OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Olav V Land

Olav V Land (literalment: terra d'Olaf V) és la glacera més gran de l'illa de Spitsbergen, a l'arxipèlag de Svalbard. Cobreix al voltant de 4.150 km².
La capa de gel és la segona més gran de les illes Svalbard, només superada per l'Austfonna, a l'illa de Nordaustlandet, que té una superfície de 8.492 km².

## Referències

* ↑ Glacier Atlas of Svalbard and Jan Mayen. 1993. Oslo: Norsk polarinstitutt, p. 32.

## Enllaços externs

* Oversikt over geografiske forhold
# Paleobiology Database

La Paleobiology Database ('Base de Dades de Paleobiologia') és un recurs web que conté informació sobre la distribució i la classificació d'animals, plantes i microorganismes fòssils.
La Paleobiology Database té el seu origen en la iniciativa Phanerozoic Marine Paleofaunal Database («Base de Dades Paleofaunística Marina del Fanerozoic»), que era finançada per l'NCEAS i estigué activa entre l'agost del 1998 i l'agost del 2000. Des del 2000 ha rebut finançament de la National Science Foundation i el Consell Australià de Recerca. Entre el 2000 i el 2010 fou albergat a l'NCEAS un centre de recerca transversal de la Universitat de Califòrnia a Santa Bàrbara. Actualment el projecte es troba a la Universitat de Wisconsin-Madison, sota la supervisió d'un comitè internacional d'investigadors que hi afegeixen informació.

## Referències

* ↑ National Center for Ecological Analysis, an overview Arxivat 2016-03-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Panévskaia

Panévskaia (en rus: Паневская) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 118 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Papir de Berlín 6619

El Papir de Berlín 6619, senzillament dit el Papir de Berlín quan el context el fa clar, és un document de papir egipci antic de l'Imperi mitjà, segona meitat del 12è o 13a dinastia. Els dos fragments llegibles van ser publicats per Hans Schack-Schackenburg dins 1900 i 1902.
El papir és una de les fonts primàries de matemàtiques egípcies antigues.
El Papir de Berlín conté dos problemes, el primer declarat com "l'àrea d'una plaça de 100 és igual a allò de dues places més petites. El costat d'un és ½ + ¼ el costat de l'altre." L'interès en la qüestió pot suggerir algun coneixement del teorema pitagòric, encara que el papir només mostra una solució sincera a una segona equació de grau sola dins un desconegut. En termes moderns, les equacions simultànies x2 + y2 = 100 i x² + y² = 100 = (3/4)x² + y² = 100 redueix a l'equació sola en y: ((3/4)y)2 x² + y² = 100 y2 = 100, donant la solució y = 8 i x = 6.

## Referències

* ↑ Lumpkin, Beatrice. The Mathematical Legacy of Ancient Egypt - A Response to Robert Palter. National Science Foundation, 2004, p. 17. 10.1.1.372.5877.
* ↑ Corinna Rossi, Architecture and Mathematics in Ancient Egypt, Cambridge University Press 2004, p.217
* ↑ Marshall Clagett, Ancient Egyptian Science, Vol 3, 1999 , p.249.
* ↑ Schack-Schackenburg, Hans «Der Berliner Papyrus 6619» (en alemany). Zeitschrift für ägyptische Sprache und Altertumskunde, 38, 1900, p. 135–140. (vol. 36-39, pages 506–514),Schack-Schackenburg, Hans «Das kleinere Fragment des Berliner Papyrus 6619» (en alemany). Zeitschrift für ägyptische Sprache und Altertumskunde, 40, 1902, p. 65–66.
* ↑ Williams, Scott, Egyptian Mathematical Papyri, SUNY-Buffalo
* ↑ Richard J. Gillings, Mathematics in the Time of the Pharaohs, Dover, New York, 1982, 161.

