OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nicolas Rashevsky

Nicolas Rashevsky (Txerníhiv, 9 de novembre de 1899 - Holland, 16 de gener de 1972) va ser un matemàtic estatunidenc d'origen rus.

## Vida i Obra

Nascut a Chernigov a l'Imperi Rus (actualment Ucraïna), va estudiar matemàtiques a la universitat de Kíiv en la qual es va graduar el 1919. A causa de la revolució Russa, va emigrar a Istanbul i a Praga. El 1924 se'n va anar als Estats Units on va asumir una tasca d'investigador al centre de recerca de la companyia de material elèctric Westinghouse a Pittsburgh. Aquí es va començar a interessar per la biologia matemàtica que va poder desenvolupar amplament quan va ser nomenat professor de la universitat de Chicago el 1934. Hi va dirigir un Comité per la Biologia Matemàtica. El 1964, arrel d'un desacord amb les autoritats acadèmiques de la universitat sobre la gestió del Comité, va dimitir. A partir de 1965 va ser professor de biologia matemàtica de l'Institut de Recerca en Malalties Mentals de la universitat de Michigan a Ann Arbor.
El seu treball en l'aplicació de les matemàtiques a la biologia va ser pioner. Segons Rashevsky, qualsevol concepte i fenomen social pot i s'ha d'expressar matemàticament. Per això, crea models per descriure el comportament d'un individu en funció de les condicions objectives circumdants.

## Referències

* ↑ Shmaylov, 2016, p. 8-9.
* ↑ Rosen, 1972, p. xi.
* ↑ Shmaylov, 2013, p. 161.
* ↑ Abraham, 2004, p. 368.
* ↑ Abraham, 2004, p. 375-376.
* ↑ Cull, 2007, p. 178.
* ↑ Shmaylov, 2013, p. 164 i ss.
* ↑ Самсонов, 1963, p. web.

## Bibliografia

* Abraham, Tara H. «Nicolas Rashevsky's Mathematical Biophysics» (en anglès). Journal of the History of Biology, Vol. 37, Num. 2, 2004, pàg. 333-385. DOI: 10.1023/B:HIST.0000038267.09413.0d. ISSN: 0022-5010.
* Cull, Paul «The mathematical biophysics of Nicolas Rashevsky» (en anglès). Biosystems, Vol. 88, Num. 3, 2007, pàg. 178-184. DOI: 10.1016/j.biosystems.2006.11.003. ISSN: 0303-2647.
* Rosen, Robert. «Nicolas Rashevsky». A: Robert Rosen, Fred M. Snell (eds.). Progress in Theoretical Biology (en anglès). Academic Press, 1972.
* Shmaylov, Maya M. «Nicolas Rashevsky's Pencil-and-Paper Biology». A: Oren Harman, Michael R. Dietrich (eds.). Outsider Scientists: Routes to Innovation in Biology (en anglès). University of Chicago Press, 2013. ISBN 978-0-226-07837-3.
* Shmaylov, Maya M. Intellectual Pursuits of Nicolas Rashevsky: The Queer Duck of Biology (en anglès). Birkhäuser, 2016. ISBN 978-3-319-39922-5.

## Enllaços externs

* Montoya, Leydy. «Nicolas Rashevsky». Historia-biografia, 2020. [Consulta: 28 juliol 2021]. (castellà)
* Самсонов, Ю. «Рашевский Николай Петрович». Философская Энциклопедия, 1963. [Consulta: 29 juliol 2021]. (rus)
# Abdi (Txad)

Abdi és una sotsprefectura de la regió d'Ouaddaï, Txad.

