OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Polo (Missouri)

Polo és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 582 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Polo tenia 582 habitants, 239 habitatges, i 150 famílies. La densitat de població era de 387,4 habitants per km².
Dels 239 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,4% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 37,2% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.250 $ i la renda mediana per família de 36.705 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.375 $ mentre que les dones 21.111 $. La renda per capita de la població era de 15.868 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Polo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Polo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Valentín Paz-Andrade

Valentín Paz-Andrade (Lérez, Pontevedra, 1899 - Vigo, 1987) fou un escriptor, economista i polític gallec. El 1921 es llicencià en dret per la Universitat de Santiago de Compostel·la i el 1922 fou director del diari Galicia. Diario de Vigo. El 1934 milità al Partit Galleguista i col·laborà en la redacció de l'estatut d'autonomia de Galícia de 1936. Durant la guerra civil espanyola hagué de fugir. Posteriorment fou desterrat a Verín, Castro Caldelas, A Pobra de Trives i Villanueva de la Serena (província de Badajoz)
Posteriorment, fou un dels fundadors de l'empresa Pescanova, de la que en fou president el 1960. Ha estat expert pesquer de la FAO a Amèrica i membre de l'Institut Argentí de la Producció. És membre de l'Associacions Ciència Regional i acadèmic numerari de la Reial Acadèmia Gallega. Alhora, es relacionà amb cercles galleguistes i col·laborà a la revista Grial, així com els diaris El País, La Vanguardia, Faro de Vigo. A les eleccions generals espanyoles de 1977 fou escollit senador per la província de Pontevedra per la Candidatura Democràtica Gallega.

## Obres
### Assaigs

* Galicia como Tarea (1959).
* La anunciación de Valle-Inclán (1967).
* La marginacíón de Galicia (1970).
* A galecidade na obra de Guimaráes Rosa (1978).
* Castelao na luz e na sombra (1982).
* Galiza lavra a sua imagem (1985).
* Transferencias etnológicas de Galicia

### De temes pesquers

* Los puertos nacionales de pesca. Aportacíón de Vigo al estudio del problema (1928).
* Producción y fluctuación de las pesquerías (1954).
* Sistema económico de la pesca en Galicia (1958).
* Los derechos sobre el espacio marítimo (1960).
* El capital como factor del desarrollo de Galicia (1970).
* El concepto de zona económica en el nuevo derecho del mar (1974).

### Poesia

* Soldado da morte (1921)
* Pronto matricial (1954)
* Llanto materno (1955)
* Sementeira dol vento (1968)
* Cen chaves de sombra (1979)

## Enllaços externs

* Llegat Paz-Andrade-Web oficial de Valentín Paz-Andrade (en gallec)
* Enciclopedia Galega Universal Arxivat 2012-12-05 at Archive.is
* Fitxa del Senat
# Meredosia

Meredosia és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.041 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meredosia tenia 1.041 habitants, 450 habitatges, i 301 famílies. La densitat de població era de 436,9 habitants/km².
Dels 450 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.961 $ i la renda mediana per família de 40.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.979 $ mentre que les dones 16.842 $. La renda per capita de la població era de 19.391 $. Aproximadament el 5,8% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meredosia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meredosia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Portada/article març 13
## 0,999...

En matemàtiques, el nombre 0,999... amb el 9 com un nombre decimal periòdic denota el nombre real u. En altres paraules, les notacions «0,999…» i «1» representen el mateix nombre en el sistema de nombres reals. Les demostracions d'aquesta igualtat s'han formulat amb diversos graus de rigor matemàtic, tot depenent del mètode preferit per definir els nombres reals, les hipòtesis i suposicions de partida, el context històric i l'audiència objectiu.
# Picabaies estriat

El picabaies estriat (Melanocharis striativentris) és una espècie d'ocell de la família dels melanocarítids (Melanocharitidae).

