OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miner riberenc d'Oustalet

El miner riberenc d'Oustalet (Cinclodes oustaleti) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que viu prop de rierols entre roques a les muntanyes, des del nord de Xile i Argentina occidental, cap al sud fins Terra del Foc. També a arxipèlag Juan Fernández.

## Referències

* ↑ «Miner riberenc d'Oustalet». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 8-01-2021, (català)
# Mercat d'abastaments d'Algesires

El mercat d'Abastaments d'Algesires, també anomenat Mercat enginyer Torroja, és un edifici racionalista obra d'Eduardo Torroja Miret. Fou executat per l'arquitecte Manuel Sánchez Arcas el 1935 ea la plaça Mare de Déu del Palmell d'Algesires. Declarat Bé d'Interès Cultural per la Conselleria de Cultura de la Junta d'Andalusia com a exemple del Moviment Moderne.
És un espai octogonal cobert amb una cúpula laminar de 47,80 metres de diàmetre, 44,10 metres de radi de curvatura i només 9 cm de gruix, perforada per una claraboia de 10 metres de diàmetre, que descansa tota ella sobre 8 pilars perifèrics cenyits per un cinturó octogonal amb setze rodons de 30 mil·límetres, atreviment que després repetiria Torroja en les viseres de l'Hipòdrom de la Zarzuela de Madrid. Obra avantguardista, funcional i diàfana, amb escassíssims detalls decoratius en portes i pilars, és una de les fites de l'arquitectura espanyola del segle xx. La cúpula va ser durant 30 anys (1935-1965),la més gran del món, fins a la construcció del Astrodome de Houston (Texas, Estats Units).
# Mercat d'hivern

El mercat de fitxatges d'hivern, abreujat sovint a «mercat d'hivern», és un terme d'ús en el futbol europeu per fer referència a un termini de temps, majoritàriament al llarg del mes de gener, en el qual els clubs de futbol poden fer transferències o altes de futbolistes en una plantilla. S'anomena «mercat d'hivern» perquè el mes de gener és hivernal al continent europeu, en contraposició a l'estiu, lapse en el qual es realitzen la majoria dels fitxatges, durant el mercat d'estiu.
El termini sol ser entre les 00:00 de l'1 de gener fins a les 23:59 del 31 de gener, tot i que pot variar segons el país i permet els equips de futbol de remodelar les seves plantilles per a la resta de la temporada, especialment per suplir jugadors lesionats o tancar acords que no van poder tancar-se abans de l'inici de la temporada. El mercat d'hivern s'utilitza també per a la cessió de jugadors a altres equips.

## Referències

* ↑ El plazo del mercado de invierno se amplía hasta el 31 de gener

## Enllaços externs

* Mercat d'hivern a la Premier
* El mercat d'hivern obre les portes (I) Arxivat 2012-05-10 a Wayback Machine., fifa.com
# Muhàmmad Zaman ibn Badi al-Zaman

Muhàmmad Zaman ibn Badi al-Zaman (Balkh, 1497 - després de 1528) fou un príncep timúrida fill de Badi al-Zaman i net de Hussayn Bayqara. Segons l'Enciclopèdia de l'Islam fou emir a Gurgan i Mazanderan, suposadament després de la derrota safàvida a Çaldiran (1514) fin el 1517. Segons diverses fonts es va apoderar de Balkh el 1516 i després d'algunes incidències fou nomenat governador allí per Baber el 1517 i encara ho era el setembre del 1523. La darrera vegada que se l'esmenta és el 1528 a Agra.

## Notes

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam volum X pag. 563, II edició, versió francesa
* ↑ per exemple Perspectives on Persian painting: illustrations to Amīr Khusrau's Khamsah, per Barbara Brend
# Mesonauta insignis

Mesonauta insignis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones i Orinoco.

## Referències

* 1 2 «Mesonauta insignis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). «A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)». A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-8574300351.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Linke H, Staeck L (1994): American cichlids II: Large Cichlids. A handbook for their identification, care and breeding. Tetra Press. Alemanya. ISBN 1-56465-169-X.
* Loiselle, Paul V. (1995). The Cichlid Aquarium. Alemanya: Tetra Press. ISBN 1-56465-146-0.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mesonoemacheilus triangularis

Mesonoemacheilus triangularis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (21 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Karnataka, Kerala i Tamil Nadu (l'Índia).

