OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ernest Belenguer Cebrià

Ernest Belenguer Cebrià (València, 1946) és un historiador valencià i catedràtic d'Història Moderna a la Universitat de Barcelona. Va estudiar a la Universitat de València, on es va llicenciar el 1968. La seva tesi doctoral tractà sobre València en la crisi del segle xv. Des del 1973 treballà a la Universitat Autònoma de Barcelona, per anar a la Universitat de les Illes Balears, on esdevindria catedràtic d'història moderna el 1980. El 1986 obtindria plaça de catedràtic a la Universitat de Barcelona.

## Obres destadades

Selecció d'alguna de les seves obres
* Jaime I y su reinado. Editorial Milenio, 2008. ISBN 978-84-9743-246-7
* El imperio de Carlos V: las coronas y sus territorios. Península, 2002. ISBN 84-8307-525-3
* La Corona de Aragón en la monarquía hispánica: del apogeo del siglo XV a la crisis del XVII. Península, 2001. ISBN 84-8307-350-1
* Fernando el Católico: un monarca decisivo en las encrucijadas de su época. Península, 1999. ISBN 84-8307-183-5
* Cataluña: de la unión de coronas a la unión de armas: (1479-1626). Arco Libros, 1996. ISBN 84-7635-233-6
* Jaume I a través de la historia. València : Eliseu Climent, 1984. ISBN 84-7502-104-2
* «La monarquía hispana desde la perspectiva de Cataluña» (pdf) (en castellà). Anales, Data incorrecta.

### Obra col·lectiva

* Belenguer, Ernest; Garín Llombart, Felipe V.; Morte García, Carmen. Sociedad Estatal para la Acción Cultural Exterior (SEACEX) Generalitat Valenciana y Ministerio de Cultura de España. La Corona de Aragón. El poder y la imagen de la Edad Media a la Edad Moderna (siglos XII - XVIII). Lunwerg, 2006. ISBN 84-9785-261-3.

## Referències

* ↑ «anyjaumeprimer.com». Arxivat de l'original el 2012-03-12. [Consulta: 23 maig 2016].
* 1 2 «Ernest Belenguer Cebrià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Obra de Ernest Belenguer Cebrià» a Dialnet.
* ↑ «Ernest Belenguer Cebrià». OpenLibrary.
# Era Mòla de Les

Era Mòla de Les és un edifici del municipi de Les (Vall d'Aran) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici més aviat petit, de secció quadrangular amb una planta i coberta piramidal d'encavallades de fusta i llosat de pissarra. Per al seu funcionament es construí un canal anomenat Garoneta, en l'actualitat sota el paviment del carrer Paissas, que el travessava en un sentit perpendicular, segons es comprova per la part superior de l'arcada que emergeix del nivell del terra en la façana de migdia. Els murs foren bastits amb obra de paredat ben lligada, amb les cantonades travades. Les façanes presenten senzilles obertures de fusta, amb la porta orientada a llevant.

## Història

L'arrendament del molí de Les l'any 1707 per part dels cònsols i vila de Les, preveu la reparació de la "pachera" a conseqüència d'avingudes del riu o bé en el cas que hom baixés fusta pel riu Garona; així com la prohibició que les dones exercissin de moliners. Hom consignà la Mòla de Les en les Respostes Genereral del Cadastre de 1717. Foren moliners Joan Medan (1739) i Domènec Farrera (1783) El canal donà origen a l'Illa anomenada del Casino i després de Saint Joseph, per raó del Pensionat dels Germans de la Salle de Tolosa de Llenguadoc.

## Referències

* 1 2 «Era Mòla de Les». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Ernst Behm

Ernst Behm (Gotha, 4 de gener de 1830 - Gotha, 15 de març de 1884) va ser un geògraf i estadístic alemany. Behm va estudiar medicina i ciències a les Universitats de Jena, Berlín i Würzburg. El 1856 va començar a treballar com a editor per a Petermanns Geographischen Mitteilungen a Gotha. Aquesta publicació era una revista de geografia en alemany que havia creat August Heinrich Petermann. El 1866 esdevingué editor del Geographische Jahrbuch ("Almanac geogràfic"), i va fundar el 1872 conjuntament amb Hermann Wagner la revista geogràfica i estadística, Die Bevölkerung der Erde. Starting in 1876 va dirigir l'equip editorial de la secció estadística del Gothaischen Hofkalenders, i després de la mort de Petermann, el 1878, ocupà el càrrec d'editor de Petermanns Geographischen Mitteilungen. El 1872 Behm va publicar un article (Beweise für die Identität des Lualaba mit dem Congo), que demostrava científicament que el riu Lualaba era un headstream del riu Congo. Aquesta teoria va rebre una confirmació més tard per part de l'explorador Henry Morton Stanley el 1877.
# Enlight

