OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peire del Vilar

Peire del Vilar (segle xiii) va ser un trobador llenguadocià del qual no en sabem gairebé res.
De la seva obra poètica ens ha arribat un sirventès, Sendatz vermeills, endis i ros (365,1), dedicat al comte de Rodés, en què s'anuncia una guerra amb els anglesos, desitjosos de recuperar les possessions que havien perdut a Guiena i la Normandia. La data d'aquesta composició és confusa ja que no se sap del cert a quin període fa referència. La resposta varia segons els autors; alguns d'ells, com Alfred Jeanroy, el sirventès es referiria a la revolta de 1242, mentre que altres autors com Laura Kendrick proposa la guerra franco-catalana del 1285.

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.
* ↑ «Peire del Vilar» (en italià). Rialto (Repertorio informatizzato dell'antica letteratura trobadorica e occitana). [Consulta: 4 març 2020].
* ↑ Paterson, Linda. «Peire del Vilar» (en italià i anglès). Lecturae tropatorum. [Consulta: 4 març 2020].

## Vegeu també

* Llista de trobadors

## Bibliografia

* Jeanroy, Alfred «Un sirventés historique de 1242» (en francès). Mélanges Léonce Couture. Études d'histoire méridionale dédiées à la mémoire de Léonce Couture (1832-1902), 1902, pàg. 115-125.
* Kendrick, Laura «Sendatz vermeills, endis e ros. Another Sirventes from 1285». Romance Notes, 24, Data incorrecta, pàg. 277-284.
* Kendrick, Laura. Game of Love: Troubadour Word Play (en anglès). University of California Press, 1992. ISBN 978-0520060555.
# Òrgan de Jacobson

L'òrgan de Jacobson, conegut també com a òrgan veronasal, és un òrgan auxiliar del sentit de l'olfacte en certs vertebrats, alguns d'ells, tetràpodes. Es localitza al vòmer, entre el nas i la boca. Les neurones sensores dins d'aquest òrgan detecten diferents compostos químics, normalment grans molècules.
Les serps el fan servir per a olorar les preses, traient la llengua i atraient partícules a l'obertura de l'òrgan situat al paladar. Alguns mamífers utilitzen un moviment facial característic anomenat reflex de flehmen per a enviar compostos cap a aquest òrgan, mentre que en altres mamífers és el mateix òrgan el que es contrau i bomba aire per atreure els compostos.
La majoria d'animals amb òrgan vomeronasal el fan servir per a detectar feromones, tot i que algunes feromones són detectades per l'òrgan de l'olfacte. L'òrgan vomeronasal sembla poder detectar altres compostos a part de les feromones. Alguns científics creuen que, en l'ésser humà, l'òrgan vomeronasal no és funcional com en el cas d'altres animals, incloent-hi els cetacis, alguns ratpenats i simis. Aquests científics creuen també que, en humans adults, no hi ha connexió entre l'òrgan i el cervell. No obstant això, existeixen proves en què se suggereix que l'òrgan vomeronasal no s'atrofia i roman funcional durant la vida d'una persona. Per tant, la seva funció en aquests animals i humans, si és real, és encara un misteri.

## Referències

* 1 2 Keverne EB «The vomeronasal organ». Science, 286, 5440, octubre 1999, pàg. 716–20. DOI: 10.1126/science.286.5440.716. PMID: 10531049.
* ↑ Døving KB, Trotier D «Structure and function of the vomeronasal organ». The Journal of Experimental Biology, 201, Pt 21, novembre 1998, pàg. 2913–25. Arxivat de l'original el 2019-09-25. PMID: 9866877 [Consulta: 20 juny 2011].