## Demografia

| | Població |
| 1993 | 8.783 |
| 2009 | 15.361 |

## Referències

* ↑ «List of governorates, prefectures, and sub-prefectures of Chad, and associated codes» (PDF) (en francès), 01-04-2008. Arxivat de l'original el 4 març 2011. [Consulta: 5 juny 2018].
* ↑ «Social Statistics». Open Data for Africa. Arxivat de l'original el 11 d’abril 2019. [Consulta: 5 juny 2018].
* ↑ «City Population - Population Statistics in Maps and Charts for Cities, Agglomerations and Administrative Divisions of all Countries of the World». [Consulta: 18 juliol 2020].
# Saadet Özkan

Saadet Özkan (Esmirna, Turquia, 1978) és una activista turca contra els abusos infantils. És una mestra d'educació primària que va descobrir que els seus alumnes havien estat agredits sexualment pel director de l'escola. Malgrat les pressions del director, va aconseguir que s'investiguessin els abusos. L'any 2017 va guanyar el Premi Internacional Dona Coratge.

## Referències

* ↑ «Biographies of the Finalists for the 2017 International Women of Courage Awards». US Department of State. [Consulta: 26 agost 2017].
* ↑ «Holly Holzer Bass Meets with International Women Courage Award winner Saadet Ozkan». Turkish Us Embassy. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «Cinsel istismarı ortaya çıkaran Saadet öğretmene ABD'den cesaret ödülü» (en turc). BBC Turkish, 30-03-2017. [Consulta: 30 agost 2017].
# Ca n'Elies (Tiana)

Ca n'Elies és una masia de Tiana (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat, tipus masia reformada, de cinc cossos de planta baixa, un pis i golfes. L'estructura és de murs de càrrega i embigat de fusta i voltes a la planta baixa.
La façana principal és de composició simètrica, portal d'arc carpanell adovellat a l'eix, balconeres a la planta pis i petites finestres quadrades a les golfes. Hi ha dues arcades a les cantonades del primer pis que corresponen a les galeries laterals. La coberta és a doble vessant de teula àrab i bigues de pi melis. A les golfes la solera i els envans són de maó.
A la planta pis hi ha dues sales, a sud i nord, amb dues alcoves, i una cuina i alcova al costat respectivament. Hi ha una cuina per planta. Se'n conserven les antigues xemeneies i, a la planta baixa, hi ha també un forn de pa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca n'Elies». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Jean Jamin

Jean Jamin (Mézières, 26 d'abril de 1945 - 9è districte de París, 21 de gener de 2022) fou un antropòleg francès, fill d'una família de classe treballadora. Fou director d'estudis a l'École des Hautes Etudes en Sciences Socials (EHESS, París), on ensenyava la metodologia, epistemologia i història de l'antropologia. Durant deu anys s'especialitzà en antropologia, literatura i música, incloent-hi el jazz.

## Referències

* ↑ Article sur le parcours de Jean Jamin, du lycée Chanzy au Collège de France, dans le journal (en francès). L'Ardennais, 9/11/2010.

## Enllaços externs

* http://classiques.uqac.ca/
* http://www.lahic.cnrs.fr Arxivat 2010-11-12 a Wayback Machine.
# Bridge (patró de disseny)

El patró Bridge ens permet desacoplar l'abstracció de la implementació de manera que les dues parts poden variar independentment sense donar problemes a l'aplicació, així doncs, el patró bridge és utilitzat quan volem evitar enllaçar l'abstracció de la seva implementació, les abstraccions i les implementacions han de ser extensibles i els canvis en la implementació no han d'afectar les abstraccions.

## Diagrama

Viccionari
# Nicolas Portal

Nicolas Portal (Aush, 23 d'abril de 1979 - Andorra la Vella, 3 de març de 2020) va ser un ciclista francès professional des del 2002 fins al 2010. Un cop retirat va passar a fer tasques de direcció esportiva al Team Sky, l'últim equip on havia militat. Morí d'un atac de cor amb tan sols 40 anys.
El seu germà Sébastien també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 2004
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2002: 84è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2003: 82è de la classificació general
* 2004: 72è de la classificació general
* 2005: 88è de la classificació general
* 2006: 100è de la classificació general
* 2007: 57è de la classificació general
* 2008: 66è de la classificació general

