OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Festos

Festos (potser PA-I-TO en lineal A; grec Φαιστός AFI [fes'tos]), també Faistos i Fest, fou un dels principals centres de la civilització minoica i la més rica i poderosa ciutat del sud de Creta. Està situada al sud de l'illa, prop de la costa, i al sud-oest de Càndia. Era propera també a Gortina. Ara és un municipi de la Unitat perifèrica d'Iràklio, a l'illa de Creta, establert per la reforma del pla Kalikratis.
El seu nom, segons la llegenda, derivaria de Festos, el fill d'Hèracles que va succeir Ianisc en el tron de Sició, i després, per ordre d'un oracle, va emigrar a Creta, on va fundar la ciutat que porta seu nom. Va tenir un fill anomenat Ròpal. Sembla que el seu nom figurava en la genealogia cretenca de Pausànies en comptes del déu Hefest, introduït en el seu lloc per un error de l'escrivà.
El port de la ciutat es deia Matalum, situat a més distància de la que hi havia a la costa en línia recta. És una de les ciutats més antigues de l'illa. Homer ja la menciona al "Catàleg de les naus" de la Ilíada i diu que era una ciutat populosa.
Fou habitada des del neolític i va subsistir com a estat fins al període dels palaus minoics, al segle XV aC. La ciutat minoica ocupa una gran extensió, a la rodalia del palau. Aquest fou destruït al segle XV aC, però la ciutat romangué habitada fins almenys al segle VIII aC. Més tard, es va construir al sud del vell palau l'anomenat temple de Rhea i sorgí una ciutat hel·lenística, que fou també molt pròspera; restes de cases d'aquest període encara es conserven a l'oest del palau. A la meitat del segle II aC, la ciutat fou destruïda per la veïna Gortina, que va annexionar-se'n el territori.
A la regió de Festos, queden algunes restes de la presència veneciana durant l'edat mitjana.
Ja en temps moderns, l'excavació arqueològica del lloc començà el 1884 a mans d'en F. Halbherr i fou continuada per l'escola arqueològica italiana d'Atenes (dirigida per en F. Halbherr i en L. Pernier) el 1900-1904 i per Doro Levi el 1950-1971. L'antic palau, el barri reial i els magatzems del palau nou foren descoberts. Les ciutats minoica i hel·lenística han estat trobades a Chalara i a Agia Photeini, respectivament, al sud-est i nord-est del palau. A l'oest del palau, hi ha l'església veneciana de Sant Jordi de Falandra, prop del jaciment arqueològic d'Agia Triada i de Matala.

## Referències

* ↑ «Festos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 198. ISBN 9788496061972.
* ↑ Homer. Ilíada, II, 648.
* ↑ Smith, William (ed.). «Phaestus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 febrer 2021].

## Vegeu també

* Palau de Festos.
* Disc de Festos.
# Kazım Öz

Kazım Öz, (Turceli, 1973), és un director de cinema i guionista turc d'origen kurd.

## Trajectòria

Va estudiar enginyeria civil a la Universitat Politècnica de Yıldız, i després va obtenir un màster de teatre a la Universitat de Marmara. Durant la carrera va descobrir el cinema i va decidir encarar la seva vida professional a la gran pantalla. El 1992 fou el director del Teatre Jiyana Nu de Şişli.
Després fundà les productores cinematogràfiques Yapim 13 i Mesopotamya Sinema, on va treballar-hi durant anys. A més de dirigir, també treballa com a guionista i productor. Öz compta amb una de les filmografies kurdes més importants dels darrers anys amb un total de vuit pel·lícules, representa una de les referències culturals i socials més importants del seu poble.

## Detenció

El 2018, coincidint amb l'estrena de Zer aquí a Barcelona, va ser detingut el 24 de novembre al ferri Pertek que va d'Elazığ a Dersim, com a part d'una investigació duta a terme des de l'oficina del fiscal general de Diyarbakır, acusat de «pertinença a una organització criminal» i «propaganda per a una organització il·legal». El 25 de novembre, després de declarar al Palau de Justícia de Diyarbakir, va ser posat en llibertat sota control judicial.

