OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'enigma Juggernaut

L'enigma Juggernaut (Juggernaut) és un thriller britànic dirigit per Richard Lester el 1974. Ha estat doblada al català.

## Argument

Mentre que el paquebot Britannic comença un creuer havent de portar-lo d'Anglaterra als Estats Units, un home que es fa dir « Juggernaut » (Freddie Jones) telefona a Nicolas Porter (Ian Holm), director de la Sovereign Lines a qui pertany el Britannic per anunciar-li que ha col·locat diverses bombes a bord. Després d'una petita explosió sobre el pont del vaixell destinada a provar que és seriós, Juggernaut exigeix un fort rescat per tal de donar temps de desactivar les bombes. Sent el temps execrable, no hi ha cap esperança de posar els bots al mar. No podent acceptar el comandant del Britannic (Omar Sharif) el pagament del rescat per les autoritats, haurà d'acollir a bord un equip de desactivadors de mines llençat en paracaigudes en alta mar. El cap dels desactivadors de mines, Fallon (Richard Harris), home exuberant i estrambòtic però molt competent, xocarà amb el comandant de resultes de la defunció del seu millor home i amic, Charlie (David Hemmings), en la temptativa de desactivació d'una de les bombes. Mentre que la tripulació i els passatgers encara que terroritzats intenten de guardar les aparences, Fallon superat per la complexitat dels artefactes demana ajuda a distància a un vell amic, Sid Buckland, antic desactivador de mines com ell. L'hora fatal s'apropa i els passatgers es preparen a embarcar en els bots malgrat els riscos. Durant aquest temps, la policia, arribada a casa de Buckland s'adona que Juggernaut i ell són la mateixa persona. El porten llavors per tal de parlar amb Fallon que ha aconseguit aïllar el cor de la bomba. Únicament Juggernaut pot ajudar Fallon a salvar l'última etapa de la desactivació. Malgrat la seva amistat i les seves oracions, Juggernaut indica a Fallon un mal mètode però aquest, suspicaç, en l'últim segon, tria ell mateix i així salva la seva vida, el vaixell i els seus ocupants.

## Repartiment

* Richard Harris: Tinent Cmdr. Anthony Fallon
* Omar Sharif: Alex Brunel, Cmdt. del Britannic
* David Hemmings: Charlie Braddock
* Anthony Hopkins: L'inspector John McLeod
* Shirley Knight: Barbara Bannister
* Ian Holm: Nicolas Porter, director de la Sovereign Lines
* Roy Kinnear: El director social Curtain
* Jack Watson: Mallicent, cap de mecànics del Britannic
* Roshan Seth: Azad
* Freddie Jones: Sid Buckland, el 'Juggernaut'
* Clifton James: Corrigan
* Caroline Mortimer: Susan McLeod
* Mark Burns: Hollingsworth
* John Stride: Hughes
* Julian Glover: Comandant Marder
* Kenneth Colley: Detectiu Brown
* Doris Nolan: Sra. Corrigan

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'enigma Juggernaut. esadir.cat.
* ↑ «Juggernaut». The New York Times.
# Klæbu

Klæbu és un antic municipi situat al comtat de Sør-Trøndelag, Noruega. Té 6.067 habitants (2016) i té una superfície de 186.36 km².

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].
# Esercizi di stile

Esercizi di stile és una pel·lícula italiana col·lectiva en episodis realitzada el 1996 pels directors Volfango De Biasi, Dino Risi, Mario Monicelli, Luigi Magni, Sergio Citti, Claudio Fragasso, Pino Quartullo, Francesco Laudadio, Faliero Rosati, Alex Infascelli, Alessandro Piva, Maurizio Dell'Orso, Cinzia TH Torrini i Lorenzo Mieli.

## Argument

A partir d'una història de comiat, cada director desenvolupa un episodi sobre la mateixa temàtica que fa referència a un gènere i un escenari diferents. El títol i la idea de la pel·lícula estan inspirats en el llibre homònim de Raymond Queneau.

