OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Šilutė

Šilutė ( escoltar (?·pàg.)) prèviament Šilokarčiama, en alemany: Heydekrug) és una ciutat al sud del comtat de Klaipeda, Lituània. La ciutat forma part de la regió etnogràfica Lituània Menor. Šilutė; va ser al període d'entreguerres la capital del Comtat de Šilutė i és actualment la capital del districte municipal de Šilutė.

## Nom

L'origen del nom de Šilutė data d'una antiga posada per als viatgers i els seus cavalls que es trobava a mig camí entre Memel i Tilsit. El nom alemany d'Heydekrug es refereix a un Krug (una paraula arcaica per definir una posada). La posada era coneguda per la majoria dels habitants de la regió que parlen el dialecte Memelland-Samogitian Šilokarčema.

## Història

Un famós mercat de peix va ser inaugurat a Šilutė fa quasi 500 anys, quan Georg Tallat va comprar la posada junt amb la terra i els drets de pesca el 1511. La ciutat era un lloc de reunió per als pagesos de la propera Samogítia, l'Istme de Curlàndia i prussians pescadors de Rusnė, Nida i Lesnoye. Al costat de la posada es va construir una església el 1550. la població va cercar sovint que se li concedís els drets de ciutat, però va ser rebutjada per Memel i Tilsit el 1721 i 1725. El 1722 «Heydekrug» va esdevenir centre del districte i el 1818 en capital de Landkreis Heydekrug. L'assentament es va amalgamar amb els pobles de Werden (Verdaine), Szibben (Zibai) i Cynthionischken (Cintjoniškiai) el 1910, tot i que encara no va rebre els drets de ciutat. Després de la Primera Guerra Mundial, la ciutat va esdevenir part de Lituània, i va ser quan va pertànyer a l'antiga regió de Klaipėda el 1923.
La ciutat va ser recuperada per l'Alemanya nazi el 1939, quan es va tornar a adquirir el Territori de Memel. El 1941 la ciutat va rebre finalment els drets de ciutat. Durant la Segona Guerra Mundial, el campament de presoners de guerra Stalag Luft VI es trobava a prop de Šilutė (Heydekrug), era el més septentrional campament de presoners de guerra dintre dels confins d'Alemanya.

## Ciutats agermanades

* Ljungby, Suècia
* Nakskov, Dinamarca
* Emmerich, Alemanya
* Ostróda, Polònia
* Slavsk, Rússia
# Àtrax

Àtrax (grec antic: Ἄτραξ; també Atràcia, grec antic: Ἀτράκια) era una ciutat de la Perrèbia, a Tessàlia, que Titus Livi situa per damunt del riu Peneu, a uns 15 km de Larisa.
Estrabó diu que el Peneu passava per les ciutats de Trica, Pelinna i Farcadó en el seu curs cap a Àtrax i Larisa. Podria ser que la ciutat es trobés en un turó anomenat del Sideropèlic (Σιδηροπέλικος), que es troba enfront de la moderna vila d'Amigdalea, abans Gúnitza, i on s'han trobat algunes restes.
El seu heroi epònim és Àtrax, considerat fill de Peneu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Atrax». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 desembre 2020].
# Ústie (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Ústie».
Ústie (en rus: Устье) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 38 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Abu-s-Saraya aix-Xaybaní

