OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vall de Ribes

La Vall de Ribes és una zona geogràfica i humana situada al terç nord-occidental del Ripollès, a l'entorn del riu Freser. Comprèn els municipis de Ribes de Freser (que n'és la població més important), Queralbs, Toses, Planoles, Pardines i Campelles, així com el santuari de Núria. Històricament, la vall de Ribes ha pertangut al comtat de Cerdanya, i encara avui pertany al bisbat d'Urgell. Això diferencia històricament aquest territori de la resta del Ripollès, més vinculat al bisbat de Vic i al comtat d'Osona. La riquesa natural de l'entorn és el principal atractiu de la zona, on l'aigua conflueix amb una vegetació típica de l'alta muntanya. Des de qualsevol indret es poden descobrir panoràmiques inesperades, destacant el romànic i pobles amb personalitat. La gastronomia s'enriqueix de productes artesans propis de la zona i la cultura de costums i tradicions de muntanya.

## Vegeu també

* Baldaquí de Ribes

## Enllaços externs

* Web oficial
# Preguntes més freqüents

* Per a altres significats sobre el programa de TV3, vegeu «Preguntes freqüents».
* Per a les preguntes més freqüents de la Viquipèdia en català vegeu Viquipèdia:PMF.
Les preguntes més freqüents (abreujat PMF, P+F o FAQ per l'acrònim en anglès de frequently asked questions) és una secció als llocs web on respon els dubtes potencials dels usuaris del servei, facilitant així l'ajuda a la navegació i reduint el nombre correus preguntant les mateixes coses. Solen estar ubicades en una plana a part, depenent de l'ajuda general, de la informació sobre què és la pàgina o del mapa del web. Moltes webs creen la pàgina fins i tot abans de rebre consultes, avançant-se a possibles preguntes, que es recullen en forma de llistat amb les respostes.
# Maria Reig i Moles

Maria Reig i Moles (Barcelona, 1951) és una empresària i política andorrana membre de les famílies andorranes Reig i Moles del sector bancari i tabaquer del Principat d'Andorra. És llicenciada en Dret i Belles Arts per la Universitat de Barcelona. Actualment és la presidenta del grup empresarial internacional Reig Capital Group, membre del Consell d'Administració de Crèdit Andorrà i membre del Consell d'Administració de Fills de Julià Reig.
Filla del polític i empresari Serafí Reig i Ribó i de Maria Moles i Pasques, Maria Reig també ha estat present en la política andorrana. Ha estat l'única dona que ha participat en la redacció de la Constitució d'Andorra del 1993, ha estat membre del Parlament d'Andorra (consellera general) i Secretària d'Estat de Medi Ambient del Govern d'Andorra, Presidenta de la Comissió de Sanitat i Benestar Social, consellera del Comú d'Encamp i fundadora de l'Associació per a la protecció del medi ambient a Andorra.Entre el 2009 i el 2011 va presidir la Comissió de Prospectiva del Pla Estratègic Metropolità de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Les 25 catalanes més influents». Diari Ara, 04-03-2012. [Consulta: 4 març 2012].
* 1 2 «Membres del Consell Català de Recerca i Innovació (CCRI)» (PDF). Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 desembre 2010].
* ↑ «Consellers Generals 1993». Consell General d'Andorra. Arxivat de l'original el 11 de maig 2009. [Consulta: 5 desembre 2010].
* ↑ «Presidence» (en francès). Reig Capital Group. [Consulta: 5 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Maria Reig, la dona més rica i trencadora d'Andorra Nació Digital
# Dinamic Multimedia

Dinamic Multimedia (Dinamic Software fins al 1993) va ser una de les empreses de programari espanyoles i posteriorment una publicadora de programari que va néixer durant l'època del ZX Spectrum en els anys 1980. Després d'haver llançat diversos títols per a la majoria de plataformes d'ordinador, gairebé només en el mercat espanyol, van tancar per fallida el setembre de 2001.
En el mercat internacional, va realitzar diversos videojocs per a països com Argentina i Itàlia. Entre ells es destaquen la línia PC Futbol Argentina i PC Calcio (sent Calcio en italià la traducció de Futbol). Aquestes versions van comptar amb comentaris o relats de partits de famosos comentaristes locals, per exemple, en el cas del PC Futbol Argentí 5.0 comptava amb la veu de Marcelo Araujo.
Va ser un dels principals fabricadors del sector i conegut per clàssics com el 'PC Futbol' o 'La Prisión'.