## Episodis

* Un addio nel West (homenatge a King Vidor) per Francesco Laudadio
* Era il maggio radioso per Luigi Magni
* L'alibi per Lorenzo Mieli
* In ginocchio da te... la vendetta per Pino Quartullo
* La guerra tra noi per Maurizio Dell'Orso
* Myriam per Dino Risi
* Uno più bravo di me per Alessandro Piva
* Se son rose pungeranno per Alex Infascelli
* Idillio edile per Mario Monicelli
* Guardia e ladro per Claudio Fragasso
* Ti mangerei di baci per Cinzia TH Torrini
* Senza uscita per Volfango De Biasi
* Anche i cani ci guardano per Sergio Citti
* L'esploratore per Faliero Rosati

## Repartiment

* Elena Sofia Ricci: diversos personatge
* Massimo Wertmüller: diversos personatges
* Franco Diogene:
* Gloria Paul:
* Sal Borgese:
* Joanna Chatton:

## Referències

* ↑ «Esercizi di stile». archiviodelcinemaitaliano.it. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ Esercizi di stile a Il Davinotti
* ↑ Esercizi di stile
* ↑ «Esercizi di stile : Myriam». cinematheque.fr.
# Berrwiller

Berrwiller (en alsacià Barrwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 1.058 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 671 | 719 | 797 | 870 | 912 | 1.058 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1941-1959 | J.A. Krust |
| 1959-1989 | M.A. Jesselen |
| 1989-2008 | Henri Schmidt |
| 2008- | Fabian Jordan |
# Dama Ali

El Dama Ali és un volcà en escut situat a la riba nord-oest del llac Abbe, a la regió Àfar, Etiòpia. El volcà fa uns 25 km d'amplada i el seu cim s'eleva fins a 1.068 msnm. La darrera erupció coneguda es remunta al 1631, quan es diu que va matar una cinquantena de persones. Hi ha fumaroles i aigües termals, signes d'activitat volcànica.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Dama Ali» (en anglès). [Consulta: 2 desembre 2020].
# Franz Pocci

Franz Pocci (alemany: Franz Ludwig Evarist Alexander Graf von Pocci) (Múnic, 7 de març de 1807 - Múnic, 7 de maig de 1876) va ser un oficial important a la cort del rei Lluís I de Baviera, més conegut com el director fundador del teatre de marionetes de Múnic, on va ser un titellaire i va escriure una infinitat de titelles. obres de teatre i contes infantils.
Era fill del general bavarès Fabrizio Evaristo von Pocc, d'origen italià. Estudià dret a Landshut i Múnic, i més tard cultivà el dibuix, donant mostres d'un gran talent artístic. Acompanya el rei Lluís I, i al llavors príncep hereu Maximilià en diversos viatges a Itàlia.
A més de diverses operetes per a teatres particulars, va compondre l'òpera Der Alchimist, sonates i peces de cant, etc.
Com a poeta, la seva obra d'assaig fou Poemas (Schaffhausen,1843), a la que seguiren Jögerliedern (Landshut, 1843) i Studentenlieders (Landshut, 1845) però en el que més es distingí fou en les seves copioses i excel·lents produccions il·lustrades per ell mateix i destinades als infants. Cal citar entre elles:
* Rosengärtlein (3.ª edic. Ratisbona, 1868);
* Allerneusetes Spruchbüchlein, Lustiges Bilderbuch, Was du willst, Lustige Gesellschaft, etc.
A més, publicà:
* DramatischeSpiele (2.ª edc. Múnic, 1883);
* Neues Kasperltheater (Stuttgart, 1855);
* Lustiges Komòdienbüchlien (Múnic, 1859, i d'altres.
Els drames populars
* Gevatter Tod (1855);
* Der Karfunkel (1860);
* Der wahre Hortoder die Venediger Goldsucher (1861);
* Der Landsknecht (1861);
* Totentánze in Bildern ubd Sprüchen (1862);
* Namenbilder (1865);
* Herbstblätter (1867);
* Altes und Neues (Stuttgart, 1855).
Com artista, la seva millor obra són els aiguaforts per a les Volkmärchen, de Grimm, i les Marchen de Schcreiber.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 45, pàg. 994. (ISBN 84-239-4545-6)
# Juan van der Hamen y León

Juan van der Hamen i León (Madrid, 8 d'abril de 1596 (baptisme) - 28 de març de 1631), pintor barroc espanyol de l'anomenat Segle d'Or, va ser reconegut especialment pels seus bodegons i gerros, si bé va practicar també la pintura religiosa, el paisatge i el retrat. Pintor versàtil, influït tant per Juan Sánchez Cotán com pel flamenc Frans Snyders en la concepció dels seus primers bodegons, i ben relacionat amb els ambients cultes de Madrid, va adoptar aviat el naturalisme que arribava d'Itàlia.
Al Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserva una obra seva, provinent del Llegat de Domènec Teixidó de 1961.

