OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ca l'Esquiu

Ca l'Esquiu és una casa de Bellpuig (Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Ca l'Esquiu és una de les cases més antigues conservades dempeus en el poble de Bellpuig. Al llarg dels segles ha anat patint diferents obres de reformes i remodelacions, malgrat tot no ha perdut la solidesa de casa pairal que inicialment tenia. La casa s'estructura en dues plantes. En la façana mostra a la planta baixa dues portes d'entrada, una porta d'arc de mig punt adovellada, amb una flor de llis gravada a la clau, i una altra porta de cronologia posterior de forma rectangular al costat d'una finestra. A la planta superior s'hi obren dos balcons amb les seves respectives llindes on en una hi ha la inscripció amb la data del 1670 coronada superiorment per l'anagrama de Maria. A les llindes dels balcons hi ha esculpits i gravats els símbols de Crist i de la Mare de Déu del Roser. Interiorment aquesta casa es troba en estat de ruïna total i a la part posterior hi ha un pati en estat salvatge per l'abandonament general de la casa.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Esquiu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# Boreal

«Boreal» té aquests significats:
* Boreal sinònim de Nord
* Ecosistema boreal
** Clima boreal el que es troba a la regió dels bosc boreal, i designat com Dfc, Dwc o Dsc en la classificació de Köppen
* Bosc boreal del Canadà
* Període boreal, durant l'Holocè
* Mar boreal, mar històric
* Corona Boreal (Corona borealis) Constel·lació de l'hemisferi boreal
* Boreal Films productora cinematogràfica fundada per Fructuós Gelabert el 1916
# Cal Solé Marlota

Cal Solé Marlota és una obra d'Argençola (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de tipologia popular rural de dos pisos i golfes, encara que, com es pot veure a la façana, ha estat reformada. Fou edificada en pedra i el sostre, a dues vessants, cobert amb teules. Com a element més antic es pot veure el portal adovellat d'entrada principal, que conserva una decoració similar a un escut que tanca un sol.

## Història

No he pogut trobar cap dada perquè no hi havia ningú, però donada la tipologia de la porta i del "escut" es podria considerar del segle xvi ó XVII.

## Referències

* 1 2 «Cal Solé Marlota». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 gener 2019].
# Cal Solé

Cal Solé és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici trapezoïdal amb la façana principal orientada a l'est. Està constituït per planta baixa i dues plantes altes. Davant la façana hi ha un pati amb diverses edificacions auxiliars. Al mur que tanca el pati hi ha un portal de mig punt, de pedra picada, amb la data 1771a la clau. A la planta bixa hi ha un portal d'arc escarser de pedra treballada el cantell del qual és un boet. A la clau de l'arc hi ha la inscripció que no es pot llegir clarament. Al costat esquerre del portal hi ha una finestra i al dret una escala per accedir al primer pis. A la planta primera hi ha tres finestres amb clavellinera motllurada, brancals i llindes de pedra treballada. El cantell dels brancals i de les llindes és decorat amb una gola. També hi ha una porta rectangular. Al segon pis hi ha dues finestres.
L'edifici originàriament tenia una composició simètrica, típica d'una casa de pagès que posteriorment es va ampliar pel costat nord.
El sistema constructiu és de tipus tradicional amb murs de càrrega i sostres unidireccionals de bigues de fusta. La coberta és de teula àrab. Els murs són de maçoneria unida amb morter de calç. Les obertures de la façana són fetes de pedra tallada d'origen local

## Referències

* 1 2 3 «Cal Solé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Borgo Panigale

Borgo Panigale (en bolonyès Al Baurg o Baurg Panighèl) és un barri de la ciutat de Bolonya a Itàlia, situat a uns 5,5 km al nord-oest del centre de Bolonya, a la via Emília i al marge esquerre del Reno. De 1832 fins al 1937, quan el règim feixista el va incorporar en la ciutat de Bolonya, era un municipi independent. S'hi troba l'aeroport de la ciutat. Des de la reforma administrativa de 2016 fa part del quartiere Borgo Panigale-Reno una subdivisió de la ciutat en el marc de la descentralització del govern municipal. El 2013 el quartiere tenia 25.860 habitants.
El primer esment escrit, Vico Panicalis, data del segle viii. Fins a la Segona Guerra Mundial, era una zona principalment agrícola. La industrialització va començar el 1938, quan el fabricant de motocicletes Ducati hi va transferir la seu de producció.

