OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llosa del Cortal dels Polls

La Llosa del Cortal dels Polls és un dolmen de la comuna d'Arboçols, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situada a la zona nord-occidental del terme, a prop del límit amb Eus, en una zona rocosa. És a ponent del Cortal dels Pardals i al sud-oest del Cortal dels Polls, a l'esquerra del Còrrec de la Coma del Brau.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics de la Catalunya del Nord

## Bibliografia

* Becat, Joan. «6 - Arboçols». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Arboçols». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Llosa del Cortal dels Polls en els ortofotomapes de l'IGN
# Dražan Jerković

Dražan Jerković (Šibenik, 6 d'agost de 1936 - Zagreb, 9 de desembre de 2008) fou un futbolista i entrenador de futbol croat.
Com a futbolista defensà els colors de Dinamo de Zagreb (1954-65) i KAA Gent (1965). Les lesions el forçaren a retirar-se aviat. Amb el Dinamo guanyà la lliga iugoslava el 1958 i les copes de 1960, 1963 i 1965. En 315 partits marcà la brillant xifra de 300 gols.
Jugà amb la selecció de Iugoslàvia entre 1960 i 1964, marcant 11 gols en 21 partits. Disputà l'Eurocopa de 1960 (on fou finalista) i la Copa del Món de 1962 (on fou el màxim golejador amb 4 gols, compartit amb altres 5 futbolistes). També estigué a l'alineació del Mundial de 1958 tot i que no disputà cap partit. També jugà un partit amistós internacional amb Croàcia contra Indonèsia el 1956.
Fou el primer entrenador de la selecció de Croàcia entre 1990 i 1992.

## Referències

* Nogometni leksikon (2004, en croat)
# Can Tries (Vilobí d'Onyar)

Can Tries o Can Trias és un conjunt d'edificis força complex del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva) format per cossos d'èpoques diferents. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La part més antiga data del segle xvii i està formada per un edifici orientat a llevant, de dues plantes amb vessants a laterals i cornisa catalana de dues filades de teules. Presenta un portal quadrangular amb llinda monolítica que té gravat un motiu ornamental de fulla de roure coronat per una creu i amb unes línies formant ones que segueixen en les pedres de reforç de sota l'ampit de la finestra. Al primer pis trobem dues finestres quadrangulars de pedra, la lateral porta la data de 1603 i la central un motiu ornamental de fulla de roure més evolucionat que el del portal. A la part baixa es conserva una premsa de vi. Aquesta façana té un cos adossat perpendicularment que manté part de l'arrebossat de calç del rellotge de sol amb una inscripció que diu "Miquel Trias dia 23 de maig de 1618". Els diferents afegits de dependències de treball l'emmascaren parcialment. Davant hi ha un pati tancat per un mur de pedra.
L'edifici del segle xix està situat a la façana de ponent i es comunica directament amb el primitiu per la part del darrere. Es tracta d'una gran construcció de tres plantes i vessants a façana. El portal és d'arc rebaixat de pedra. Les obertures de la planta baixa i el primer pis són emmarcades amb pedra. Les primeres tenen reixa de protecció amb formes corbes de ferro i el primer pis presenta balcons de barana de ferro. Al pis superior hi ha quatre finestres d'arc de mig punt i una de quadrangular amb barana de gelosia de rajol, menys una que és de ferro. El més destacable d'aquest edifici vutcentista és l'àmplia galeria de la segona planta de la banda de migdia, formada per setze arcs de mig punt i gelosia de rajol. L'interior ha estat reformat fa pocs anys i s'hi ha instal·lat ascensor. Manté les voltes rebaixades de rajol i les portes emmarcades amb pedra.
Can Tries conserva documentació des de l'any 1442. Sempre ha estat propietat de la mateixa família que es continua dedicant a l'explotació ramadera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Tries». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Direcció General de l'Organització Mundial del Comerç

La Direcció General de l'Organització Mundial del Comerç té la responsabilitat de supervisar i dirigir les funcions administratives de la OMC. Atès que les decisions de l'organització són preses pels estats membres (a través de la Conferència Ministerial o del Consell General), qui assumeix la Direcció General té un poder reduït en matèries de política, per la qual cosa el seu rol és fonamentalment de consergeria i gerencial. El director o directora general és elegit pels membres de l'OMC, i té un mandat de quatre anys renovable.
L'actual directora general és la nigeriana Ngozi Okonjo-Iweala, elegida el 15 de febrer de 2021. Ella succeeix al brasiler Roberto Carvalho d'Azevedo. És la primera dona i la primera persona africana que assumeix aquest lloc.