## Referències

* ↑ Piedrabuena, Celes «Luto en el ciclismo por la muerte de Nicolas Portal, director del equipo Ineos». El Mundo Deportivo, 03-03-2020 [Consulta: 3 març 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Rancho Santa Margarita

Rancho Santa Margarita és una ciutat del Comtat d'Orange (Califòrnia). Segons el cens del 2000 tenia 47.214 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rancho Santa Margarita tenia 47.214 habitants, 16.253 habitatges, i 12.417 famílies. La densitat de població era de 1.485,7 habitants/km².
Dels 16.253 habitatges en un 51,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,7% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 23,6% no eren unitats familiars. En el 17,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,6% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 41,4% entre 25 i 44, un 15,9% de 45 a 60 i un 3,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 78.475 $ i la renda mediana per família de 88.216 $. Els homes tenien una renda mediana de 61.314 $ mentre que les dones 40.799 $. La renda per capita de la població era de 31.531 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rancho Santa Margarita». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rancho Santa Margarita». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Saadie Goukouni Weddeye

Saadie Goukouni Weddeye (Lagos, 1980) és una advocada, política i activista txadiana, exministra d'Acció Social, Família i Solidaritat Nacional.

## Biografia

Weddeye va néixer a Lagos, a Nigèria, el 1980. Fou la filla més petita de Goukouni Oueddei, cap d'estat del Txad a l'època. Després que el seu pare va ser destituït el 1982, va esdevenir una «nena de l'exili». Al principi es va traslladar a Trípoli, a Líbia, i el 1996 es va traslladar a França. A Tours, es va involucrar molt en la vida de la comunitat, incloent els Serveis d'Ajuda Catòlics malgrat ser musulmana, i es va llicenciar en Dret societari.
Malgrat els anys a l'estranger, Weddeye tenia la idea de retornar a l'Àfrica. El 2011, va arribar a N'Djamena, al Txad, i va treballar com a assessora legal de l'Agència Nacional d'Inversions i Exportacions. El 26 de gener de 2013 va ser nomenada ministra d'Acció Social, Família i Solidaritat Nacional en una reforma del gabinet al govern; va assabentar-se del nomenament per la televisió nacional. Weddeye va dir que volia ser jutjada pels resultats en la seva gestió i no buscava el poder per a ella mateixa: «aquesta és una oportunitat inestimable, però vull sobretot provar-me i demostrar-me a mi mateixa», va dir sobre el seu nomenament. També esperava que ocupar el carreg inspirés a d'altres dones txadianes en intentar dedicar-se a la política, encara que ella inicialment tenia la intenció de treballar en assumptes humanitaris.
Tanmateix, el 23 d'abril de 2013 va ser destituïda de sobte com a Ministra d'Acció Social, sense donar-se cap motiu pel seu acomiadament. Es creia que la Primera Dama del Txad, Hinda Deby, tenia gelosia d'ella; el Mouvement d'Action pour le Changement au Tchad (MACT) opinà que els sentiments de la Primera Dama envers Weddeye eren fora de lloc.

## Referències

* 1 2 3 Spiegel, Justine «Saadie Goukouni Weddeye, enfant de l'exil» (en francès). Jeune Afrique, 07-02-2013.
* ↑ «Sadié Goukouni Weddeye quitte le gouvernement deux mois après sa nomination» (en francès). Tcadoscopie, 25-04-2013 [Consulta: 24 octubre 2016]. Arxivat 25 October 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Tchad – Remaniement gouvernemental : La crédibilité de l'équipe en jeu !» (en francès). MACT Chad, 26-04-2013 [Consulta: 24 octubre 2016]. Arxivat 25 October 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Cal Carboné (Granyena de Segarra)

Cal Carboné és una obra del municipi de Granyena de Segarra (Segarra) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta quadrangular, estructurat en planta baixa i primer pis i situat entre cases. Coberta de teula àrab a doble vessant orientada a la façana i ràfec de teula i maó que ressegueix el perímetre de la façana principal. L'accés a l'edifici es fa per un portal adovellat d'arc de mig punt, presentant a la seva clau dos tipus de grafisme.
El primer correspon a la part superior d'aquesta clau de porta, on hi ha la incisió d'una ferradura, al capdamunt d'aquesta, per sota, la grafia "ANI" i finalment la data "1620". El segon se'ns presenta a la meitat d'aquesta clau de porta, amb la presència d'un relleu, també de ferradura, però aquest últim molt més marcat.