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Selvanathan i S. Godwin Wesley. 2000. Biology of the hill stream loach, Nemacheilus triangularis Day. p. 274-275. A: A.G. Ponniah i A. Gopalakrishnan (eds.). Endemic fish diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., l'Índia. 1,347 p.
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ITIS (anglès)
* ION (anglès)
# Mesonoemacheilus pambarensis

Mesonoemacheilus pambarensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el riu Pambar als Ghats Occidentals (Kerala, l'Índia).

## Amenaces

La seua principal amenaça és la introducció d'Oreochromis mossambicus.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Singh A., Sen N. & P. Banarescu i T. T. Nalbant, 1982. New noemacheiline loaches from India (Pisces, Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. "Grigore Antipa" v. 23 (for 1981). 201-212.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 Rema Devi, K. & Indra, T. J., 1994. Noemacheilus pambarensis, a new loach (Cyprinoidei: Balitoridae: Noemacheilinae), from Western Ghats, Idukki, Kerala, India. Records of the Zoological Survey of India v. 94 (núms. 2-4): 207-210, 1 pl.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kurup, B. M., Radhakrishnan, K. V. i Manojkumar, T. G., 2004. Biodiversity Status of Fishes Inhabiting Rivers of Kerala (South India) With Special Reference to Endemism, Threats and Conservation Measures. A: R.L. Welcomme i T. Petr (eds), Proceedings of the second international symposium on the management of large rivers for fisheries 2: 316. Cambodja.
* ↑ Gopalakrishnan, A. i A.G. Ponniah, 2000. Cultivable, ornamental, sport and food fishes endemic to Peninsular India with special reference to Western Ghats. p. 13-32. A: A.G. Ponniah i A. Gopalakrishnan (eds.) Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.
* ↑ Shaji, C.P., P.S. Easa i A. Gopalakrishnan, 2000. Freshwater fish diversity of Western Ghats. p. 33-35. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan. (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.
* ↑ UICN (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hanel, L. i J. Novák, 2002. Ceské názvy zivocichu V. Ryby a ryboviti obratlovci (Pisces) 3., maloústí (Gonorhynchiformes) - máloostní (Cypriniformes). Národní muzeum (zoologické oddelení), Praga.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Moncontour

«Moncontour» té aquests significats:
* Moncontour (Costes del Nord), municipi al departament de Costes del Nord (regió de Bretanya, França)
* Moncontour (Viena), municipi al departament de la Viena (regió de Nova Aquitània, França)
* Batalla de Moncontour
* Cantó de Moncontour (Costes del Nord), divisió administrativa al departament de Costes d'Armor (regió de Bretanya, França)
* Cantó de Moncontour (Viena), cantó al districte de Châtellerault (departament de la Viena, França)
* Comunitat de municipis del País de Moncontour, estructura intercomunal al departament de Costes d'Armor (regió de Bretanya, França)
# Moncourt

Moncourt és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 90 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Moncourt era de 90 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 38 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 37 eren cases i 1 era un apartament. Dels 31 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 5 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Moncourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 28 eren actives i 13 eren inactives. De les 28 persones actives 25 estaven ocupades (13 homes i 12 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 13 persones inactives 1 estava jubilada, 3 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Moncourt hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola maternal integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Moncourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Moncourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Monestir de Sant Florià

El Monestir de Sant Florià (en alemany: Stift Sankt Florian) és un monestir agustinià de la ciutat de Sankt Florian, Àustria. Fundat a principis del segle IX, i posteriorment refundat pels agustins al segle XI, Sant Florian és el monestir més gran de l'Alta Àustria, i rivalitza amb l'abadia de Melk i el monestir de Klosterneuburg com un dels exemples més impressionants de l'⁣arquitectura barroca a Àustria. El monestir està dedicat a Sant Florià, la tomba del segle IV es troba sota el monestir.
El Priorat de Sant Florià posseeix dos orgues, el més gran dels quals es coneix com "orgue Bruckner" (Brucknerorgel) i conté quatre manuals, 103 parades i 7.343 tubs. Va ser tocat pel compositor i organista Anton Bruckner, que abans havia sigut noi del cor del monestir, quan era organista, entre 1848 i 1855. Bruckner està enterrat sota l'orgue de l'església.

