OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pinya de rosa (llibre)

* No s'ha de confondre amb el nus mariner pinya de rosa.
Pinya de rosa és un llibre de Joaquim Ruyra publicat el 1920. El títol que porta aquest recull de narracions relacionades amb el mar fa referència al nom d'un nus mariner. Es considera que forma part de les obres de la trilogia que completen La parada de 1919 i Entre flames de 1928.
Inclou les narracions adaptades a la gramàtica fabriana de Marines i boscatges, que ja havia estat publicada el 1903, juntament amb L'idil·li d'en Temme, que fou escrita entre el novembre del 1919 i el maig del 1920. En concret, l'obra s'estructura en quatre llibres: Impressions, Fantasies, Novel·letes i Novel·letes capitulades. A Novel·letes s'inclou En Garet a l'enramada, La Fineta i Jacobé, la primera costumista i les altres dues fortament modernistes. A les novel·letes capitulades s'inclou El rem de trenta-quatre i L'idil·li d'en Temme.
El llibre apareix després de la publicació de La parada i del retorn d'un viatge a Mallorca que li inspira la descripció d'un mar blau, serè i encalmat. L'obra tingué una bona acollida i aconseguí tornar a centrar l'escriptor al centre de l'atenció literària actualitzant una obra que havia escrit dues dècades abans. L'autor considerava que L'idil·li d'en Temme era "la primera aparició de la prosa catalana definitiva, cobricelada sota l'iris que formen amb llur encaixada cordial, braços alts i mans estretes, l'Emoció i la Gramàtica". Considera que fins aquest moment l'artista havia guanyat al gramàtic i ara "el gramàtic pren la revenja i sotmet l'artista". Anys després Gaziel i Carles Riba el consideraran l'únic narrador al costat de Josep Carner.

## Referències

* ↑ «Pinya de rosa (llibre)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Lluïsa Julià i Capdevila. Joaquim Ruyra, narrador. L'Abadia de Montserrat, 1992, p. 211–. ISBN 978-84-7826-308-0.
* ↑ Joaquim Ruyra Enciclopèdia Catalana

## Bibliografia

* Joaquín Ruyra. Pinya De Rosa (Complete). Library of Alexandria, 1952. ISBN 978-1-4655-6454-2.
* Joaquim Ruyra. Pinya de rosa. Marines i boscatges. Edicions del Cràter, Barcelona, 2024.
# Pintia

Pintia és el nom d'una antiga ciutat vaccea, situada a la pedania de Padilla de Duero (Peñafiel), a l'actual província de Valladolid.
Els vacceus van ser els primers pobladors assentats al centre de la Vall del Duero i en el curs baix del Pisuerga, en una zona que englobaria l'actual província de Valladolid, bona part de la de Palència i zones de la de Zamora, Segòvia i Àvila.
Els vacceus eren un poble celta provinent del nord d'Europa que va arribar en diverses onades a aquesta zona. Van fundar diverses ciutats (Pallantia, Pintia) que tenien un govern autònom fins a ser gairebé ciutats estat, però sense perdre les relacions amb les ciutats germanes del seu entorn. Fins a tal punt era l'agermanament de les ciutats, que els vacceus van ajudar els arevacs de Numància durant el setge a què van ser sotmesos pels romans. Precisament per aquest ajut, els invasors romans van atacar les ciutats vaccees després de sotmetre Numància. Al cap dels anys Pintia acabaria per ser romanitzada.
Durant anys, es va pensar que Valladolid era l'antiga Pintia, però ni les distàncies viàries ni l'arqueologia de la mateixa ciutat així ho mostraven. Les excavacions arqueològiques que es realitzen a Padilla de Duero han descobert un important nucli de població que ha estat identificat com el seu possible emplaçament.
La Zona Arqueològica consta de tres parts difirenciades: La ciutat a la zona de "Las Quintanas", el lloc d'enterrament o necropolis de "Les Rodes" i el barri terrisser de "Carralaceña". A "Las Quintanas" s'ha descobert que la ciutat va ser destruïda per un incendi, després d'això els visigots de la zona van instal·lar la seva necròpolis sobre l'antiga ciutat vacceo-romana. A la necropolis de "Les Rodes" també s'hi han trobat rics aixovars de guerrers, dones, nens ... D'altra banda, ja al terme de la propera localitat de Pesquera de Duero hi ha el barri artesà de "Carralaceña", situat a l'altra banda del riu Duero, per evitar que per un accident sobrevingut durant el procés de cocció de la ceràmica, el foc es pogués propagar al nucli de població principal. Aquest barri terrissaire, unit a Pintia per un gual al riu Duero, tenia a més la seva pròpia necròpolis o lloc d'enterrament. Els forns trobats aquí són únics a Europa,, per les seves dimensions i cronologia, però no es poden visitar perquè la Junta de Castella i Lleó no considerà rendible la seva restauració i valoració.
La permissivitat institucional i la falta de suport als projectes d'excavació ha suposat la destrucció parcial del poblat amb la plantació de vinyes. La Universitat de Valladolid s'encarrega actualment de la recuperació del poblat i del seu estudi. Part del material exhumat es pot contemplar al Museu de Valladolid.
# Pinto (pel·lícula)