Abu-s-Saraya as-Sarí ibn Mansur aix-Xaybaní o, més senzillament, Abu-s-Saraya aix-Xaybaní (? - 815) fou un rebel alida. Primer fou conductor d'ases i després bandit, i va entrar al servei de Yazid inb Màzyad aix-Xaybaní a Armènia (en el seu tercer govern del 798 al 801) i fou enviat contra els khurramiyya a l'Azerbaidjan. Després va dirigir l'exèrcit de Yazid contra Hàrthama ibn Àyan a la guerra civil entre Al-Amín i Al-Mamun, però es va canviar de bàndol i es va passar a Hàrthama (vers 813).
Després de fer el pelegrinatge a la Meca es va revoltar vers el 814 i va derrotar les forces enviades contra ell, refugiant-se llavors a Rakka, on va trobar a l'alida Muhàmmad ibn Ibrahim conegut com a Ibn Tabataba, a qui va convèncer d'anar a Kufa per proclamar-se imam, on després se li va unir el 26 de gener del 815. Per combatre la revolta alida de Kufa, el visir Al-Hàssan ibn Sahl va enviar un exèrcit que fou derrotat per Abu-s-Saraya el 14 de febrer del 815, però el dia 15 va morir Ibn Tabataba. El paper d'Abu-s-Saraya en aquesta mort no és clar, i cal agafar amb cura les informacions sunnites de què fou ell qui el va enverinar. Com a nou imam fou elegit un altre alida, Muhàmmad ibn Muhàmmad ibn Zayd, que no va tenir cap poder, ja que Abu-s-Saraya va conservar el poder a les seves mans. Destacaments militars foren enviats per ocupar Wasit, Bàssora, la Meca i altres ciutats. Es coneixen dirhams emesos a Kufa durant el domini d'Abu-s-Saraya.
Abu-s-Saraya va iniciar preparatius per atacar Bagdad. Al-Hàssan ibn Sahl va cridar aleshores el general Hàrthama, que estava de camí cap al Khurasan. Hàrthama va retornar i es va enfrontar a Abu-s-Saraya a Qasr Ibn Hubayra (maig/juny del 815) i el va derrotar. Les forces alides van quedar assetjades a Kufa, on una part de la població no els era pas favorable. El 26 d'agost del 815 Abu-s-Saraya va fugir de la ciutat amb 800 cavallers i es va dirigir a Susa, però el governador del Khuzestan Al-Hàssan ibn Alí al-Maymuní li va barrar el pas i el va derrotar, quedant ferit, i les seves forces foren dispersades. Va intentar arribar a Ras al-Ayn, on tenia una casa, però fou capturat a Jalula per Hammad al-Khundaghuix, que el va fer presoner i el va enviar a Al-Hàssan ibn Sahl que en aquell moment estava a Nahrawan, el qual el va fer decapitar el 18 d'octubre del 815. El seu cos fou penjat al pont de Bagdad.

## Vegeu també

* Shumaytiyya

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Abu 'l-Sarāyā al-Shaybānī».
# Acanthopagrus australis

Acanthopagrus australis és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 66 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'est d'Austràlia (des de Queensland fins a Victòria).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 «Acanthopagrus australis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Acord

«Acord» té aquests significats:
* Acord (música), combinació de més de dues notes que sonen alhora.
* Acord (dret), pacte acceptat solidàriament per les diverses parts que hi intervenen.
Viccionari
# Acord (dret)

Un acord és, per norma general en dret, un pacte acceptat solidàriament per les diverses parts que hi intervenen, i que sovint es pren com a solució a una discrepància prèvia.
També s'anomena acord la decisió presa per un òrgan col·legiat (tribunals, ajuntaments, juntes o assemblees). En ambdós casos en un acord hi convergeixen les voluntats expressades per les diverses parts d'un conflicte o pels diversos membres d'un col·lectiu amb la finalitat immediata de produir efectes jurídics d'obligat compliment.
Tenen poca eficàcia els acords presos sota pressió o urgència per acabar un procés.

## Acuerdos espanyols

Acords (del castellà acuerdos) era el nom que rebien els registres on hi figuraven les decisions preses pels òrgans de govern d'una institució com ara els ajuntaments, l'audiència, etc.
Als Països Catalans i l'Aragó s'implantà el mot i la pràctica dels acords a principis del segle xviii amb el nou corpus jurídic que desenvoluparen els Decrets de Nova Planta. L'acord va passar a substituir el mot i la pràctica de la deliberació, que tenia els matisos de debat i sospesament col·lectiu i que era pròpia del règim jurídic català tradicional.

## Referències

* ↑ «Acord (dret)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Acord (dret)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Acord (dret)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Vinyamata, Eduard. Conflictología: curso de resolución de conflictos (en castellà). Grupo Planeta (GBS), 2009, p. 269. ISBN 978-84-344-4477-5.
* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya; p. 8; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6
Viccionari
# Acudit

Un acudit és una petita narració o una sèrie curta de paraules, fruit de la imaginació, que pot ser parlada o escrita, i que té la intenció de fer riure l'oient o el lector. Normalment persegueix una finalitat humorística, tanmateix hi ha acudits amb connotacions polítiques, rivalitats esportives, etc. Hom diu que hi ha acudits «bons» i acudits «dolents», depenent de l'efecte final causat. Molts cops això és influenciat directament per la manera com es presenta l'acudit, és a dir, com s'explica l'acudit.
En canvi, una broma, consisteix a crear una situació còmica a partir d'una persona, una situació o un esdeveniment reals, mentre que un gag difereix de l'acudit en el fet que l'humor no és verbal, sinó visual (per exemple llançar un pastís de nata a la cara d'algú).

