OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ca n'Orpí

El Mas Bonans o Ca n'Orpí és un mas al terme municipal de Piera (Anoia) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Abans del segle xvi es coneixia la casa amb el nom de Mas Bonans, canviant a Ca n'Orpí a partir del segle xvii, en què hi començaren a viure els Orpí, concretament en el 1659 la casa era habitada per Salvador Orpí i continuà en mans d'aquesta família fins a Dolors Orpí i Almirall que ho va vendre a Josep Vidal.
L'estructura actual va ésser molt acuradament acabada l'any 1956 per en Josep Vidal, personatge molt conegut i apreciat a la vila. La casa, per les seves característiques, és la típica casa pagesa catalana construïda a mitjans del segle passat i de la qual tants exemples trobem a les nostres terres.
En un petit turó al costat de la casa, s'enlaira l'ermita de la Mare de Déu de Mas Bonans, construïda el mateix any que la casa. L'ermita fou construïda quan es dugué a terme la restauració de la casa el 1956, edificada per iniciativa de Josep Vidal i Munné, imitant l'estil romànic de les seves homòlogues ja existents a la rodalia. És en aquest punt on se celebra l'aplec del Mas Bonans des de 1976. Es tracta d'una església d'una sola nau, de planta rectangular, amb un absis circular i finestres d'arc de mig punt. La porta d'entrada presenta també un arc de mig punt, elaborat amb dovelles, així com una petita finestra en forma de creu. La teulada s'acaba a dues vessants, i el campanar té forma triangular. Les obertures es ressalten amb una línia estucada de color blanc.

## Història

* 1 2 3 «Mas Bonans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Cal Solà (Sant Boi de Lluçanès)

Cal Solà és un monument del municipi de Sant Boi de Lluçanès (Osona) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

Edifici de planta rectangular i teulat a doble vessant amb els murs de pedra irregular i morter amb restes d'arrebossat. Té planta baixa, pis i golfes perfectament diferenciats en l'ordenació de la façana principal. Accés principal amb una porta adovellada de mig punt. La façana presenta dues portes més de forma rectangular a banda i banda i tres finestres rectangulars amb llindes i muntants treballats, al primer pis. A les golfes s'hi obren tres finestres petites amb llindes i muntant de pedra, la central de les quals presenta un matacà.
El finestral central del primer pis té dues columnetes adossades que ressegueixen els muntants i el dentell. El guardapols motllurat és suportat per dues carotes esculpides. Dos figures estilitzades de factura tosca suporten un escut, al centre del dentell, amb l'anagrama de Jesús Home Salvador. Els capitells de les columnetes contenen altres figuracions i motius vegetals.

## Història

Aquesta casa és considerada la més antiga del nucli de Sant Boi, contemporània a les grans masies del terme del Vilar, Viladecans o Vila-rasa.
Cal Solà fou una antiga casa de pagès sí bé la posterior edificació de Sant Boi la inclogué dins el perímetre urbà. Tal com ens ho recorda Pere Noguera, Pere Riera, etc.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Solà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2012].

## Enllaços externs

* «Cal Solà». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Borgo (grup humà)

Els borgo són un grup ètnic del Sudan, al Darfur, una branca dels maba de Ouaddaï (a l'est del Txad). Viuen a Nyala, al Dar al-Masalit i a Kabkabiyya.
Estan governats per un omda que viu a Nyala.

## Referències

* Darfur, historical and contemporary aspects, per R.S. O'Fahey & Jérôme Tubiana
# Apocryptodon

Apocryptodon és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Apocryptodon madurensis (Bleeker, 1849)
* Apocryptodon punctatus (Tomiyama, 1934)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1849. Bijdrage tot de kennis der Blennioïden en Gobioïden van der Soenda-Molukschen Archipel, met beschrijving van 42 nieuwe soorten. Verh. Batav. Genootsch. Kunst. Wet. v. 22: 1-40.
* ↑ Tomiyama, I., 1934. Four new species of gobies of Japan. J. Fac. Sci. Univ. Tokyo Sect. IV Zool. v. 3 (pt 3): 325-334.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Koumans, F. P., 1937: Notes on gobioid fishes. 10. On a collection of the museum of Basle, with description of a new species of Apocryptodon. Zoologische Mededelingen (Leiden) v. 20: 24-26.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Chondrostoma vardarense

Chondrostoma vardarense és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Grècia, Macedònia del Nord, Bulgària i Turquia.