## Filmografia
### Pel·lícules

* Fotoğraf (2001)
* Uzak / Dur (2005)
* Fırtına / Bahoz (2008)
* Bir Varmış Bir Yokmuş / He Bû Tune Bû (2014)
* Zer (2017)

### Curtmetratges

* Toprak / Ax (1999)
* 1999 Teknede (curt documental, 1999)
* Wenda (curt, 1988)
* Agire Jiyan: Rehsan (curt, 1997)
* Ellerimiz kanat olacak uçup gidecegiz (curt documental, 1996)
* El yordamiyla renkler (curt documental, 1996)

### Documentals

* Son Mevsim: Şavaklar / Demsala Dawî: Şewaxan (2009)
* Çinara sipî (2015)

## Referències

* ↑ «Fırtına İstanbul Film Festivalinde» (en turc), 11-03-2008. [Consulta: 13 desembre 2018].
* ↑ «"Turquia està equiparant periodistes i artistes amb soldats"». Directa, 21-01-2020. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ «Kazim Öz». [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ «'Zer', un viatge de descoberta amb Kazim Öz», 19-11-2019. [Consulta: 26 gener 2020].

## Enllaços externs

** "Kazım Öz", Fransız ödülünü reddetti. (turc)
# Ariel Davrieux

Ariel Davrieux és un economista i polític uruguaià, pertanyent al Partit Colorado.

## Biografia

Graduat de comptador públic a la Universitat de la República. Actualment és professor catedràtic grau 5 d'Economia a la facultat d'Economia.
El 1985, durant la primera presidència de Julio María Sanguinetti, va ingressar com a Director de l'Oficina de Planejament i Pressupost (OPP), romanent en el càrrec durant tot el mandat. El 1995, durant la segona presidència de Sanguinetti, va tornar a ocupar aquest lloc, continuant posteriorment en les mateixes funcions durant la presidència de Jorge Batlle i fins al final del mandat.

## Referències

* ↑ La dictadura uruguaya y su corrpución. ¿Qué pasa que nadie investiga? - Andrés Capelán (Comcosur/Montevideo) (castellà)
* ↑ «Sueldazos, amiguismo y nepotismo siguen marcando la política en contratos de obra» (en castellà). LR21, 03-11-2010. [Consulta: 3 novembre 2010].
# Cesio

Cesio (en ligur Cexi) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2011 tenia 281 habitants.

## Geografia

El comune de Cesio està situat a l'alta vall del torrent Impero, al vessant esquerra del riu Tresenda. Té una superfície de 8,86 km² i les frazioni d'Arzeno d'Oneglia, Cartari i Colle San Bartolomeo. Limita amb les comunes de Caravonica, Casanova Lerrone, Chiusanico, Pieve di Teco, Testico i Vessalico.

## Referències

* ↑ DD.AA.. Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Milà: Garzanti, 1996, p. 198.
* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 22 agost 2015].
Viccionari
# Oktiabrski

«Oktiabrski» té aquests significats:
* Oktiabrski (Adiguèsia), localitat de la República d'Adiguèsia, a Rússia
* Oktiabrski (Arkhànguelsk), ciutat de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia
* Oktiabrski (Baixkíria), ciutat de la República de Baixkíria, a Rússia
* Oktiabrski (Kutaís), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Krasnoarméiskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Kurgàninsk), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Mirskoi), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Pervomaiski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Leningràdskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Nezamaievski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Pàvlovskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Ólguinskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Txernomorski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Tbilísskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Temriuk), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Sovetski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Tuapsé), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Ust-Labinsk), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Gazir), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Ieisk), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Kalínino), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Oktiabrski (Khabàrovsk), localitat del krai de Khabàrovsk, a Rússia
* Oktiabrski (Rostov), localitat de l'óblast de Rostov, a Rússia
* Oktiabrski (Sverdlovsk), localitat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia
* Oktiabrski (Líssie Gori), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Oktiabrski (Arkadak), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Oktiabrski (Calmúquia), localitat de la República de Calmúquia, a Rússia
* Oktiabrski (Kamtxatka), localitat del krai de Kamtxatka, a Rússia
* Oktiabrski (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Casa Iguana

La Casa Iguana és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Unitat tipològica com les descrites de caràcter familiar, agrícola i ramader, formada de casa, paller, cobert i era. La casa (bastant refeta) presenta doble balconada en el segon i tercer pis, així com voladís de fusta. Cal remarcar el paller, per la seva estructura en aplacat de fusta, aquesta molt important, i pedra.