## Bibliografia

* Silvotti L, Moiani A, Gatti R, Tirindelli R «Combinatorial co-expression of pheromone receptors, V2Rs». Journal of Neurochemistry, 103, 5, desembre 2007, pàg. 1753–63. DOI: 10.1111/j.1471-4159.2007.04877.x. PMID: 17854397.
* Keverne EB «The vomeronasal organ». Science, 286, 5440, octubre 1999, pàg. 716–20. DOI: 10.1126/science.286.5440.716. PMID: 10531049.
* Meredith M «Human vomeronasal organ function: a critical review of best and worst cases». Chemical Senses, 26, 4, maig 2001, pàg. 433–45. DOI: 10.1093/chemse/26.4.433. PMID: 11369678.
* Evans CS «Accessory chemosignaling mechanisms in primates». American Journal of Primatology, 68, 6, juny 2006, pàg. 525–44. DOI: 10.1002/ajp.20250. PMID: 16715503.
* Wekesa KS, Anholt RR «Pheromone regulated production of inositol-(1, 4, 5)-trisphosphate in the mammalian vomeronasal organ». Endocrinology, 138, 8, agost 1997, pàg. 3497–504. DOI: 10.1210/en.138.8.3497. PMID: 9231804.
* Monti-Bloch L, Jennings-White C, Berliner DL «The human vomeronasal system. A review». Annals of the New York Academy of Sciences, 855, novembre 1998, pàg. 373–89. DOI: 10.1111/j.1749-6632.1998.tb10595.x. PMID: 9929629.

## Enllaços externs

* Etologia clínica veterinària de l'òrgan vomeronasal o de Jacobson.
# Chasteluç Malvalés

Chasteluç Malvalés (en francès Châtelus-Malvaleix) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte de Guéret. És la capçalera del cantó del seu nom, encara que Genolhac i Clunhac la superen en població. La seva població al cens de 1999 era de 569 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de la Petite Cruesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 710 | 641 | 585 | 558 | 569 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-François Bouchet | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net.
# Danílovo

«Danílovo» té aquests significats:
* Danílovo (Perm), localitat del krai de Perm, a Rússia
* Danílovo (Vladímir), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
# Greenacres

Greenacres és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 27.569 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greenacres tenia 27.569 habitants, 12.059 habitatges, i 7.585 famílies. La densitat de població era de 2.284,2 habitants/km².
Dels 12.059 habitatges en un 24,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 23,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.941 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.207 $ mentre que les dones 25.141 $. La renda per capita de la població era de 19.298 $. Entorn del 5% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greenacres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greenacres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# E48

La ruta europea E48 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Schweinfurt (Alemanya) i finalitza a Praga (República Txeca). Té una longitud de 366 km. Té una orientació d'est a oest.
# Guillem Colom Casasnovas

Guillem Colom Casasnovas (Sóller, 10 d'agost de 1900 - Sóller, 25 d'agost de 1993) fou un geòleg mallorquí, especialista en foraminífers i calpionèl·lids, descobrí unes 250 espècies noves i publicà més de 200 llibres tècnics, de divulgació, articles en revistes científiques, estudis de petroli, etc.
Durant 1926 i 1927 seguí cursos d'especialització en la Universitat de París, amb el professor Cailleux, i en la d'Estrasburg, amb el professor Lapparent. En tornar a Mallorca inicià una tasca científica de més de seixanta-cinc anys, reflectida en les principals publicacions internacionals, com són Micropaleontology, Revue de Micropaléontologie i Revista Espanyola de Micropaleontologia, entre d'altres. Els camps principals de la seva recerca foren la micropaleontologia, la cronoestratigrafia i la taxonomia de foraminífers i calpionèl·lids, especialment a partir del seu Estudi sobre els Calpionélidos (1934) que fe de Colom, amb Campbell (1929) i Kofoid (1930), un dels pioners mundials de l'aplicació a l'estratigrafia del Juràssic i del Cretaci d'aquest microplàncton que avui es divideix en calpionellidae i colomiellidae en honor seu.
Encara que Colom sempre treballava de forma autònoma i sense dependència de cap organisme públic o privat, fou membre de la Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales (1950), del Consell Superior d'Investigacions Científiques (1950), de la Societat d'Història Natural de les Balears (cofundador el 1954), de la Cushman Foundation (1954), de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (1954) i de la Société Geólogique de France (1966) entre d'altres. Exercí una important influència pedagògica, sobretot en el camp de la micropaleontologia dels països llatinoamericans i el seu prestigi científic fou molt gran a les Illes Balears.

## Reconeixements

* L'Institut d'Educació Secundària de Sóller duu el seu nom.
* L'edifici on es cursen els estudis de biologia a la Universitat de les Illes Balears duu el seu nom.
* A Palma un carrer duu el seu nom: carrer del geòleg Guillem Colom.
* Doctor Honoris Causa per la Universitat Autònoma de Barcelona, 1976

## Obres

* Estudios sobre la sedimentación profunda de las Baleares (1947)
* Más allá de la prehistoria (1950)
* Los foraminíferos del burdigaliense de Mallorca (1952)
* Biogeografía de las Baleares (1957).