## Història

Segons la tradició oral, en aquesta casa va restar allotjada temporalment la imatge de la Mare de Déu del Camí en el moment de construcció del seu santuari. Conta també la tradició, que en aquesta casa hi vivia el pastor que la va trobar. Actualment, els seus propietaris encara conserven la fornícula on va restar la imatge, i en el seu lloc hi ha una reproducció d'aquesta.

## Referències

* 1 2 «Cal Carboné». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2015].
# Javier Muñoz Arévalo

* «Javi Muñoz» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Javier Muñoz (desambiguació)».
Javier Muñoz Arévalo (Sevilla, 27 de gener de 1982), més conegut com a Javi Muñoz, és un futbolista andalús que ocupa la posició de porter.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Sevilla FC, jugant amb el primer filial a la campanya 03/04. L'any següent fitxa pel Màlaga CF, que l'incorpora al seu equip B, en aquella època a Segona Divisió, on disputa 21 partits amb els mal·lacitans. No arriba a debutar a la màxima categoria amb el primer equip.
La temporada 06/07 marxa al Rayo Vallecano, al qual seguiria la UD Vecindario (07/08) i CD Lugo (08/09). L'estiu del 2009 fitxa per CF Atlético Ciudad.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Arturo Bresciani

Arturo Bresciani (Verona, 25 de juny de 1899 - 17 de juny de 1948) va ser un ciclista italià que va córrer durant els anys 20 i 30 del segle xx. Els darrers anys com a ciclista es dedicà a la pista.
El seu principal èxit esportiu fou una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1927 i la tercera posició final en l'edició de 1926. El 1924 va participar en els Jocs Olímpics de París en les proves en línia i per equips.

## Palmarès

* 1927
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1926. 3r de la classificació general
* 1927. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1928. 27è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1925. 28è de la classificació general

## Referències

* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Storia di Arturo Bresciani» (en italià). [Consulta: 31 gener 2022].
* 1 2 «Olympedia – Arturo Bresciani». [Consulta: 31 gener 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Arturo Bresciani a sitiodeciclismo.net
# Blonay

Blonay és un municipi de Suïssa del cantó de Vaud, cap del districte de la Riviera-Pays-d'Enhaut.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Margaret Bakkes

Margaret Bakkes (*Sterkstroom, 14 de desembre de 1931 - 29 de juny 2016) fou una escriptora sud-africana en afrikaans.
Va estar casada amb l'historiador Cas Bakkes, amb qui va tenir quatre fills, dos d'ells també escriptors: C. Johan Bakkes i Christiaan Bakkes.

## Obres

* Die Reise Van Olga Dolsjikowa En Ander Omswerwinge
* Kroniek Van Die Sewe Blou Waens: Die Kort Lewe Van Gert Maritz
* Littekens: Stories En Memories
* Susanna Die Geliefde
* Waar Jou Skat Is
* Baksel in Die Môre
* Ontheemdes.

## Enllaços externs

* (afrikaans) Erika Terblanche, Margaret Bakkes (1931–) Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ http://maroelamedia.co.za/nuus/sa-nuus/skrywer-margaret-bakkes-oorlede/
# Oulad Ouchih

Oulad Ouchih (en àrab أولاد أوشيح, Ūlād Ūxīḥ; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⵓⵛⵉⵃ) és una comuna rural de la província de Larraix, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.608 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Raspall

* Aquest article tracta sobre un utensili. Vegeu-ne altres significats a «Raspall (desambiguació)».
Un raspall, espalmador (o espolseta al Rosselló) és un utensili consistent en un mànec i una base, sobre la qual es fixen cerres o altres elements flexibles aptes per a raspallar. N'hi ha diverses menes, diferenciades pels materials i per l'ús a què es destinen.