## Referències

* ↑ Parsons 2000, p. 257.
* ↑ Baumgartner 2001, p. 2.
* ↑ «The Organs». Sift Sankt Florian. [Consulta: 19 febrer 2016].
# Museu d'Història de Manacor

El Museu d'Història de Manacor és un centre museístic dedicat a la història de Manacor i la comarca de Llevant situat a la Torre dels Enagistes, un antic edifici de caràcter defensiu i residencial situat a la foravila de Manacor.

## Història

El sacerdot Mossèn Joan Aguiló i Pinya va descobrir la basílica paleocristiana de Son Peretó l'any 1908 i cedí les seves troballes i els terrenys on s'ubicava la basílica a l'Ajuntament de Manacor. D'aquesta manera la col·lecció passà a estar situada a sa Torre de ses Puntes (1926). Durant la Segona República s'optà per traslladar el museu al convent dels dominics de Manacor. Acabada la Guerra Civil els mosaics i altres objectes són guardats a unes dependències parroquials fins a l'any 1951, en inaugurar-se el Museu Arqueològic Municipal de Manacor. El 1985 l'Ajuntament adquirí la Torre dels Enagistes, on, després d'importants tasques de rehabilitació hi instal·là el Museu d'Història de Manacor.

## La Torre dels Enagistes

Aquest edifici està vinculat a Pelai Uniç, al qual el comte Nunó Sanç li cedí certes propietats en el terme de Manacor en el segle xiii, just després de la conquesta. La torre és un buc d'època gòtica de dues plantes amb sageteres i merlets. Té finestres coronelles amb festejadors. En els segles XV-XVI s'hi va afegir un altre cos que presenta una finestra conopial en el pis superior

## Col·leccions

El museu no es limita a les peces ceràmiques procedents de les excavacions de jaciments prehistòrics, sinó que entra a camps considerats menors o de menys entitat. Aquest és el cas d'una col·lecció de maquinària agrícola i d'eines del camp, d'una col·lecció de calaixeres i una altra col·lecció de 1234 clixé d'una impremta de principis del segle xx i, entre d'altres, d'una important col·lecció numismàtica.

## Exposicions permanents

Entre les sales habilitades de manera permanent cal assenyalar la de Prehistòria, constituïda en bona part amb les peces procedents del jaciment de l'Hospitalet; l'espai dedicat a l'època romana; el de l'antiguitat tardana, en el qual hi destaquen els mosaics i les peces procedents de la basílica de Son Peretó; l'època medieval islàmica i la sala dedicada als mobles en miniatura. La secció etnogràfica està situada al Molí d'en Fraret.

## Referències

* ↑ Pàgina web del Museu d'Història de Manacor Arxivat 2019-04-23 a Wayback Machine./
# Museu d'Història de Borriol

El Museu d'Història de Borriol (en sigles MUHBO) és un museu situat a la localitat valenciana de Borriol (Plana Alta). És museu reconegut per la Generalitat Valenciana des de 2019, després de diversos anys essent una Col·lecció Museogràfica Permanent, concretament des de l'any 2000.
Ocupa l'edifici històric de l'antiga llotja medieval i de la casa de la vila feudal, que va ser reformada a les darreries del segle xviii, seguint els postulats arquitectònics de l'Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles de València.

