OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Pere de Viladecavalls

* Per a altres significats, vegeu «Sant Pere de Viladecavalls (església nova)».
Sant Pere de Viladecavalls és una església del poble de masies disperses de Viladecavalls de Calders, del terme municipal de Calders, al Moianès. Es tracta del temple vell, abandonat i en ruïnes, al sud-oest i a ran de la masia del Llucià. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església encarada vers el llevant. Té un portal d'entrada adovellat, de mig punt i amb una sanefa decorativa al seu voltant. Hi ha una rosassa adovellada sobre la porta d'entrada. Adossat a la part de migdia hi havia la rectoria, avui enrunada. L'interior està dividit en tres naus, separades per columnes amb arcs de mig punt. La coberta actual és d'uralita; l'original era de volta, amb cúpula. El campanar descansa sobre la nau esquerra. Té dues gàrgoles, una a banda i banda de la part superior del campanar. El material constructiu utilitzat, les arestes de les parets, portal i rosassa, carreus ben escairats. La resta és reble.

## Història

Aquest edifici s'assenta sobre un de romànic que va ser construït prop la "Vila de Cavalls", coneguda des del 965, església que va ser refeta completament al segle xviii, i és d'aquesta de la que en queden els restes descrits. Una llinda la datava del 1780. Era l'església parroquial de Sant Pere de Viladecavalls, aleshores un poble format per unes poques cases disseminades. És prop de la masia del "Llucià", que avui l'utilitzen de pallissa. El 1936 va ser cremada, i a l'haver-hi ja aleshores format el nucli de la Colònia Tèxtil de Sant Pere de Viladecavalls, es va decidir construir una església més propera a l'anomenat nucli, deixant aquesta inutilitzada.

## Referències

* ↑ GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6
* 1 2 3 4 5 «Sant Pere de Viladecavalls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Pedro Fuertes Amorós

Pedro Fuertes Amorós (Osca, 12 de desembre de 1970) és un exfutbolista aragonés, que ocupava la posició de defensa. Va destacar amb la UE Figueres a la campanya 92/93, amb els empordanesos a Segona Divisió, la qual cosa li va valdre el fitxatge pel Reial Saragossa a l'any següent. Amb els aragonesos, va jugar cinc partits a la màxima categoria. Posteriorment, la seua carrera prosseguia per conjunts de divisions més modestes, com el Lalueza, de la Tercera aragonesa.

## Enllaços externs

* Fitxa de Pedro Fuertes
# Zlatogorita

La zlatogorita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la niquelina. Rep el seu nom del dipòsit de Zlatoya Gora, a Rússia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La zlatogorita és un antimonur de fórmula química NiCuSb₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1994. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la zlatogorita pertany a «02.C - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Ni, Fe, Co, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: achavalita, breithauptita, freboldita, kotulskita, langisita, niquelina, sederholmita, sobolevskita, stumpflita, sudburyita, jaipurita, pirrotina, smythita, troilita, cherepanovita, modderita, rutenarsenita, westerveldita, mil·lerita, mäkinenita, mackinawita, hexatestibiopanickelita, vavřínita, braggita, cooperita i vysotskita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'or de Zlatoya Gora, a la vall de Soimon, prop de Karabash, a l'óblast de Txeliàbinsk, Rússia. També ha estat descrita a Castleside, al comtat anglès de Durham, al Regne Unit.

## Referències

* ↑ «Zlatogorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 novembre 2017].
# Der Stürmer

Der Stürmer era un setmanari publicat pel nazi Julius Streicher des de 1923 fins al final de la Segona Guerra Mundial el 1945. Va ser un element important de la maquinària de propaganda nazi, i es va caracteritzar per ser radicalment antisemita. A diferència del Völkischer Beobachter, el diari oficial del NSDAP, l'estil del Der Stürmer era molt barroer, conegut per les seves caricatures i propaganda antisemita, pornografia, així com d'altres continguts anticatòlics i anticapitalistes.