## Alguns tipus de raspall

* Raspall d'apicultor: El raspall de cerra és utilitzat pels apicultors per a desabellar, és a dir agranar les abelles de les bresques, quan fan la collita de mel. És un element summament pràctic, necessari en el moment de la collita de mel, o quan es realitza divisions de ruscs. En l'actualitat els fabriquen de cerres o bé de fibres plàstiques. Es mulla amb aigua amb el fi de no espatllar les abelles.
* Raspall de dents
* Raspall del pèl
* Escombra

## Altres usos del terme

* En metal·lúrgia es denomina raspall una màquina capaç de treballar peces metàl·liques per desgast, a l'efecte d'aconseguir la forma o el gruix que es desitja.
Viccionari
# Samsara

Samsara (en sànscrit: संसार, saṃsāra) és un concepte del pensament indi que defineix el cicle de reencarnació o renaixement. Segons diverses doctrines índies, durant el decurs de la vida manifestada dels individus, les accions comeses (el karma) determinen el destí futur de cadascú en el procés d'esdevenir (evoluciona o involuciona); el karma és heretat quan l'ésser torna a néixer tal com es trobava en el moment de la mort. En el budisme, en el moment de la mort, els impulsos volitius (samskara) són transmesos a una estructura conscient, l'ànima, que després d'un període intermedi -en tibetà, anomenat bardo-, forma la base d'una nova estructura biològica que resultarà en el renaixement i una nova vida. Aquest procés es considera que es repeteix fins que la persona assoleix el mokxa (alliberament).

## Vegeu també

* Mandala.

## Referències

* ↑ Reaching the Level of the Gods Arxivat 2008-10-29 a Wayback Machine. (anglès)", Hinduism, The Canadian Encyclopedia: "Si havent viscut de forma malvada, hom es reencarna en un animal, simplement seguirà els seus instints i experimentarà el sofriment que aquests li provoquen."
# Província de Santiago (Galícia)

La província de Santiago va ser una de les set en què va estar dividit el regne de Galícia a l'Edat Moderna, fins a la divisió provincial de 1833. La seva capital era la ciutat de Santiago. Els límits de la seva jurisdicció descrits per Labrada abasten, per la costa atlàntica, entre Oza (NE, limitant amb la província de la Corunya) fins a Ponte Sampaio (SE, al fons de la Ria de Vigo). Per terra en aquest punt s'iniciava la divisòria amb la província de Tuy resseguint part del riu Octavón (Oitavén?), trencant cap a Gaxate, A Barcia do Seixo on deixa la divisòria amb Tuy cap a la d'Orense fins a les faldes dels monts Testeiro, cap al monestir de Bernardos de Aceveyro i Losón resseguint el curs del Deza, deixant les localitats de Remonde, Vimianzo i Mellid (Melide), i els llocs de Gondelin, Folladela i Pedrouzos dins de la província.

## Notes

* ↑ Vegeu la secció «Provincia de Santiago», pàgs. 40-73 d'aquesta edició de la "Descripción" decimonònica de Labrada op. cit.

## Bibliografia

* José Lucas Labrada, Descripción económica del Reyno de Galicia, 1804, (castellà) repositori Galiciana
# Israel Ballet

Israel Ballet (en hebreu: הבלט הישראלי) és una companyia de dansa que interpreta obres de ballet clàssic i neo-clàssic. Va ser fundada l'any 1967 per Berta Yampolsky i Hilel Merkman, que han estat al capdavant de la companyia durant més de 45 anys. La companyia sovint interpreta obres que han estat recentment coreografiades. És l'única companyia de ballet professional a l'estat d'Israel que representa obres del repertori internacional clàssic. L'Israel Ballet fa regularment viatges a l'estranger. La companyia ha continuat amb la llarga tradició de preservar i de nodrir l'art clàssic, perquè la tècnica i l'estètica del ballet segueixin formant part de la dansa israeliana. La companyia resideix en el local del Israel Ballet, a la ciutat de Tel-Aviv, el local disposa d'una sala amb 250 seients. L'Israel Ballet ha representat a Israel en gires al voltant del món, i en diversos festivals a Europa, Àsia i Amèrica.