## Referències

* ↑ Crivelli, A.J., 1996. The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation. Tour du Valat Publication, 171 p.
* ↑ Bogutskaya, N.G., 1997. Contribution to the knowledge of leuciscine fishes of Asia Minor. Part 2. An annotated check-list of leuciscine fishes (Leuciscinae, Cyprinidae) of Turkey with descriptions of a new species and two new subspecies. Mitt. Hamb. Zool. Mus. Inst. 94:161-186.
* ↑ FishBase (anglès)
# Chondrostoma regium

Chondrostoma regium és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al sud d'Anatòlia (Turquia) i a l'Orient Pròxim (conques dels rius Tigris i Eufrates).

## Referències

* ↑ Agassiz L. 1832. Untersuchungen über die fossilen Süsswasser-Fische der tertiären Formationen. Neues Jahrb. Mineral. Geol. Geogn. Petrefaktenk. v. 3. 129-138.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)
# Ciclisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - 1/2 milla

La cursa de la $^1$⁄$_2$ milla va ser una de les proves de ciclisme en pista que es van disputar als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. És l'única vegada que s'ha disputat aquesta prova en uns Jocs Olímpics. La prova es va disputar el 2 d'agost de 1904, prenent-hi part 16 ciclistes, tots dels Estats Units. Es desconeix el nom de 2 dels participants.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Marcus Hurley | Teddy Billington | Burton Downing |

## Resultats
### Sèries

Els dos primers classificats de cada sèrie passa a les semifinals. Es desconeix el nom dels quatre ciclistes que finalitzen en quarta posició a les sèries. Amb tot, se sap que dos d'ells són Joel N. McCrea i Oscar Schwab, però es desconeix en quina de les sèrie va prendre part.
| Posició | Ciclista | Temps |
| 1. | Marcus Hurley | 1' 08,6" |
| 2. | George E. Wiley | desconegut |
| 3. | Arthur F. Andrews | desconegut |
| 4. | desconegut | desconegut |
| Posició | Ciclista | Temps |
| 1. | A. Fritz | 1' 07,0" |
| 2. | Charles Schlee | desconegut |
| 3. | Oscar Goerke | desconegut |
| 4. | desconegut | desconegut |
| Posició | Ciclista | Temps |
| 1. | Teddy Billington | 1' 18,6" |
| 2. | Henry Wittman | desconegut |
| 3. | Anthony Williamson | desconegut |
| 4. | desconegut | desconegut |
| Posició | Ciclista | Temps |
| 1. | Burton Downing | 1' 13,6" |
| 2. | Fred Grinham | desconegut |
| 3. | Leo Larson | desconegut |
| 4. | desconegut | desconegut |

### Semifinals

Els dos primers classificats passen a la final.
| Posició | Ciclista | Temps |
| 1. | Marcus Hurley | 1' 12,8" |
| 2. | George E. Wiley | desconegut |
| 3-4 | A. Fritz | desconegut |
| 3-4 | Charles Schlee | desconegut |
| Posició | Ciclista | Temps |
| 1. | Teddy Billington | 1' 09,0" |
| 2. | Burton Downing | desconegut |
| 3-4 | Fred Grinham | desconegut |
| 3-4 | Henry Wittman | desconegut |

### Final

| Posició | Ciclista | Temps |
| | Marcus Hurley | 1' 09,0" |
| | Teddy Billington | desconegut |
| | Burton Downing | desconegut |
| 4. | George E. Wiley | desconegut |

## Referències

* ↑ «Olympedia – ½ mile, Men». [Consulta: 12 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2008-10-14. [Consulta: 1 desembre]. (polonès)
# Beyran

La beyran o beyran çorbası (sopa de beyran en turc) és una sopa típica del sud de Turquia, especialment de Gaziantep. Es fa amb carn de coll i galta d'ovella. És la sopa preferida de la regió de Gaziantep per excel·lència, on es menja també durant l'esmorzà. Els altres ingredients que componen la sopa són l'arròs, l'all, la mantega, l'oli, l'aigua, la sal, la salça de pebrot, el pebre negre i pul biber d'Alep.