Enlight és una aplicació de retoc fotogràfic creada l'any 2015 per l'empresa Lightricks Ltd. que fusiona les diverses eines d'altres aplicacions de la mateixa temàtica, creant així un únic programa capaç d'oferir-nos-les totes. De moment només es troba disponible per als dispositius IOS a partir de la versió 8.1 o posterior. És compatible per a Iphone i ipod touch. És una aplicació que té un preu de 3,99 €. Permet perfeccionar imatges, corregir aspectes molt concrets, realitzar fotografies en blanc i negre, crear efectes per a les imatges i adherir textos, rètols o dibuixos. A més, ofereix l'opció de compartir-les a través de les xarxes socials. Entre les eines d'Enlight hi ha:
* Control de to, color i detalls de les fotografies
* Personalització dels ajustaments
* Filtres Analògic i Duo
* Creació d'efectes pictòrics
* Fotografia en blanc i negre
* Superposició d'imatges
* Fotomuntatges
* Variació de l'enfocament
* Opció de rotació
* Creació de collages
* Compartir les imatges a través de les xarxes socials

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'aplicació
* Apple Store
# Enkimdu (cràter)

Enkimdu és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 79.5 ° de latitud nord i 261.8 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 9 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'11 d'agost del 2017 i fa referència a Enkimdu, divinitat de l'agricultura de la mitologia sumèria.

## Referències

* ↑ "Enkimdu (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Enkimdu

Enkimdu és el déu sumeri de l'agricultura, que tenia al seu càrrec els canals i rases, una tasca assignada a ell pel déu de l'aigua Enki, que en algunes versions és el seu pare, en la seva organització del món.
Enkimdu té un lloc destacat en el mite de Dumuzi i Enkimdu on tant ell com el déu Dumuzi tracten de casar-se amb la deessa Inanna. Mentre Inanna està enamorada d'Enkimdu déu de l'agricultura, el seu germà Utu/Xamaix intenta convèncer-la que es casi amb Dumuzi. Tots dos, Dumuzi i Enkidu, s'enfronten en una discussió sobre qui guanyarà Inanna. Mentre Dumuzi és agressiu en els seus arguments, tractant de demostrar que és molt millor, Enkidu és més dòcil i tranquil, tractant de resoldre la situació diplomàticament.
La tauleta d'argila en què el mite està escrit, per desgràcia es va danyar amb el pas dels anys, però dels mites posteriors com Inanna i Dumuzi i El descens a l'Inframon d'Inanna, és evident que Inanna finalment selecciona Dumuzi com el seu cònjuge.

## Referències

* ↑ Willis, Roy (ed.). World Mythology. Nova York: Metro Books, 2002, p. 58-59. ISBN 9781435141735.
* ↑ Kramer, Samuel-Noah «Le Rite de Mariage Sacré Dumuzi-Inanna». Revue de l'histoire des religions, 18, 2, 1972, pàg. 131-136.
# Església parroquial de Sant Martí d'Ansovell

Sant Martí d'Ansovell és l'església parroquial del nucli d'Ansovell del municipi de Cava (Alt Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici religiós d'una nau coberta amb voltes de llunetes i capella lateral. Construcció rústega de pedres unides amb fang. Porta adovellada al frontis.
Torre campanar de base quadrada, accés exterior que s'obre en el segon pis.

## Referències

* 1 2 «Església parroquial de Sant Martí d'Ansovell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 maig 2019].