## Història

Els fundadors de la companyia, Berta Yampolsky i Hillel Markman, van representar la primera funció de l'Israel Ballet, el 25 de gener de 1967, juntament amb quatre joves ballarins, a la ciutat de Holon. En 1975, George Balanchine va donar permís al Israel Ballet per a interpretar la seva obra Serenade, i en 1981 va donar permís a la companyia per a interpretar totes les seves obres. Actualment, Berta Yampolsky i Hillel Markman segueixen sent els directors artístics de la companyia. Els ballarins són d'Israel, o bé són immigrants dels països que havien format part de l'antiga Unió Soviètica, també hi ha ballarins d'arreu del Món que s'han unit a la companyia.

## Instal·lacions

L'Israel Ballet disposa de les seves pròpies instal·lacions a la ciutat de Tel-Aviv. Aquestes instal·lacions inclouen una escola formal de ballet, anomenada centre de ballet clàssic. Aquest centre és un institut de dansa israelià, i una escola de ballet per a estudiants de totes les edats. Els mestres i músics del ballet busquen l'excel·lència, i tenen com a objectiu que els estudiants surtin del centre preparats per a incorporar-se a les companyies de dansa existents a Israel i arreu del Món.

## Repertori

L'Israel Ballet disposa de diverses obres de George Balanchine en el seu repertori, entre elles; Symphony in C, Square Dance, La Valse, Concerto Barocco i The Four Temperaments. En el repertori de la companyia hi ha obres modernes de coreògrafs com; Christian Spuck, Rudi van Danzig, Jan Lincolns, Lar Lubovitch, i Krzysztof Pastor. La companyia inclou en el seu repertori obres clàssiques com Giselle i El Quixot, i obres del compositor rus Piotr Ilitx Txaikovski; Eugeni Oneguin, Romeu i Julieta, La bella dorment, i El Trencanous.

## Referències

* ↑ Brafman, Ora. «Dance Review: Israel Ballet» (en anglès). The Jerusalem Post, 04-02-2012. [Consulta: 2 maig 2015].

## Enllaços externs

* Iballet.co.il (hebreu) i (anglès)
# Sant Esteve de Naens

Sant Esteve de Naens és una església de Senterada (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat al centre de l'agrupació de cases que formen el poble. Es troba molt modificada, amb edificis i cobertes annexes. Destaca el campanar, de secció quadrada, en la cantonada de migdia, que té dues plantes d'obertures, amb l'interior tapiada. La coberta és a dues vessants i la del campanar està escapçada essent pràcticament plana.

## Història

Al 1831, apareix dins dels dominis del comtes d'Erill, formant part de la Baronia de Bellera. Al 1718 era del Baró de Sant Vicenç.

## Referències

* 1 2 «Sant Esteve de Naens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Bosquerola de les palmeres

La bosquerola de les palmeres (Setophaga palmarum) és una espècie d'ocell de la família dels parúlids (Parulidae) que habita boscos de coníferes i sotabosc prop de corrents fluvials des del nord-est de la Colúmbia Britànica i centre d'Alberta, cap a l'est, a través del centre i sud del Canadà fins al sud de Labrador i Terranova i zones properes dels Estats Units. Passa l'hivern a prop d'ambdues costes dels Estats Units, Amèrica Central i les Antilles.

## Referències

* ↑ Fitxa de la bosquerola de les palmeres a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 24/12/2012 (anglès)