Pinto és una pel·lícula muda de la Goldwyn Pictures escrita i dirigida per Victor Schertzinger i protagonitzada per Mabel Normand. La pel·lícula, una comèdia ambientada a l’oest americà, es va estrenar l'1 de febrer de 1920. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Pinto és una noia que ha estat adoptada per cinc ranxers d'Arizona. El dia que fa 18 anys decideixen que la vida del ranxo no és adequada per a una futura dama. El seu vell amic Pop Audry, un antic ranxer d'Arizona que ara és membre de l’alta societat novaiorquesa, accepta proporcionar a Pinto l'educació necessària.
Per això, Pinto i la seva mainadera vaquera Looey són enviats a Nova York però pel camí perden la direcció d'Audry. Bob De Witt, un jove veí, les ajuda a localitzar la mansió. L'esposa d’Audry s’oposa a la presència de la vaquera i marax de casa. Aviat Pinto descobreix que la dona manté una aventura amb un altre home i ho explica a Pop Audry durant un exhibició del Salvatge Oest que Pinto ha organitzat per als amics de Pop. Pop decideix cedir la casa a la seva dona i torna a Arizona amb Pinto, que, encara vaquera, torna acompanyada de Bob De Witt.

## Repartiment

* Mabel Normand (Pinto)
* Cullen Landis (Bob DeWitt)
* Edward Jobson (Looey)
* Edythe Chapman (Mrs. Audry)
* George Nichols (Pop Audrey)
* William Elmer (Lousy)
* Hallam Cooley (Armand Cassel)
* Andrew Arbuckle (guardià)
* Richard Cummings (guardià)
* George Kunkel (guardià)
* John Burton (guardià)
* Joseph Hazelton (guardià)
* Manuel R. Ojeda (mexicà)
* T.D. Crittenden (guardià)

## Referències

* ↑ «Adorable Mabel Normand». Motion Picture News, 27-12-1919, pàg. 36-40.
* ↑ Lefler, Timothy Dean. Mabel Normand: The Life and Career of a Hollywood Madcap (en anglès). McFarland, 2016-04-25, p. 201. ISBN 978-1-4766-2307-8.
* ↑ «Pinto» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 27 desembre 2020].
# Plataforma d'Oposició - Per la Vida

Plataforma d'Oposició - Per la Vida (en ucraïnès: Опозиційна платформа — За життя; en rus: Оппозиционная платформа — За жизнь) és un partit polític ucraïnès fundat al desembre de 2018 amb l'objectiu de disputar les eleccions presidencials i parlamentàries de 2019. El partit és successor legal de Per la Vida, prèviament Unió de Tota Ucraïna «Centre» de 1999 al 2016. El partit originari va ser registrat oficialment al desembre de 1999.
El partit va ser format per membres dels antics partits Per la Vida, Bloc d'Oposició, Ucraïna - Endavant!, Partit de Desenvolupament d'Ucraïna, i Decisió Ucraïnesa. En les eleccions parlamentàries de 2019 va obtenir el segon lloc darrere del partit oficialista Servidor del Poble, amb el 13.05% dels vots i 43 escons.
El 20 de març de 2022, el Consell Nacional de Seguretat i Defensa d'Ucraïna va suspendre les activitats del partit degut a suposats col·laboracionisme i vincles amb Rússia.