## Referències

* ↑ Greg Malouf; Lucy Malouf; Lisa Cohen Turquoise: A Chef's Travels in Turkey. Chronicle Books, 1 octubre 2008, p. 30–. ISBN 978-0-8118-6603-3.
* ↑ Our world of the arts. Yapı ve Kredi Bankası, 1995.

## Vegeu també

* Gastronomia de Turquia

## Enllaços externs

* Recepta Arxivat 2016-09-20 a Wayback Machine. (turc)
# Beypazarı

Beypazarı és una vila de l'Anatòlia Central i districte de la província d'Ankara. Es troba a 98 km a l'oest de la ciutat d'Ankara i a 700 m d'altitud. El Mont Hidirlik (Hıdırlık Tepe) divideix la vila en dos: la ciutat moderna y el poble tradicional. La seva economia depèn de l'agricultura i el turisme, ja que tant la gastronomia tradicional de la regió com els konaks (grans cases tradicionals de Turquia) d'arquitectura otomana utilitzats com a hotels atreuen especialment els turistes turcs per una visita nostalgica als temps otomans. Beypazarı es famós a Turquia per les seves pastanagues (70 % de la producció nacional) i també dona el seu nom a una mena de pa dur, anomenat Beypazarı kurusu ("sec de Beypazarı" en turc). Anualment, Beypazarı celebra el "Festival de la Pastanaga, Güveç (estofat turc tradicional), Artesania i Cases tradicionals" cada primer cap de setmana de juny. La part tradicional de la vila, amb els carrers estrets, cases otomanes, mercat d'artesanies, restaurants i cafés, es considera un museu a l'aire lliure. Beypazarı té un "Museu viu" (turc: Yaşayan Müze) que es dedica a la història i cultura de Beypazarı.
* Vista panoramica de la vila des del Mont Hidirlik
* Carrer a Beypazarı (amb un konak al fons del carrer)
* Mercat tradicional de Beypazarı
* Beypazarı a l'hivern
* Beypazarı kurusu
* Menjars tradicionals en un sini a Beypazarı (Sopa de iogurt, yaprak sarma, nohut yahni, i pilav com a plats, i baklava i hoşaf com a postres)

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20150923184139/http://www.beypazarliyiz.com/english/infocenter/hidirlikhill.html
* ↑ http://www.carrotmuseum.co.uk/beypazari.html Arxivat 2020-02-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Ajuntament
* Oficina del Governador
# Ciclisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - 25 milles

La cursa de les 25 milles va ser una de les proves de ciclisme en pista que es van disputar als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. És l'única vegada que s'ha disputat aquesta prova en uns Jocs Olímpics. La prova es va disputar el 3 d'agost de 1904, prenent-hi part 10 ciclistes, tots dels Estats Units.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Burton Downing | Arthur F. Andrews | George E. Wiley |

## Resultats
### Final

Sols quatre dels deu participants van finalitzar la cursa de les 25 milles.
| Posició | Ciclista | Temps |
| | Burton Downing | 1h 10' 55,4" |
| | Arthur F. Andrews | desconegut |
| | George E. Wiley | desconegut |
| 4. | Samuel LaVoice | desconegut |
| — | Teddy Billington | no finalitza |
| — | Oscar Goerke | no finalitza |
| — | Marcus Hurley | no finalitza |
| — | Julius Scheafer | no finalitza |
| — | Charles Schlee | no finalitza |
| — | Anthony Williamson | no finalitza |

## Referències

* ↑ «Olympedia – 25 miles, Men». [Consulta: 12 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2008-10-14. [Consulta: 2 desembre]. (polonès)
# Beypur

«Beypur» té aquests significats:
* Riu Beypur o Beypore, anomenat també Chaliyar, riu de Kerala
* Beypur o Beypore (ciutat), ciutat de Kerala
# Boltwoodita

La boltwoodita és un mineral de la classe dels silicats, i dins d'aquesta pertany al grup uranofana. Va ser descoberta l'any 1956 a la localitat de Delta a l'estat de Utah (Estats Units), sent nomenada així en honor de Bertram Borden Boltwood (1870-1927), radioquímic nord-americà de la Universitat Yale.

