OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Convent de la Mercè de Montblanc

El convent de la Mercè de Montblanc és un edifici de Montblanc (Conca de Barberà), situat a l'esquerra del riu Francolí. És una obra protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església té una sola nau i conserva un teginat, actualment cobert amb volta de guix. La portalada de la façana, de mig punt i amb pestanya, i una finestra circular són els únics punts d'interès de l'exterior de l'edifici. Són de remarcar a les parets els escuts d'algunes de les famílies benefactores. Les successives modificacions fa que no conservi gairebé res de l'original.

## Història

El 1288 Alfons II confirmà la donació del lloc a favor de l'orde de Santa Eulàlia de la Misericòrdia dels Captius. En el s. XIV van formar una sola comunitat amb l'orde de Santa Maria dels Prats (Guillem Bo apareix com a comanador dels dos convents). Actualment l'església és d'unes escoles. La imatge de Santa Maria del Miracle, titular de l'església mercedària, era objecte de gran devoció a la vila. El convent va sofrir diverses exclaustracions. Després de la Desamortització de 1835 va passar al municipi i es va dedicar a l'ensenyament.

## Referències

* 1 2 «Convent de la Mercè de Montblanc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Biografia

* Badia i Batalla, Francesc. Guia turística de Montblanc. 2ª ed. Montblanc: Impremta Requesens, 1995.
* Porta i Balanyà, Josep Maria. Montblanc. Valls: Cossetània edicions, 2000.

## Enllaços externs

* «Convent de la Mercè de Montblanc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 16 novembre 2015].
# Cuzticita

La cuzticita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom a partir del llenguatge náhuatl per "alguna cosa groga" referint-se al color groc-marró del mineral.

## Característiques

La cuzticita és un tel·lurat de fórmula química Fe3+ 2(TeO₆)·3H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Moctezuma, una mina situada a la localitat de Moctezuma, al municipi homònim de l'estat de Sonora, a Mèxic. Posteriorment també ha estat descrita al dipòsit d'or de Prasolovskoe, situat a l'illa Kunashir, una de les illes Kurils, a Rússia. Són els dos únics indrets a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Cuzticite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 agost 2018].
# Cuçac (Alier)

Cucet (en francès, Cusset) és un municipi francès del departament de l'Alier, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Corporación de Radio e Televisión de Galicia

La Corporación de Radio e Televisión de Galicia (CRTVG) és un ens públic amb personalitat jurídica pròpia creat pel Parlament de Galícia el 1984 amb l'objectiu de posar en funcionament, gestionar i explotar els mitjans de comunicació públics de Galícia. Es crearen dues societats anònimes: la Televisión de Galicia (TVG) i la Radio Galega, les quals arriben a tot el territori gallec.
L'objectiu de les dues societats és oferir programacions de ràdio i televisió en gallec, fomentant així la difusió de la llengua i de la cultura de Galícia.

## Història

La CRTVG es va crear per la Llei de Galícia 9/1984, de l'11 de juliol de 1984. La TVG i la Radio Galega varen començar les seves emissions al juliol de 1985 i foren el primer mitjà radiofònic i audiovisual en emetre en gallec.
L'1 de gener de 2016 va desaparèixer la Compañía de Radio e Televisión de Galicia, que va passar a anomenar-se Corporación de Radio e Televisión de Galicia.

## Empreses

La CRTVG està formada per dues societats anònimes:
* Televisión de Galicia, que gestiona quatre canals de televisió:
** TVG
** tvG2
** Galicia TV Europa
** Galicia TV América
* Radio Galega, que gestiona tres emisores de ràdio:
** Radio Galega
** Radio Galega Música
** Son Galicia Radio.

## Directors de la CRTVG

| Anys | Director |
| 1985-1986 | Luis Losada |
| 1986-1987 | Lois Caeiro |
| 1987-1990 | Abilio Bernardo de Quirós |
| 1990-1994 | Ramón Villot |
| 1994-2005 | Francisco Campos |
| 2005-2009 | Benigno Sánchez |
| 2009-actualitat | Alfonso Sánchez Izquierdo |