## Vegeu també

* Papirologia
* Fracció egípcia

## Enllaços externs

* Exemples d'equació simultània del papir de Berlín
* Dos problemes d'àlgebra van comparar a àlgebra de RMP
* Dos va suggerir solucions Arxivat 2011-12-24 a Wayback Machine.
# Parc Nacional Noel Kempff Mercado

El Parc Nacional Noel Kempff Mercado és una àrea protegida de Bolívia, declarada Patrimoni de la Humanitat el 13 de desembre del 1991. Està situada al municipi de San Ignacio de Velasco, al nord del departament de Santa Cruz, i parcialment al municipi de Baures de la província d'Iténez, al sud-est del Departament de Beni.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Noel Kempff Mercado National Park» (en anglès). [Consulta: 4 març 2021].
* ↑ SERNAP - Parc Nacional Noel Kempff Mercado
# Partènia

Partènia (o Parthenia) fou una seu episcopal situada a la Mauritània Sitifiense, dins de la província romana d'Àfrica, a l'actual regió de Sétif, a Algèria. La ciutat desaparegué sobtadament al final del segle v, sota l'ofensiva d'Huneric, rei dels vàndals, i actualment no es coneix el seu emplaçament exacte. El 1964, la Santa Seu recuperà la diòcesi de Partènia com a diòcesi titular, és a dir, sense territori.

## Diòcesi titular

Des del 1964, l'Església Catòlica ha recuperat el nom de Partènia com a diòcesi titular, és a dir, sense un territori propi. L'italià Giovanni Fallani, que era membre de la Cúria romana, i el navarrès-panameny José Luis Lacunza Maestrojuán, bisbe auxiliar de David, a Panamà, en foren encarregats el 1964 i el 1985, respectivament.
El 1995 fou nomenat bisbe titular de Partènia el polèmic bisbe francès Jacques Gaillot, justament quan fou separat del Bisbat d'Évreux. Des del seu nomenament "de càstig", Jacques Gaillot declarà que li havien donat una «diòcesi sense fronteres» i utilitzà el títol de bisbe de Partènia, que fins aleshores havia estat només virtual, per comunicar, especialment a la seva pàgina web Partenia, les seves opinions sobre diverses qüestions molt polèmiques, fins que deixà d'escriure-hi el 2010. Gaillot ha destacat pel seu suport públic al sacerdot alemany Eugen Drewermann, crític amb l'Església, per la defensa dels capellans casats, de l'ús del preservatiu, dels homosexuals i del dret a l'avortament. Ja a l'època d'Évreux, els altres bisbes francesos es queixaven de Gaillot perquè no respectava el secret de les reunions de la conferència episcopal i per les seves posicions contràries al Magisteri de l'Església, fins que li van haver d'imposar que, si no es retractava, almenys deixés de parlar públicament contra els postulats oficials. I el van enviar a les sorres del desert.
Al principi, la premsa va anomenar el ministeri de Monsenyor Gaillot el «bisbat de la sorra», pel fet que s'havia confós la Mauritània Sitifiense, emplaçament de l'antiga seu, amb l'actual país Mauritània. En realitat, els altiplans de la regió algeriana de Sétif ni són desèrtics, ni estan coberts de sorra.

## Referències

* ↑ Pàgina web oficial «Partenia».
* ↑ Declaració de comiat de Gaillot
* ↑ Haller, Edition K. «Partenia».
* ↑ Eugen Drewermann i Jacques Gaillot, Der Traum von Menschlichkeit, ed. Peter Eicher, Kösel, 1997; ISBN 978-2226075840
* ↑ «Provocateur or Prophet? the French Church & Bishop Gaillot». Commonweal, 06-10-1995.
* Antonio Morcelli: Africa Christiana: in tres partes tributa, Volume 1, page 253
* Jacques Gaillot : Lettera agli amici di Partenia, Queriniana, Plantilla:1er janvier 1996, ISBN 978-8839909732
* Jacques Gaillot : Église virtuelle, Église de l'An 2000. Un évêque au royaume d'Internet. Editions Albin Michel, 7 janvier 1999, ISBN 978-2226106735
* Pierre Pierrard : A nous la parole : Partenia, dix ans. Harmattan, 17 octobre 2012, Kindle Edition, ASIN B00814BKFQ

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la «Diòcesi» de Partènia, però en realitat de Jacques Gaillot
* Jerarquia catòlica
* Blog Mouvance Partenia
* Blog Partenia au-delà des frontières
# Papamosques de Hartert

El papamosques de Hartert (Ficedula harterti) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). És endèmica de Sumba, una de les illes Petites de la Sonda, a Indonèsia. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El nom específic de Hartert fa referència a l'ornitòleg alemany Ernst Hartert (1859-1933).