## Referències

* ↑ Obra al MNAC
# L'edat d'estimar

L'edat d'estimar (títol original en anglès: Age of Consent) és una pel·lícula australiana dirigida per Michael Powell, estrenada el 1969.Ha estat doblada al català.

## Argument

Bradley Morahan, pintor envellit, estima el que ha fet amb el seu temps, i marxa a Austràlia, alhora per trobar-hi les seves arrels i la inspiració. Després d'una setmana agitada a Brisbane, per la falta d'obligacions mundanes i d'un empipador venal i erotòman, Nathaniel Kelly, guanya una illa paradisíaca que creu deserta, acompanyat del seu gos Godfrey... però hi viuen una senyoreta d'edat madura histèrica, Miss Marley, i sobretot una vella dona alcohòlica i la seva petita filla, Cora, salvatge que no somia més que amb marxar a Brisbane i fer-se perruquera. Per a alguns dòlars, accepta posar per al pintor i es fa la seva musa, tornant progressivament a l'artista la seva inspiració i el gust de viure.

## Repartiment

* James Mason: Bradley Morahan
* Helen Mirren: Cora
* Jack MacGowran: Nat Kelly
* Neva Carr-Glyn: Ma Ryan
* Andonia Katsaros: Isabel Marley
* Michael Boddy: Hendricks
* Harold Hopkins: Ted Farrell
* Slim Degrey: Cooley
* Max Meldrum: entrevistador
* Frank Thring: Godfrey
* Dora Hing: la recepcionista
* Clarissa Kaye: Meg
* Judy McGrath: Grace
* Lenore Caton: Edna
* Diane Strachan: Susie
* Roberta Grant: Ivy

## Cançons del film

* Peaches 'n' Cream: lletra i música de Tommy Boyce i Steve Venet
* Keep the Ball Rollin': lletra i música de Sandy Linzer i Denny Randell
* I Wonder What She's Doing Tonight?: lletra i música de Tommy Boyce i Bobby Hart
* Tell Her You Love Her: música de Stanley Myers, lletra de Hal Shaper
* Daydream Believer: lletra i música de John Stewart, interpretada per The Monkees
* 98.6: lletra i música de Tony Powers i George Fischoff, interpretada per James Keefer
* Age of Consent Theme: música de Peter Sculthorpe, lletra d'Alan Dean, interpretada per Alan Dean
* I Know An Island: música de Peter Sculthorpe, lletra d'Alan Dean, interpretada per Alan Dean

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». esadir.cat.
* ↑ «Age of consent». The New York Times.
Powell i Pressburger (The Archers) :
Michael Powell
Emeric Pressburger :
The Spy in Black
Contraband
49th Parallel
One of Our Aircraft is Missing
Coronel Blimp
The Volunteer
Un conte de Canterbury
Sé el que vull
A vida o mort
Narcís negre
Les sabatilles vermelles
The Small Back Room
El llibertador
Gone to Earth
The Tales of Hoffmann
Oh... Rosalinda!!
La batalla del Riu de la Plata
Ill Met by Moonlight
They're a Weird Mob
The Boy Who Turned Yellow :
# José Ferreira Franco

José Ferreira Franco, conegut com a Zequinha, (18 de novembre de 1934 - 25 de juliol de 2009) fou un futbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1962.