## Referències

* ↑ La CRTVG s'extingeix per a renéixer com a corporació

## Enllaços externs

* Página web de la CRTVG
# Cristina García-Orcoyen Tormo

Cristina García-Orcoyen Tormo (Madrid, 2 de gener de 1948) és una política espanyola. És llicenciada en ciències polítiques i econòmiques per la Universitat Complutense de Madrid, diplomada en direcció general d'empreses per l'IESE i en comerç exterior.
De 1983 a 1996 fou secretària General d'Adena/WWF-Espanya i de 1993 a 1996 vicepresidenta del Consell Assessor de Medi ambient de la Unió Europea. Endemés, des de 1996 és responsable del Comitè Espanyol del Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient (PNUMA).
Fou escollida diputada del Partit Popular a les eleccions al Parlament Europeu de 1999. De 1999 a 2002 fou membre de la Comissió de Medi Ambiente Salud Pública i Política del Consumidor i de la Delegació per a les Relacions amb l'Europa Sud-oriental. També fou cap de la Delegació del Parlament Europeu de la COP8 (Conferència de les Parts sobre Canvi Climàtic).
Des de 1996 és directora gerent de l'ONG Fundación Entorno, secció espanyola del Consell Empresarial Mundial per al Desenvolupament Sostenible (WBSCD).

## Enllaços externs

* Currículum Arxivat 2013-06-20 a Wayback Machine. a la fundacionentorno.org
* Fitxa del Parlament Europeu
# Cristina García Morales

Cristina García Morales, coneguda també com a Cristina Morales (Granada, 1985) és una escriptora espanyola.

## Trajectòria

És llicenciada en Dret Internacional a la Universitat de Granada, treballa com a intèrpret legal i resideix a Barcelona. El 2002 i el 2006 va guanyar el Certamen Andalús d'Escriptors Novells en la modalitat de relat i novel·la curta, respectivament i a l'any següent va aconseguir una beca com a resident en la Fundació Antonio Gala per a Joves Creadors de Còrdova. Ha treballat com a dramaturga per a l'Aula de Teatre de la Universitat de Granada i per Eutopía, Festival de Joves Creadors (Còrdova, 2008).
El 2008 va publicar el llibre de relats La merienda de las niñas i cinc anys després va publicar la seva primera novel·la: Los combatientes amb la qual va obtenir el Premi Injuve de Novel·la. En 2015 va ser finalista amb el relat curt El hombre de los buzones dels premis Francesc Candel

### Reivindicant Teresa de Jesús

El 2015 va publicar Malas palabras, un encàrrec fet per l'editorial Lumen amb motiu del cinquè centenari del naixement de Teresa de Jesús. Morales va acceptar ficar-se en la pell de Teresa de Jesús per a escriure en primera persona, com si es tractés de la mateixa santa. L'escriptora granadina recrea un suposat diari personal escrit per Teresa de Jesús, en 1562, mentre l'autora del Segle d'Or redacta 'Llibre de la vida'.

### Terroristas modernos

El 2017, fruit de la III Beca Han Nefkens del Màster en Creació Literària de la UPF Barcelona publica Terroristas modernos, una novel·la en la qual reprèn la perspectiva històrica de Malas palabras i narra l'anomenada “conspiració del triangle”, aixecament frustrat contra Ferran VII en 1816, complot de base maçona dut a terme per il·lustrats en l'exili i herois de la guerrilla que li permet paral·lelismes amb la política actual.

## Premis

* 2018 Premi Herralde de Novel·la amb Lectura fàcil
* 2013 Premi Injuve de Novel·la amb Els combatents
* 2007 Beca en la Fundació Antonio Gala per a Joves Creadors (Còrdova)
* 2006 Certamen Andalús d'Escriptors Novells en novel·la curta
* 2002 Certamen Andalús d'Escriptors Novells en relat

## Referències

* ↑ Pardo, Carlos (29 de mayo de 2017). «La revolución postergada». EL PAÍS. Consulta: 12 de agosto de 2017.Pardo, Carlos «La revolución postergada» (en castellà). , 29-05-2017 [Consulta: 12 agost 2017].
* ↑ «Cristina Morales: “El DNI es un artefacto terrorista”». El Español. Consulta: 12 de agosto de 2017. «Cristina Morales: “El DNI es un artefacto terrorista”» (en castellà). [Consulta: 12 agost 2017].
# Crocidura vorax

Crocidura vorax és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae) que viu a l'Índia, Laos, Tailàndia, el Vietnam, la Xina i, possiblement, Myanmar.
Les seves principals amenaces podrien ésser l'expansió agrícola, l'extracció de fusta, els assentaments humans i la tala de boscos.

## Referències

* 1 2 Chiozza, F. (2016). "Crocidura vorax." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Crocidura vosmaeri

Crocidura vosmaeri és una espècie de mamífer de la família dels sorícids endèmica d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. (2016). "Crocidura vosmaeri (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]
# Curie (microarquitectura)

Curie és el nom en clau d'una microarquitectura de GPU desenvolupada per Nvidia, i llançada el 2004, com a successor de la microarquitectura Rankine. Va ser nomenat amb referència a la física polonesa Marie Salomea Skłodowska–Curie i es va utilitzar amb les sèries GeForce 6 i 7. Curie va ser seguit per Tesla.