## Programa polític de 2019

En el programa electoral del partit per a les eleccions parlamentàries ucraïneses de 2019, el partit va prometre desfer les polítiques de descomunització, lustració i ucrainització, renegociar l'Acord d'Associació entre Ucraïna i la Unió Europea i reviure el comerç amb els països de la Comunitat d'Estats Independents. El grup vol la "neutralitat d'Ucraïna en l'esfera polític-militar i la no participació en cap aliança político-militar". Com un mitjà per a combatre la pobresa, el partit advoca per la "reducció de les tarifes de gas per a la població d'Ucraïna a 3800 - 4000 UAH per cada mil metres cúbics a causa del subministrament directe de gas des de la Federació de Rússia". El partit insta al govern que negociï directament amb les autoproclamades República Popular de Donetsk i República Popular de Lugansk amb l'objectiu de posar fi a la guerra en el Donbass, i omet tota al·lusió a l'annexió de Crimea per Rússia.

## Referències

* ↑ «Хто є хто у списку "Опозиційна платформа - "За життя". З ким і з чим йдуть на вибори Медведчук та Рабинович». espreso.tv. [Consulta: 30 juliol 2019].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-11-09. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ (ucraïnès) Odd-man-out. Why Leovochkin and Medvedchuk are preparing for the election without Akhmetov, Ukrayinska Pravda (20 November 2018)
* ↑ «Zelenski suspende la actividad de varios partidos políticos durante la ley marcial». RTVE, 20-03-2022 [Consulta: 22 març 2022].
* 1 2 3 4 «ПРЕДВЫБОРНАЯ ПРОГРАММА ПАРТИИ "ОППОЗИЦИОННАЯ ПЛАТФОРМА - "ЗА ЖИЗНЬ"». LB.ua. [Consulta: 12 juny 2019].
# Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes

La Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes és una associació sense ànim de lucre que va néixer el 5 de maig de 1998 amb l'objectiu d'aconseguir el reconeixement internacional de les Seleccions esportives catalanes.
La primera de les activitats destacades va ser la recollida de signatures entre els ciutadans per aconseguir, a través d'una iniciativa legislativa popular, que el Parlament de Catalunya modifiqués la llei de l'esport de manera que apropés les federacions catalanes al reconeixement internacional definitiu.
La campanya va acabar amb més de mig milió de suports, i la llei es va canviar. Després van venir uns quants anys de calma per a la Plataforma.
En veure que les coses no han avançat com el poble de Catalunya havia demanat -segons la mateixa plataforma per inoperància dels polítics catalans- l'any 2005 la plataforma va decidir recuperar el seu rol a favor de les seleccions catalanes, amb la voluntat de reactivar la reivindicació popular del dret de les federacions catalanes al reconeixement de les respectives federacions internacionals.
Amb Xavier Vinyals com a nou president (en substitució de Jaume Llauradó) i una nova junta directiva, formada per professionals de molts àmbits compromesos amb l'esport català, la plataforma va iniciar una nova etapa que incloïa una nova seu social, la descentralització de la plataforma a partir de delegacions territorials a Girona, Tarragona, Lleida i Terres de l'Ebre i noves col·laboracions amb els mitjans de comunicació.

## Selecciona't

Selecciona't és la revista oficial de la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes i té com a finalitat la promoció de les seleccions esportives catalanes. Té una periodicitat mensual i la reben tots els col·laboradors de la Plataforma així com les federacions, clubs esportius, ajuntaments, biblioteques i personalitats del país. Tanmateix, també es pot descarregar gratuïtament de la seva web. El primer exemplar de la revista va aparèixer el desembre de 2006, però no va ser fins al març de 2007 que va sortir a la llum el número 1, que donava inici a la tirada regular. Anteriorment, s'havia col·laborat durant molt de temps amb la revista "Catalunya Sport" fent difusió dels esdeveniments de les seleccions catalanes.