## Persones

* Rafael Bombelli (1526-1572), matemàtic

## Referències

* 1 2 «Borgo Panigale» (en italià). Enciclopedia on line. Treccani. [Consulta: 15 agost 2021].
* 1 2 Russello, Stefano. «Quartieri, origini del nome e storia: focus su Borgo Panigale e Santo Stefano» (en italià). Bologna Today, 06-07-2016. [Consulta: 15 agost 2021].
* 1 2 «Presentazione area Borgo Panigale | Quartiere Borgo Panigale-Reno» (en italià). Ajuntament de Bolonya, 27-06-2016. [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ Gavagna, Veronica. «Bombelli, Rafael». A: Il Contributo italiano alla storia del Pensiero: Scienze (en italià), 2013.
# Borgio Verezzi

Borgio Verezzi (en ligur Bórzi Verésu - Verési o Bòrzi - Veresso) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 2.205 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 2,73 km² i les frazioni de Borgio i Verezzi. Limita amb Finale Ligure, Pietra Ligure i Tovo San Giacomo.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Borgio Verezzi entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ DD.AA. Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Torí: UTET, 2006, p. 102.
* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat», 31-12-2015. Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 18 d’abril 2017].
# Calcinaia

Calcinaia és un municipi italià, situat a la regió de la Toscana i a la província de Pisa. L'any 2004 tenia 9.366 habitants.
Calcinaia limita amb els municipis de Bientina, Cascina, Pontedera, Santa Maria a Monte i Vicopisano.
# Ca l'Alzamora (Anglesola)

Ca l'Alzamora és un casa d'Anglesola (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici típicament renaixentista amb una tipologia quadrangular i dividida en tres pisos.
Consta d'una planta baixa que es caracteritza per una entrada principal situada al mig i dos més als laterals. La principal té una llinda amb relleu esglaonat i adopta uns volums ondulants combinant-ho amb perfils rectes. Les portes laterals són en forma d'arc rebaixat. Entre la planta baixa i la segona hi ha una cornisa sobresortint que fa de separació entre l'una i l'altra. Aquesta primera planta es caracteritza per la senzillesa de tres obertures rectangulars amb perfils totalment rectes, sense cap mena de decoració aparent. Finalment, la tercera planta o golfes és de gran alçada i feta amb maons, construcció totalment contemporània.
L'interior de l'habitatge conserva quasi intactes l'estructura del Casal del segle xvii i XIX en el que cal destacar una interessant balustrada de fusta a l'escala principal.

## Història

La façana tenia segons documents gràfics del 1921, dos porxos, però sembla que en tenia més. Els dos últims foren enderrocats el 1936-1937. La casa fou propietat de la família Alzamora, notaris fins que passà a la dels Mestres Apotecaris d'Anglesola. La primitiva façana tenia un interessant ràfec de diferents esglaons fets amb rajola.

## Referències

* 1 2 3 «Ca l'Alzamora». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# Nacionalitat històrica

