan és una centrecampista/davantera de futbol amb 20 internacionalitats i 3 gols pels Estats Units. Ha estat subcampiona de la Lliga de Campions amb el Paris Saint-Germain.

## Trajectòria

| Temporada | Club | Selecció (fases finals) |
| | | Copa d'Or sub-17 2010 (3r lloc) |
| 2012 | Colorado Rush | Copa d'Or sub-20 2012 (campió) |
| 12/13 - 15/16 0 | Paris Saint-Germain 0 | Copa d'Or sub-20 2014 (campió) Mundial sub-20 2014 (quarts) |
| 2016 - act. | Portland Thorns |

## Referències

* ↑ US Soccer
* ↑ Soccerway
# Dakota

«Dakota» té aquests significats:
* Dakota (llengua), llengua siouan parlada per les tribus dakotes de la gran nació sioux
* Nació Dakota, grup de tribus reconegudes federalment dels Estats Units o Primeres Nacions del Canadà, un dels tres principals grups sioux que formen la nació sioux i tradicionalment dividits en dakotes orientals i dakotes occidentals
* Dodge Dakota, vehicle de tipus mid size pick up fabricat per Chrysler i venut sota la marca Dodge
* Toponímia:
** Dakota (Illinois), poble a l'estat d'Illinois (EUA)
** Dakota (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
** Dakota Building o The Dakota, immoble de New York construït entre 1880 i 1884
** Dakota City (Nebraska), ciutat dels Estats Units ubicada al comtat de Dakota (Nebraska)
** Dakota del Nord, estat dels Estats Units d'Amèrica, al nord del país, a la zona de les Grans Planes
** Dakota del Sud, estat dels Estats Units d'Amèrica a les planes altes del Mig Oest
** Formació de Dakota, formació geològica
** Territori de Dakota, territori incorporat als Estats Units que va existir del 1861 al 1889, quan l'extensió total del territori es dividí i admeté a la Unió com els estats de Dakota del Nord i Dakota del Sud
# De regionalisme i valentinicultura

De regionalisme i valentinicultura és el nom d'un discurs pronunciat el 7 de desembre de 1902 per Faustí Barberà en l'associació valencianista Lo Rat Penat. Este text, que va ser publicat en 1910 en una edició comentada pel mateix autor, és considerat com el treball que dona naixement al valencianisme polític.
En el discurs, el doctor Barberà reivindicava els trets culturals del poble valencià, l'autogovern per al País Valencià, i l'ensenyament i un major ús social del valencià, alhora que denunciava el sistema polític sorgit de la Restauració borbònica.
Per les seues distincions entre estat i nació, i les crítiques a l'apoliticisme de Lo Rat Penat, que serien més dures en l'edició comentada de 1910 que no en el discurs original, es considera que este és el discurs fundacional del valencianisme polític.

## Bibliografia

* Andrés Pérez, Josep «Una identitat en formació. El valencianisme polític, 1902-1923». Afers, XXI-55, 2005, pàg. 511-528.

## Referències

* 1 2 Regionalisme i Valentinicultura Arxivat 2016-12-27 a Wayback Machine., article d'Ignasi Bellido publicat a Levante-EMV el 7 de desembre de 2002
* ↑ Cucó Giner, Alfons. «Los nacionalismos periféricos: el caso valenciano». A: El siglo de los nacionalismos (en castellà), p. 2-9 [Consulta: 10 novembre 2013]. Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine.
* ↑ Bonells, Jordi; Frau, Manuel. Les Nationalismes espagnols (1876-1978) (en francès). Éditions du Temps, 2001, p. 121-122. ISBN 978-2-84274-182-2.
* ↑ Andrés, 2005, p. 516.
# Artaix

* Per a altres significats, vegeu «Artaix (Saona i Loira)».
Artaix (oficialment i en castellà, Artaj) és un llogaret del municipi valencià d'Andilla (a la comarca dels Serrans). Situada en una fondalada, en el paratge conegut com El Estrecho de la rambla d'Andilla o d'Artaix. Envoltada per les muntanyes de la Serra d'Andilla, s'arriba després de desviar-se de la carretera CV-341 que ve del Villar passant pel llogaret i arribant, després de sis quilòmetres i mig, a la vila. Va ser fundada com colònia al voltant de 1960. Els nous colons, sobretot caçadors i terratinents anaren comprant els terrenys i construint les cases fins a conformar l'actual nucli. Compta a diversos serveis, com una piscina pública, consultori mèdic, safareig, font, frontó, una ermita, etc. A l'estiu arriba a tindre vora 700 habitants. El 15 d'agost són les festes en honor de la Verge del Carme i un dels actes més importants és la cursa popular fins a la vila.