## Llista

La següent és una llista de les persones que s'han exercit en la direcció general. Si bé el lloc fou creat en 1995, l'anterior lloc de Secretaria Executiva es considera el seu equivalent directe.
| Nº | Imatge | Direcció-General | Mandat | Mandat | País |
| Nº | Imatge | Direcció-General | Inici | Final | País |
| 1 | | Peter Sutherland(1946-2018) | 1 juliol 1993 | 30 abril 1995 | Irlanda |
| 2 | | Renato Ruggiero(1930-2013) | 1 maig 1995 | 31 agost 1999 | Itàlia |
| 3 | | Mike Moore(1949-2020) | 1 setembre 1999 | 31 agost 2002 | Nova Zelanda |
| 4 | | Supachai Panitchpakdi(1946 -) | 1 setembre 2002 | 31 agost 2005 | Tailàndia |
| 5 | | Pascal Lamy(1947 -) | 1 setembre 2005 | 31 agost 2009 | França |
| 5 | | Pascal Lamy(1947 -) | 1 setembre 2009 | 31 agost 2013 | França |
| 6 | | Roberto Azevedo(1957 -) | 1 setembre 2013 | 31 agost 2017 | Brasil |
| 6 | | Roberto Azevedo(1957 -) | 1 setembre 2017 | 31 agost 2020 | Brasil |
| 7 | | Ngozi Okonjo-Iweala(1954 -) | 1 març 2021 | En el càrrec | Nigèria Estats Units |

## Referències

* ↑ «WTO | Director-General: Selection Process». www.wto.org. [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ «WTO | Previous GATT and WTO Directors-General». www.wto.org. [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ «Damaged WTO now leaderless as chief Azevedo steps down». Reuters, 31-08-2020. [Consulta: 12 octubre 2020].
* ↑ «After being blocked by Trump, first African and woman takes WTO helm». POLITICO. [Consulta: 14 febrer 2021].
# Arthur Legat

Arthur Legat (La Louvière, 1 de novembre de 1898 - Haine-Saint-Paul, 23 de febrer de 1960) va ser un pilot de curses automobilístiques belga que va arribar a disputar curses de Fórmula 1. A la F1 va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 22 de juny el GP de Bèlgica, que era la tercera prova del campionat.
Va participar en dues curses puntuables pel campionat de la F1, repartides a les temporades 1952 i 1953.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1952 | Arthur Legat | Veritas | Veritas | SUI | 500 | BEL NC | FRA | GBR | ALE | HOL | ITA | | - | 0 |
| 1953 | Arthur Legat | Veritas | Veritas | ARG | 500 | HOL | BEL Ret | FRA | GBR | ALE | SUI | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Llorts

Llorts (Lorç, el 1176), és un nucli de població del Principat d'Andorra situat a la parròquia d'Ordino. L'any 2017 tenia 179 habitants.
Amb l'antic Hostal del Vilaró, és a uns tres quilòmetres de la Cortinada, en un eixamplament de la vall on conflueixen la ribera de l'Angonella que baixa dels estanys d'aquest nom (accessibles per un costerut camí que surt del poble) i, per la banda dels pics de Casamanya, la ribera de Coma Obaga o Estreta. És a 1.430 m d'altitud i el poblet forma un nucli compacte de velles cases (145 h el 2009) entorn de la seva esglesiola de pedra llosenca amb un campanar d'espadanya sobre seu; té un notable retaule barroc protegit per una solida reixa de ferro. Llorts es troba envoltat de terres ferruginoses, que tenyeixen trossos dels seus camps i carretera i fins alguns rierols. És famosa la font del Ferro, que neix en una cova prop del poble, i la Font Roja.
La mina de ferro de llorts se situa a la sortida del poble direcció El Serrat.