Nacionalitat històrica, realitat nacional, caràcter nacional o, simplement, nacionalitat són termes que s'han vingut emprant des de la reinstauració democràtica a Espanya per a referir-se a aquelles comunitats autònomes que tenen un sentiment nacional, plasmat en nivells competencials diferenciats.
Actualment, les comunitats autònomes que tenen reconeguda la característica de «nacionalitat» són:
* Comunitat Autònoma d'Andalusia: utilitza el terme «nacionalitat» al primer estatut de la restauració democràtica, i en la reforma de 2006, es defineix com a realitat nacional.
* Comunitat Autònoma d'Aragó: utilitza el terme «nacionalitat» a partir de les modificacions de 1996.
* Comunitat Autònoma de les Illes Balears: usa el terme «nacionalitat històrica» al primer article de l'estatut d'autonomia del 1983
* Comunitat Autònoma de les Illes Canàries: a partir de la reforma d'Estatut d'Autonomia de 1996.
* Comunitat Autònoma de Catalunya: utilitza el terme «nacionalitat» al primer estatut de la restauració democràtica i en l'Estatut d'Autonomia de Catalunya de 2006, al preàmbul es defineix Catalunya com a nació.
* Comunitat Autónoma de Galícia: utilitza el terme «nacionalitat històrica» al primer estatut de la restauració democràtica, però en la reforma que es preveu posar en marxa el 2006, s'està considerant el terme caràcter nacional.
* Comunitat Autònoma Basca: utilitza el terme «nacionalitat» al primer estatut de la restauració democràtica.
* Comunitat Autònoma Valenciana: a partir de l'Estatut d'Autonomia de 2006 utilitza els termes «nacionalitat» i «nacionalitat històrica».

## Referències

* ↑ Estatut d'autonomia de Galícia de 1981
* ↑ «Estatut d'autonomia de Catalunya de 2006». Arxivat de l'original el 2006-07-21. [Consulta: 5 agost 2006].
* 1 2 «"Acord sobre criteris per a un Estatut d'autonomia de Galícia de tots", signat pel Partit Socialista de Galícia i el Bloc Nacionalista Gallec». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 5 agost 2006].
* ↑ «Estatut d'autonomia de Catalunya de 2006». Arxivat de l'original el 2006-07-06. [Consulta: 5 agost 2006].
* ↑ Romero González, Joan. Espanya inacabada. Universitat de València, 2006, p. 76-77. ISBN 8437063353.
* ↑ Bassols Coma, Martín. Andalucía aprueba el Estatuto con la participación más baja de su historia (en castellà). El País, 18/2/2007.
* ↑ Bassols Coma, Martín. La Administración Pública de las Comunidades Autónomas (en castellà). Instituto Nacional de Administración Pública, 2004, p. 581. ISBN 8470887386.
* ↑ Estatut d'autonomia de les Illes Balears
* ↑ Hernández Lafuente, Adolfo. El funcionamiento del Estado autonómico (en castellà). INAP, 1999, p. 82. ISBN 8470886908.
* ↑ «Preàmbul». Estatut d'autonomia de Catalunya 2006. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2013].
* ↑ «Ley Orgánica 3/1979, de 18 de diciembre, de Estatuto de Autonomía para el País Vasco» (en castellà). BOE, 22-12-1979. [Consulta: 2 novembre 2013].
* ↑ LLEI ORGÀNICA 1/2006, de 10 d'abril, de Reforma de la Llei Orgànica 5/1982, d'1 de juliol, d'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana. (2006/4177). BOE, 11/4/2006, p. 13339.
# Manikwara

Manikwara és una ciutat al Kathiawar (estat del Gujarat) que fou l'antiga capital del prant de Sorath, una de les quatre divisions de Kathiawar a la presidència de Bombai a uns 35 km al sud-oest de Jetpur i uns 40 km a l'est de Junagarh. La població el 1881 era de 877 habitants.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Liu Xin

Liu Xin (en xinès 劉歆 - 刘歆, Wade-Giles Liu Hsin) (46 aC – 23 dC), més tard anomenat Liu Xiu (劉秀 - 刘秀, pinyin Liú Xiù) o Zijun (子駿 - 子骏, Zǐjùn), va ser un astrònom i historiador xinès que va viure durant la Dinastia Xin (9–23).
Ell era fill de l'estudiós confucià Liu Xiang (77–6 aC) i és associat a altres pensadors destacats com per exemple el filòsof Huan Tan († 28 dC). Va fundar l'escola confuciana dita 'dels texts antics' i va crear un nou sistema astronòmic, anomenat la 'Triple Concordança'.