## La psicologia de les bromes i el seu estudi

La raó per la qual riem ha estat estudiada en nombroses ocasions per experts en el camp de la psicologia, com és el cas per exemple del llibre L'acudit i la seva relació amb l'inconscient de Sigmund Freud.
Society of Mind (La societat de la ment), obra de Marvin Minsky, suggereix que la riallada té una funció específica que es relaciona amb el cervell humà. Opina que els acudits i el riure constitueixen mecanismes que utilitza el cervell per a aprendre l'absurd. Per això, argumenta que un acudit, després d'escoltar-lo diverses vegades, ja no és divertit.
A The mechanism of the mind (El mecanisme de la ment) i I am right, you are wrong (Jo tinc raó, tu estàs equivocat) d'Edward de Bono, l'autor suggereix que la ment és una màquina que treballa formant patrons, i que funciona reconeixent històries i conductes per a posar-les en patrons familiars. Quan una connexió familiar s'interromp, i alternativament un vincle nou i inesperat es produeix en el cervell per una ruta diferent a l'esperada, s'origina el fet de riure amb la nova connexió. Aquesta teoria explica bastant sobre els acudits. Per exemple:
* Per què un acudit només és graciós quan s'escolta per primera vegada: una volta s'ha escoltat, s'origina el patró de reconeixement, de manera que no hi poden haver noves connexions i, per tant, no hi ha riure.
* Per què els acudits tenen un inici elaborat i sovint repetitiu: La repetició estableix el patró familiar en el cervell. Un mètode usual és repetir aproximadament la mateixa història dues vegades per tal de, després, dir la part graciosa la tercera vegada que es conta la història. Les primeres dues vegades de la història evoquen un patró familiar en el cervell, i d'aquesta manera preparen el cervell per a la part còmica.
* Per què els acudits amb freqüència recorren a estereotips: l'ús d'estereotips crea un nexe amb una conducta familiar esperada, estalviant temps en la introducció de l'acudit. Hi ha varietats d'històries ben conegudes (per exemple, el geni de la llàntia), que estalvien temps en la introducció i estableixen un patró familiar.

## Referències

* ↑ «acudit» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «acudit». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
Viccionari
# Adriano Vignoli

Adriano Vignoli (Sasso Marconi, província de Bolonya, 11 de desembre de 1907 - Casalecchio di Reno, 16 de juny de 1996) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1934 i 1940. Era paleta de professió i iniciar la seva carrera dins del món del ciclisme ja amb una edat tardana. La Segona Guerra Mundial va suposar una interrupció en la seva carrera, però amb tot el 1947 encara disputà algunes curses. Al llarg d'aquests anys aconseguí dues victòries, una etapa al Tour i una al Giro.

## Palmarès

* 1934
** Vencedor de la 16a etapa al Tour de França.
** Vencedor de la 7a etapa al Giro d'Itàlia.
** 3r al Giro de la Toscana
* 1937
** 2n al Giro dell'Emilia
** 3r a la Milà-Màntua
* 1937
** 3r al Giro del Veneto

### Resultats al Tour de França

* 1934. 15è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1935. Abandona (7a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1934. 8è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1937. 10è de la classificació general

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Adriano Vignoli vince al Giro». bibliotecasalaborsa. Arxivat de l'original el 13 d’agost 2018. [Consulta: 3 agost 2014].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Adriano Vignoli Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (italià)
# Agustí Vilar i Capdevila

Agustí Vilar i Capdevila (Terrassa, 26 de març de 1936) és un antic jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

Els seus inicis foren al CDP Terrassa, club on arribà a ser internacional juvenil amb la selecció espanyola. A nivell professional la seva carrera la va viure completament al FC Barcelona, on jugà al voltant de 14 anys, arribat a ser-ne capità. El 1968 es retirà, essent objecte d'un homenatge per part dels seus companys, després d'una vintena d'anys de pràctica de l'hoquei. Posteriorment jugà breument al Sagrada Família de Terrassa.
Fou 25 cops internacional amb Espanya, amb qui fou subcampió del Món a Xile 1962 i tercer a Madrid 1960, i subcampió d'Europa a Torí 1961. El 1960 guanyà la Copa de les Nacions.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Campionat d'Espanya:
** 1958, 1963
* Campionat de Catalunya:
** 1957, 1960