## Referències

* 1 2 Gran Geografia Comarcal de Catalunya v. XVI, pàg. 374. (ISBN|84-85194-54-3)
* ↑ «Llorts». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Població per poble». Departament d'Estadística d'Andorra. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2016. [Consulta: 30 novembre 2017].
# Districte de Laupen

El districte de Laupen és un dels 26 districtes del Cantó de Berna (Suïssa), té 45783 habitants (cens de 2007) i una superfície de 88 km². El cap del districte és Laupen està format per 11 municipis. Es tracta d'un districte amb l'alemany com a llengua oficial.

## Municipis

| Municipi | Habitants (31. Dez. 2007) | Superfície en km² |
| Clavaleyres | 50 | 1.0 |
| Ferenbalm | 1252 | 9.2 |
| Frauenkappelen | 1270 | 9.3 |
| Golaten | 307 | 2.8 |
| Gurbrü | 267 | 1.8 |
| Kriechenwil | 398 | 4.8 |
| Laupen | 2777 | 4.1 |
| Mühleberg | 2664 | 26.3 |
| Münchenwiler | 409 | 2.5 |
| Neuenegg | 4678 | 22.0 |
| Wileroltigen | 410 | 4.1 |
| Total (11) | 14'482 | 87.9 |
# Degà del cos consular

El degà del cos consular és el cap d'oficina consular que ocupa, en aquells estats que reconeixen l'existència d'un Cos Consular, el primer lloc en precedència entre tots els seus integrants, establerta per la data de concessió del seu respectiu exequatur o, en defecte d'això, per la data d'admissió provisional a l'exercici de les seves funcions.

## Referències

* ↑ «Deans of the diplomatic corps» (en anglès). U.S. Department of State. [Consulta: 23 octubre 2021].
# Can Tries (barri de Viladecavalls)

Can Tries (tradicionalment escrit Can Trias) és un barri al municipi de Viladecavalls, al Vallès Occidental. És a l'extrem nord-oriental del terme, tocant amb el termenal a Terrassa, entre l'autovia C-16 i la via del tren Barcelona-Manresa i a banda i banda de la carretera C-58, coneguda com l'autovia de la Bauma. Dista uns 3km del nucli antic de Viladecavalls.
Amb 2.359 habitants (2020), és el nucli més poblat del municipi. Es va formar en terrenys de la masia de Can Tries a partir de la dècada de 1970 com a nucli residencial de nivell mitjà-baix i a la pràctica funciona com a barri dormitori de Terrassa, ciutat amb la qual està unit a través del barri del Roc Blanc. Entre els diversos serveis que ofereix hi ha una zona esportiva, un local social, una llar d'infants, una escola, un centre d'assistència primària i el centre cívic Paco Cano.
A l'oest del barri, a l'altra banda del torrent de Sant Miquel, hi ha el Polígon Industrial Can Tries on, entre altres serveis i indústries, trobem un dels quatre centres d'inspecció tècnica de vehicles (ITV) del Vallès Occidental i la deixalleria de Viladecavalls.
Dins el polígon industrial, i adossada al magatzem de la masia de Can Tries, hi ha l'església romànica de Santa Maria de Toudell, una de les tres parròquies que conformaven l'actual municipi de Viladecavalls, juntament amb les de Sant Miquel de Toudell i Sant Martí de Sorbet, totes tres incloses al terme del castell de Terrassa i, més tard, al municipi de Sant Pere de Terrassa, fins que al darrer terç del segle xix es va configurar el terme municipal de Viladecavalls. Els orígens de Santa Maria es remunten al segle xi, és de planta rectangular amb absis semicircular i coberta de volta de canó, i hi destaca un interessant campanar de torre adossat a la capçalera.

## Referències

* ↑ «Can Tries | enciclopèdia.cat». [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ «Idescat. Territorial and entity codes. Municipis. 083008 Viladecavalls». [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ «Centre Cívic Paco Cano». [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ «Santa Maria de Toudell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 novembre 2015].
# Enric Casamitjana i Colominas

Enric Casamitjana i Colominas (Barcelona, 27 de gener de 1929 - Barcelona, 31 de maig de 2012) va ser un actor català. També va ser traductor i adaptador d'obres de teatre, així com doblador. Va estar casat amb la també actriu Elisenda Ribas i Sallent.