## Referències

* ↑ Crespigny, 338.
* ↑ Cullen, Christopher. Astronomy and Mathematics in Ancient China: The 'Zhou Bi Suan Jing' (en anglès). Cambridge University Press, 2007, p. 32. ISBN 0521035376.

## Bibliografia

* Bielenstein, Hans. (1986). Wang Mang, the Restoration of the Han Dynasty, and Later Han, en The Cambridge History of China: Volume I: the Ch'in and Han Empires, 221 aC – 220
# Solàrium

El solàrium, o centre de bronzejat, és un establiment format per un equip tècnic, cabines o llits solars, per al bronzejat del cos mitjançant l'exposició d'aquest a raigs UVA (95%) i raigs UVC (aprox. 5%). L'ús d'aquestes instal·lacions respon a factors estètics més que terapèutics, tot i que hi ha indicis que el tractament podria influir positivament en relació amb trastorns de l'estat anímic, com el trastorn afectiu estacional. A més, un altre benefici del bronzejat artificial és la producció de vitamina D. Encara que anar al solàrium no sigui una pràctica assentada en els països mediterranis a causa de la suficient quantitat de llum solar, s'està estenent cada vegada més el seu ús, i també l'adquisició de sistemes domèstics de bronzejat. No obstant això, convé dir que l'OMS adverteix dels perills per a la pell que pot ocasionar la radiació artificial de raigs UVA.

## Referències

* ↑ Solàrium
* ↑ Guia informativa de la OMS sobre l'ús de solàriums (anglès)

## Enllaços externs

* How Stuff Works - Sunless Tanning Arxivat 2007-01-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Callejón

«Callejón» té aquests significats:

## Biografies

* José María Callejón Bueno (n.1987), futbolista
* Juan Miguel Callejón Bueno (n.1987), futbolista
* Eduardo Propper de Callejón (1895 - 1972), diplomàtic espanyol.
# La gran aventura dels pandes

La gran aventura dels pandes (títol original: The Amazing Panda Adventure) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Christopher Cain i estrenada l'any 1995. Ha estat doblada al català. És una pel·lícula d'aventures pel gran públic que relata el viatge d'un jove a la Xina, on ha de salvar un jove panda i protegir una reserva natural.

## Argument

Ryan Tyler és un jove estatunidenc de 10 anys el pare del qual, Michael Tyler, és zoòleg i treballa a la Xina en una reserva natural on viuen nombrosos pandes gegants. Un dia, Ryan és convidat pel seu pare a anar a la Xina. Allà, ajuda el seu pare a salvar un bebè panda de les urpes de traficants sense escrúpols i a protegir la reserva natural contra els apetits dels homes de negocis.

## Repartiment

* Stephen Lang: Michael Tyler
* Ryan Slater: Ryan Tyler
* Brian Wagner: Johnny
* Yi Ding: Ling
* Wang Fei: Chu
* Lan Yu: Mr. Xu, l'inspector.
* Isabella Hofmann: Beth Tyler
* Zhou Jian Zhong: Po
* Yao Er Ga: Shong

## Llocs de rodatge

* Vall de Jiuzhaigou, Xina
* Chengdu, Xina
* Vancouver, Canadà

## Crítica

* "Un film altament ecològic i ideal pels més joves de la casa."

## Referències

* ↑ «La gran aventura dels pandes». esadir.cat.
* ↑ «The Amazing Panda Adventure». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «The Amazing Panda Adventure». El País.
# Lechuguilla (cràter)

Lechuguilla és un cràter de l'asteroide de la família Coronis del cinturó principal, (243) Ida, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 7.9 ° de latitud nord i 357.1 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 1.5 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 1997 i fa referència a la Cova Lechuguilla, cova de Nou Mèxic (Estats Units d'Amèrica).