## Referències

* ↑ «Casa Iguana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Casa Internacional de Música de Moscou

El Centre Internacional d'Arts Escèniques de Moscou es va inaugurar oficialment el 28 de setembre de 2003 amb el debut d'una nova orquestra, la Filharmònica Nacional de Rússia, dirigida pel director musical Vladimir Spivakov. També coneguda com la Casa Internacional de Música de Moscou (Dom Muzyki), està situada al terraplè de Kosmodamianskaya, al costat de la carretera de circumval·lació del jardí.
Els arquitectes van ser Yury Gnedovsky, Vladilen Krasilnikov, Dmitry Solopov, Margarita Gavrilova i Sergey Gnedovsky del Krasniye Kholmy Russian Cultural-business Center i Tovarishestvo Teatralniy Arkhitekturov. El projecte va guanyar el premi d'arquitectura Khrustalny Dedal en el XI festival Zodchestvo. La primera pedra va ser col·locada el 7 de setembre de 2000 per Spivakov i l'alcalde de Moscou, Yury Luzhkov. L'empresa turca Enka Insaat ve Sanayi AS va construir el centre. La construcció del centre va costar 200 milions de dòlars EUA i va ser finançada íntegrament per la ciutat de Moscou. Va ser el primer saló de música clàssica construït a la ciutat en més d'un segle. Forma part d'un complex empresarial i hoteler anomenat Riverside Towers, destinat a la ciutat per ser el seu equivalent al Lincoln Center.

## Referències

* 1 2 Loomis, George, "The battle of the orchestras in Moscow", New York Times (November 18, 2003)
* ↑ Myers, Steven Lee, "Old cities, full of life; Moscow", New York Times (September 14, 2003)
* ↑ Bunina, Maria, "View from within: A house for music", Vedomosti (February 4, 2009) Arxivat 9 juliol 2012 at Archive.is
* ↑ Kishkovsky, Sophia, "Moscow: A boom town for shiny new theaters", New York Times (December 1, 2005)
# Casa Ignàcia

La Casa Ignàcia és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular col·locat perpendicularment a l'antic camí de Caldes de Boí i adossat a la mitgera amb el terreny de Casa Pere Martí.
Consta de planta baixa, un pis i golfes sota una coberta a tres vessants amb una petita llucana.
Les façanes oest i sud recullen totes les obertures de l'habitatge que ocupava la planta baixa i part del pis. A la façana del camí hi ha l'obertura d'accés al petit paller que ocupa part del pis. La paret de la mitgera és cega i sense ràfecs.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Ignàcia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Casa Joan March

La Casa Joan March és un edifici al nucli antic de Granollers, protegit com a bé cultural d'interès local, que quedava inclòs en el recinte emmurallat de la ciutat medieval. Situat a la part posterior de la Porxada, forma part de la xarxa d'edificis agrupats entorn de l'església de Sant Esteve, centre de l'antic nucli urbà. Al segle xvi, però, es fa necessària una expansió de la vila forma muralles de forma lineal, formant els ravals al nord i al sud de la ciutat.
Edifici entre mitgeres amb dues façanes, una a la plaça de l'Oli i una altra al carrer Dr. Riera, amb carreus a la cantonada. Consta de planta baixa, dues plantes i golfes, emmarcat per un potent ràfec sostingut per modillons. A la façana del c. Dr. Riera, façana principal, portal d'entrada amb una gran porta de mig punt adovellada; a la clau de la dovella hi ha àngels que sostenen un escut. Al primer pis hi ha dues balconades, una d'arc conopial lobulat, la central d'arc pla amb guardapols el·líptic sostingut per carotes i amb un escut; l'altra finestra d'arc escarser amb motllures a la part baixa. Al segon pis són presents dues finestres balconeres amb arc conopial. A les golfes apareixen nou finestres disposades de tres en tres.

## Notes

* 1 2 «Casa Joan March March». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Casa de la Vila (Martorell)

La Casa de la Vila és l'edifici de l'ajuntament del municipi de Martorell (Baix Llobregat), una obra protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici del segle xvi, de planta baixa i dos pisos, conegut antigament com "la casa del marquès", posteriorment rebé el nom de Cal Notari. De l'edifici del segle xvi solament es conserva el portal d'accés, els dos arcs escarsers del vestíbul de la segona planta, el d'entrada a la sala de sessions, el d'accés a l'àrea de despatxos i dependències de l'Alcaldia, a part d'altres elements estructurals. Aquest immoble ha patit diferents modificacions al llarg del temps. Concretament l'any 1916 el portal fou desplaçat cap a la dreta i es va suprimir una finestra. L'any 1937, quan l'Ajuntament va adquirir la casa, els dos balcons de la primera planta es van canviar per un sol balcó corregut. També es van incorporar alguns elements escultòrics -un escut, quatre gàrgoles (que posteriorment es van retirar)- procedents de l'església parroquial que havia estat destruïda.
Ferran Serra fou l'autor dels esgrafiats de la façana. Els quals representen els rius Anoia, com una nimfa, i Llobregat, com un faune, la fertilitat de la terra simbolitzada per la deessa Pomona, etc; així com l'escut de Martorell que conté una mà i un martell. També fa al·lusió a la muntanya de Montserrat i al pont del Diable.