## Característiques gràfiques

* DirectX 9.0c (9_3)
* OpenGL 2.1
* Shader Model 3.0
* Nvidia PureVideo (primera generació)
* S'ha reintroduït el suport per a la compressió Z
* Suport de maquinari per a l'algorisme anti-aliasing MSAA (fins a 4x)
La manca de la funcionalitat d'ombrejat unificat fa que DirectX 9.0c sigui l'última versió compatible de DirectX per a GPU basada en aquesta microarquitectura.

## Llista de GPU

Sèrie GeForce 6 (6xxx)
Sèrie GeForce 7 (7xxx)

## Referències

* ↑ «CodeNames» (en anglès). nouveau.freedesktop.org. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ «GPU Architecture Explained» (en anglès). [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ «What Is a Microarchitecture? Understanding Processors and Register Files in an ARM Core» (en anglès). [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ «NVIDIA G70» (en anglès). [Consulta: 19 octubre 2023].
# Còdex Alexandrinus

El Còdex Alexandrinus (Gregory-Aland no. A 02) és un manuscrit en gran uncial el més complet de la Septuaginta i del Nou Testament datat el segle v. El còdex agafa el seu nom de la ciutat d'Alexandria. Junt al Codex Sinaiticus i el Còdex Vaticanus, és un dels més antics i més completes còpies de la Bíblia en grec.

## Història

El còdex agafa el seu nom de la ciutat d'Alexandria on se suposa que va ser redactat. se cita igualment la Palestina.
Propietat del Patriarca d'Alexandria després de l'any 1098, va ser donat a Carles I d'Anglaterra l'any 1628, per Ciril Lucaris, Patriarca de Constantinoble. Avui dia és propietat de la família reial d'Anglaterra.
El Còdex Alexandrinus actualment es conserva a la Biblioteca Britànica de Londres.

## Contingut

Escrit en lletra uncial amb dues columnes per cada plana, cada columna té entre 46 i 52 línies i cada línia entre 20 i 25 lletres. Totes les seccions comencen per una lletra de grans dimensions situada dins del marge. Té en total 773 fulles (630 per l'Antic Testament i 143 pel Nou Testament).
Sobre la primera plana es troben escrits en àrab els mots : «Escrit per Thekla, el màrtir. Manca Mateu 1 a 25 i Joan 6 v. 50 al 8 v. 52». Tres fulls manquen igualment dins la Segona Epístola als Corintis.
Pels evangelis, a l'inici de cada llibre figura una taula de títols numerats que representa un sistema de divisió datat a la fi del segle iv: és el més antic testimoni d'aquest sistema, que sembla que té el seu origen a Antioquia.

## Referències

* ↑ Burkitt, F. C «Codex Alexandrinus». The Journal of Theological Studies, 11, 1910, pàg. 663-666.

## Enllaços externs

* Còdex Alexandrinus. Digitalitzat per la Biblioteca Britànica Arxivat 2022-09-21 a Wayback Machine. [Consulta 1 d'agost de 2023]
# Cynoscion phoxocephalus

Cynoscion phoxocephalus és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 60 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja peixos, gambes i d'altres crustacis.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental: des del sud de Mèxic fins al Perú.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1861. Revision of the genera of North American Sciaeninae. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 13. 79-89.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Chao, L.N., 1995.
* ↑ Amezcua-Linares, F., 1996. Peces demersales de la plataforma continental del Pacífico central de México. Inst. Cienc. del Mar y Limnol. UNAM, Comisión Nacional para el conocimiento y uso de la biodiversidad. Ciutat de Mèxic, 184 p.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Decià

Decià és el nom dels següents personatges:
* Cat Decià, procurador de Britànnia quan va esclatar la revolta contra els romans dirigida per Budicca (s. I dC)
* Gai Appuleu Decià (tribú de la plebs), tribú de la plebs el 90 aC
* Gai Appuleu Decià (negociador), negociant a Pèrgam i Apol·lonis (s. I aC)
* Gai Plauti Decià, cònsol el 329 aC
# Còndrula

Les còndrules són esferes submil·limètriques compostes per diferents minerals i que solen constituir entre el 20% i el 80% d'un tipus de meteorits anomenats condrites. El primer a identificar-los com a «glòbuls arrodonits» va ser Edward Howard el 1802, però la seva relació amb els meteorits no es comença a apreciar fins al 1863, quan Henry Sorby en feu descripcions microscòpiques i Gustav Rose les usà per distingir les condrites de les acondrites.