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Hartert». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 707. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Sumba Flycatcher. Ficedula harterti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Papamosques de Malàisia

El papamosques de Malàisia (Cyornis turcosus) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) del sud-est asiàtic. Es troba a Brunei, Malàisia, Indonèsia i Tailàndia. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits. Pateix la pèrdua d'hàbitat i el seu estat de conservació es troba gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Malàisia». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 699. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Malay Blue-flycatcher. Cyornis turcosus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 4 gener 2021].
# Patrick Ascione

Patrick Ascione (París, 1953 - Calvados, 2014) fou un compositor francès de música electroacústica i acusmàtica.
Després d'estudiar música clàssica, (1976-79), s'uneix a l'Institut Internacional de música Electroacústica de Bourges, antic GMEB. Fins al 1984. durant aquest període, dirigí nombrosos cursos, intervencions educatives i concerts públics arreu de França i l'estranger en nom de l'estructura. Ascione aborda paral·lelament la composició per ordinador a l'Institut de recherche et coordination acoustique/musique (IRCAM), seguidament es consagra a la composició i la recerca.
Convidat pels principals centres d'investigació i creació (GMEA, Albi, GWVL, Lió, CIRM, Niça dirigida per Michel Redolfi (estudi delta P, de La Rochelle, Música i Recerca a Brussel·les, Xarxes d'Arts Media a Montreal…). El 1991 obté el premi Vila-Médicis del Ministeri d'Afers Estrangers del Canadà.
Va compondre principalment per encàrrec dels grans estudis o de l'Estat. Van ser estrenat a França i l'estranger, i difusats pels canals de ràdio France Musique i France Culture, i ràdios nacionals d'Europa i dels Estats Units. Ha guanyat diversos concursos internacionals.
Sol·licitat pels jurats dels concursos internacionals de composició acústica tant a França com a l'estranger, fou professor de música acústica al Conservatori de Música de Cherburg-Octeville en la classe que ell havia fundat el 2003 amb l'ajuda de la Direcció régional dels Afferss culturals de la Baixa Normandia, i va intervenir com a formador al Centre de Formation des Enseignants de la Danse et de la Musique de Normandia.
Dos períodes musicals caracteritzant la seva carrera:
A partir de 1978 evoca en la seva música l'analogia entre la música electroacústica i la pintura, que són per naturalesa, les arts de suport i fixació dels sons i els colors: Metamorfosis d'una llimona groga, Blaus i formes, Polifonia-Policrom…
El 1986, es movia vers el que ell va anomenar polifonia espacial, aprofità per ampliar el concepte de principis i tècniques d'aplicació d'enregistrament multipista pel concert i una pràctica nova de composició consistent en integrar dins el procés mateix d'escriptura els paràmetres d'especialització i difusió: Espais-Paradoxes, Arenes-Around, Cants Esfèrics, Colors d'Espai, Holophonie ou la baleine rouge, Danse de l'aube, Barcarola d'estudi i cinta, Enèsima, Figures d'estil: Resultat "Ascionerie".
# Paraparèsia

La paraparèsia és una parèsia d'ambdues extremitats inferiors. Quan el grau d'afectació és complet (paràlisi) llavors s'anomena paraplegia.

## Vegeu també

* Hemiparèsia
* Monoparèsia
* Tetraparèsia
# Paul Voss

Paul Voss (Rostock, Mecklemburg-Pomerània Occidental, 26 de març de 1986) és un ciclista alemany, professional des del 2009. Combina el ciclisme en carretera amb el ciclocròs.
En el seu palmarès sols consta la victòria en l'etapa pròleg de la Volta a Catalunya de 2010 que li va servir per vestir el mallot de líder durant 2 etapes.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 2011
** 1r al Cinturó de l'Empordà i vencedor d'una etapa
* 2016
** 1r a la Rad am Ring

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. 99è de la classificació general
* 2010. 70è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2010. Abandona (15a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2014. 50è de la classificació general
* 2015. 99è de la classificació general
* 2016. 101è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Paul Voss a sitiodeciclismo.net
# Patronat Pro Pàtria