## Hàbitat i distribució

Habita clars del bosc i ciutats, a les muntanyes del centre i est de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Picabaies estriat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2021(català)
# Ivanhoe (Califòrnia)

Ivanhoe és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 4.474 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ivanhoe tenia 4.474 habitants, 1.137 habitatges, i 966 famílies. La densitat de població era de 859,4 habitants/km².
Dels 1.137 habitatges en un 55,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,8% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 15% no eren unitats familiars. En l'11,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,8% tenia menys de 18 anys, un 12,4% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 15,3% de 45 a 60 i un 5,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.052 $ i la renda mediana per família de 26.166 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.410 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 9.101 $. Entorn del 25,6% de les famílies i el 30,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ivanhoe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ivanhoe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# El corazón del bosque

El corazón del bosque és una pel·lícula espanyola de 1979 dirigida per Manuel Gutiérrez Aragón ambientada en la postguerra i en la lluita del maquis antifranquista. Fou seleccionada com a candidata a l'Os d'Or en el 29è Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Sinopsi

En la dècada del 1950, tot i que la guerra civil espanyola és oficialment acabada, alguns maquis continuen els combats. Un guerriller, conegut com El Andarín, s'amaga a la regió muntanyenca difícilment accessible. La direcció exterior del Partit Comunista d'Espanya hi envia el seu camarada Juan per convèncer-lo que abandoni la lluita armada.

## Repartiment

* Norman Briski: Juan
* Ángela Molina: Amparo
* Luis Politti: El Andarín
* Víctor Valverde: Suso
* Santiago Ramos: Atiano

## Comentari

Emmanuel Larraz considera que el camí iniciàtic de la pel·lícula és inspirat en el llibre de Joseph Conrad, El cor de les tenebres. La pel·lícula no es limita pas a l'aspecte política. Criticant la direcció del PCE, culpagle d'abandonar els seus guerrillers després de la desfeta, descriu el seu heroi com una "figura caiguda". El Andarín (Luis Politti) és un combatent en declivi que sobreviu gràcies a l'empatia dels camperols. Un d'ells el matarà, no pas per traïció sinó per salvaguardar la seva aura mítica. Quant a Juan (Norman Briski), enviat clandestinament a Astúries per interrompre la dissidència del maquis, el bosc immens en el que s'enfonsa transforma la seva missió i la converteix en un viatge interior vers el seu propi coneixement. Així la pel·lícula de Manuel Gutiérrez Aragón pren una veritable dimensió antropològica.

## Premis
### 35a edició de les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor fotografia | Teo Escamilla | Guanyador |
* Fotogramas de Plata al millor intèrpret de cinema espanyol (1979) - Ángela Molina

## Referències

* ↑ «IMDB.com: Awards for Heart of the Forest». imdb.com. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ Le cinéma espagnol des origines à nos jours, Les Éditions du Cerf, Paris, 1986.
* 1 2 José Tirado Muñoz a: Le cinéma espagnol, Antxon Salvador, Gremese éd., Rome, 2011.
* ↑ «Premios del Círculo de Escritores Cinematográficos». El País, 02-02-1980 [Consulta: 16 octubre 2016].
# Bandera de Cunit

La bandera oficial de Cunit té la descripció següent:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, dividida verticalment en dues parts, la primera i al costat d'amplada d'1/3 del total de l'ample del drap, blava i carregada amb una palmera d'altura de 7/9 parts de l'alt del drap, groga; i la segona d'amplada 2/3 parts de l'ample del drap, composta alternativament de nou faixes iguals, cinc de grogues i quatre de vermelles alternades.