## Vegeu també

Sant Martí d'Ansovell
# Ernie Brandts

Ernie Brandts (Didam, 3 de febrer de 1956) és un exfutbolista neerlandès de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou 28 cops internacional amb la selecció de futbol dels Països Baixos amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1978.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de PSV Eindhoven i Roda JC.
Com a entrenador, començà d'assistent al PSV, entrenant més tard a FC Volendam i NAC Breda.
* 1993–2002 PSV (assistent)
* 2002–2004 RKSV Nuenen
* 2005–2006 FC Volendam
* 2006–2008 NAC Breda
* 2009 Rah Ahan
* 2010–2012 APR
* 2012–2013 Young Africans
* 2014–2015 FC Dordrecht
* 2015–2016 RKVV DIA
* 2016–2017 NEC Nimega (assistent)
* 2018–2019 FC Eindhoven (assistent)
* 2019–avui FC Eindhoven

## Referències

* ↑ Intl career stats Arxivat 13 November 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. - Ons Oranje (neerlandès)
* ↑ Ernie Brandts Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Football : Ernie Brandts. Footballdatabase.eu. Consultat el 2013-11-08.
* ↑ 'Ernie Brandts, goedzak en morele winnaar' - Voetbal International (neerlandès)
* ↑ G. Beerschot praat met Brandts Arxivat 2017-01-27 a Wayback Machine. - Voetbal België (neerlandès)
* ↑ Ernie Brandts a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Ernie Brandts gaat vierdeklasser DIA in Teteringen trainen» (en neerlandès). Omroep Brabant, 11-04-2014.
* ↑ Supporters NAC steunen Brandts - NU (neerlandès)
* ↑ Ernie Brandts naar Iraanse club Rah-Ahan - Omroep Brabant (neerlandès)
* ↑ Ernie Brandts trainer in Rwanda - Omroep Brabant (neerlandès)
* ↑ FC Dordrecht met coach Ernie Brandts Eredivisie in - AD (neerlandès)
* ↑ NEC stelt Ernie Brandts aan als assistent-trainer - NU (neerlandès)
# Esperanza Lázaro de Baxter

Esperanza Lázaro de Baxter (Barcelona, 7 d'agost de 1919 - 25 de setembre de 2015) va ser una escriptora i artista plàstica hispanofilipina, guanyadora del premi Zobel. Era filla d'Antonio Lázaro, prestigiós compositor que treballava en el Palau de la Música Catalana i d'Esperanza Vicente.

## Biografia

Va estudiar Belles arts a la seva ciutat natal, on ja des de jove es va dedicar a l'escriptura i va rebre diferents premis i mencions.
En 1952, amb 30 anys, es va traslladar a les Filipines, país on es casaria i on prendria la seva nacionalitat. Des de la seva arribada es va submergir en l'ambient literari en espanyol, llavors encara ric a Manila i va ser membre de l'Acadèmia Filipina de la Llengua Espanyola.
Va ser guionista de Ràdio Barcelona, treball gràcies al com va conèixer al seu marit filipí (William Baxter i Orozco) i va acabar a les Filipines. En 1952 ell va escoltar en Ràdio Barcelona Milagro en las Indias, el guió de les quals havia escrit Esperanza, i va voler comprar-ho per portar-ho a Manila, on els pares dominics regentaven una emissora de ràdio en castellà.
Al final de la seva vida va residir a Califòrnia.

## Premis

* 1957. Premi Zobel per Romancero Sentimental.

## Obres (selecció)

* 2010. Romancero Sentimental. (Premiat però inédito des de 1957). Wordrunner Press, Petaluma, California
* 2010. Homenatges. Wordrunner Press, Petaluma, California

## Referències

* ↑ «Lázaro de Baxter | Revista Filipina». revista.carayanpress.com. [Consulta: 12 novembre 2016].
# Estadi de Balaídos

L'Estadi de Balaídos és un camp de futbol de la ciutat de Vigo (Galícia), on actualment disputa els seus partits el Celta de Vigo. Propietat de l'Ajuntament de la localitat, té una capacitat de 35.000 espectadors i unes dimensions de 105x69m.

## Història

El topònim del lloc deriva d'Abeladíos, fent referència a un lloc poblat d'avellaners, abeleiras en gallec.
L'estadi és obra de l'enginyer Jenaro de la Fuente i es va inaugurar el 30 de desembre de 1928, amb un partit contra el Real Unión de Irun que va finalitzar amb victòria del Celta de Vigo per 7-1. Entre 1967 i 1971 l'ajuntament va reformar a fons les graderies, donant-li la configuració actual, exceptuant la graderia de Río, que rep el seu nom per estar sobre el riu Lagares.
Posteriorment va ser remodelat amb motiu de l'acollida del Mundial de futbol de 1982, reforma en la qual es completa l'anterior. També es van fer obres de millora al camp el 2004 amb motiu de la primera participació del Celta de Vigo a la Lliga de Campions, adequant l'estadi a la normativa de la FIFA. En aquell moment l'estadi tenia una capacitat de 31.800 espectadors.
A principis de la temporada 2012/13 es va tornar a reformar l'estadi, tapant la fossa que circumdava el terreny de joc i eliminant algunes de les primeres files de les graderies, en les quals la visibilitat era molt dolenta, assemblant-se més als camps anglesos. Amb aquesta remodelació la capacitat va quedar reduïda a poc menys de 30.000 seients.