El Patronat Pro Pàtria fou una associació constituïda a Mèxic com a associació privada el 19 de novembre de 1954 per Francesc Farreras i Duran, Pere Ferrer i Batlle i Salvador Armendares i Torrent, tots ells exiliats membres de la Comunitat Catalana de Mèxic, amb la finalitat d'assegurar els cabals indispensables per al bon funcionament d'una infraestructura mínima de la Generalitat de Catalunya a l'exili.
Gràcies al seu suport econòmic el president de la Generalitat de Catalunya a l'exili Josep Tarradellas i Joan pogué organitzar la Secretaria de la Presidència de la Generalitat i els seus serveis d'informació i enllaç. Des del 28 de maig de 1960 assolí rang oficial i Tarradellas nomenà president del Patronat Antoni Maria Sbert en agraïment al seu suport quan fou nomenat president de la Generalitat el 1954. També nomenà tresorer Pere Ferrer i Batlle, secretari Joan Potau i Farré i vocals Lluís Nicolau d'Olwer, Pere Bosch i Gimpera, Ramon Frontera i Bosch, Manuel Alcàntara i Gusart, Hèctor Gally i Grivé, Josep Baqués i Rossell, Enric Calafell i Antoni Eroles i Serra.

## Referències

* ↑ Josep Massot i Muntaner. Departament de la Vicepresidència de la Generalitat de Catalunya. Antoni Maria Sbert 1901-1980 ( PDF), 2008, p. 71-74. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Patronat Pro Pàtria». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Patronage Sainte-Anne

El Patronage Saint-Anne és un club de futbol congolès de la ciutat de Brazzaville. Els seus colors són el blau i el blanc.

## Palmarès

* Lliga de la República del Congo de futbol:
** 1969, 1986
* Copa de la República del Congo de futbol:
** 1988

## Referències

* ↑ «Congo (Brazzaville) - Club colours». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Congo (Brazzaville) – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Congo (Brazzaville) - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# FTTB

FTTB és l'acrònim del terme anglès Fiber To The Building, que significa literalment «fibra fins a l'edifici» Es tracta d'una tecnologia que instal·la la fibra òptica més prop del client, tot utilitzant en el tram final el parell de coure telefònic, o el coaxial de les xarxes de televisió.

## Vegeu també

* FTTx
* Fibra òptica
* Triple-play
* PON (Xarxes Òptiques Passives - Passive Optical Network)
* banda ampla
# Les Résolutions de Bout de Zan

Les Résolutions de Bout de Zan és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 22 de maig de 1914.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan

## Notes

* ↑ Les Résolutions de Bout de Zan, bifi.fr
# Boet (poeta)

Boet (en llatí Boethus, en grec Βοηθός) va ser un poeta grec autor d'un epigrama inclòs a l'Antologia grega escrit com un elogi a Pílades de Cilícia, el famós pantomim del temps d'August, nascut a Tars.
Estrabó diu d'ell que era un mal ciutadà i un mal poeta i que havia guanyat el favor de Marc Antoni per alguns versos sobre la batalla de Filipos. Va ser nomenat cap del gimnàs i d'uns jocs públics a Tars on va practicar l'extorsió, però no el van castigar per la intervenció de Marc Antoni. Més tard, Atenodor el va expulsar de Tars, amb aprovació d'August.

## Referències

* ↑ PARA LEER A SAN PABLO. Editorial San Pablo, 2002, p. 26–. ISBN 978-958-607-820-7.
* ↑ Estrabó. Geografia, XIV, 5, 14.
# Consell de Ministres d'Espanya (XII Legislatura)

El primer Consell de Ministres d'Espanya de la XII Legislatura, o segon govern de Mariano Rajoy, és el Consell de Ministres que fou designat el dia 3 de novembre de 2016 per Mariano Rajoy Brey, president del Govern des que el Partit Popular (PP) guanyà les per majoria simple Eleccions Generals de 2016. Va suposar la fi del govern en funcions del propi Mariano Rajoy que s'hagué de realitzà durant la XI Legislatura.