## Trajectòria professional
### Teatre

* 1962. ¡Con la secretaria, no!, original d'Antonio de Armenteras i Joan Cumellas. Estrenada al teatre Panam's de Barcelona.
* 1965. Història d'un mirall de Cecília A. Màntua. Estrenada al teatre Romea de Barcelona
* 1968. Dones, flors i pitança de Maria Aurèlia Capmany. Estrenada a la Cova del Drac de Barcelona.
* 1970. Viva el amor amb Cassen de protagonista. Estrenada al teatre Victòria de Barcelona.
* 1970. Pigmalió de Bernard Shaw, adaptació de Joan Oliver. Teatre Romea. Direcció d'Antoni Chic.
* 1970. Ja hi som tots!, original de Ramir Bascompte, amb la col·laboració de Sebastià Gasch i arranjaments musicals de Lleó Borrell. Teatre Romea de Barcelona.
* 1973. Macbett d'Eugène Ionesco. Estrenada al teatre Moratín de Barcelona.
* 1982. Bent, original de Martin Sherman. Representada al teatre Regina de Barcelona.
* 1996. West Side Story, original d'Arthur Laurents, Leonard Bernstein i Stephen Sondheim. Estrenada al teatre Tívoli de Barcelona

### Cinema

* 1969. Amor y medias. Director: Antoni Ribas.
* 1975. Los casados y la menor. Director: Joaquim Coll
* 1978. Los violadores del amanecer.
* 1979. Perros callajeros II: Busca y captura.
* 1989. Garum (Fantástica contradicción). Director: Tomás Muñoz.
* 1991. Ho sap el ministre?. Director: Josep Maria Forn
* 1997. El crimen del cine Oriente. Director: Pedro Costa.

### Adaptador

* 1967. Un cop per setmana, original de Rafael Richart. Estrenada al teatre Romea de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Enric Casamitjana» (en anglès). [Consulta: 26 agost 2018].
* ↑ «Mor l'actor Enric Casamitjana als 83 anys». teatral.net, 01-06-2012. Arxivat de l'original el 2018-08-27 [Consulta: 26 agost 2018]. Arxivat 2018-08-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Enric Casamitjana a l'IMDB
# Els Arcs (Puigpelat)

Els Arcs, o les Parcel·les Loren, és una entitat de població del municipi de Puigpelat, a la comarca de l'Alt Camp. La urbanització se situa a menys d'un quilòmetre del nucli urbà de Puigpelat, al sud-est del terme municipal. La carretera TV-2034, entre Valls i Vilabella, és la seva principal via de comunicació.

## Referències

* ↑ Segons està identificada als mapes topogràfics de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Bandera de Navès

La bandera oficial de Navès té la següent descripció:
Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, dividida horitzontalment en dues franges iguals, blanca la superior i vermella la inferior, i damunt del tot i el centre, un drac d'alçada 7/9 de la del drap, de color verd amb la llengua vermella.
Va ser aprovada el 30 de juliol de 1998 i publicada en el DOGC el 31 d'agost del mateix any amb el número 2714. Es va corregir una errada en el blasonament el 29 d'octubre de 2001 en el DOGC número 3502.

## Curiositat

Altres banderes que també carreguen un drac.
* Bhutan
* Bro Dreger, Bretanya
* Cardiff, Gal·les
* Dinastia Qing (1889-1912), Xina
* Evenley, Anglaterra
* Gal·les
* Pérouges, França
* Plomelin, Bretanya
* Pomerània, Polònia
* Puerto Madryn, Argentina
* La Riera de Gaià, Tarragonès
* Santa Margarida i els Monjos, Alt Penedès
* Skiptvet, Noruega
* Slochteren, Països Baixos
* Somerset, Anglaterra
* Stjørdal, Noruega
* Wessex (519-927)

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Solsonès

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 30 de juliol de 1998, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Navès.» (pdf). DOGC num. 2714, 31-08-1998. [Consulta: 7 desembre 2009].
* ↑ «CORRECCIÓ D'ERRADA a la Resolució de 30 de juliol de 1998, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Navès.» (pdf). DOGC num. 3502, 29-10-2001. [Consulta: 7 desembre 2009].
# Maksímovka (Volgograd)

* Per a altres significats, vegeu «Maksímovka».
Maksímovka (en rus: Максимовка) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 66 habitants. Pertany al districte municipal de Pal·làssovka.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Districte de Laufenburg

El districte de Laufenburg és un districte de Suïssa, al cantó d'Argòvia. El cap del districte és Laufenburg, té 23 municipis, una superfície de 152.56 km² i 27012 habitants (cens de 2005).