## Referències

* 1 2 3 «Científics archivo « Pàgina 4 de 15 « Galería de científics catalans». Arxivat de l'original el 2024-06-07. [Consulta: 5 abril 2022].

## Enllaços externs

* Exposició d'aquarel·les de Guillem Colom
* Biografia
* La Col·lecció Colom de micropaleontologia Arxivat 2006-06-21 a Wayback Machine. - Consta de més de 20.000 preparacions de microfòssils i una biblioteca especialitzada de més de 12.000 volums.
* Cuando el Mediterráneo se secó. Lección dictada por Guillermo Colom Casasnovas, con ocasión de su solemne investidura como Doctor Honoris Causa de la Universidad Autònoma de Barcelona
# Peter Dodson

Peter Dodson és un paleontòleg que ha publicat nombrosos articles científics i ha escrit i col·laborat en llibres sobre dinosaures. Dodson va descriure l'Avaceratops l'any 1986. És una autoritat en ceratopsians però també ha sigut autor de molts articles científics i llibres de text sobre hadrosaures i sauròpodes. Dr. Dodson és professor de palentologia i anatomia veterinària a la Universitat de Pennsilvània.

## Llibres

* Dodson, P. (1996). The Horned Dinosaurs. Princeton University Press:Princeton, New Jersey, p. 244. ISBN 0-691-02882-6.
* Upchurch, P., Barrett, P.M. and Dodson, P. 2004. Sauropoda. In The Dinosauria, 2nd edition. D. Weishampel, P. Dodson, and H. Osmólska (eds.). University of California Press, Berkeley.
# Governació d'al-Mahra

La governació o muhàfadha d'Al-Mahrah o de Mahra (àrab: محافظة المهرة, muḥāfaẓat al-Mahra) és una governació o muhàfadha del Iemen, a la península Aràbiga, que forma la major part del que fou el territori continental del sultanat de Mahra (en queda exclòs un territori del Zufar, que era de fet possessió del sultanat, però que els britànics van deixar dins els límits de Mascat i Oman, quan van fixar-ne les fronteres). La seva capital és Al Ghaydah. A més a més de l'àrab, es parla el mehrí, una llengua moderna sudaràbiga.
La geografia d'Al Mahrah és similar a la del veí Zufar o Dhofar (a Oman). Els cims rígids arriben a 1.300 metres, i cap al nord se situa el traïdor i buit desert. Al llarg de la seva costa prop de la frontera amb Oman, al-Mahrah està afectada pel monsó estacional, o khareef. Les muntanyes es converteixen en aigua remullada i l'atmosfera es torna humida i boirosa mentre la vegetació converteix la costa estèril en valls exuberants i boscos.
El Parc Nacional d'Hauf està situat a la governació d'al-Mahrah.
# 1080 (desambiguació)

«1080» té aquests significats:
* Història: l'any 1080
* Vídeo:
** 1080i, senyal de vídeo amb 1080 línies de resolució vertical adquirides entrellaçadament
** 1080p, senyal de vídeo amb 1080 línies de resolució vertical adquirides progressivament
* Videojocs: el videojoc de surf de neu 1080° Snowboarding, desenvolupat per a la Nintendo 64
# Club Aviación Nacional

El Club Aviación Nacional fou un club de futbol espanyol de la ciutat de Saragossa.
Va ser creat l'any 1937 per les forces aèries del bàndol franquista durant la Guerra Civil. L'any 1938 la unitat es traslladà a Saragossa per motiu de la guerra i el club hi fixà la seu. Guanyà el campionat aragonès de 1939 i participà en el Trofeu del Generalíssim de futbol del mateix any, essent eliminat pel Sevilla a quarts de final.
Acabada la guerra, el club es traslladà a Madrid i inici ar contactes amb diverses entitats de la capital per tal de poder jugar al màxim nivell. El 4 d'octubre de 1939 arribà a un acord amb l'Athletic de Madrid per integrar-se dins d'aquest club formant el Club Atlético Aviación.