## Llista de videojocs sota Dinamic Software

* Abu Simbel, Profanation
* After The War
* Amc/Astro Marine Corps
* Arctic Moves
* Army Moves
* Arquímedes XXI
* Artist
* Aspar GP Master/GP Master
* Babaliba
* Basket Master, Fernando Martin
* Bestial Warrior
* Bestial Warrior, Gunstick
* Buggy Ranger
* Camelot Warriors
* Capitan Sevilla/Captain 'S'
* Capitan Trueno
* Cobra's Arc
* Comando Tracer/The Last Commando
* Cosmic Sheriff
* Cosmic Sheriff, Gunstick
* Dustin
* Fernando Martin Basket Master/Basket Master
* Freddy Hardest
* Freddy Hardest In South Manhattan
* Game Over
* Guerra De Las Vajillas, La
* Hammer Boy
* Hundra
* Mapsnatch
* Megacorp
* Meganova
* Megaphoenix
* Mejor De Dinamic, Lo
* Michel Futbol Master & Super Skills
* Mike Gunner
* Navy Moves
* Nonamed
* Ole Toro
* Pájaros de Bangkok, Los
* Phantomas
* Phantomas 2
* Phantis
* Quijote, El / Don
* Rescate Atlántida/Rescue From Atlantis
* Risky Woods
* Rocky
* Saimazoom
* Simulador Profesional De Tenis
* Sgrizam
* Target Plus
* Turbo Girl
* Videolimpic
* West Bank
* Yenght

## Llista de videojocs sota Dinamic Multimedia

* Saga PC Basket
* Saga PC Fútbol
* Saga PC Calcio
* Saga PC Premiere
* PC Atletismo
* PC Selección Española de Fútbol: Eurocopa 96 Dinamic Multimedia
* Resurrection: The Return of the Black Dragon
* La Prisión
* Risky Woods
* Arctic moves
* Hollywood Monsters
* Toyland Racing

## Enllaços externs

* Publicitat dels videojocs de 8 bits de Dinamic (Amstrad ESP) Arxivat 2007-04-27 a Wayback Machine. (castellà)
# Vicente Valverde

Vicente de Valverde y Álvarez de Toledo (Oropesa, 1498 - Puná, 1541) va ser un sacerdot dominic espanyol que va acompanyar Francisco Pizarro en la conquesta espanyola de l'Imperi inca.
Va ser el primer bisbe de Cuzco, i la seva actuació va ser decisiva en l'execució d'Atahualpa, el darrer inca.
# São Domingos (Guinea Bissau)

São Domingos és una vila i un sector de Guinea Bissau, situat a la regió de Cacheu. Té una superfície 1.035 kilòmetres quadrats. En 2008 comptava amb una població de 45.899 habitants. És famós per disposar d'un pas fronterer amb la vila de Mpack, al Senegal.

## Referències

* ↑ Repartition geographique des communautés
* ↑ «Dada de statoids.com».
* ↑ geohive
* ↑ «Guinea-Bissau: Border with Senegal reportedly closed». BBC News, 05-09-2000.
# Plus ultra