## Història

Va ser publicat en el DOGC el 21 d'octubre de 1991.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Penedès
* Escut de Cunit

## Referències

* ↑ «ANUNCI relatiu a l'aprovació de la bandera municipal de Cunit.» (pdf). DOGC num. 1508, 07-10-1991. [Consulta: 25 juny 2010].
# Llista de guardonats del Contemporary Dance Price

A continuació es detallen els premiats en el Premi de Lausanne en la categoria de Contemporary Dance Price (Premi de Dansa Contemporània) des de 1999:
| Any | Guardonat | Escola | Nacionalitat |
| 2014 | Precious Adams | Bolshoi Ballet Academy, Moscou | Estats Units |
| 2013 | Joel Woellner | | Austràlia |
| 2011 | Derrin Harper Watters | | Estats Units |
| 2010 | Lewis Turner | | Regne Unit |
| 2009 | Edo Wijnen | | Bèlgica |
| 2009 | Telmo Moreira | | Portugal |
| 2008 | Aleix Martínez | | Espanya |
| 2007 | Charles-Louis Yoshiyama | | França, Japó |
| 2006 | Chengwu Guo | | Xile |
| 2005 | Jin Young Won | | Corea del Sud |
| 2004 | Yi-Jee Jang | | Corea del Sud |
| 2003 | Danqing Xu | | Xile |
| 2002 | Yuhui Choe | | Corea del Sud |
| 2001 | Jaime Garcia Castilla | | Espanya |
| 2000 | Kenta Shimizu | | Japó |
| 1999 | Rina Kambe | | Japó |

## Referències

* ↑ «Price Winners». Lausanne, Switzerland: Web Prix de Lausanne. Arxivat de l'original el 2014-08-09. [Consulta: 24 març 2014].
# Villa Felicidad

Villa Felicidad és una entitat de població (castellà: caserío) de l'Uruguai ubicada al sud-oest del departament de Canelones. Es troba sobre el km 33 de la ruta 5, 3 km al nord-oest de Progreso.

## Població

Segons les dades del cens de l'any 2004, Villa Felicidad tenia 1.238 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 376 |
| 1975 | 567 |
| 1985 | 649 |
| 1996 | 791 |
| 2004 | 1.238 |
| 2011 | 1.344 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ «Cens del 2004 del Departament de Canelones» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 27 agost 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / V» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. [Consulta: 27 agost 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Villa Felicidad (castellà)
# Milton (cràter)

Milton és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 180,85 km de diàmetre. Porta el nom del poeta anglès John Milton (1608-1674), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Milton». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 14 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Polo (cognom)

Polo és un cognom heràldic amb escut propi on hi consten dues franges diferents pintades de blau atzur i separades per una línia d'estrelles, a cada part hi ha una estrella daurada.
Polo és el nom dels següents personatges:
* Marco Polo, explorador i mercader italià.
* Carmen Polo, va ser l'esposa del dictador espanyol Francisco Franco.
* Teri Polo, actriu estatunidenca.
* Irene Polo,periodista, publicista i representant teatral catalana.
* Manuel Polo y Peyrolón, escriptor i parlamentari espanyol.
* Gaspar Gil Polo, escriptor valencià.
* Víctor Estévez Polo, cantant barceloní. Va participar en la quarta edició d'Operación Triunfo.
# Pomacentrus proteus

Pomacentrus proteus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bandera de Curaçao

La bandera nacional de Curaçao representa el país de Curaçao. També representà aquesta zona insular dins de les Antilles Neerlandeses des de 1984 fins a la seva dissolució al 2010.
La bandera està composta per un camp blau amb una estreta franja groga horitzontal situada lleugerament per sota de la línia mitjana i dues estrelles blanques de cinc puntes al quarter superior esquerre.

## Disseny i simbolisme

Les franges horitzontals tenen una proporció de 5:1:2 (blau:groc:blau), mentre que el diàmetre de les estrelles guarda una ràtio de 1/6 i 2/9 amb l'alçada de la bandera.
Els simbolisme de la bandera és:
* El color blau simbolitza tan la mar (la secció blava inferior) com el cel (la secció blava superior).
* El color groc simbolitza el sol brillant del que gaudeix l'illa.
* Les dues estrelles representen les illes de Curaçao i Klein Curaçao, i les cinc puntes de cadascuna simbolitzen els cinc continents, dels quals descendeix la gent de Curaçao.