## Palmarès
### Palmeiras

* Campionat paulista
** 1959, 1963, 1966
* Torneio Rio-São Paulo
** 1965
* Taça Brasil
** 1960, 1967
* Torneig Roberto Gomes Pedrosa
** 1967

### Brasil

* Copa del Món de futbol
** 1962
* Copa Roca
** 1960, 1963
* Jocs Panamericans
** 1963

## Referències

* ↑ José Ferreira Franco a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a sambafoot
* ↑ «Todos os brasileiros - 1962» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# George Weller

George Anthony Weller, més conegut com a George Weller (Boston, Massachusetts, 1907 - San Felipe Circeo, Itàlia, 19 de desembre de 2002) va ser un novel·lista i dramaturg estatunidenc que va guanyar el Premi Pulitzer treballant per a The New York Times i Chicago Daily News. Fou també l'expresident de l'editorial de The Harvard Crimson. Va ser el primer corresponsal occidental en arribar a Nagasaki (Japó) després del bombardeig atòmic de la ciutat el 9 d'agost de 1945 per part dels Estats Units; entrà al país fent-se passar per coronel el 6 de setembre d'aquell any.

## Referències

* ↑ Premis Pulitzer (anglès)
# Berry (desambiguació)

«Berry» té aquests significats:
* Toponímia:
** Berry (francès) o Berric (occità), província del regne de França, actualment compresa pels departaments de Cher i Indre
** Berry (Alabama), població dels Estats Units a l'estat d'Alabama
** Berry (Kentucky), població dels Estats Units a l'estat de Kentucky
** Berry-au-Bac, municipi al departament de l'Aisne (regió dels Alts de França, França)
** Berry-Bouy, municipi al departament de Cher (regió de Centre – Vall del Loira, França)
** Berry Hill, població dels Estats Units a l'estat de Tennessee
** Comtat de Berry, jurisdicció feudal d'Aquitània, formada per la regió del Berry amb capital a Bourges, fou comtat sota els merovingis i potser abans
** Mornay-Berry, municipi al departament de Cher (regió de Centre – Vall del Loira, França)
** Ranxeria Berry Creek, poble d'amerindis dels Estats Units de la part nord-est de Califòrnia, al sud de Lassen Peak
* Biografies:
** Arthur Berry (Liverpool, Regne Unit, 1888 - Regne Unit, 1953), futbolista anglès, guanyador de dues medalles olímpiques
** Charlotte de Berry (Anglaterra, 1636-?), capitana pirata, considerada un personatge de ficció
** Chuck Berry (Saint Louis, Missouri, 1926 – Missouri, 2017), compositor, intèrpret i guitarrista afroamericà de rock'n'roll
** Halle Berry (Cleveland, Ohio, 1966), model i actriu estatunidenca
** Ken Berry (Moline, Illinois, 1933 - Burbank, Califòrnia, 2018), comediant i actor nord-americà
** Mary Berry (Bath, Somerset, 1935), escriptora gastronòmica i presentadora de televisió britànica
** Stuart Berry, àrbitre de rugbi representant de la Federació sud-africana de Rugbi
** Walter Berry (Viena, Àustria, 1929 - 2000), baix-baríton austríac
* Miscel·lània: Duc de Berry, títol nobiliari francès que va ser utilitzat sovint pels membres menors de la família reial
# Dama (escacs)

En escacs, la reina —o dama— és considerada la peça més potent, i és la més important després del rei. Té la capacitat de moure's qualsevol nombre de caselles com si fos una torre (seguint una columna o una fila) o com si fos un alfil (seguint una diagonal), per no en la mateixa jugada; tanmateix no pot saltar per sobre d'altres peces. L'efectivitat de la reina fa que si un jugador aconsegueix eliminar la del rival sense perdre la seva, es troba en una posició gairebé decisiva per endur-se la partida.
A la fi del segle XV l'alferza fou substituïda per una peça més potent i àgil, la reina, fet produït a la València de Ferran II d'Aragó, cosa que revolucionà i dinamitzà el joc. Fou l'expert escaquista Francesc Vicent, de Sogorb, qui proposà aquest canvi transcendental, amb d'altres com la nova funció de l'alfil.

## Referències

* ↑ «escacs | enciclopèdia.cat». GEC. [Consulta: 17 maig 2021].
* ↑ «reina | enciclopèdia.cat». GEC. [Consulta: 17 maig 2021].

## Vegeu també

* Reglament dels escacs
Viccionari
# Reagrupament Democràtic Martiniquès

El Reagrupament Democràtic Martiniquès (RDM) és un partit polític de Martinica fundat el 26 de març de 2006 pel president del Consell General de Martinica, Claude Lise, com a escissió del Partit Progressista Martiniquès (PPM). Ideològicament s'engloba en l'esquerra autonomista.