## Enllaços externs

* Cariactures del Der Stürmer Arxivat 2011-06-08 a Wayback Machine.(anglès)
# Thalassoma trilobatum

Thalassoma trilobatum és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Illes Ryukyu i Tonga.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lacepède, B. G. E. 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3: i-lxvi + 1-558, Pls. 1-34.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Àhmad ibn Thakiyya

Àhmad ibn Thakiyya fou emir midràrida de Sigilmasa, fill de Maymun ibn Thakiyya.
Va succeir el seu germà Wàssul ibn Thakiyya al-Fat·h quan aquest va morir vers el febrer o març del 913.
El 921 el governador fatimita de Tahart, general Massala ibn Habus, es va presentar a Sigilmasa que va assetjar (maig) i va ocupar (juny). Va posar al tron a un emir profatimita de nom Muhàmmad al-Mútazz ibn Saru, cosí d'Ahmad.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 1023
# Selecció (algorisme genètic)

La selecció és l'etapa d'un algorisme genètic en la que els genomes individuals es trien d'una població per a la cria de la següent (recombinació o creuament). Hi ha uns quants algoritmes de selecció genèrics. Una de les més comunes és l'anomenada selecció de ruleta que s'inclou dins dels mètodes de selecció proporcionals a l'aptitud.
Hi ha uns altres algoritmes de selecció que no consideren tots els individus per a la selecció, sinó només aquells amb un valor d'adaptació que és més alt que un valor donat (arbitrari) constant. Uns altres algoritmes seleccionen d'una preselecció restringida on només un cert percentatge dels individus són permesos, basat en valor d'aptitud.

## Algorismes de selecció

* Proporcionals a l'aptitud: Els individus són triats en funció de la seva contribució d'aptitud respecte al total de la població.
* Selecció de la ruleta.
* Selecció sobrant estocàstic.
* Selecció universal estocàstic.
* Selecció per mostreig determinístic.
* Selecció per truncament
* Selecció per torneig
* Selecció elitista
* Selecció per rang
* Selecció per escalada
* Selecció jeràrquica
# Pena (càstig)

La pena és el mitjà amb el que compta l'estat per a reaccionar enfront del delicte, expressant-se com la «restricció de drets del responsable». Per això, el Dret que regula els delictes es denomina habitualment Dret penal, en lloc d'altres denominacions com Dret criminal o Dret delictual.
La pena també es defineix com una sanció que produeix la pèrdua o restricció de drets personals, regulada en la llei i imposada per l'òrgan jurisdiccional, mitjançant un procés, a l'individu responsable de la comissió d'un delicte. El terme pena (dolor) deriva del terme en llatí poena i posseeix una connotació de dolor causat per un càstig.
El Dret Penal modern advoca per la proporcionalitat entre el delicte i la pena. En molts països es busca també que la pena serveixi per a la rehabilitació del criminal, la qual cosa exclou l'aplicació de penes com la pena de mort o la cadena perpètua.

## Referències

* ↑ «Pena (càstig)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Lluís Cabello i Ibáñez

Lluís Cabello i Ibáñez va ser un barceloní llicenciat en ciències naturals que va viure durant el segle xix. Va ser el fundador tant de la Societat Barcelona Protectora d'Animals i de Plantes com de la publicació "Revista Zoófila Barcelonesa" l'any 1879. La seva publicació més destacada va ser la Philloxera vastatrix l'any 1979. Va ser un membre participatiu de l'Agrupació Excursionista Catalunya, amb els quals va fer un seguit de conferències sobre meteorologia agrícola, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Lluís Cabello i Ibáñez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Document: L'excursionisme a Catalunya. 1876-1939.
# Província de Sondrio

La província de Sondrio és una província que forma part de la regió de Llombardia dins Itàlia. La seva capital és Sondrio.
La província de Sondrio forma un territori principalment muntanyós solcat per valls. Les principals són la Valtellina i la Valchiavenna. Hi ha les muntanyes més altes de la Llombardia. Al nord i a l'oest de la província limita amb Suïssa (Grisons) a l'oest amb la província de Como i la província de Lecco, al sud amb la província de Bèrgam i a l'est amb la província de Brescia i el Trentino - Alto Adige (província de Trento i la província de Bolzano).
Té una àrea de 3.195,76 km², i una població total de 181.372 hab. (2016). Hi ha 77 municipis a la província.

## Referències

* ↑ Dades ISTAT

## Enllaços externs

* Plana oficial (italià)
# Çò des de Masia

Çò des de Masia és una casa de Betlan al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Marià Sanjoan figura en els registres de confirmació de l'any 1769.