## Origen

L'origen de les còndrules és molt controvertit, encara que hi ha investigacions que apunten que es van formar per la calor generada per l'ona de xoc produïda per una inestabilitat gravitacional al disc protoplanetari a partir del qual es va formar Júpiter. Aquesta calor va actuar sobre la pols còsmica tot fonent-la, i es van formar gotes que en solidificar van formar les còndrules. Són dels objectes més antics del Sistema solar, amb una edat estimada de 4.570 milions d'anys.

## Cultura popular

A la novel·la de Dan Brown El gran engany, gran part de la trama es desenvolupa entorn d'un fals meteorit amb còndrules, on es deixa entreveure la possible existència en roques submarines.

## Referències

* ↑ «Pistas químicas apuntan a un origen de polvo para los planetas terrestres». Axxón.
* ↑ Múñoz-Espadas, M.J.; Martínez-Frías, J. & Lunar, R. «Mineralogía, texturas y cosmoquímica de cóndrulos RP y PO en la condrita Reliegos L5 (León, España)». Geogaceta, 34, 2003. 0213-683X, 35-38.
* ↑ G. J. H. McCall «Chondrules and calcium-aluminium-rich inclusions (CAIs)». Geological Society, London, Special Publications, 256, 2006. 0305-8719, 345-361.
* ↑ Astroseti. «¿Cocinó Júpiter a los meteoritos?». Arxivat de l'original el 2007-04-19. [Consulta: 2 octubre 2012].
* ↑ Jorge Ianiszewski R. «Químicos fechan con precisión al primer objeto en formarse en el Sistema Solar».
* ↑ Brown, Dan. El gran engany.

## Vegeu també

* Meteorit
* Condrita
* Formació i evolució del sistema solar
# Còndor (desambiguació)

«Còndor» té aquests significats:
* Còndors (ocells rapinyaires)
** Còndor dels Andes (Vultur gryphus), espècie d'ocell sud-americà de la família dels voltors del Nou Món (Cathartidae)
** Còndor de Califòrnia (Gymnogyps californianus), espècie d'ocell nord-americà de la família dels voltors del nou món (Cathartidae)
* Legió Còndor, força d'intervenció aèria que l'Alemanya nazi envià en ajuda de les forces del general Franco ...
* Operació Còndor, planificació entre els serveis de seguretat de les dictadures militars del Con Sud d'Amèrica i la CIA a la dècada de 1970.
* Hurakan Condor, atracció del parc temàtic Port Aventura.
* Els tres dies del Còndor (Three Days of the Condor), pel·lícula estrenada el 1975 dirigida per Sydney Pollack.
# Dami Im

Dami Im (Seül, 17 d'octubre de 1988) és una cantant australiana d'origen coreà. Va ser la guanyadora de la cinquena edició del programa de telerealitat The X Factor, versió australiana, l'any 2012. Gràcies a això va poder començar a projectar una carrera musical. Internacionalment, però, és molt més coneguda per haver representat el seu país al Festival d'Eurovisió l'any 2016, quedant-se a pocs punts d'haver-lo guanyat. La seva cançó "Sound of Silence" va aconseguir el segon lloc, la cantant ucraïnesa Jamala en va ser la guanyadora.
La Dami Im va néixer a Corea del Sud el dia 17 d'octubre de 1988. És la més gran dels seus dos germans. Va començar al món de la música molt jove, començant a aprendre a tocar el piano i a cantar amb només cinc anys.
Als nou anys, juntament amb el seu germà petit, en Kenny, i la seva mare, emigra cap a Austràlia on s'hi establisquen, a Brisbane. Pensant que hi trobarien més oportunitats, el pare es queda a Corea del Sud per guanyar diners i ajudar la família. Als onze anys, l'Im és acceptada a la Yong Conservatorium of Muisc de la Griffith University. Acaba per graduar-se el 2005. Actualment, després d'anys, el matrimoni passa el temps repartit pels dos països.

## Referències

* ↑ http://www.elperiodico.cat/ca/noticias/tele/ucraina-guanya-festival-eurovisio-2016-5132844
* 1 2 http://top40-charts.com/artist.php?aid=14777
# Dami Àlvarez

Damià Àlvarez Calafell (Vic, 6 de març del 2000), artísticament conegut com a Dami Àlvarez, és un cantant i compositor català. Va fer la seva primera aparició l'any 2016. Un any més tard, al 2017, va començar a fer aparicions a televisions i ràdios.