## Representació institucional

El RDM compta amb 9 electes al Consell General de Martinica (Athanase Jeanne-Rose, Geneviève Chanteur, Eugène Larcher, Ange Lavenaire, Raphaël Martine, Charles-André Mencé, Alfred Monthieux, Belfort Birota i Claude Lise) i 3 escons al Consell Regional de Martinica (Claude Cayol, Madeleine de Grandmaison i Marthe-Marie Vélayoudon). El RDM controla el càrrec de maire (alcalde) a set comunes: Raphaël Martine (Saint-Pierre), Ange Lavenaire (Le Marigot), Alfred Monthieux (Le Robert), Athanase Jeanne-Rose (Saint-Joseph), Joachim Bouquéty (Grand'Rivière) Charles-André Mencé (Ducos) i Eugène Larcher (Les Anses-d'Arlet). També té dos alcaldes aparentats, Nestor Azérot (Sainte-Marie) i Gilbert Eustache (Le Diamant).

## Història recent

El 14 d'octubre de 2007 Madeleine de Grandmaison fou nomenada diputada al Parlament Europeu després de la dimissió de l'eurodiputat Paul Verges, originari de l'Illa de la Reunió.
L'abril de 2008, Ange Lavenaire, alcalde de Le Marigot, fou elegit president de la CCNM (Comunitat de Comunes del Nord Martinica) i Eugène Larcher, alcalde de Les Anses-d'Arlet, president de la CAESM (Comunitat de l'Aglomeració de l'Espai Sud de Martinica). Joachim Bouquéty, alcalde de Grand'Rivière, fou elegit president del SCNA (Sindicat de les Comunes del Nord Atlàntic).

## Enllaços externs

* Reagrupament Democràtic Martiniquès - Lloc web oficial
* Web personal de Claude Lise Arxivat 2010-03-08 a Wayback Machine.
# Foudia

Els fudis (Foudia) són un gènere d'ocells de la família dels plocèids (Ploceidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.7, 2011) aquest gènere està format per 7 espècies:
* Foudia madagascariensis - fudi vermell.
* Foudia eminentissima - fudi de les Comores.
* Foudia aldabrana - fudi d'Aldabra.
* Foudia omissa - fudi boscà.
* Foudia rubra - fudi de l'illa de Maurici.
* Foudia sechellarum - fudi de les Seychelles.
* Foudia flavicans - fudi de Rodrigues.
Alguns autors inclouen una octava espècie extinta de la que no es conserven mostres biològiques:
* Foudia delloni Cheke et Hume, 2008 - fudi de la Reunió.

## Referències

* ↑ «Foudia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
Viccionari
# Juan Álvarez Guerra

Juan Álvarez Guerra (Zafra, 29 de maig de 1770 – Madrid, 13 d'abril de 1845) va ser un polític espanyol, ministre durant la minoria d'edat d'Isabel II d'Espanya.

## Biografia

Va començar estudiant la carrera eclesiàstica, però la va deixar per estudiar Dret, començant a practicar com a advocat en Madrid. També interessat per l'agricultura va traduir el Diccionario Universal de Agricultura del francès François Rozier. Va combatre en la Guerra del francès com a soldat, i participà en labors periodístiques a partir de 1810, durant les Corts de Cadis, sent designat poc després ministre de la Governació de la Península. Tornat Ferran VII en 1814, és empresonat a Ceuta per les seves simpaties liberals. Ja en el Trienni liberal és elegit diputat per Extremadura en 1820, alineant-se en les Corts amb el Partit Moderat. Després de la restauració plena del règim absolutista és exiliat a la seva vila natal. Fou membre de la francmaçoneria amb el nom Cortés.
En començar la regència de Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies i el regnat d'Isabel II va tenir diverses responsabilitats públiques; prócer del regne, ministre de Foment General del Regne i ministre de l'Interior en el gabinet del comte de Toreno. En 1835 també fou nomenat director de la Real Sociedad Económica Matritense de Amigos del País, va formar part del Consell d'Estat i fou Director General de Correus de 1837 a 1840.