## Característiques

És un nesosilicat hidratat de potassi i urani amb anions addicionals hidroxil, de fórmula (K,Na)(UO₂)(SiO₃OH)·1,5H₂O. A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impureses: ferro, calci i sodi. Cristal·litza en el sistema monoclínic formant cristalls allargats, sent el seu hàbit habitual acicular a fibrós. És extreta a les mines com mena de l'estratègic urani. Per la seva radioactivitat ha de ser manipulada i emmagatzemada amb els corresponents protocols de seguretat, evitant la seva exposició perllongada a la proximitat del cos.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la boltwoodita pertany a «09.AK: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), uranil nesosilicats i polisilicats» juntament amb els següents minerals: soddyita, cuprosklodowskita, oursinita, sklodowskita, kasolita, natroboltwoodita, uranofana-β, uranofana, swamboïta, haiweeïta, metahaiweeïta, ranquilita, weeksita, coutinhoïta, ursilita, magnioursilita, calcioursilita i uranosilita.

## Formació i jaciments

Es troba com alteració de silicats que envolten els dipòsits d'òxids d'urani hidratats incrustats en la uraninita primària. També se'n troba omplint fractures a certa distància de la uraninita, així com en dipòsits de roca pegmatita amb urani. Ha estat descrita a Alemanya, l'Argentina, Austràlia, Àustria, el Canadà, els Estats Units, França, el Japó, Mèxic, Namíbia, Noruega, Sud-àfrica, Suècia, el Regne Unit, la República Txeca, Ucraïna i la Xina. A Catalunya, ha estat descrita a la mina Eureka, a la localitat de Castell-estaó, al Pallars Jussà, província de Lleida.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: uraninita, becquerelita, fourmarierita, fosfuranilita, guix o fluorita.

## Referències

* 1 2 «Boltwoodite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 agost 2015].
# Anacampseros comptonii

Anacampseros comptonii és una espècie de planta suculenta del gènere Anacampseros, que pertany a la família Anacampserotaceae.

## Descripció

És una petita suculenta, perenne, normalment entre 10 i 35 mm d'alçada, amb un petit càudex enterrat que pot arribar a 2 cm de diàmetre.
Les flors són de color blanc a rosa pàl·lid.

## Distribució

Planta endèmica de la província del Cap Occidental de Sud-àfrica. Creix en terres poc profundes, sorrenques, de 900 a 1350 m d'altitud.

## Taxonomia

Anacampseros comptonii va ser descrita per Neville Stuart Pillans (Pillans) i publicada a South African Gardening. Cape Town. 17: 218. 1927.

### Etimologia

Anacampseros: nom genèric que deriva de les paraules gregues: Anakampto = 'recuperar' i eros = 'amor'.
comptonii: epítet atorgat en honor del botànic sud-africà Robert Harold Compton.

## Referències

* ↑ «Anacampseros comptonii». Bihrmann.
* ↑ «Anacampseros comptonii Pillans». CJB.
* ↑ «Anacampseros comptonii Pillans». International Plant Names Index.
* ↑ «Plant Names A-G». Calflora.
# Città della Pieve

Città della Pieve és un municipi situat al territori de la província de Perusa, a la regió d'Umbria (Itàlia).
Città della Pieve limita amb els municipis d'Allerona, Castiglione del Lago, Cetona, Chiusi, Fabro, Monteleone d'Orvieto, Paciano, Piegaro i San Casciano dei Bagni.

## Fills il·lustres

* Andrea Basili (1705-1777) compositor, mestre de capella i musicòleg
* Pietro Casella (1769-1853) compositor i mestre de capella.
* Jaume l'Almoiner, beat

## Galeria

* Vista aèria
* Teatre
# CityVille

Cityville va ser un videojoc de simulació en línia desenvolupat per l'empresa estatunidenca Zynga, que va aparèixer el 2 de desembre de 2010. Molt similar a SimCity i FarmVille, l'objectiu n'era el desenvolupament d'una ciutat, mitjançant el conreu de productes, la construcció d'edificis i altres elements que donen un rendiment. El joc era gratuït, però mitjançant pagagament es podia comprar determinants elements i accelerar l'acompliment de missions. S'hi podia accedir des de Facebook, des del lloc web de Zynga i des de Google+.