## Història

Aquest esgrafiat fou fet quan l'Ajuntament adquirí l'edifici el 1937.

## Referències

* 1 2 3 «Casa de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 febrer 2016].
# Casa de la Volta (Piera)

La Casa de la Volta és una casa a la vila de Piera (Anoia) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Arcades i casa del Raval Jussà, primer nucli d'expansió del poble. Estava compromès entre el carrer del Sol i la riera de la Guineuarda. El conjunt, doncs, formava part de les antigues muralles i l'arcada de punt rodó podia haver estat una de les entrades. La finestra, actualment un balcó, que estava situada sobre les arcades, fou traslladada a ca l'Estany.
Edifici de planta baixa i un pis, part del qual està situat sobre el carrer i suportat per dues arcades apuntades a una de mig punt. Es tracta d'un recinte de planta rectangular, amb el sostre fet a base de bigues de fusta. Les dues arcades gòtiques es daten entre el XIII i el XIV, la tercera és de punt rodó i dona pas de l'espai cobert (tram final del C/ de la Salut) als safareigs públics i protegint una capelleta que acull una imatge, realitzada en pedra, de la Mare de Déu de la Salut, que es venera des del segle xviii. La imatge de la verge de la Salut, que està situada sobre les arcades, ja hi era al s. XVIII.Al lloc on avui existeix un balcó hi havia una finestra coronella que actualment es troba a ca l'Estany.

## Notes

* 1 2 3 «Casa de la Volta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Casa del Ferrer (la Vall de Boí)

La Casa del Ferrer és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

De l'antiga casa del Tardanor, els edificis de cobert i paller i l'era configuren l'actual casa del Ferrer, desvinculada de l'edifici de l'habitatge (C. Muralla 26), molt transformat i amb un pis més.
L'edifici de cort i paller, amb algunes transformacions a les obertures, és manté en bastant bones condicions. L'edifici del cobert, disposat en angle al voltant de l'era, té les façanes exteriors quasi cegues i les que donen a l'era, anteriorment obertes, han estat tancades amb parets ceràmiques pintades de blanc.
A la planta baixa d'ambdós edificis hi ha el taller del manyà i al pis l'habitatge.

## Referències

* 1 2 3 «Casa del Ferrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Casa del Gato

La casa del Gato o Casa Forcadell és un edifici d'Ulldecona (Montsià) protegit com a bé cultural d'interès local. Segons els propietaris la construcció de l'edifici data dels voltants de l'any 1914. És l'antiga "Fonda de Gato Negro" Habitatge entre mitgeres que conserva la façana original de principis de segle xx, però ha sofert modificacions en la seva estructura interior. Consta de planta baixa, pis i terrat amb balustrada superior. A la façana hi ha dues portes amb una gran finestra entre elles a la planta baixa; al primer pis hi ha una tribuna central de secció poligonal, sobre mènsules decoratives amb finestres emmarcades per columnes embegudes a pilastres de basament i capitells decoratius. A banda i a banda de la tribuna hi ha dues pilastres decoratives encastades, a més de dos balcons sense volada en els extrems. L'arrebossat està treballat ornamentalment en la separació de nivells i en el remat superior, utilitzant temes d'inspiració vegetal: tiges entrellaçades... En el remat superior, plafó central decoratiu de perfil mixtilini. Les modificacions interiors consisteixen especialment en la construcció d'un pis superior, sobre l'antic terrat.