* Aquest article tracta sobre un lema llatí. Vegeu-ne altres significats a «Plus Ultra (hidroavió)».
Plus ultra (del llatí que significa "més enllà") és un lema llatí, actualment lema d'Espanya. Fou adoptat per l'emperador Carles V com a lema personal d'expressió del dinamisme del nou imperi. El lema prové de la influència del metge i conseller personal de Carles I, l'humanista milanès Luigi Marliano, que va aconsellar al jove duc i futur emperador el 1515, quan va arribar la seva majoria d'edat i va ser proclamat gran mestre de l'Orde del Toisó d'Or, posar dins del seu blasó el lema Plus oultre en francès, que després es va llatinitzar a Plus ultra. Aquest lema es va utilitzar per a animar a oblidar l'antic advertiment als navegants de la mitologia grega, segons la qual Hèrcules havia posat dos pilars a l'estret de Gibraltar, i es creia que eren els límits del món, l'última frontera per als navegants del Mediterrani. Era el Non Terrae Plus ultra (no existeix terra més enllà) en referència també a Finisterre. Aquest lema va perdre el seu poder simbòlic quan Cristòfol Colom va arribar a Amèrica creuant l'oceà Atlàntic el 1492. Des de llavors, aquest ha estat el lema nacional d'Espanya. En l'actual escut constitucional, el lema està inscrit al voltant de les dues columnes d'Hèrcules.
Jacint Verdaguer també en féu un poema amb aquest títol, "Plus ultra" (1903), d'interpretació mística, que modernament Pascal Comelade i Enric Casasses musicaren (l'any 2006, dins del disc La manera més salvatge, Discmedi, Barcelona, 2006) a partir d'una cançó, Knockin' on Heaven's Door, de Bob Dylan:

## Poema

   Estello, fai-te clara car cerque moun camin
Allà dellà de l'espai he vist somriure una estrella perduda en lo camp del cel
com espiga en temps de sega,
com al pregon de l'afrau una efímera lluerna.
– Estrelleta- jo li he dit -,
de la mar cerúlea gemma,
de les flors de l'alt verger
series tu la darrera?
– No só la darrera, no, no só més que una llanterna de la porta del jardí que creies tu la frontera.
És sols lo començament,
lo que prenies per terme. L'univers és infinit
pertot acaba i comença, i ençà, enllà, amunt i avall,
la immensitat és oberta,
i a on tu veus lo desert
eixams de mons formiguegen. Dels camins de l'infinit
són los mons la polsinera
que puja i baixa a sos peus quan Jehovà s'hi passeja.
(Jacint Verdaguer, Al Cel, 1903)

## Referències

* ↑ Giovio, Paolo. Diálogo delas empresas militares y amorosas, compuesto en lengua italiana, 1658.
* ↑ Ferer, Mary Tiffany. Music and Ceremony at the Court of Charles V. The Boydell Press, 2012. ISBN 9781843836995.
* ↑ Poemes Verdaguer. Fundació Jacint Verdaguer [Folgueroles], 2006 [Consulta: 16 juny 2022].
* ↑ «Plus Ultra». Viasona [Consulta: 16 juny 2022].
* ↑ Verdaguer i Santaló, Jacint. Pere Tió i Puntí. Al Cel. Folgueroles: Verdaguer Edicions, 2017, p. 134-135. ISBN 9788494458620 [Consulta: 6 setembre 2023].

## Vegeu també

* A solis ortu usque ad occasum
* Tanto Monta...
* Nus gordià
* Imperi Espanyol
# Ricardo Alberto Gareca Nardi

Ricardo Alberto Gareca Nardi (Tapiales, 10 de febrer de 1958), conegut com el Tigre i el Flaco, és un exjugador i entrenador de futbol argentí. Actualment és l'entrenador de la Selecció de futbol del Perú.
Durant la seva etapa com a jugador, Gareca va jugar a quatre dels equips més importants de l'Argentina (Boca Juniors, River Plate, Vélez Sársfield i CA Independiente). També va tenir experiències positives a Colòmbia amb l'América de Cali, aconseguint dos títols de lliga i arribar en tres ocasions a la final de la Copa Libertadores.
Gareca va debutar amb la selecció argentina el 1981, en un partit contra Polònia. Va disputar un total de 20 partits amb el seu país, marcant un total de 5 gols.
Des del 1996, Gareca ha treballat d'entrenador. Ha aconseguit un títol de lliga al Perú (amb l'Universitario de Deportes) i tres a Argentina (amb el Vélez Sarsfield); així com un campionat de segona divisió i un títol de Copa CONMEBOL amb el Talleres de Córdoba.