## Elements del joc

A CityVille, calia energia per realitzar gairebé qualsevol cosa, com ara construir edificis, recollir conreus o cobrar les rendes. Cada jugador reboa, de forma automàtica, una unitat d'energia cada cinc minuts fins a un màxim de trenta. Per aprofitar al màxim l'energia subministrada d'aquesta manera, doncs, hauria calgut entrar al joc cada dues hores i mitja.
Era possible augmentar aquest màxim de 30 fins a 42 en construir la presa (+7) i el parc eòlic (+5). Per mantenir aquests nivells, però, calia abastir les dues construccions diàriament amb mercaderies, en cas contrari el límit tornava a situar-se gradualment a trenta.
Quan s'esgotava l'energia, un quadre de diàleg n'informava i donava l'opció de demanar-ne als veïns (altres jugadors que tenien les seves pròpies ciutats), com a regal, o bé de comprar-ne amb diners reals.
Altres maneres d'obtenir energia eren:
* Els veïns podien enviar-ne com a regal de forma limitada, habitualment en «bateries» d'una o tres unitats d'energia.
* En augmentar de nivell, l'energia es reomplia fins al màxim. Era una bona estratègia, doncs, exhaurir tota l'energia just abans d'augmentar de nivell.
* En visitar les ciutats dels veïns, per cada ciutat s'aconseguien tres unitats d'energia en la primera visita i una a la resta (màxim un cop al dia). En aquest cas era possible sobrepassar el màxim d'energia fixat (la xifra que indica el nivell d'energia canviava a verd).
* S'obtenia una unitat d'energia per cada franquícia d'un veí de la qual es recull la renda.
* Els edificis comunitaris, els monuments, els hàbitats del zoo i els conreus, amb més o menys probabilitat, podien també proporcionar energia en recollir-ne la renda.
* Si s'hi jugava cada dia, el joc donava un bo d'energia en cicles de cinc dies (una unitat d'energia el primer dia, dues el segon, etc. fins a un màxim de cinc; si el jugador estava un dia o més sense jugar, el bo tornava a començar des d'ú.

## Tancament

Malgrat la seva llarga popularitat al llarg de gairebé cinc anys, l'empresa Zynga va anunciar al març de 2015 que ja no donaria suport ni manteniment a aquest joc i els seus servidors i el va tancar el 30 d'abril de 2015.

## Referències

* ↑ «CityVille Game Launches on Facebook» (en anglès). [Consulta: 28 març 2012].
* ↑ «First Look: Zynga Takes On Rivals With CityVille, A Casual Virtual Metropolis» (en anglès). [Consulta: 28 març 2012].
* ↑ «Zynga Support», 03-03-2015. Arxivat de l'original el 2015-03-03. [Consulta: 16 juny 2021].
# Anacroneuria talamanca

Anacroneuria talamanca és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten l'àrea dels ocels coberta per un petit quadrangle marró i les membranes alars transparents amb la nervadura marró.
* La nimfa fa entre 9 i 13 mm de llargària i té el cap i el pronot de color marró.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Costa Rica, Panamà i Nicaragua.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1998. Proc.Biol.Soc.Wash. 111(3):585.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Stoneflies (Plecoptera: Perlidae) of Nicaragua Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Anacroneuria talamanca Stark 1988, especie nueva para la fauna de Nicaragua (Plecoptera, Perlidae) (castellà)
* ↑ «The Anacroneuria of Costa Rica and Panama (Insecta: Plecoptera: Perlidae). Los Anacroneuria de Costa Rica y Panamá (Insecta: Plecoptera: Perlidae)». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 21 novembre 2011].
* ↑ Fenoglio, S. i A Morisi, 2001. Anacroneuria talamanca, nueva especie para la fauna de Nicaragua (Plecoptera, Perlidae). Rev. Nica. Ent. 55: 5-9.

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Fenoglio, S. i E. Ros'ciszewska, 2003. Characterization of the egg capsules of Anacroneuria starki and A. talamanca (Plecoptera: Perlidae), with a suggestion about stoneflies distribution in tropics. Folia Biol. (Krakow) 51: 159-164.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):171.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Cheseaux-sur-Lausanne

Cheseaux-sur-Lausanne és un municipi del cantó suís del Vaud, situat al districte de Lausanne.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Clarias nieuhofii

Clarias nieuhofii és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Sud-est asiàtic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J. 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.