## Galeria d'imatges

* Estadi de Balaídos.
* Grada de Marcador.
* Grada de Río.
* Grada de Gol.

## Referències

* ↑ http://www.lfp.es/liga-bbva/celta
* ↑ "Balaídos: existen máis lugares con ese nome? Que significa?" Arxivat 2015-05-18 a Wayback Machine., al blog Toponimia de Vigo, 6 de setembre de 2012.
* ↑ "Balaídos estrena "maquillaje" en el partido contra el Wigan", article de Armando Álvarez al Faro de Vigo, 11 d'agost de 2012 (castellà)

## Enllaços externs

* Pàgina web del Celta de Vigo (gallec) (castellà) (anglès)
# Estadi de Charmilles

L'Estadi de Charmilles o Stade des Charmilles fou un estadi de futbol de la ciutat de Ginebra, a Suïssa.
Va ser inaugurat l'any 1930 i va ser seu de la Copa del Món de Futbol de 1954. Fou la seu del club Servette FC, fins a l'any 2002, quan va ser clausurat i substituït per l'Stade de Genève.

## Referències

* ↑ «Stade des charmilles». parc-hentsch.ch, 01-05-2002. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «World Cup 1954». rsssf.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
# Euforió (escultor)

Euforió (en llatí Euphorion, en grec antic Εὐφορίων) fou un escultor grec i orfebre amb plata mencionat per Plini el Vell en la seva Naturalis Historia. Diu que a la seva època no quedava cap mostra de l'art d'Euforió.

## Referències

* ↑ Euphorion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 99
# Euforió del Quersonès

Euforió del Quersonès (en llatí Euphorion, en grec antic Εὐφορίων) fou un poeta grec autor d'un tipus de poesia llicenciosa anomenat Πριάπεια (Priàpica).
El menciona Hefestió que en dona tres versos probablement no consecutius, però que tractaven dels ritus en honor del "jove Dionís" celebrats a Pelúsion. Això ha fet suposar que el seu lloc de naixement va ser la ciutat egípcia de Quersonès propera a Alexandria. S'ha suposat que aquest "jove Dionís" era el rei d'Egipte Ptolemeu IV Filopàtor, i que per tant hauria viscut al segle III aC.

## Referències

* ↑ 4.Euphorion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 99
# Estadi de la Mosson

L'Estadi de la Mosson o Stade de la Mosson és un estadi de futbol, situat a la ciutat de Montpeller, a la regió del Llenguadoc-Rosselló, a França. El recinte va ser inaugurat el 1972 i posseeix una capacitat per a 32.900 espectadors, serveix de seu habitual al Montpeller Hérault Sport Club.
En aquest estadi es van disputar sis partits de la Copa del Món de Futbol 1998, cinc de la primera fase i un de vuitens de final.

## Esdeveniments disputats
### Copa Mundial de Futbol de 1998

- L'estadi va albergar sis partits de la Copa Mundial de Futbol de 1998.
| Data | Selecció #1 | Resultat | Selecció #2 | Ronda | Espectadors |
| 10 de juny de 1998 | Marroc | 2 - 2 | Noruega | Primera fase, Grup A | 29.800 |
| 12 de juny de 1998 | Paraguai | 0 - 0 | Bulgària | Primera fase, Grup D | 27.650 |
| 17 de juny de 1998 | Itàlia | 3 - 0 | Camerun | Primera fase, Grup A | 29.800 |
| 22 de juny de 1998 | Colòmbia | 1 - 0 | Tunísia | Primera fase, Grup G | 29.800 |
| 25 de juny de 1998 | Alemanya | 2 - 0 | Iran | Primera fase, Grup F | 29.800 |
| 29 de juny de 1998 | Alemanya | 2 - 1 | Mèxic | Vuitens de Final | 29.800 |