## Descripció

És un habitatge situat a l'interior de la confluència dels carrers Major i Sant Antòni, que aprofita el desnivell del vessant amb les bordes en la part superior i la casa en l'esglaó inferior. La casa de secció rectangular, precedida per un pati clos que ha perdut el portal, presenta la façana orientada a migdia amb obertures de fusta en les dues plantes (3-3). La coberta de quatre aigües i "llosat" de pissarra aixopluga mitjançant el voladís un ràfec graonat a partir de disposar "pèires planes" per aproximació. L'arrebossat de les façanes a perdut la pintura, però s'hi conserva la decoració pictòrica de l'esmenat ràfec que destaca les motllures a partir de franges de color groc,vermell i blanc amb motius geomètrics de color marró.

## Referències

* 1 2 «Çò des de Masia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Žabljak

Žabljak és un assentament de Croàcia, al comtat de Karlovac. Es troba a 5,4 km del municipi de Barilović, del que en forma part.

## Referències

* ↑ «STRATEŠKI PLAN RAZVOJA OPĆINE BARILOVIĆ ZA RAZDOBLJE 2016. – 2020.» (PDF) (en croat). [Consulta: 29 maig 2020].
# Serapias cordigera

Serapias cordigera és una espècie d'orquídia, una planta herbàcia perenne de la família Orchidaceae.
Viu en sòls silíceus, en praderies humides, matoll alt, en olivars, i boscos clars que deixin passar suficient llum. Arriba a desenvolupar-se en altures de fins a 1.000 metres. Espècie protegida en les Illes Balears.
Principalment en els Països Catalans i mediterranis occidentals, però poden aconseguir localitzacions tan allunyades cap a l'est, com el sud de Turquia. Es troben algunes comunitats en la Vall dels Pedroches, Còrdova. També es troba en les Illes Açores i el nord-oest d'Àfrica.
# Želiezovce

Želiezovce és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Nitra.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1274.

## Ciutats agermanades

Želiezovce està agermanada amb:
* Trstená, Eslovàquia
* Barcs, Hongria
* Makó, Hongria
* Miercurea Ciuc, Romania

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «História - Oficiální stránky mesta Želiezovce». Arxivat de l'original el 2021-12-19. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Partnerské mestá» (en eslovac). Želiezovce. [Consulta: 9 setembre 2019].
# Àcid floiònic

L'àcid floiònic, de nom sistemàtic àcid 9,10-dihidroxioctadecandioic, és un àcid dicarboxílic amb de cadena lineal amb devuit àtoms de carboni, dos grups funcionals hidroxil, ${\ce {C-OH}}$, als carbonis 9 i 10, la qual fórmula molecular és ${\ce {C18H34O6}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras rar.
A temperatura ambient és un sòlid, el qual punt de fusió és 123,5–124,5 °C. Fou aïllat per primera vegada el 1931 del suro per Fritz Zetsche i Guido Sonderegger. L'etimologia de floiònic prové del grec φλοιός, phloiós, escorça, i -ic perquè és un àcid carboxílic.

## Referències

* ↑ Zetzsche, Fritz; Sonderegger, Guido «Untersuchungen über den Kork III» (en anglès). Helvetica Chimica Acta, 14, 1, 1931, pàg. 632–641. DOI: 10.1002/hlca.19310140160. ISSN: 0018-019X.
* ↑ Cooke, Giles B. Cork and the Cork Tree: International Series of Monographs on Pure and Applied Biology: Botany (en anglès). Elsevier, 2013-09-11. ISBN 9781483226620.
* ↑ «Definition of PHLOIONIC ACID» (en anglès). [Consulta: 17 maig 2018].
# Serap Özçelik

Serap Özçelik (Istanbul, 18 de febrer de 1988) és una karateka turca campiona del món, dels Jocs del Mediterrani de 2013, dels Jocs Europeus de 2015, i dues vegades campiona d'Europa de kumite en la categoria de 50 kg. En el 22è Campionat Mundial de Karate realitzat a Bremen, Alemanya, l'any 2014, Özçelik va ser campiona guanyant a Duygu Buğur, d'etnicitat turca, que representava a Alemanya. Özçelik també va ser integrant de la selecció nacional turca, campiona europea el 2015.