## Referències

* ↑ "Lechuguilla (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Courbon, P.; Chabert, C.; Bosted, P.; Lindsley, K. Cave Books, Saint Louis. Atlas of the Great Caves of the World, 1989.
# La Boussac

* Per a altres significats, vegeu «Boussac».
La Boussac (en bretó Labouseg, en gal·ló Labóczac) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.093 habitants.
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.275 | 1.152 | 964 | 937 | 909 | 937 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1989-1995 | Tanguy Jean |
| 1995-2008 | Francois Le Naye |
| 2008- | Odile Mabile |
# Ladó

«Ladó (Ladon)» té aquests significats:
* Ladó, nom comú de l'arbre amb nom científic Celtis australis.
* Toponímia:
** Ladó (Èlida), riu de la mitologia grega, de la regió de l'Èlida, afluent del Peneu.
** Ladó (Arcàdia), riu de la mitologia grega, de la regió d'Arcàdia, afluent de l'Alfeu.
** Ladon (Loiret), municipi francès al departament del Loiret
* Mitologia:
** Ladó (fill d'Oceà), déu fluvial del riu Ladó (Arcàdia).
** Ladó (fill de Tifó), drac de cent caps que mai no dormia del Jardí de les Hespèrides
# La Granja (Sant Pere de Ribes)

La Granja és una obra del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici situat al barri del Palou. És una construcció de grans dimensions amb jardí, planta baixa i dos pisos.
La façana principal té a la planta baixa la porta d'accés, d'arc escarser i dues finestres allindanades als costats. Al primer pis hi ha tres balcons allindanats i al segon, tres més també allindanats. El coronament és amb cornisa i barana sinuosa i es completa amb gerros ornamentals. Hi ha diversos elements decoratius de ceràmica.
El conjunt té dues galeries laterals que presenten arcs de mig punt a l'alçada del primer i del segon pis i que es coronen amb terrat i balustrades.
La coberta del cos principal és a dues vessants, de teula plana.

## Història

A l'arc de la porta d'accés principal de la casa hi ha inscrita la data de 1861.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «La Granja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Laons

Laons és un municipi francès, situat al departament de l'Eure i Loir i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2017 tenia 682 habitants.

## Demografia

El 2007 la població era de 719 persones. Hi havia 274 famílies. Hi havia 319 habitatges, 276 habitatges principals, 30 segones residències i 12 estaven desocupats.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 465 persones de les quals 360 eren actives. Hi havia 18 establiments: 3 empreses extractives, una empresa alimentària, 4 empreses de construcció, 6 empreses de comerç i reparació d'automòbils, una empresa de transport, una empresa d'hostatgeria i restauració, una entitat de l'administració pública i una empresa classificada com a «altres activitats de serveis». Hi ha una escola elemental.
L'any 2000 hi havia dotze explotacions agrícoles.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
# Lakuntza

Lakuntza és un municipi de Navarra, a la comarca de Sakana, dins la merindad de Pamplona, a la vall d'Arakil.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 1 003 | 1 007 | 984 | 977 | 1 002 | 1 015 | 1 049 | 1 091 | 1 103 | 1 103 | 1 130 |
| Fonts: Lakuntza i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Referències

* ↑ «155. araua: Nafarroako udal izendegia» (pdf) (en basc).

## Enllaços externs

* Lakuntza Arxivat 2007-10-25 a Wayback Machine. - Informació de Pobles de Sakana
* Lakuntza Arxivat 2008-05-17 a Wayback Machine. - Informació de Pobles d'Espanya
* Lakuntza - Govern de Navarra- Informació Municipal
* Lakuntza - SITNA - Sistema d'Informació Territorial de Navarra
# Le Mas Granièr

Le Mas Granièr (en francès Mas-Grenier) és un municipi occità, situat al departament de Tarn i Garona i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 868 | 881 | 855 | 815 | 837 | 931 | 1.040 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Toulouse | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Larus vegae

Larus vegae és una espècie de gavines del gènere Larus. És, per tant, un ocell marí de la família dels làrids (Laridae). Habita en estiu el nord-est de Sibèria i zona de Mongòlia, arribant en hivern fins a la Xina, Corea i sud del Japó. Diversos autors el consideren una subespècie de Larus smithsonianus.
# La badia del tigre

La badia del tigre (títol original en anglès: Tiger Bay) és una pel·lícula britànica dirigida per J. Lee Thompson i estrenada el 1959. Ha estat doblada al català.