## Carrera musical

Des de petit li agradava molt la música i començar a anar d'amagat al local d'assaig a escoltar com assajava el seu pare, Oge Àlvarez (ex-membre i compositor de Parking), amb el seu grup.
El 2007, amb 7 anys, va tenir la seva primera guitarra i va començar a anar a classes a l'Escola de Música de Taradell. Dos anys més tard, el 2009, va començar a tocar el piano i a compondre, gravar i produir-se les seves pròpies cançons des de la seva habitació, de les quals també fa els videoclips. També crea i enregistra audios i fa doblatges per curtmetratges.
Actualment toca acompanyat per 4 membres: Oge Àlvarez (guitarra), Sergi Gutiérrez (baix), David Costa (bateria) i Pep López (guitarra i efectes).

## Discografia
### Senzills

* 2016: Llums dels records
* 2018: Why you leave
* 2018: Midnight
* 2019: Confidence
* 2019: Vull tornar a pensar
* 2019: Don't Kill the Seals
* 2019: Feelings
* 2020: Desig
* 2020: 'Cause I wanna fly
* 2020: Perfect Day

## Referències

* ↑ «Llums dels Records».
* ↑ «Why You Leave».
* ↑ «Midnight».
* ↑ «Confidence».
* ↑ «Vull tornar a pensar».
* ↑ «Don't Kill the Seals».
* ↑ «Feelings».
* ↑ «Desig».
* ↑ «'Cause I wanna fly».
* https://www.damialvarez.com
* http://radiomanlleu.cat/ca/galeria/Backstage-Dami-Alvarez Arxivat 2019-10-02 a Wayback Machine.
* https://api.audioteca.rac1.cat/embed/7f0e6fe6-eaf8-46e4-ac55-ce001fe4de91
* https://www.taradell.com/?s=Dami+%C3%80lvarez
* https://el9nou.cat/video/jordi-casadevall-i-dami-alvarez/
* https://el9nou.cat/video/dami-alvarez-k-os-i-manel-manzano/
* https://el9nou.cat/video/ekko-i-damia-alvarez/
* https://www.youtube.com/channel/UC5qI_8rSV8gAE0iNrwqWmNA
* https://www.youtube.com/watch?v=5tKebXD9Qgk
* http://www.canaltaronja.cat/osona/videoclip-osonenc-contra-canvi-climatic/
* https://www.youtube.com/watch?v=lyi5U_3D66Y
* https://open.spotify.com/artist/3lHccGl0wpzBtTcGWakcL0
# Sant Antoni de Pàdua d'Alberola

Sant Antoni de Pàdua és l'església parroquial d'Alberola, al municipi d'Os de Balaguer (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
L'edificació de la primitiva església se situa entre els segles xvi i xvii. La data a la portada (1864) respon a importants reformes. L'església d'Alberola, construïda en pedra, es troba adossada a una casa pel costat de l'Evangeli. La nau central està coberta amb volta d'aresta i la resta de cobertes varien en funció del tram a cobrir de les capelles laterals: volta de canó, volta de canó amb llunetes i volta d'aresta. El cor, d'obra, està situat als peus. Els suports són pilars amb pilastres adossades i les capelles es comuniquen entre elles mitjançant arcs de mig punt. L'església no té arc triomfal.
L'accés es realitza per quatre escales. La porta és d'arc rebaixat, adovellat i motllurat. Sobre la porta hi ha un escut amb la data 1864 i a la part superior hi ha una espadanya doble, d'època posterior a la primitiva edificació amb una campana més gran que l'altra.

## Notes

* 1 2 «ESGLÉSIA DE SANT ANTONI DE PÀDUA». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Casa Sobirana

La Casa Sobirana és un edifici del municipi de Guardiola de Berguedà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge situat al terme municipal de St. Julià de Cerdanyola, just al costat d'un desnivell de terra important. Es tracta d'una masia d'estructura clàssica, de planta baixa i tres pisos superiors. La coberta és a dues aigües amb teula àrab i el carener perpendicular a la façana de llevant. L'entrada és elevada, al primer pis, i el desnivell es salva a través d'una escala de pedra amb barana de ferro senzilla. Les obertures són de grans dimensions, amb les llindes i els muntants ressaltats. Destaquen les modificacions que s'han anat fent durant el segle xx, alterant força l'estat original.

## Història

Es troba documentada ja al s. XVIII, però pel nom sembla que els orígens se situen en un moment medieval. La masia fou restaurada després de la guerra civil (1936- 1939) arrebossant tots els murs i arranjant les obertures, ampliades simètricament a totes les façanes. A finals dels vuitanta es construí la tribuna de migdia.

## Referències

* 1 2 «Casa Sobirana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].