## Referències

* ↑ http://www.insidethegames.biz/articles/1027169/world-karate-federation-announces-qualified-athletes-for-baku-2015-european-games
* ↑ http://www.insidethegames.biz/articles/1041261/turkey-secure-four-golds-on-opening-day-of-home-karate1-premier-league-event-in-istanbul
* ↑ http://www.karate.gov.tr/?s=haber&h=135
* ↑ https://article.wn.com/view/2014/11/08/Enes_Erkan_ve_Serap_ozcelik_Dunya_sampiyonu/
* ↑ http://www.dailysabah.com/sports/2015/03/22/turkish-women-karatekas-win-gold-medal-in-european-championship

## Enllaços externs

* Fitxa de rànquing de Serap Özçelik (anglès)
* Serap Özçelik i Sandra Sánchez, "grans estrelles" (anglès)
# Pentatló modern als Jocs Olímpics d'estiu de 2016

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016, realitzats a la ciutat de Rio de Janeiro (Brasil), es disputaren dues proves de pentatló modern, una en categoria masculina i una altra en categoria femenina.
Aquest esport combina proves de tir (competició de tir de 10 metres de distància), esgrima (competició d'espasa), natació (200 metres lliures), hípica (concurs de salts d'obstacles) i camp a través.
Les proves es realitzaren entre els dies 19 i 20 d'agost de 2016 al Deodoro Aquatics Centre, Deodoro Stadium i a l'Arena da Juventude.

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1 | Rússia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Ucraïna | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Mèxic | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Categoria masculina | Aleksander Lesun (RUS) | Pavlo Tymoshchenko (UKR) | Ismael Hernández (MEX) |
| Categoria femenina | Chloe Esposito (AUS) | Élodie Clouvel (FRA) | Oktawia Nowacka (POL) |
# Luxe TV

Luxe TV és un canal de televisió a caràcter internacional però d'arrel luxemburguesa, exclusivament dedicat al món del luxe. Va ser creat per Jean Stock i J. B. Stock al mes de juny del 2006. El canal està controlat per la família Stock que en posseeix el 60% del capital. Pot veure's en diferents continents, com l'europeu, l'asiàtic o a Àfrica del Nord. El seu propietari fou periodista per Télé Luxembourg i cofundador del canal de televisió francès M6. També ha ocupat càrrecs importants a RTL-USA a Los Angeles, a més de ser president de TV5 Monde, un canal panfrancòfon. L'any 2010 el canal va estar a punt de tancar les portes degut a la seva compra per un nou operador. El seu fundador la va reestructurar sota el marc d'una nova empresa, Opuntia SA.

## Referències

* ↑ http://www.luxe.tv/
# Železník

Železník és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1382.
# Dia (programari)

Dia és una aplicació gràfica de propòsit general per a la creació de diagrames, desenvolupada com a part del projecte GNOME. Està construïda de forma modular, amb diferents paquets de formes per a diferents necessitats.
Dia està dissenyat com un substitut de l'aplicació comercial Visio de Microsoft. Es pot utilitzar per dibuixar diferents tipus de diagrames. Actualment s'inclouen diagrames entitat-relació, diagrames UML, diagrames de flux, diagrames de xarxes, diagrames de circuits elèctrics, etc. Noves formes poden ser fàcilment afegides, dibuixant-les amb un subconjunt d'SVG i incloent-les en un fitxer XML.
El format per a llegir i emmagatzemar gràfics és XML (comprimit amb gzip, per estalviar espai). Pot exportar en formats EPS, SVG i PNG.
També cal recordar que Dia, gràcies al paquet dia2code, pot generar l'esquelet del codi a escriure, si utilitzem un fitxer UML.

## Vegeu també

* Kivio

## Enllaços externs

* Lloc del projecte Dia
Viccionari
# Topsham

«Topsham» té aquests significats:
# Álvaro Bustos Sandoval

Álvaro Bustos (nascut a Gijón, Astúries, Espanya el 26 de juny del 1995) és un futbolista asturià que juga com a extrem esquerre o lateral esquerre al Club Gimnàstic de Tarragona.
# Serge Ducosté

Serge Ducosté (Haití, 4 de febrer de 1944 - 5 de juliol de 2024) fou un futbolista haitià de la dècada de 1970.
Fou 14 cops internacional amb la selecció d'Haití amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a Aigle Noir AC.