## Composició

El Congrés dels Diputats va atorgar la confiança a Mariano Rajoy en segona votació el dissabte 29 d'octubre de 2016 amb 170 vots favorables, 111 en contra i 68 abstencions, sent nomenat president del Govern d'Espanya per Felip VI el 31 d'octubre del mateix any. Rajoy va donar a conèixer el nom del seu govern el dia 3 de novembre i juraren o prometeren el seu càrrec l'endemà.

## Estructura

| President del Govern | Mariano Rajoy Brey |
| Càrrec | Titular |
| Càrrec | 31 d'octubre de 2016 |
| Vicepresidenta del Govern Ministra de la Presidència i per les Administracions Territorials | Soraya Sáenz de Santamaría |
| Ministre d'Afers Exteriors i Cooperació | Alfonso María Dastis Quecedo |
| Ministre de Justícia | Rafael Catalá Polo |
| Ministre de l'Interior | Juan Ignacio Zoido Álvarez |
| Ministre d'Economia, Indústria i Competitivitat | Luis de Guindos Jurado (04/11/2016-08/03/2018) Román Escolano Olivares (08/03/2018-07/06/2018) |
| Ministra d'Agricultura i Pesca, Alimentació i Medi Ambient | Isabel García Tejerina |
| Ministre d'Energia, Turisme i Agenda Digital | Álvaro Nadal Belda |
| Ministra de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat | Dolors Montserrat i Montserrat |
| Ministre de Foment | Íñigo de la Serna Hernáiz |
| Ministre d'Hisenda i Funció Pública | Cristóbal Montoro Romero |
| Ministra de Defensa | María Dolores de Cospedal García |
| Ministre d'Educació, Cultura i Esport Portaveu del Govern | Iñigo Méndez de Vigo Montojo |
| Ministra d'Ocupació i Seguretat Social | Fátima Báñez García |

## Referències

* ↑ Jefatura del Estado - BOE
* ↑ Els membres del nou govern de Rajoy juren o prometen el càrrec i fan el primer consell de ministres
* ↑ Barrón, Íñigo de «Román Escolano, nuevo ministro de Economía en sustitución de Guindos» (en castellà). El País [Madrid], 07-03-2018. ISSN: 1134-6582.

## Enllaços externs

* Presidència del Govern d'Espanya
# Bragi

Bragi és una deïtat del panteó nòrdic, fill d'Odin i la gegant Gunlod (o d'Odín i Frigg segons altres versions). És el déu de la poesia la eloqüència, era el poeta personal d'Odín i també era un dels Asos més savis; fou el primer que sabé versificar i el que millor ho feu, des d'aleshores, a les persones que destacaven en l'art de la poesia, se'ls donava el sobrenom de Bragi, també és conegut com el déu de la barba obliqua.
Bragi és l'encarregat en el Valhalla d'entregar la copa de benvinguda als que acaben d'arribar i acollir-los amb paraules corteses, a més ell amenitza el Valhalla recitant versos.
És l'espòs d'Idunn, una de les deesses més importants del panteó nòrdic, car posseeix les pomes de la joventut, que són de gran importància per Asgard car els Asos han de prendre aquest fruit per no envellir.
A aquest As se'l relaciona amb un famós poeta del segle ix anomenat Bragi Boddason "El vell", que després de la seva mort es creu que se'l deïficà com el més gran poeta.

## Referències

* 1 2 «Bragi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Bragi Boddason

A l'Edda prosaica, Snorri Sturluson atribueix diversos passatges a Bragi Boddason el Vell (Bragi Boddason inn gamli), un poeta de la cort que va servir a diversos reis de Suècia, Ragnar Lodbrok, Östen Beli i Björn at Hauge que van regnar a la primera meitat del s.XIX. Bragi es considera el primer poeta skaldic, i recordat després pels noms dels seus versos que han sobreviscut a la memòria
Snorri, especialment, ens cita els passatges que pertanyen al Ragnarsdrápa, un poema compost, suposadament, en honor del famós i semillegenda Víquing Ragnar Lodbrók ('Pantalons-peluts') que descriu les imatges en un escut que Ragnar li havia donat a Bragi. Les imatges incloïen la pesca de Jörmungandr per part de Thor, a Gefjun separant Sjælland del terra de Suècia, l'atac de Hamdir i Sorli contra el rei Jörmunrekk, i la batalla eterna entre Hedin i Högni.
A Landnámabók se'ns diu que Bragi es va casar amb Lopthœna la filla d'Erpr lútandi, un altre skald que va servir al rei suec Eysteinn Beli. Ells es troben entre els avantpassats del skald més tardà Gunnlaugr Ormstunga.