## Vegeu també

* Premi President Companys
* Fora de Joc (documental)

## Referències

* ↑ «Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes
* Web oficial de Selecciona't Arxivat 2008-12-30 a Wayback Machine.
* Joan Vilamala i Terricabras (text) i Jaume Gubianas i Escudé (vinyetes), Auca de les Seleccions Esportives Catalanes, 2006
# Kazàtskaia Step

Kazàtskaia Step - Казацкая Степь (rus) - és un poble (un possiólok) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 495 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Osteochilus bellus

Osteochilus bellus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est de Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Primo Mori

Primo Mori (San Miniato, 7 d'abril de 1944) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1969 i 1975. Durant la seva carrera esportiva destaca una victòria d'etapa al Tour de França de 1970.

## Palmarès

* 1970
** 1r a Laveno Mombella
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1971
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1973
** 1r a Tavarnelle

### Resultats al Tour de França

* 1970. 28è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1971. 12è de la classificació general
* 1972. 39è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1969. 8è de la classificació general
* 1971. Abandona
* 1973. 30è de la classificació general
* 1974. 23è de la classificació general
* 1975. 28è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1969. 61è de la classificació general
* 1971. 12è de la classificació general
* 1972. 39è de la classificació general

## Referències

* ↑ Volta a Catalunya 1971 a El Mundo Deportivo (consultat el 9 d'abril de 2009)

## Enllaços externs

* Fitxa de Primo Mori a sitiodeciclismo.net
# Presó de Gitarama

La presó de Gitarama situada a la ciutat de Gitarama, Ruanda, és la presó més perillosa del món. Aquesta presó va ser dissenyada i fabricada per uns 400 presos però ha arribat a superar els 8.000 presos en 1995. Cada pres té menys de 0,5 m² per a viure. Cada dia hi ha desenes de morts, els presos morts s'aprofiten per menjar, ja que el centre no n'ofereix. Els dies que hi ha poques morts a mitjà d'un sorteig es decideix qui serà l'escollit per menjar-se'l. El centre penitenciari està format per dos edificis de quatre plantes cada un.
Els edificis eren part d'un complex habitacional el 1960 construïts per una multinacional britànica per servir d'habitatge als seus empleats. Quan la empresa va tancar l'edifici va ser llogat pel govern dictatorial amb l'objectiu de transformar-lo en una presó política. Des d'aquell moment les coses no han canviat molt, ja que Ruanda ha tingut la transició de diferents governs, cada un d'ells semble que troba un ús pràctic per Gitarama.
Amb més de 8.000 presos només hi han 20 banys. Els presos tenen tot tipus d'armes, ja que cap guàrdia no s'atreveix en entrar-hi. Tots els presos que entren ja no sortiràn mai més, la majoria dels presos moren al cap d'uns 8 mesos i 1 de cada 8 al cap de 5, perquè van descalços per terres infectats. És considerada una de les cinc pitjors presons del món.

## Referències

* ↑ Hutus held in 'worst prison in world', The Independent, 16 de juliol de 1995
* ↑ Laurence Binet The violence of the new Rwandan regime 1994-1995, p. 111-123
* ↑ Rwanda Jails: No Space, No Food, No Justice per Donatella Llorch, New York Times
* ↑ Rwandan Prison is one of the Top 5 Most Horrible Prisons on Earth, 4 de juny de 2010
# Prioziórnoie (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Prioziórnoie».
Prioziórnoie - Приозёрное (rus) - és un poble, del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Kuban, a 5 km al nord de Gulkévitxi i a 141 km a l'est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Guirei.
# Puig Arboç

«Puig Arboç» té aquests significats:
# Puig Ballador

El Puig Ballador, o de Coll Ballador (en alguna monografia escrit Vallador), és una muntanya de 1.195,2 metres dels termes comunals de la Menera i de Serrallonga, a la comarca del Vallespir, de la Catalunya del Nord.
Es troba a prop de l'extrem sud-oest del terme de Serrallonga i a la zona central-oriental des de la Manera, al nord-oest de les Torres de Cabrenç i al nord-est del Coll de les Estanoses.