## Enllaços externs

* http://www.artaj.org Arxivat 2009-01-16 a Wayback Machine.
# Brasil Open 2009

El Torneig de Costa do Sauipe 2009, també se'l coneix com a Open de Brasil 2009 i forma part de la sèrie 250 de la ATP. Es juga a Costa do Sauipe, Brasil, del 9 fins al 14 de febrer del 2009.

## Quadre masculí

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | N. Almagro | 6 | 6 | |
| | M. Vasallo | 4 | 4 | | 1 | N. Almagro | 6⁵ | 6$^4$ | |
| | F. Gil | 7 | 3 | 6 | | F. Gil | 7$^7$ | 7$^7$ | |
| 5 | M. Granollers | 5 | 6 | 3 | | | | | | | F. Gil | 6$^3$ | 6$^4$ |
| | J. Ferrero | 6 | 6 | | | | | | | | T. Bellucci | 7$^7$ | 7$^7$ |
| | B. Dabul | 1 | 2 | | | J. Ferrero | 6⁵ | 6 | 3 | | | | |
| Q | L. Kubot | 7 | 4 | 4 | | T. Bellucci | 7$^7$ | 1 | 6 | | | | |
| | T. Bellucci | 5 | 6 | 6 | | | | | | | | | | | T. Bellucci | 3 | 6 | 4 |
| 6 | E. Schwank | 2 | 7$^7$ | 7$^8$ | | | | | | | | | | 2 | T. Robredo | 6 | 3 | 6 |
| Q | R. Machado | 6 | 6$^4$ | 6⁶ | 6 | E. Schwank | 4 | 3 | | | | | |
| | P. Cuevas | 3 | 2 | | 4 | J. Acasuso | 6 | 6 | | | | | |
| 4 | J. Acasuso | 6 | 6 | | | | | | | 4 | J. Acasuso | 2 | 1 |
| 7 | N. Devilder | 2 | 6$^4$ | | | | | | | 2 | T. Robredo | 6 | 6 |
| | A. Martín | 6 | 7$^7$ | | | A. Martín | 2 | 2 | | | | | |
| | F. Fognini | 2 | 2 | | 2 | T. Robredo | 6 | 6 | |
| 2 | T. Robredo | 6 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial
Costa do Sauipe / São Paulo :
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Lliga Patriòtica Luxemburguesa

La Lliga Patriòtica Luxemburguesa (LPL) (en luxemburguès: Lëtzebuerger Patriote Liga) va ser una organització luxemburguesa de resistència durant la Segona Guerra Mundial. Està relacionada amb l'inici una certa consciència nacional que va aparèixer arran de la Invasió de Luxemburg per part de l'Alemanya nazi el 1940. Va ser fundada el 4 de setembre de 1940 al Liceu d'Echternach per Raymond Petit, que es va suïcidar el 21 d'abril de 1942 quan fugia de la Gestapo.
Els primers membres del grup eren bàsicament estudiants, que mantenien un alt gran de secretisme respecte a la seva identitat i les primeres activitats del grup se centraren a apel·lar els luxemburguesos per resistir la invasió alemanya. Ràpidament van aconseguir estendre la seva influència i formar una important xarxa amb gent que compartia les seves idees. També van establir col·laboració amb altres grups de la resistència francesa o belga. El 1941 van fer una important campanya en contra d'un referèndum que els alemanys pretenien organitzar al país per forçar la seva annexió a l'Alemanya nazi, que finalment no es va celebrar.
A partir de 1942 van professionalitzar la seva organització i estructura, construïda entorn d'un "Governador" que feia de cap de la resistència (tot i que probablement es tractava d'un petit grup de persones) i diversos "Agents en cap". Raymond Petit va ser-ne possiblement el membre més destacat, fins a la seva mort.
Després de la guerra ex-membres del grup van fundar l'Amical LPL, per reagrupar-ne els seus integrants i defensar la seva memòria i mèrits durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Registre de l'associació».

## Vegeu també

* Invasió de Luxemburg

## Bibliografia

* Hoffmann, Serge: Le mouvement de résistance LVL au Luxembourg, Archives nationales, 2004, 158 pàgs. (francès)
* Hermes, Tom: Witness of the Time; Luxemburg, ISBN 978-99959-664-1-6 (francès)
* Muller, Carlo: Luxemburg im 2. Weltkrieg, Geschichte für die Primärschule. Luxemburg, 1997 (alemany)
* Krantz, Robert: Alex Wagner, politesche Schutzhäftleng am KZ Hinzert, Natzweiler-Struthof, Dachau : Meng Memoiren aus der preisescher Besatzongszäit 1940-1945; Luxemburg, Éditions du Rappel, LPPD - Comitè Central, Impremta Central, 2010, 220 pàgs. ISBN 978-287978092-4 (luxemburguès)
# Dendropsophus werneri

Dendropsophus werneri és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Andrade, G., Bertoluci, J. & Gonçalves da Cruz, C.A. 2004. Dendropsophus werneri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.