## Palmarès

* Campionat d'Aragó de futbol:
** 1939

## Referències

* ↑ «El torneo nacional de fútbol de 1939». La Futbolteca. Arxivat de l'original el 15 de març de 2015. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Historia del Athletic Club». La Futbolteca. [Consulta: 9 abril 2019].
# Eleccions legislatives turques de 1973

Les eleccions legislatives turques de 1973 se celebraren el 14 d'octubre de 1973 per a escollit els 450 diputats de la Gran Assemblea Nacional de Turquia. El partit més votat fou el Partit Republicà del Poble, però li mancava majoria absoluta i cap partit li donava suport. Es formaren dos governs provisionals fins que el gener de 1974 Bülent Ecevit fou nomenat primer ministre de Turquia.

## Resultats

Resultats de les eleccions a l'Assemblea de Turquia de 14 d'octubre de 1973.
| Partits | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Partits | No. | % | +− % | No. | +− |
| Partit Republicà del Poble (Cumhuriyet Halk Partisi) | 3.570.530 | 33,3 | | 185 | |
| Partit de la Justícia (Adalet Partisi) | 3.197.897 | 29,8 | | 149 | |
| Partit Democràtic (Demokratik Parti) | 1.275.502 | 11,9 | | 45 | |
| Partit de Salvació Nacional (Milli Selâmet Partisi) | 1.265.771 | 11,8 | | 48 | |
| Partit de la Confiança Republicana (Cumhuriyetçi Güven Partisi) | 564.343 | 5,3 | | 13 | |
| Partit del Moviment Nacional (Milliyetçi Hareket Partisi) | 362.208 | 3,4 | | 3 | |
| Independents | 303.218 | 2,8 | | 6 | |
| Partit de la Unió Turca (Türkiye Birlik Partisi) | 121.759 | 1,1 | | 1 | |
| Partit Nacional (Millet Partisi) | 62.377 | 0,61 | | 0 | |
| Vots vàlids | 10.723.657 | 100.00 | | 450 | |
| Vots nuls | 70.137 | | | | |
| Electorat | 16.798.255 | | | | |
| Participació | 66,82% | | | | |
| Fonts: Resultats a belgenet.net Arxivat 2007-10-07 a Wayback Machine. ||||||
# Green Valley (Dakota del Sud)

Green Valley és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 768 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Green Valley tenia 768 habitants, 314 habitatges, i 211 famílies. La densitat de població era de 79,9 habitants per km².
Dels 314 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 23,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.767 $ i la renda mediana per família de 42.981 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.268 $ mentre que les dones 16.176 $. La renda per capita de la població era de 17.111 $. Entorn del 7% de les famílies i l'11,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Green Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Green Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Guillem Cristòfol de Hessen-Homburg

Guillem Cristòfol de Hessen-Homburg (en alemany Wilhelm Christoph von Hessen-Homburg) va néixer a Ober-Rosbach (Alemanya), on la família havia fugit de la pesta, el 13 de novembre de 1625 i va morir a Hamburg el 27 d'agost de 1681. Era un noble alemany, el tercer fill de Frederic I de Hessen-Homburg (1585-1638) i de Margarida Elisabet de Leiningen-Westerburg (1604-1667).
El 1643 va succeir el seu germà Lluís I. Però en casar va rebre de la família de la seva dona el domini del castell de Bingenheim, on va fixar la seva residència. El 1669 va vendre Homburg al seu germà petit Jordi Cristià per 200.000 florins, però ell va conservar Bingenheim, amb el títol de landgravi de Hessen-Homburg-Bingenheim. En morir Jordi Cristià sense hereus, el va succeir el germà més petit Frederic II, com a landgravi de Hessen-Homburg.
Guillem Cristòfol era un gran amant de la poesia i la ciència, i també un fervent partidari de la caça de bruixes.