## Referències

* ↑ «Reconeixement del Museu d'Història de Borriol (MUHBO)».
* ↑ FALOMIR DEL CAMPO, VICENT “El Museu Municipal de Borriol”. XXI Jornades Culturals de la Plana de l'Arc (La Pobla Tornesa, 21-23 d'octubre de 2016).
* ↑ «RESOLUCIÓ de 27 d'octubre de 2000, del conseller de Cultura i Educació, per la qual es reconeix la Col·lecció Museogràfica Municipal de Borriol com a Col·lecció Museogràfica Permanent de la Comunitat Valenciana. [2000/Q9006]». [Consulta: 6 juny 2019].
# Morgue Story: Sangue, Baiacu e Quadrinhos

Morgue Story: Sangue, Baiacu e Quadrinhos és una pel·lícula brasilera estrenada el 2009 del gènere terror i comèdia, escrita i dirigida per Paulo Biscaia Filho.
Morgue Story és una adaptació d'una obra homònima posada en escena el 2004 a la capital de Paraná. La pel·lícula va tenir les seves ubicacions a la ciutat de Curitiba, i es va estrenar el 2009 en diversos festivals de cinema d'arreu del món. El seu debut, al Brasil, va tenir lloc el juny de 2010. Presentat a més de 30 festivals de cinema, va ser premiat en els següents festivals:
* Indie Distribution Fest, de La Jolla, CA, com a Premi al Mèrit;
* Menció especial a Montevideo Fantastico;
* Elecció del públic - Millor llargmetratge a Zompire: Undead Film Festival;
* Millor pel·lícula de terror al Swansea Bay Film Festival (Regne Unit);
* Millor pel·lícula de terror al Heart of England Film Festival (Regne Unit);
* Millor pel·lícula de terror internacional al Festival Internacional de Cinema d'Illinois;
* Millor actriu a la Buenos Aires Rojo Sangre per Mariana Zanette;
* El millor del festival al Festival de cinema de terror de Puerto Rico.
L'agost de 2010 va participar al Festival de cinema brasiler a Israel i el 2011 va ser nominat per a la final de la categoria Ficció al Grande Prêmio Brasileiro de Cinema.

## Argument

Tot transcorre en una morgue quan els tres personatges principals de la història (un dibuixant, un venedor i un forense), amb els seus problemes i neurosis, es troben per una casualitat del destí i transformen l'alba en una comèdia boja, plena d'horror i surrealisme.

## Repartiment

* Mariana Zanette ..... Ana Argento
* Anderson Faganello ..... Tom
* Leandro Daniel Colombo ..... Dr. Daniel Torres
* Edson Bueno ..... Dr. Samuel
* Cléber Borges ..... Sacerdot
* Wagner Corrêa ..... Barman
* Anderson Faganello ..... Tom
* Carolina Fauquemont ..... Martina
* Rafaella Marques ..... Jaque
* Michelle Pucci ..... Germana de Martina
* Fábio Silvestre ..... Dr. Sérgio
* Marcel Szymanski ..... Zombie
* Regina Vogue..... Mare

## Referències

* ↑ Título original: Morgue Story - Sangue, Baiacu e Quadrinhos Arxivat 2010-07-23 a Wayback Machine. Guia Cinema - Gazeta do Povo - GRPCOM
* ↑ Estréia do filme Morgue Story - Sangue, Baiacu e Quadrinhos Site Cultura Curitiba - edição de 30 de junho de 2010
* ↑ Os Filmes 10° Festival de Cinema Brasileiro em Israel
* ↑ Filmes paranaenses concorrem a indicação para o Grande Prêmio do Cinema Brasileiro Portal O Estado do Paraná - edição de 14 de fevereiro de 2011

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Morgue Story A Variety
# Morgny-en-Thiérache

Morgny-en-Thiérache és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 98 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Morgny-en-Thiérache era de 98 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 14 parelles sense fills i 14 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 48 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 37 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Morgny-en-Thiérache el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 12 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 45 eren actives i 15 eren inactives. De les 45 persones actives 34 estaven ocupades (21 homes i 13 dones) i 9 estaven aturades (4 homes i 5 dones). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa extractiva.
L'any 2000 a Morgny-en-Thiérache hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Morgny-en-Thiérache a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Morgny-en-Thiérache a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mori

Molveno és un municipi italià dins de la província de Trento. L'any 2012 tenia 9.672 habitants. Limita amb els municipis d'Ala, Cavedago, Arco, Brentonico, Isera, Nago-Torbole, Ronzo-Chienis i Rovereto.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2010- | Roberto Caliari | Centreesquerra |

## Vegeu també

* Luigi Albanese
Viccionari