## Honors
### Com a jugador
#### América de Cali

* Fútbol Profesional Colombiano (2): 1985, 1986

#### Independiente

* Primera Divisió argentina (1): Clausura 1994
* Supercopa Sud-americana (1): 1994

### Com a entrenador
#### Talleres

* Primera B Nacional (1): 1997–98
* Copa Conmebol (1): 1999

#### Universitario de Deportes

* Primera Divisió peruana (1): Apertura 2008

#### Vélez Sarsfield

* Primera Divisió argentina (3): Clausura 2009, Clausura 2011, Inicial 2012

## Referències

* ↑ rsssf: Argentina international footballers Arxivat 5 May 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Amanida catalana

L'amanida catalana és una amanida típica de la cuina catalana que es fa amb enciam, tomàquet, ceba, olives, de vegades altres hortalisses i verdures (pebrot, espàrrec, etc.), coberts de fines rodanxes d'embotits variats del país (botifarres, ventre farcit, pernil, fuet, etc.), amanida amb oli d'oliva, una mica de vinagre o suc de llimona, sal i, si es vol, pebre negre. No sol portar xoriç ni sobrassada.
Com d'altres plats antics d'origen popular, no tenia un nom definit fins que, cap als anys 30, va començar a ser molt habitual als restaurants, on calia posar un a la carta. En origen era un berenar de pagès a l'estiu, sobretot quan coincidia amb tasques feixugues, com la sega i el batre.

## Enllaços externs

* Foto de flickr
* Amanida catalana Història, comentaris i recepta

## Referències

* ↑ El gust d'un poble, pàgs. 66-67. Jaume Fàbrega, Cossetània Edicions, 2002, ISBN 84-95684-91-8
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Districte de Namaacha

El districte de Namaacha és un districte de Moçambic, situat a la província de Maputo. Té una superfície de 2.144 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 41.954 habitants. Limita al nord amb el districte de Moamba, a l'oest amb Sud-àfrica i Swazilàndia, al sud el sud-est amb el districte de Matutuíne i a l'est amb el districte de Boane.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Changalane i Naamacha), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Changalane:
** Changalane
** Goba Estação
** Mahelane
** Michangulene
* Posto Administrativo de Namaacha:
** Vila da Namaacha
** Chimuchuanine
** Impaputo
** Mafuiane
** Matsequenha

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Villa Gloria (Cadaqués)

Villa Gloria és una casa del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la població de Cadaqués, al tram central del carrer des Pianc, vora la riba des Poal.
Edifici unifamiliar entre mitgeres de planta més o menys rectangular, format per dos cossos adossats amb les cobertes a dues vessants i distribuïts en planta baixa i dos pisos. L'edifici principal presenta una gran terrassa al nivell del primer pis i la resta d'obertures són rectangulars, la porta d'accés amb llinda de lloses de pissarra disposades a sardinell. Al costat, la porta del garatge ha estat reformada. Per accedir a la porta hi ha unes escales exteriors de lloses de pissarra, ja que la zona presenta un gran desnivell i la construcció es troba assentada damunt la roca. El cos adossat està retirat de la línia de façana i presenta una construcció força més senzilla. De l'interior destaquen les voltes rebaixades de la planta baixa i els sostres embigats dels pisos superiors. Destaca també la distribució de la sala-menjador de la primera planta, mig nivell més amunt que la resta. Alguns dels mobles són d'obra.
L'edifici principal està bastit amb pedra llicorella de la zona completament emblanquinada, mentre que el cos secundari està arrebossat i pintat també de blanc.