### Mundial de Rugbi 2007

- En l'estadi es van disputar quatre trobades de la Copa Mundial de Rugbi de 2007.
| Data | Selecció #1 | Resultat | Selecció #2 | Ronda | Espectadors |
| 12 de setembre de 2007 | Estats Units | 15 - 25 | Tonga | Primera fase, Grup A | 24.243 |
| 16 de setembre de 2007 | Samoa | 15 - 19 | Tonga | Primera fase, Grup A | 33.900 |
| 23 de setembre de 2007 | Austràlia | 55 - 12 | Fiji | Primera fase, Grup B | 32.232 |
| 30 de setembre de 2007 | Sud-àfrica | 64 - 15 | Estats Units | Primera fase, Grup A | 33.900 |

### Copa Mundial Femenina de Futbol de 2019

- L'estadi acollirà cinc partits de la Copa Mundial Femenina de Futbol de 2019
| Data | Selecció #1 | Resultat | Selecció #2 | Ronda | Espectadors |
| 10 de juny de 2019 | Canadà | 1 - 0 | Camerun | Primera fase, Grup E | 10.710 |
| 13 de juny de 2019 | Austràlia | 3 - 2 | Brasil | Primera fase, Grup C | 17.032 |
| 17 de juny de 2019 | Sud-àfrica | - | Alemanya | Primera fase, Grup B | |
| 20 de juny de 2019 | Camerun | - | Nova Zelanda | Primera fase, Grup E | |
| 25 de juny de 2019 | 1r Grup C | - | 3r Grup A / B / F | Vuitens de final | |

## Referències

* ↑ «Stade de la Mosson». stadiumdb.com.

## Enllaços externs

* Stadium Guide Article
* World Stadium Article
# Eumo Editorial

Eumo és l'editorial de la Universitat de Vic. Va ser creada el 1979 en el si de l'Escola Universitària de Mestres d'Osona, expressament per complir amb les exigències que dimanen de la naturalesa mateixa de la institució universitària: satisfer l'adquisició, el progrés, la conservació i la difusió del coneixement en tots els camps. La seva directora és la mestra i llicenciada en filologia catalana Montse Ayats, presidenta de l'Associació d'Editors en Llengua Catalana des de 2016.
Eumo, doncs, edita pensant en el millorament de l'educació, l'aprenentatge, la recerca i el pensament, sense excloure l'estímul de la literatura i de les arts en general. Assumeix tot el risc de la publicació i la difusió dels seus llibres.

## Reduccions

Reduccions és una revista de literatura (ISSN 0214-8846) que es dedica a la poesia, als aspectes que s'hi relacionen i en l'actualitat literària. Fou fundada el 1977 per Segimon Serrallonga i Morer, Miquel Martí i Pol, Jordi Sarrate, Lluís Solà i Ricard Torrents. La redacció de la revista se situa a Vic i pertany a l'editorial Eumo. Es publica literatura catalana però també poesia en llengües estrangeres, habitualment en l'original i traduïdes en català. Dins la secció «Estudis i comentaris» es presenten assaigs sobre poetes i poesia. Fins a novembre de 2021, Reduccions ha aparegut en 115 números, essent la revista sobre poesia més antiga dels Països Catalans. L'actual Director n'és Francesc Codina, qui va rellevar Lluís Solà en aquesta tasca.

## Referències

* ↑ «Montse Ayats, nova presidenta de l'Associació d'Editors en Llengua Catalana». VilaWeb, 13-01-2016.
* ↑ «Reduccions: revista de poesia». Revistes Catalanes amb Accés Obert.
* ↑ «Reduccions - Revista de poesia: Consulteu la revista», 01-11-2012. Arxivat de l'original el 2019-11-25. [Consulta: 22 març 2013].