## Referències

* ↑ El Puig Ballador en els ortofotomapes de l'IGN
# Pubilla (dret)

La pubilla, pubila o pobila és una figura jurídica legal a Catalunya recollida dins el Dret Civil Català i que era costum de seguir durant els segles xviii i xix. Es tractava de donar l'herència de la família i la responsabilitat de donar continuïtat al patrimoni familiar a la noia gran quan no hi havia cap home per ser hereu. La resta de fills s'anomenaven cabalers i s'havien de buscar la vida fora de l'àmbit familiar o treballar per l'hereu o la pubilla. A la pràctica no s'aplica perquè el dret civil català només obliga a llegar el 25% del patrimoni als fills i a tots, no només al o la gran. La figura sorgeix en l'edat mitjana per la necessitat d'evitar la divisió del patrimoni familiar i mantenir l'economia familiar, basada llavors en l'agricultura. A partir d'aquesta figura des de mitjans del segle xx es duen a terme diversos actes folklòrics.

## Referències

* ↑ «pubil». DIEC. IEC.
* ↑ «pobil». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ Iszaevich, Abraham «Corporate Household and Ecocentric Kinship Group in Catalonia» (en anglès). Ethnology, Vol. 20, 4, 01-10-1981, pàg. 277-290.
* ↑ Lucas Esteve, Adolfo. Els principis del dret successori català, p. 77-80.
* ↑ «Pubilla (dret)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Privitne (Saki)

* Per a altres significats, vegeu «Privitne».
Privitne (en (ucraïnès): Привітне, en rus: Приветное, Privétnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 472 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Privilne (Sovetski)

* Per a altres significats, vegeu «Privólnoie».
Privilne (en (ucraïnès): Привільне, en rus: Привольное, Privólnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 467 habitants. Pertany al districte rural de Sovetski.

## Referències

* ↑ «Численность населения Крымского федерального округа, городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений.». Федеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Privitne (Aluixta)

* Per a altres significats, vegeu «Privitne».
Privitne (en (ucraïnès): Привітне, en rus: Приветное, Privétnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.867 habitants. Pertany al districte rural d'Aluixta.

## Referències

* ↑ «О внесении изменения в Решение Верховной Рады Автономной Республики Крым от 25 декабря 2003 года N 774-3/03 "Об установлении границ поселков Виноградный и Лазурное, сел Запрудное, Кипарисное, Лавровое, Нижнее Запрудное, Пушкино Маломаякского сельского совета (г. Алушта) Автономной Республики Крым"». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Eras Bòrdas d'Arribèra

Eras Bòrdas d'Arribèra (francès Bordes-de-Rivière) és un municipi occità de Comenge a Gascunya, situat en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Djebel Drus

«Djebel Drus» té aquests significats:
* Estat de Djebel Drus, estat del mandat francès de Síria i Líban. Noms alternatius Mont Drus, Muntanya dels Drusos, Muntanyes Druses, Jebel Drus, Jabal Drus, Djebel Druze. El nom oficial de l'estat entre 1921 i 1927 fou estat de Souaida (o Souaïda) o Suaida (del francès Souaïde, àrab As-Suwayda) si bé generalment se l'anomenava Hauran (o Hawran)
* Djebel al-Druze, muntanyes del sud de Síria
# Djebel Abderrahmane

Djebel Abderrahmane o Djebel Sidi Abd Er Rahmane és una zona muntanyosa de la governació de Nabeul, delegació de Korbous a Tunísia, a la part centro oriental de la península de Cap Bon. Aquesta zona és de matolls de la classe Quercus coccifera, i ha estat declarada àrea natural sensible per a la seva protecció.
# Districte de Moatize

El districte de Moatize és un districte de Moçambic, situat a la província de Tete. Té una superfície de 8.879 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 217.609 habitants. Limita al nord amb el districte de Tsangano, al nord-oest i oest amb el districte de Chiuta, al sud-oest amb el districte de Changara i la ciutat de Tete, al sud amb els districtes de Guro i Tambara de la província de Manica, al sud-est amb el districte de Mutarara i a l'est amb Malawi.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Kambulatsitsi, Moatize i Zobué), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Kambulatsitsi:
** Kambulatsitsi
** Mecungas
* Posto Administrativo de Moatize:
** Benga
** Mhpanzo
** Município de Moatize
** Msungo
* Posto Administrativo de Zobué:
** Caphiridzanue
** Nkodeze
** Zobué

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].