### Espanya

* Copa de les Nacions:
** 1960

## Referències

* 1 2 «Merecido homenaje a Tinet Vilar». Mundo Deportivo, 12-03-1968. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «El campeonato de España de hockey sobre patines». Mundo Deportivo, 03-04-1952. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Preparando la selección nacional juvenil». La Vanguardia, 10-09-1953. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 «Agustín Vilar y sus veinte años de jugador serán homenajeados esta noche». Mundo Deportivo, 07-03-1968. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Homenaje al internacional del CF Barcelona Agustín Vilar». Mundo Deportivo, 05-03-1968. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Agustí Valls (desambiguació)

Agustí Valls (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Agustí Valls (Tortosa, ? - 1652), prelat cistercenc català
* Agustí Valls i Vicens (Barcelona, 1860 - Barcelona, 1920), escriptor i poeta català
# Dublin (Geòrgia)

Dublin és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 15.857 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dublin tenia 15.857 habitants, 6.130 habitatges, i 4.027 famílies. La densitat de població era de 463,5 habitants/km².
Dels 6.130 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,2% hi vivien parelles casades, en un 23,2% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.532 $ i la renda mediana per família de 36.463 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.830 $ mentre que les dones 21.553 $. La renda per capita de la població era de 16.560 $. Entorn del 22,5% de les famílies i el 27,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dublin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dublin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rul·lo

Un ruló o bigudí és una peça cilíndrica que s'utilitza en perruqueria per a ondular els cabells. Els rulós solen ser elements de plàstic en els quals s'enrotllen els cabells per a caragolar-los. Presenten en general orificis en tota la superfície on es poden inserir les pinces per a fixar els cabells. N'hi ha de diferents mides que s'utilitzen en funció de la llargària de la cabellera. De manera general, es recomana de fer almenys dos tombs a cada ruló.

## Tipus de rulós o bigudins

Podem destriar les següents menes de bigudins:
* bigudí convencional. Són els esmentats de plàstic amb obertures.
* bigudí calent. Es connecten a l'electricitat i es col·loquen en els cabells quan arriben a una temperatura determinada. S'utilitzen amb els cabells eixuts.
* bigudí amb velcro. Adhereixen als cabells sense necessitat d'utilitzar pinces o tenalles. El seu maneig és fàcil però es recomana de no abusar-ne, perquè poden malmenar els cabells.
* bigudí d'esponja. Són utilitzats per a crear ondulacions al cabell.

## Utilització dels rulós o bigudins

S'apliquen quan els cabells encara són humits després del rentatge —amb excepció dels bigudins calents. Es prenen blens que s'enrotllen entorn del cilindre i es subjecten mitjançant pinces de perruqueria. Un cop s'han situat les peces en les zones del cap que es volen rutllar, s'eixuguen els cabells utilitzant eixugador de mà o un eixugacabells fix. Quan els cabells són eixuts, els bigudins se'n desprenen i així s'obté un pentinat ondulat o rutllat.
Per a posar els bigudins cal dividir els cabells en seccions. Cada un dels blens ha de tenir una amplada equivalent a la del cilindre o lleugerament inferior. El cabell es pentina cap amunt i s'enrotlla al bigudins del cap fins a l'arrel del cabell. Per a obtenir una fixació total, cal esperar que s'eixuguin els cabells completament. Llavors es retiren els bigudions amb cura evitant que el pentinar es malmeni. En cas de voler assuaujar més prim, s'ha de fer ús d'un raspall per a ondular els cabells. Finalment, es poden aplicar diversos productes fixadors o de brillantor sobre els cabells.

## Vegeu també

* Monyo
* Permanent
* Saló de bellesa

## Referències

* ↑ «Rul·lo». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. amb L geminada no justificada per l'etimologia francesa rouleau 'rotlle'
* ↑ http://bibiloni.cat/blog/?p=2419
* ↑ «Rulos para peinados glamorosos y fáciles» (en castellà). Lindisima.com. Arxivat de l'original el 2020-09-18. [Consulta: 1r juny 2012].