### Colors

Tant el codi Pantone de colors de la bandera com la seva construcció es descriuen al document Bandera de Kòrsou editat pel govern. La resta de codis són:
| Model de color | Blau | Groc | Blanc |
| Pantone | 280C | 102C | Blanc |
| RGB | 0, 43, 127 | 249, 232, 20 | 255, 255, 255 |
| CMYK | 100-66-0-50 | 0-7-92-2 | 0-0-0-0 |
| HTML | #002B7F | #F9E814 | #FFFFFF |

## Història

Després que Aruba adoptés la seva pròpia bandera (quan encara formava part de les Antilles Neerlandeses), Curaçao va rebre l'aprovació per a crear-ne una de pròpia el 1979. Es van presentar dos mil dissenys per a la bandera a un consell especial; dels quals se'n van preseleccionar deu. Finalment el consell va escollir el disseny guanyador el 29 de novembre de 1982. Després d'algunes modificacions, la bandera es va adoptar el 2 de juliol de 1984. Aquesta fou dissenyada l'any 1984 per Martin den Dulk.

## Referències

* 1 2 Buki di Bandera Himno Eskudo i Himno di Kòrsou (en papiament). Gobièrnu di Kòrsou, 2017.
* 1 2 «CIA World Factbook- Curaçao». [Consulta: 18 abril 2023].
* ↑ «Curaçao». www.crwflags.com. [Consulta: 6 setembre 2015].
* ↑ «Curaçao Flag Color Codes». FlagColorCodes. [Consulta: 18 abril 2023].
* ↑ boletin8-history-antillas Arxivat 2013-06-02 a Wayback Machine.
* ↑ Deckers, Daphne. Uitwaaien: Geluk dicht bij huis (en neerlandès). Podium Uitgeverij, 2021-03-02. ISBN 978-94-6381-015-9.

## Vegeu també

* Bandera dels Països Baixos
* Bandera de Nauru
# Molí del Mas (Santa Maria de Merlès)

El molí del Mas és un molí fariner de Santa Maria de Merlès (Berguedà) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí fariner construït al segle xviii i ampliat i modificat al segle xix i durant el segle XX per a adaptar-lo a habitatge. Conserva l'estructura clàssica amb coberta a dues vessants i el carener perpendicular a la façana de llevant. La primera planta és feta amb maçoneria. Sobre aquest pis s'hi ha alçat una nova planta amb murs d'obra sense arrebossar. Conserva alguns elements del molí (cacau, moles, etc.), ja que es va mantenir actiu fins als anys setanta del segle xx.

## Història

Situat dins la parròquia de Santa Maria de Merlès, el molí fou construït a finals del segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Molí del Mas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Picabaies becut ventregroc

El picabaies becut ventregroc (Toxorhamphus novaeguineae) és una espècie d'ocell de la família dels melanocarítids (Melanocharitidae).
Habita el sotabosc de les terres baixes de la regió de Nova Guinea en Aru i les illes Raja Ampat de Waigeo, Batanta, Salawati, Misool i oest i centre de Nova Guinea, incloent les illes Yapen.

## Referències

* ↑ «Picabaies becut ventregroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2021(català)
# Pomacentrus stigma

Pomacentrus stigma és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines i Taiwan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ivana Kobilca

Ivana Kobilca (20 de desembre del 1861 - 4 de desembre del 1926) fou una pintora realista eslovena.
Kobilca va viure, estudiar i treballar a diverses ciutats europees incloent-hi Viena, Sarajevo, Berlín, Múnic i París. En aquesta darrera ciutat va ser membre de la Societat Nacional de Belles Arts.
Moltes de les seves obres consisteixen en natures mortes, retrats i escenes campestres. Posteriorment, el seu estil va derivar cap a l'impressionisme.
Els seus quadres més coneguts són:
* Kofetarica (La bevedora de cafè, 1888).
* Citrarica (La citarista).
* Likarice (Les planxadores, 1891).
* Holandsko dekle (L'holandesa).
* Portret sestre Fani (El retrat de la germana Fani, 1889).
* Poletje (Estiu, 1889).