## Matrimoni i fills

El 21 d'abril de 1650 es va casar a Darmstadt amb Sofia Elionor de Hessen-Darmstadt (1634-1663), filla de Jordi II de Hessen-Darmstadt (1605-1661) i de Sofia Elionor de Saxònia (1609-1671). El matrimoni va tenir dotze fills, tot i que només tres van arribar a l'edat adulta, i Sofia Elionor va morir en néixer el darrer fill:
* Frederic, nascut i mort el 1651.
* Cristina Guillemina (1653-1722, casada amb Frederic I de Mecklenburg-Schwerin (1638-1688).
* Leopold Jordi (1654-1675.
* Frederic, nascut mort el 1655.
* Frederic, nascut i mort el 1656.
* Carles Guillem, nascut i mort el 1658.
* Frederic, nascut i mort el 1659.
* Magdalena Sofia (1660-1720, casada amb Guillem Maurici de Solms-Braunfels (1651-1724).
* Frederic Guillem (1662-1663).
El 2 d'abril de 1665 es va casar de nou a Lübeck amb Anna Elisabet de Saxònia-Lauenburg (1624-1688), filla del duc August de Saxònia-Lauenburg (1577-1656) i d'Elisabet Sofia de Holstein (1599-1627). El matrimoni, que havia estat concertat sense conèixer-se prèviament, fou un fracàs; Guillem Cristòfol va prendre com a amant Anna Elisabet de Lutzow, dama de companyia de la seva dona, amb qui va tenir un fill. Finalment, el 1672 es van divorciar i la seva dona es va retirar al castell de Philippseck, a Butzbach.

## Bibliografia

* Barbara Dölemeyer: Landgraf Wilhelm Christoph, der „Bingenheimer“ – Auf den Spuren der Homburger Landgrafen in der Wetterau. A: Aus dem Stadtarchiv – Vorträge zur Bad Homburger Geschichte 1994/95, Bad Homburg v. d. Höhe 1996, S. 41–65
* Hessen-Homburg-Bingenheim. A: Heinrich August Pierer, Julius Löbe (Hrsg.): Universal-Lexikon der Gegenwart und Vergangenheit. 4. Auflage. Bd. 8, Altenburg 1859, S. 339 (Online a zeno.org).

## Enllaços externs

* historicum.net Arxivat 2012-05-11 a Wayback Machine.
* http://awt.ancestrylibrary.com
# Pedro Lavirgen Gil

Pedro Lavirgen Gil (Bujalance, 31 de juliol de 1930 - Madrid, 2 d'abril de 2023) fou un tenor andalús i catedràtic de cant al Real Conservatori Superior de Madrid.
Triomfà amb Pagliacci a la Staatsoper de Viena, amb Tosca en el Metropolitan novaiorquès, amb Turandot a la Scala i amb Carmen al Liceu de Barcelona, on debutà el 1964 i hi actuà durant 19 temporades consecutives, rècord no igualat per cap altre cantant.
En el seu repertori predominà el de líric spinto (Puccini, Mascagni, Giordano, etc.). També cantà alguns rols lírics (Donizetti) i més densos (Otello, de Verdi).
Va obtenir els premis nacionals de Teatre de 1963 i 1972, la medalla d'or del Cercle de Belles Arts de Madrid el 1967, medalla d'or del Cercle de l'òpera de Mèxic, el 1965, Medalla d'Or del Gran Teatre del Liceu de Barcelona el 1969, el Verdi d'or el 1973 i el Jussi Bjoerling de Mòdena el 1977, premis nacionals d'interpretació lírica 1961-62, 1971-72.

## Referències

* ↑ «Muere a los 92 años el tenor cordobés Pedro Lavirgen». ABC de Còrdova, 02-04-2023 [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ http://enciclopedia.us.es/index.php/Bujalance_%28C%C3%B3rdoba%29
* ↑ «Pedro Lavirgen Gil». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Governació d'Idlib

La governació o muhàfadha d'Idlib (àrab: محافظة ادلب, muḥāfaẓat Idlib) és una de les catorze governacions o muhàfadhes que conformen l'organització politicoadministrativa de la República Àrab de Síria. Està situada a la part nord-oest del país. Limita amb les governacions de Latakia, Alep, Hama, i amb la República de Turquia. La capital d'aquesta governació és la ciutat d'Idlib.
Té una superfície de 6.097 quilòmetres quadrats i una població d'1.359.000 habitants (estimacions del 2007). La densitat poblacional d'aquesta província siriana és de 222,90 habitants per cada quilòmetre quadrat de la governació.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2012-12-04 at Archive.is
# (1016) Anitra

Anitra és l'asteroide número 1016. Va ser descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), el 31 de gener de 1924. La seva designació alternativa és 1924 QG.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1016.