## Notes

* 1 2 3 «Casa del Gato». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Castell de Sant Antoni

El Castell de Sant Antoni va ser construït en el segle xvii al port de Fornells, i gràcies a aquesta construcció va néixer el nucli de població. Avui dia només hi queden unes quantes runes, ja que fou desmantellat pels espanyols després de l'última dominació anglesa, igual que el Castell de Sant Felip. No gaire lluny s'hi troba la Torre de Fornells, torre defensiva que tenia per missió protegir el castell dels atacs enemics.
# .int

.int és un domini de primer nivell genèric d'Internet que forma part del sistema de dominis d'Internet.
D'acord amb la política de la IANA, els dominis .int estan reservats per a organitzacions amb tractats internacionals i organitzacions no governamentals amb l'estatus d'observadors de les Nacions Unides.
Històricament el domini .int també va ser usat per a la infraestructura de bases de dades d'Internet. Els continguts de .arpa van començar a ser moguts a .int, però l'any 2000 la IAB va recomanar que no s'afegissin més bases de dades a .int i que el domini .arpa continués en ús.
El subdomini .eu.int va ser usar per institucions de la Unió Europea. Tanmateix, els noms de les anomenades institucions van ser canviats al domini .eu el 9 de maig del 2006, Dia d'Europa. Les institucions amb les direccions .eu.int van continuar sent accessibles durant un any més. Tel.678 38 12 56

## Organitzacions amb el domini .int

* Consell d'Europa (coe.int)
* Eurocontrol (eurocontrol.int)
* Banc Central Europeu (ecb.int)
* European Center for Medium-Range Weather Forecasts
* Associació Europea de lliure comerç (efta.int)
* Agència Espacial Europea (esa.int)
* Unió Europea (europa.eu.int, now primarily using europa.eu)
* Organització d'Aviació Civil Internacional (icao.int)
* International Institute for Democracy and Electoral Assistance - International IDEA
* International Organization for Migration (iom.int)
* Creu Roja (redcross.int Arxivat 2007-08-12 a Wayback Machine.)
* Unió Internacional de Telecomunicacions (itu.int)
* Interpol (interpol.int)
* OTAN (www.nato.int)
* The Phone Company Arxivat 2006-11-02 a Wayback Machine.
* ReliefWeb (reliefweb.int)
* Nacions Unides (un.int)
** United Nations Convention to Combat Desertification
** United Nations Framework Convention on Climate Change
** Permanent Missions to the United Nations
* Unió Postal Universal (upu.int)
* West European Union (weu.int Arxivat 2012-08-11 a Wayback Machine.)
* World Alliance of YMCAs (ymca.int)
* Organització Mundial de la Salut (who.int)
* Organització Mundial de la Propietat Intel·lectual (wipo.int)
* Organització Meteorològica Mundial (wmo.int)

## Enllaços externs

* European Commission's Press Release (anglès)
Domini de primer nivell genèric :
Actuals :
Proposats :
Llista de dominis de primer nivell territorial :
# 374 aC

El 374 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a segon any sense tribunat ni consolat (o, més rarament, any 380 ab urbe condita). L'ús del nom «374 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Cleòmbrot I, rei d'Esparta, comand una flota que es dirigeix primer al golf de Corint i des d'allà a la Fòcida, que Tebes havia envaït. Quan els tebans el veuen arribar es retiren ràpidament cap a Beòcia.
* Timoteu, comandant atenenc, de retorn de Corcira, va deixar alguns exiliats a Zacint que van establir un lloc fortificat per lluitar contra el govern proespartà. Els oligarques van demanar ajuda a Esparta que va enviar una flota de 25 naus a Zacint, que no va poder impedir la presa del poder pels demòcrates.

### Antiga Roma

* Aquest any, com l'any anterior (375 aC) i fins al 370 aC no hi va haver magistrats curuls. Els tribuns de la plebs Gai Licini Calvus Estoló i Luci Sexti Sextí Laterà van presentar unes propostes legislatives favorable als plebeus, les Lleis Liciniae-Sextiae, que van trobar una resistència violenta per part dels patricis. Aquests, amb la col·laboració d'altres tribuns de la plebs, van aconseguir oposar-se a les propostes dels dos tribuns, Licini i Sexti, que, en represàlia per les polítiques conservadores dels patricis i utilitzant el dret de veto que tenien els tribuns plebeus, van impedir, durant cinc anys consecutius, l'elecció dels tribuns consulars. Van ser tribuns de la plebs des del 376 aC fins al 367 aC.

## Necrològiques

* Evàgores I, rei de Salamina de Xipre. Va morir juntament amb el seu fill gran Pintàgores, assassinat per un eunuc de nom Trasideu, a causa d'una ofensa privada. El segon fill Nicocles el va succeir sense oposició.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, V, 14; VI, 1
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, VI, 2
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XV, 45
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 5-7
* ↑ «Evàgores I». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 18 febrer 2021].
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XV, 47