## Municipis

| Municipi | Habitants (31.12.2004) | Superfície en km² |
| Eiken | 1858 | 7.07 |
| Etzgen | 391 | 3.28 |
| Frick | 4317 | 9.96 |
| Gansingen | 919 | 8.77 |
| Gipf-Oberfrick | 3004 | 10.17 |
| Herznach | 1171 | 6.26 |
| Hornussen | 830 | 7.27 |
| Ittenthal | 206 | 3.89 |
| Kaisten | 2138 | 14.22 |
| Laufenburg | 2074 | 2.28 |
| Mettau | 308 | 3.29 |
| Münchwilen | 607 | 2.47 |
| Oberhof | 554 | 8.20 |
| Oberhofen | 299 | 3.12 |
| Oeschgen | 853 | 4.38 |
| Schwaderloch | 685 | 2.77 |
| Sisseln | 1336 | 2.52 |
| Sulz | 1162 | 12.21 |
| Ueken | 762 | 5.10 |
| Wil | 662 | 7.71 |
| Wittnau | 1109 | 11.25 |
| Wölflinswil | 846 | 9.51 |
| Zeihen | 921 | 6.87 |

## Vegeu també

* Districtes del Cantó d'Argòvia
# Can Cabanelles

Can Cabanelles és una obra historicista de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i pis, i planta baixa i dos pisos a la part posterior. Presenta una planta en forma d'U, enmig de la qual hi ha l'església de composició neogòtica. Es caracteritza per tenir una volumetria compacte excepte les dues galeries presenta a la façana de migdia, acabades amb arcs de mig punt sustentats per columnes i barana balustrada. Aquests mateixos arcs es repeteixen en planta baixa en portes i finestres. La coberta de les ales laterals és a dues aigües i en la façana a migdia la coberta està tapada visualment per un acroteri amb balustres. Al pati hi ha una escultura d'Antoni Martí Cabanelles realitzada per l'escultor Agapit Vallmitjana.

## Història

L'edifici fou inaugurat l'any 1874 i fou construït pels marmessors del metge cirurgià Antoni Cabanelles i Casanovas.

## Referències

* 1 2 «Can Cabanelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Elva (desambiguació)

Elva és el nom dels següents personatges:
* Elva és un personatge de la trilogia El Llegat, de Christopher Paolini.
* Elva (família), gens romana
** Tit Ebuti Elva o Tit Ebuci Elva, cònsol el 499 aC
** Luci Ebuti Elva o Luci Ebuci Elva, cònsol el 463 aC
** Postumi Ebuti Elva Cornicen o Postumi Ebuci Elva Cornicen, cònsol el 442 aC
** Marc Ebuti Elva o Marc Ebuci Elva, magistrat romà
** Marc Ebuti Elva o Marc Ebuci Elva, pretor el 168 aC
# Efecto Pasillo

Efecto Pasillo és un grup musical canari de rock alternatiu i pop rock amb elements llatins i funk, fundat a l'illa de Gran Canària el 2007. Van debutar amb la cançó "Chacho" el 2010, amb el llançament del seu àlbum homònim Efecto Pasillo.

## Història
### Inicis

Efecto Pasillo va començar a participar com a banda en 2007, presentant-se a un concurs de bandes que van guanyar amb una aclaparadora victòria. El grup va començar a gravar la seva primera maqueta, titulada "En el aire", que va ser emesa per les cadenes locals. Durant un concert a Las Palmas de Gran Canaria, Tato Latorre, productor musical, va viatjar des de Barcelona fins a Canàries per escoltar-los, i la crítica va ser tan afavoridora que va decidir acollir al grup.