## Obres

* Taquigrafía o método de escribir inventado por Samuel Taylor (Madrid, 1800)
* Modo de extinguir la deuda pública (1813)
* Tratado de las reformas del trillo (1820)

## Referències

* ↑ Álvarez Guerra, Juan (1770-1845), al web del Ministeri de Cultura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* 1 2 Juan Álvarez Guerra a mcnbiografias
# Estació de Castellbell i el Vilar

Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Castellbell i el Vilar és una estació de la línia R5 de la Línia Llobregat-Anoia de FGC situada a l'oest del nucli urbà de Castellbell i el Vilar a la comarca del Bages. L'edifici actual tal com el coneixem avui dia, va ser construït l'any 1913 per l'empresa Ferrocarrils del Nord. Aquesta estació es va inaugurar el 1924.
Línia Llobregat-Anoia de FGC :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Espanya | Monistrol de Montserrat | | Sant Vicenç - Castellgalí | Manresa-Baixador |

## Referències

* ↑ «Castellbell i el Vilar». fgc.cat. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Estació del Nord. Castellbell i el Vilar». patrimonicultural.diba.cat, 08-12-2016. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Castellbell i el Vilar». trenscat.com. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Castellbell i el Vilar - Monistrol de Montserrat». trenscat.com. [Consulta: 24 març 2024].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Resolució 205 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 205 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 22 de maig de 1965 en vista d'un conflicte en la República Dominicana que potencialment podia empitjorar, el Consell va sol·licitar que la suspensió temporal d'hostilitats a Santo Domingo sol·licitada en la resolució 203 es transformessin en un alto el foc permanent i va convidar al Secretari General a lliurar un informe al Consell sobre la implementació de la resolució
La resolució va ser aprovada amb 10 vots a favor i cap en contra; Estats Units es va abstenir.
Dies després de l'aprovació de la resolució, un cessament d'hostilitats de facto va tenir lloc a Santo Domingo.

## Referències

* ↑ Wellens, Karen; T.M.C. Asser Instituut. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-1989): a thematic guide. BRILL, 1990, p. 396. ISBN 978-0-7923-0796-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)
* Guerra Civil Dominicana

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Eriophyton

Eriophyton és un gènere d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies, i que consta de dos espècies.

## Taxonomia

* Eriophyton afghanicum
* Eriophyton wallichianum
# Juan Álvarez

Juan Álvarez és el nom dels següents personatges:
* Juan Álvarez (historiador) (1878 – 1954), advocat, jutge i historiador argentí
* Juan Álvarez de Almorox (Segòvia, ~1470 - 1551), compositor espanyol al servei del rei Ferran el Catòlic en la Catedral de Segòvia
* Juan Álvarez Álvarez (Lena, 1937), ciclista asturià
* Juan Álvarez de Caldas (1542 - 1615), religiós castellà, bisbe d'Oviedo i Àvila
* Juan Álvarez Delgado (1900 - 1987), filòleg i humanista canari
* Juan Álvarez Gato (1440-1509, poeta castellà
* Juan Álvarez Guerra (1770 – 1845), polític espanyol
* Juan Álvarez Hurtado (1790-1867), polític i militar mexicà cap de la Revolució d'Ayutla
* Juan Álvarez de Lorenzana y Guerrero (1818 - 1883), 10e vescomte de Barrantes; polític, periodista i noble espanyol
* Juan Álvarez Mendizábal (Cadis, 1790 – Madrid, 1853), polític espanyol de la Guerra del Francès
* Juan Álvarez de Molina (segle xvi), escultor, orfebre i treballador del metall castellà
* Juan Álvarez Montalbán (nascut 1960), dibuixant de còmics espanyol
* Juan Álvarez de Toledo (1488-1557), cardenal catòlic, bisbe de Burgos i de Còrdova i arquebisbe de Santiago de Compostel·la
* Juan Antonio Álvarez de Arenales (1770-1831), militar argentí
* Juan Antonio Álvarez Rabanal (1935 - 2001), religiós espanyol
* Juan Carlos Álvarez Vega (1954), futbolista i entrenador
* Juan Crisóstomo Álvarez (1819 - 1852), militar argentí dels unitaris.
* Juan José Álvarez (1955), advocat i polític argentí del justicialisme