## Enllaços externs

* Eumo Editorial - Lloc web oficial
# Estilema

Estilema és un terme que es fa servir ocasionalment per definir els trets o constants característics de l'estil d'un autor determinat. També se'n diu habitualment tret d'estil.
* En lingüística, és un element formal o lingüístic que distingeix la manera d'escriure d'un autor (l'anomenat usus scribendi), la manera particular en què és escrita una obra, com en el cas de l'èpica, en què els estilemes no canvien i molts cops són recurrents, o en l'estil de la poesia popular i d'altres gèneres literaris.
* En art, es refereix a les característiques distintives que poden definir l'obra d'un pintor, escultor o arquitecte, o el conjunt de trets distintius d'un període estilístic –per exemple els estilemes del romànic, del gòtic, etc.–, o bé els trets distintius peculiars d'un estil local –per exemple els estilemes del romànic llombard, etc.– o d'un moviment pictòric. En les arts menors, l'estilema és allò que identifica els trets distintius d'un estil decoratiu en un moment històric precís: els estilemes de l'«estil arcaic» en la ceràmica baixmedieval, per exemple.
* En música, fa referència als signes distintius de les obres musicals o dels músics.
* Actualment es fa servir també en l'àmbit del disseny industrial, on és més adient que el terme més habitual estil, per indicar els trets característics d'una línia productiva determinada.

## Bibliografia

* Lázaro Carreter, Fernando. Diccionario de términos filológicos (en castellà). Madrid: Gredos, 1980, p. 172. ISBN 8424911113.

## Enllaços externs

* Gallardo Ortiz, Miguel Ángel. «Estilemas periciales y peritación de estilemas» (en castellà). Madrid: Cooperación Internacional en Tecnologías Avanzadas.
# Primitivo Álvaro Pérez

Primitivo Álvaro Pérez (Segòvia, 1942 - 30 de desembre de 2002) fou un director de producció espanyol, conegut familiarment com a Primi.
Va començar en el món del cinema a finals dels anys 1950 com a ajudant de producció de pèplums com Els últims dies de Pompeia (1959) de Mario Bonnard i El colós de Rodes (1961) de Sergio Leone. A partir dels anys 1960 va començar a col·laborar amb el productor Elías Querejeta i el 1963 fou assistent de producció a Noche de verano de Jordi Grau i Solà. Posteriorment fou director de producció a les pel·lícules de Carlos Saura Peppermint Frappé(1967), Stress-es tres-tres (1968) La madriguera (1969), El jardín de las delicias (1970), Cría cuervos (1975) i Mamá cumple cien años, i director executiu d' Ana y los lobos. També va col·laborar en produccions internacionals com Bellesa negra de James Hill (1971) i La lletra escarlata de Wim Wenders (1973).
Durant la dècada del 1970 i 1980 va ser director de producció de José Luis Borau a Furtivos (1975), de Víctor Erice a El espíritu de la colmena (1973) i El sur (1983), de Manuel Gutiérrez Aragón a Habla, mudita (1973), de Jaime Chávarri a El desencanto (1976), de Montxo Armendáriz a Tasio (1984), i de Gracia Querejeta a Una estación de paso (1992), Cuando vuelvas a mi lado (1999) i Héctor (2004). El 1991 fou candidat al Goya a la millor direcció de producció per Las cartas de Alou de Montxo Armendáriz. Posteriorment treballà amb Montxo Armendáriz a 27 horas (1986) i a Historias del Kronen (1995) i amb Fernando León de Aranoa a Barrio (1998) i Los lunes al sol (2002).

## Referències

* ↑ Fallece el director de producción Primitivo Álvaro, El País, 30 de desembre de 2002
* ↑ Fallece a los sesenta años el director de producción Primitivo Álvaro «Primi», ABC, 31 de desembre de 2002
* ↑ Las cartas de Alou al web dels Premis Goya
* ↑ Primitivo Álvaro a Internet Movie Database
# Coll de Serradell

El Coll de Serradell és una collada situada a 1.544,9 metres d'altitud entre els termes municipals de Conca de Dalt (antic terme de Toralla i Serradell), al Pallars Jussà, i l'antic terme ribagorçà d'Espluga de Serra, actualment pertanyent a Tremp.
Es troba a la carena que separa les comarques del Pallars Jussà i de l'Alta Ribagorça, tot i que administrativament pertany tot ell a la primera de les dues comarques. És al nord del Puig de Lleràs, i al sud de la Costa Cirera, continuació cap a migdia de la Serra de l'Estall.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font del Governador (Lleida)

La Font del Governador és una obra neoclàssica de Lleida protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La font es compon de sengles pilastres avançades que emmarquen el conjunt, rematat superiorment amb un frontó d'estil eclèctic que conté un escut de la ciutat. Al basament hi trobem la pica que recull l'aigua que brolla d'una gàrgola en forma de cap d'animal. La font fou donada a la ciutat pel governador Blondel, d'aquí el seu nom.

## Referències

* ↑ «Font del Governador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].