## Enllaços externs

* Com posar els rulós Arxivat 2011-07-05 a Wayback Machine.
# Lidwina de Schiedam

Lidwina (Schiedam, 18 de març de 1380 - 14 d'abril de 1433) va ser una devota catòlica neerlandesa. És venerada per l'Església catòlica com a santa Liduvina o santa Ludivina. És la patrona dels malalts crònics. També és recordada per ser un dels primers casos documentats d'esclerosi múltiple.
Quan tenia 15 anys, Lidwina estava patinant sobre el gel quan va caure i es va trencar una costella. Mai es va recuperar i es va tornar progressivament invàlida per a la resta de la seva vida. La seva biografia diu que va tenir paràlisi en tot el seu cos excepte a la mà esquerra, i que tenia hemorràgies a la boca, orelles i nas. Actualment alguns experts suggereixen que Santa Lidwina va ser un dels primers casos coneguts de pacients amb esclerosi múltiple.
Després de la seva caiguda, Lidwina va començar una pràctica de dejunar i va adquirir fama de dona santa i curadora de malalties.
Durant els següents 34 anys, les condicions de Lidwina es van deteriorar lentament, encara que ocorrien esporàdics moments de remissió, fins a la seva mort als 53 anys l'any 1433.

## Referències

* ↑ «Hoy se conmemora a Santa Liduvina, patrona de los enfermos crónicos» (en castellà). Aciprensa, 2020. [Consulta: 27 abril 2020].

## Bibliografia

* Saint Lydwine of Schiedam, J.-K. Huysmans (anglès: Ages Hastings), TAN Books and Publishers, Inc, 1923/79. ISBN 0-89555-087-3
* Meuffels, Hubert. Sainte Lydwine de Schiedam (en francès). Troisième édition. París: Librairie Victor Lecoffre, 1925 (Les Saints).
# The Life of Pablo

The Life of Pablo («La vida d'en Pablo») és el setè àlbum d'estudi del raper i productor estatunidenc Kanye West. El disc va sortir el 14 de febrer del 2016 a través dels segells discogràfics Roc-A-Fella Records, GOOD Music i Def Jam Recordings, després de ser gravat a diverses ciutats d'Itàlia, Mèxic, Canadà i els Estats Units. L'àlbum compta amb producció a càrrec de noms com Mike Dean, Charlie Heat, Metro Boomin, Rick Rubin, Hudson Mohawke o Madlib, i artistes convidats que van des dels rapers Desiigner, Young Thug, André 3000, Vic Mensa i Kendrick Lamar fins als cantants Kirk Franklin, Kid Cudi, Chance the Rapper, Rihanna, The Weeknd, Ty Dolla $ign, Chris Brown, Kelly Price, Caroline Shaw i Sia.

## Llançament i distribució

The Life of Pablo va ser llançat després de l'actuació de West al programa Saturday Night Live a través de la plataforma de música en streaming Tidal. El disc també es podia adquirir digitalment a la pàgina web de l'artista (malgrat ser retirat d'allà posteriorment). El disc va tenir 400 milions de reproduccions a Tidal a data de 31 de març del 2016, dels quals 250 van ser de la primera setmana. Finalment, l'àlbum va ser llançat també a les plataformes d'streaming Spotify i Apple Music, la qual cosa el va ferebutar al número 1 de la Billboard Hot 200 la setmana del 10 d'abril del 2016.

## Referències

* ↑ «KANYE WEST - THE LIFE OF PABLO - CREDITS» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-07-05. [Consulta: 19 maig 2016].
* ↑ «Kanye West Shares Full The Life of Pablo Credits» (en anglès). Pitchfork, 17-02-2016. [Consulta: 19 maig 2016].
* ↑ «Kanye West's The Life of Pablo Is Out Now» (en anglès). Pitchfork, 14-02-2016. [Consulta: 19 maig 2016].
* ↑ «Kanye West's 'The Life Of Pablo' Album Is Finally Here» (en anglès). Complex, 14-02-2016. [Consulta: 19 maig 2016].
* ↑ «400 Million Streams Later, Kanye West’s ‘Pablo’ Gets a Wider Release» (en anglès). The New York Times, 31-03-2016. [Consulta: 19 maig 2016].
* ↑ «Kanye West’s new album, ‘The Life of Pablo,’ is no longer a Tidal exclusive» (en anglès). TechCrunch, 01-04-2016. [Consulta: 19 maig 2016].
* ↑ «Kanye West's 'The Life of Pablo' Debuts at No. 1 on Billboard 200 Chart» (en anglès). Billboard, 10-04-2016. [Consulta: 19 maig 2016].