## Referències

* ↑ «1974 FIFA World Cup Germany». Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ Serge Ducosté a National-Football-Teams.com (anglès)
# Magisano

Magisano és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 1106 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 1.230 | 1.201 | 1.106 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |
# Rafael Llopart i Vidaud

Rafael Llopart i Vidaud presidí el Futbol Club Barcelona entre el 29 de juny del 1915 i el 25 de juny del 1916.
Rafael Llopart era fill de l'enriquit indiano sitgetà Rafael Llopart i Ferret. Va ser elegit president del F.C.Barcelona per l'assemblea del club el dia 29 de juny del 1915, reemplaçant en el govern del club l'exvicepresident Joaquim Peris de Vargas, que havia tingut una actuació molt poc lluïda. Sota el seu mandat, el Barça renovà tots els càrrecs i l'equip de futbol guanyà el Campionat de Catalunya imbatut, sense cedir ni tan sols un empat. En el Campionat d'Espanya que es fa a Madrid, i després de quatre partits, el Barça es retira acusant l'àrbitre de parcialitat. Llopart presentà la dimissió i el succeí Gaspar Rosés.
A Sitges, Rafael Llopart va ser un dels impulsors de l'Exposició nacional de Clavells i, el 1919, el creador de "Floreal", un extens planter de flors als afores del poble, que el 1924 ocupava 0,8 hectàrees de terreny; també va ser president honorari del "Club Esportiu Sitgetà".
Per la documentació existent, sembla que va continuar el negoci tèxtil del seu pare. El 1924, els accionistes Joan Martí, Rafael Llopart i Joan Trenchs van constituir a Barcelona la societat Textil Martí, Llopart i Trenchs S.A., que tenia centres fabrils a Rosselló de Segrià i al Pla de Santa Maria. A la dècada dels 60 va anar de mal borràs i va ser adquirida per Hilaturas Gossypium Arxivat 2007-02-04 a Wayback Machine.. Encara que no prou documentat, sembla que el Llopart citat és Llopart i Vidaud i no el seu pare, Rafael Llopart i Ferret, que havia començat la relació amb Joan Martí el 1894.

## Bibliografia

* Guifré Folch i Marine, Demetrio González, Francesc Gordo-Guarinos Els quaranta-vuit presidents del FC Barcelona Barcelona: Toison edit., 2007
* Roland Sierra i Farreras Diccionari biogràfic de sitgetans Sitges. Ajuntament de Sitges, 1998

## Enllaços externs

* Actuació al front del FC Barcelona Arxivat 2008-05-31 a Wayback Machine. (català)(castellà)
* Rafael Llopart i el CD Sitgetà Arxivat 2009-01-11 a Wayback Machine. (català)(castellà)
# Treasure Lake

Treasure Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 4.507 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Treasure Lake tenia 4.507 habitants, 1.751 habitatges, i 1.386 famílies. La densitat de població era de 162,3 habitants/km².
Dels 1.751 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,5% hi vivien parelles casades, en un 4% dones solteres, i en un 20,8% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.532 $ i la renda mediana per família de 51.505 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.426 $ mentre que les dones 28.804 $. La renda per capita de la població era de 21.438 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Treasure Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Treasure Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Çò des de Monda

Çò des de Monda era una casa amb elements renaixentistes d'Escunhau al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Era una casa d'estructura rectangular, de dues plantes definides per les obertures i "l'humarau" amb "lucanes". La coberta a dues aigües, d'estructura en fusta i teulada de pissarra, tenia la "capièra" paral·lela a la façana, i ambdues eren orientades a migdia. La façana observava una disposició simètrica dels elements, amb la porta d'accés en el centre. Aquesta era elevada, amb les bases dels muntants recolzant en sengles daus de marbre (aprofitats), i una llinda llisa encastada. El bloc de marbre de l'esquerra presentava les vores esbiaixades, i contenia la següent inscripció: I COC I NAR (amb una esquerda en diagonal, i escapçat) L'altre bloc mostrava el mateix tipus de decoració.

## Referències

* ↑ «Çò des de Monda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].