## Enllaços externs

* Bragi a la Poestia Skàldica de l'edat mitjana escandinàvica Arxivat 2012-04-06 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «143 (Arkiv for/för nordisk filologi / Sjätte Bandet. Ny följd. Andra Bandet. 1890)».
# Brahea armata

Brahea armata ("palma blanca") és una espècie pertanyent a la família de les palmeres (Arecaceae). És endèmica de la Baixa Califòrnia i Mèxic, i és considerada la palmera amb les fulles més blavoses.

## Descripció

Creix fins a 15 m d'alçada i mig metre de diàmetre. Al llarg del seu tronc es poden veure cicatrius de la base de les fulles que amb el pas del temps han mort, s'han assecat i han caigut, o bé encara hi resten seques, formant una espècie de faldilla que arriba fins a terra. El pecíol de les fulles està cobert d'espines corbes que fins i tot es poden dividir en dos.
Aquesta palmera produeix moltes branques fèrtils, és a dir, branques on hi creixen les flors, i poden arribar a 3 metres, sempre per sota de la capçada de fulles. Aquestes branques fèrtils consisteixen en moltes flors blanquinoses, petites i bisexuals, essent així una agrupació de gran bellesa. La flor d'aquesta espècie és una de les més vistoses d'entre totes les palmeres. El fruit que produeix és brillant, rodó i marronós, i només conté una llavor.

## Hàbitat

Creix formant oasis des de les zones més àrides de la Baixa Califòrnia, al desert de Sonora, passant per la zona de chaparral costaner fins a barrejar-se amb pinedes de pins californians a 1200 m d'altitud.

## Taxonomia

Brahea armata va ser descrita per Sereno Watson i publicada a Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences 11: 146–147. 1876.

### Etimologia

* Brahea: nom genèric atorgat en honor de l'astrònom danès Tycho Brahe (1546–1601).
* armata: epítet llatí que significa "armat, espinós".

#### Sinonímia

* Glaucothea armata (S. Watson) O. F. Cook
* Glaucothea elegans (Franceschi ex Becc.) I.M. Johnst.
* Brahea nobilis Hook.f.
* Brahea clara (L.H.Bailey) Espejo & López-Ferr.
* Brahea lucida Hook.f.
* Brahea glauca Hook.f.
* Brahea elegans (Franceschi ex Becc.) H.E. Moore
* Brahea roezlii Linden
* Erythea armata (S. Watson) S. Watson
* Erythea elegans Franceschi ex Becc.
* Erythea roezlii (Linden) Becc. ex Martelli
* Erythea clara L.H. Bailey
* Erythea armata var. microcarpa

## Referències

* ↑ «Brahea armata». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 octubre 2012].
* ↑ J. Dransfield, N. Uhl, C. Asmussen, W.J. Baker, M. Harley and C. Lewis. 2008
* ↑ «armata» a Epítetos Botánicos
* ↑ «Brahea armata» a EOL. Data consulta: 29 de novembre de 2013.
# Patronat d'Obreres de l'Agulla

El Patronat d'Obreres de l'Agulla fou un patronat creat per Dolors Monserdà i Vidal el 1910, amb l'ajuda del bisbe Laguarda i de mossèn Josep Ildefons Gatell, a Barcelona (estava situat a la residència de monges franciscanes del carrer Montcada), amb l'objectiu de donar feina a les cosidores, facilitar materials per a la costura i formació. Funcionava com una cooperativa i donava suport per qualsevol gestió o consulta, borsa de treball i assistència mèdica gratuïta.

## Referències

* ↑ «Patronat d'Obreres de l'Agulla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Patronat per a obreres de l'Agulla. L'associacionisme a Catalunya». Museu d'Història de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2018].