## Història

A partir dels anys 50, Cadaqués es va convertir en un centre cultural important, on es reunien personatges de la burgesia catalana i artistes internacionals de ressò. Aquests fets, juntament amb l'increment de turisme, varen comportar la construcció de noves cases d'estiueig i la reforma de les antigues introduint variacions lligades a les darreres tendències arquitectòniques, encara que conservant, globalment, l'estil arquitectònic tradicional. El 1959 la casa va ser reformada pels arquitectes Peter Harnden i Lanfranco Bombelli.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Villa Gloria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Alosa volgensis

Alosa volgensis és una espècie de peix de la família dels clupeids i de l'ordre dels clupeïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 35 cm de llargària total.

## Reproducció

Els ous són pelàgics.

## Alimentació

Menja una àmplia gamma de zooplàncton (com ara, crustacis) i peixets.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Rússia.

## Estat de conservació

Històricament, la sobrepesca (la seua pesca va ésser prohibida abans del 1962) i la construcció de preses a finals de la dècada del 1950 i principis de la dècada del 1960 (la qual cosa destruïa les seues zones de fressa i bloquejava les seues rutes migratòries) van fer disminuir les seves poblacions. Actualment, la canalització de les desembocadures dels rius torna a destorbar els seus hàbits migratoris i, conseqüentment, ocasiona la pèrdua de més llocs de fresa.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 Kottelat, M. i J. Freyhof 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Freyhof, J.; Kottelat, M. (2008). "Alosa volgensis." 2008 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2008. [Consulta: 18 abril 2023]

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Whitehead, P.J.P. 1985. FAO species catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
# Marie Vila Casas

Marie Vila Casas és el nom de traductora de Marie Christine Vila (París, 1958). És escriptora i musicògrafa, autora de llibres publicats a França, entre els quals destaquen Sotto Voce, Mozart à Paris (Actes Sud), Quatre siècles d'opéra (Larousse), Cathy Berberian Cant’actrice (Fayard) i Paris Musique, una història de la vida musical parisina (Parigramme). Actualment, prepara un llibre sobre Espanya en el context de la vida musical parisina (Fayard).
De mare francesa i pare català (l'artista i escriptor Joan Vilacasas), ha estudiat Música i Filosofia a la Sorbonne de París i català a Barcelona. Lectora de literatura catalana i espanyola per a editors francesos, s'inclina a defensar la literatura catalana, a la qual se sent particularment vinculada. Ha traduït al francès les dues últimes novel·les guardonades amb el Premi Ramon Llull: Tenim un nom, de Vicenç Villatoro, i Amor i guerra, de Núria Amat, publicades a Éditions Robert Laffont. Per a les Éditions Anne-Marie Métailié, ha traduït Amb ulls de nena, d'Encarnació Martorell, i la traducció de La mala dona de Marc Pastor.

## Referències

* ↑ «Marie Vila Casas». Tralicat. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 20 novembre 2015].
# Ricardo Alegría Gallardo

Ricardo Enrique Alegria Gallardo (San Juan, 14 d'abril de 1921 - 7 de juliol de 2011) va ser arqueòleg i historiador porto-riqueny. Va ser el primer director de l'Institut de Cultura Porto-riquenya. També va ser Director del Centre d'Estudis Avançats de Puerto Rico i el Carib. Va ser un antropòleg, promotor, educador i defensor de la cultura porto-riquenya. Va morir el 2011 als 90 anys.

## Bibliografia

* Cruz, E. & Germán, J. Puerto Rico: símbolos oficiales, geografía, instituciones, municipios, historia, biografías. (Edición especial 1996). Londres, 98 Barcelona. P. 215
* Morán Arce, L. Puerto Rico A-Zeta: Enciclopedia alfabética. (Edición 1990, Volumen 4). Loretto, 16-Barcelona. P. 62
* Toro Sograñes, J. Diccionario de la historia y la cultura de Puerto Rico. (Edición 1996, Tomo 1). Hato Rey, Puerto Rico 00918. P. 17-18

## Referències

* ↑ Fallece antropólogo puertorriqueño Ricardo Alegría
* ↑ «5 días de duelo por muerte de Don Ricardo Alegría - WAPA.tv - Noticias - Videos», 14-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-14. [Consulta: 1r abril 2018].
* ↑ «Ricardo Alegria». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 1r abril 2018].
# Aliaksandr Kutxinski