## Enllaços externs

* Arxivat 2005-04-12 a Wayback Machine. Ivana Kobilca a la Galeria Nacional de Ljubljana (anglès) i (eslovè).
# Elly Schlein

Elena Ethel Schlein, més coneguda com a Elly Schlein (pronunciació en italià: //ˈɛlli ˈʃlain//) (Lugano, 4 de maig de 1985), és una política italiana. És l'actual vicepresidenta de la regió Emília-Romanya d'ençà del 28 de febrer de 2020, després d'haver ocupat el càrrec d'eurodiputada amb el Partit Democràtic (PD) de 2014 a 2015 i posteriorment amb Possibile fins al 2019.
Arran de la desfeta de la Lliga Nord a les eleccions d'aquesta regió, la figura d'Elly Schlein ha esdevingut el símbol del reviscolament de l'esquerra contra les posicions ultradretanes de Matteo Salvini.
El finals de febrer de 2023 fou escollida primera secretària del PD a les eleccions primàries de la formació celebrades per rellevar de l’ex-primer ministre italià Enrico Letta. Al voltant d’un milió de persones van votar a les primàries, obertes a totes les persones residents a Itàlia majors de 16 anys. Schlein va rebre bona part del seu suport a les grans ciutats del nord del país (Milà, Torí, Bolonya i Florència), i també es va imposar a Roma, Nàpols i a Sicília, sent la candidata més votada entre els electors que no pertanyen al PD (el candidat alternatiu, Bonaccini ha estat el favorit dels militants).
Schlein, laica, bisexual i d'origen jueu, ha promès donar un gir del partit socialdemòcrata cap a posicions d'esquerra contestatària i mobilitzar l’electorat jove contra Giorgia Meloni.

## Referències

* ↑ «En Italie, Elly Schlein, nouveau symbole d'une gauche qui veut contrer Matteo Salvini» (en francès). Le Monde, 19-02-2020 [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ Bruna, R. «Elly Schlein, primera líder del Partit Demòcrata italià». [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «Elly Schlein, chi è: "Ho amato uomini e donne". La vita privata e la carriera – Corriere dell'Umbria» (en italià), 13-02-2022. Arxivat de l'original el 8 de març 2023. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Melguizo, Soraya. «Una dona jove, laica i lesbiana per plantar cara a Meloni», 27-02-2023. [Consulta: 13 març 2023].
# Benet Ribas i Fugarolas

Benet Ribas i Fugarolas (Blanes, 25 de març de 1908 - Blanes, 1997) fou un periodista i promotor cultural català.

## Biografia

El 1921 es va integrar en el grup de la revista Recull de Blanes, que organitzava unes tertúlies a sa botigueta on va rebre el mestratge de Joaquim Ruyra i Joan Junceda. La revista va tancar el 1936, però va aconseguir que tornés a sortir en 1949. Des d'ella va dur a terme una incansable tasca de catalanització i de difusió dels valors socio-cristians, i amb el temps va esdevenir una escola de formació, convocant des de 1964 els premis literaris Recull. El 1976 va presentar Convergència Democràtica de Catalunya a Blanes, juntament amb el mateix Jordi Pujol. També ha participat en la revitalització del Centre Catòlic, la reconstrucció de les ermites de Sant Joan i Santa Bàrbara i l'Obreria del Santuari de la Mare de Déu del Vilar.
El 1987 li fou atorgada la Creu de Sant Jordi per la Generalitat de Catalunya i el 1992 el Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla.

## Referències

* ↑ Entrevista a la publicació Presència (Incompleta)
* ↑ Biografia Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. en honor del centenari del seu naixement