## Argument

Gillie, una noia de 12 anys, ha vist el jove marí polonès Korchinsky abatre la seva amiga amb un revòlver. Gillie li amaga l'arma, però quan la policia la descobreix en possessió del revòlver, inventa històries, ja que s'han teixit entre ella i l'homicida vincles particulars...

## Repartiment

* John Mills: El policia Graham
* Horst Buchholz: Korchinsky
* Hayley Mills: Gillie
* Yvonne Mitchell: Anya
* Anthony Dawson: Barclay
* Megs Jenkins: Madame Philips

## Premis i nominacions
### Premis

* 1959: Os d'argent, Premi especial del jurat per Hayley Mills a la Berlinale
* 1960: BAFTA a la millor nova promesa per Hayley Mills

### Nominacions

* 1959: Os d'Or per J. Lee Thompson
* 1960: BAFTA a la millor pel·lícula per J. Lee Thompson
* 1960: BAFTA a la millor pel·lícula britànica per J. Lee Thompson
* 1960: BAFTA al millor guió per John Hawkesworth i Shelley Smith

## Al voltant de la pel·lícula

* Inici en el cinema de Hayley Mills, una de les noies de John Mills, que es convertirà en l'heroïna de les produccions Walt Disney durant els anys 1960.

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, n° 304 (anglès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. La badia del tigre. esadir.cat.
* ↑ «Tiger bay». The New York Times.
* ↑ Entre altres: The Parent Trap (1961), In Search of the Castaways (1962), That Darn Cat! (1965).
# La ardilla roja

La ardilla roja és una pel·lícula espanyola dirigida per Julio Medem i estrenada en 1993. Fou el seu segon llargmetratge després de Vacas i li va oferir interpretar les cançons a Santiago Auserón, però aquest va declinar perquè es trobava a Cuba. Fou rodada en nou setmanes a Sant Sebastià, La Granja de San Ildefonso i Madrid.

## Argument

Una nit d'estiu, en Sant Sebastià, Jota (Nancho Novo), líder d'un grup musical anomenat "Las Moscas", pensa en suïcidarse. Però, de sobte, una moto xoca contra la barana del malecón des d'on es tirarà...Una noia ha tingut un accident. Jota la porta a l'hospital on es fa passar pel seu xicot. Ella (Emma Suárez) sofreix amnèsia i Jota inventa una vida junts.

## Repartiment

* Emma Suárez: Sofía / Lisa
* Nancho Novo: Alberto "Jota"
* María Barranco: Carmen
* Karra Elejalde: Antón
* Carmelo Gómez: Félix
* Cristina Marcos: noia de pèl blau
* Mónica Molina: noia de pèl roig

## Comentaris

"Història d'amor inclassificable que pot atreure o posar dels nervis amb la mateixa força. El seu film menys aconseguit" (Javier Ocaña: Cinemanía)

## Premis

* Quinzena dels Realitzadors del 46è Festival Internacional de Cinema de Canes: Premi de la joventut
* Premis Goya: Goya a la millor música original per Alberto Iglesias, i nominacions per les actrius Emma Suárez i María Barranco
* Premis Sant Jordi: millor pel·lícula espanyola i millor actriu per Emma Suárez
* Premis Ondas 1993: millor pel·lícula espanyola
* Fantastic'Arts 1994: Premi especial del jurat i Premi de la Crítica

## Referències

* ↑ La ardilla roja al web de Julio Medem
* ↑ El estreno de 'La ardilla roja' reúne en Madrid al cine español más joven, El País, 22 d'abril de 1993
* ↑ La ardilla roja, a Fotogramas
* ↑ La ardilla roja al web dels Premis Goya
* ↑ ardilla roja de Julio Medem, rtve.es