### Efecto Pasillo

A principis de 2010, es va llançar el seu primer àlbum, titulat igual que la banda. El seu primer senzill es digué Chacho. El grup Hombres G va decidir que Efecto Pasillo fossin els teloners de la gira que estaven fent per tot Espanya. Va tenir bona acollida pel públic i van aconseguir ser un dels grups musicals més importants de l'arxipèlag canari.
El grup havia fitxat per Vicious Records i per M2 Music Group com a agència de promoció. Aquest mateix any guanyen el premi "Grup Revelació de l'any" a Gran Canària. La dificultat perquè els membres del grup estiguessin junts i poguessin parlar amb Latorre era tan gran que havien de fer-ho via Skype.
El 15 de novembre de 2012 van ser nominats per als Premis 40 Principales 2012 en la categoria de millor artista revelació i la de millor cançó pel seu single Pan y mantequilla.

## Membres

* Iván Torres: vocalista
* Javier Moreno: bateria
* Nau Barreto: guitarrista
* Arturo Sosa: la baixa

## Referències

* ↑ «Web Oficial de Efecto Pasillo» (en castellà). [Consulta: 7 maig 2019].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* Efecto Pasillo al MySpace Arxivat 2013-06-24 at Archive.is
# Baix Canadà

La província del Baix Canadà o Canadà Inferior (en anglès: Province of Lower Canada, en francès: province du Bas-Canada) va ser una colònia britànica que es trobava entre la part baixa del riu Sant Llorenç i les costes del golf de Sant Llorenç. Comprenia les terres del sud i l'est de l'actual província canadenca del Quebec i la regió del Labrador de l'actual província de Terranova i Labrador (fins que la regió de Labrador va ser traslladada a Terranova el 1809).
El Baix Canadà estava format per una part de l'antiga colònia francesa de Nova França, poblada principalment per canadencs d'origen francès, que va ser cedida al Regne Unit després de la victòria de l'Imperi Britànic en la Guerra dels Set Anys, anomenada guerra Franco-Índia als Estats Units. Altres parts de Nova França també foren cedides al Regne Unit, passant a ser les colònies de Nova Escòcia, Nova Brunswick i illa del Príncep Eduard.
La província del Baix Canadà va ser creada el 1791 pel l'Acta Constitucional i formada per la separació geogràfica i política del territori de la província del Quebec en les províncies del Baix i Alt Canadà. El prefix "baix" o "inferior" es refereix a la seva posició geogràfica respecte a la capçalera del riu Sant Llorenç
El Baix Canadà va existir, en l'aspecte legal i polític, entre 1791 i febrer de 1841, quan s'aplicà l'Acta d'Unió que va unir a ell i el seu veí Alt Canadà per formar la Província Unida del Canadà.

## Institucions

En virtut de l'Acta Constitucional de 1791 el Baix Canadà es va posar sota l'autoritat del Governador General de l'Amèrica del Nord britànica. Al contrari que a l'Alt Canadà, Nova Brunswick i Nova Escòcia, no havia designat un Tinent Governador. Un Consell Legislatiu de quinze membres ajudava el Governador, i un Consell Executiu servia de Gabinet.
Això no obstant, la major novetat va ser la creació de la Cambra d'Assemblea del Baix Canadà, composta per representants escollit per la població. Es tractava de la primera assemblea democràtica de l'actual Quebec.

## Referències

* ↑ «LABRADOR-CANADA BOUNDARY». marianopolis, 2007. [Consulta: 20 març 2008].
* ↑ Smith, Simon. British Imperialism 1750–1970 (en anglès). Cambridge University Press, 1998, p. 28. ISBN 978-3125806405.

## Bibliografia

* Christie, Robert. A History of the Late Province of Lower Canada, Ciutat de Quebec: T. Cary/R. Montreal: Worthington, 1848–1855, 6 volums
* Garneau, François-Xavier. History of Canada: from the time of its discovery till the union year, Mont-real: J. Lovell, 1860, 3 volums

## Vegeu també

* Història del Canadà
* Alt Canadà

## Enllaços externs

* Lower Canada a The Canadian Encyclopedia Arxivat 2010-12-04 a Wayback Machine.