Aliaksandr Kutxinski (en belarús Аляксандр Кучынскі; Orsha, Vítsiebsk, 27 d'octubre de 1979) és un ciclista belarús, ja retirat, professional del 2004 al 2015. Durant la seva carrera va córrer als equips Amore & Vita–Beretta, Ceramica Flaminia-Bossini Docce, Liquigas-Doimo, Team Katusha i Minsk. En el seu palmarès destaquen tres victòries al Campionat de Belarús en ruta, el 2005, 2010 i 2011. El 2008 va prendre part als Jocs Olímpics d'estiu de Pequín. Una vegada retirat passà a exercir tasques de direcció esportiva, primer al Gazprom-RusVelo i des del 2017 al Minsk.

## Palmarès

* 2002
** 1r al Giro dels Abruços
** 1r a la Milà-Rapallo
** 1r a la Piccola Sanremo
* 2003
** 1r al Gran Premi San Giuseppe
** 1r a la Coppa Cicogna
* 2004
** 1r al Giro dels Abruços
** 1r a la Châteauroux Classic de l'Indre
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovènia
* 2005
** Campió de Belarús en ruta
** 1r als Boucles de la Mayenne
* 2006
** 1r al Memorial Oleg Diatxenko
* 2007
** 1r als Cinc anells de Moscou i vencedor de 3 etapes
* 2010
** Campió de Belarús en ruta
* 2011
** Campió de Belarús en ruta
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Tour de Szeklerland

### Resultats al Tour de França

* 2007. 89è de la classificació general
* 2008. 128è de la classificació general
* 2009. 92è de la classificació general
* 2010. 86è de la classificació general
* 2012. 145è de la classificació general
* 2013. 141è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 90è de la classificació general
* 2012. 118è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2011. 143è de la classificació general

## Referències

* ↑ Archives, Cycling. «Aliaksandr Kuchynski» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Aliaksandr KUCHYNSKI» (en italià). [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Aliaksandr Kuchynski». [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ «Minsk Cycling Club». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 21 febrer 2021. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ «Minsk Cycling Club». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 24 gener 2021. [Consulta: 24 gener 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Aliaksandr Kutxinski a sitiodeciclismo.net
# Districte de Nangade

El Districte de Nangade és un districte de Moçambic, situat a la província de Cabo Delgado. Té una superfície 3.005 kilòmetres quadrats. En 2015 comptava amb una població de 71.588 habitants. Limita al nord amb Tanzània a través del riu Rovuma, a l'oest i sud amb el districte de Mueda, al sud i est amb el districte de Mocímboa da Praia i a l'est amb el districte de Palma.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Nangade i Ntamba), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Nangade:
** Litingina, e
** Nangade
* Posto Administrativo de Ntamba:
** Itanda,
** Mualela, e
** Nambedo

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística
# São Brás de Alportel

São Brás de Alportel és un municipi portuguès al districte de Faro (subregió de l'Algarve, regió d'Algarve). L'any 2004 tenia 11.205 habitants. Limita al nord i est amb Tavira, al sud-est amb Olhão, al sud amb Faro i a l'oest amb Loulé.

## Població

Població del concelho de São Brás de Alportel (1920 – 2004) :
| 1920 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 11399 | 10291 | 9058 | 7506 | 7526 | 10032 | 11205 |
# Aldecoa

* Per a altres significats, vegeu «Aldecoa (desambiguació)».
Aldecoa és una entitat de població de l'Uruguai al centre del departament de Flores. És a 135 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada de 600 habitants.

## Referències

* ↑ Mapa, localització, clima i altres dades (anglès)

## Enllaços externs

* Informació sobre Aldecoa (en anglès)
# Portada/efemèride setembre 13

Maurice Jarre l'any 1950.
« 12 de setembre · 13 de setembre · 14 de setembre »