OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mehdi Lacen

Mehdi Lacen (àrab: مهدي لحسن, Mahdī Laḥsan) (nascut el 5 de febrer de 1984 a París) és un exfutbolista algerià que jugava com a migcampista.

## Enllaços externs

* Fitxa al Getafe Arxivat 2019-05-11 a Wayback Machine. (castellà)
* Medhi Lacen, Estadístiques a la lliga francesa a LFP.fr (francès)
* Mehdi Lacen a BDFutbol
* Mehdi Lacen a National-Football-Teams.com (anglès)
* Mehdi Lacen, Fitxa a Soccerway
Mehdi Lacen amb Algèria - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Algèria – Copa del Món de futbol 2010
1 Gaouaoui •
2 Bougherra •
3 Belhadj •
4 Yahia •
5 Halliche •
6 Mansouri (c) •
7 Boudebouz •
8 Lacen •
9 Ghezzal •
10 Saïfi •
11 Djebbour •
12 Bellaïd •
13 Matmour •
14 Laïfaoui •
15 Ziani •
16 Chaouchi •
17 Guedioura •
18 Medjani •
19 Yebda •
20 Mesbah •
21 Kadir •
22 Abdoun •
23 M'Bolhi •
Seleccionador: Saâdane
Selecció de futbol d'Algèria – Copa del Món de futbol 2014
1 Si Mohamed •
2 Bougherra  •
3 Ghoulam •
4 Belkalem •
5 Halliche •
6 Mesbah •
7 Yebda •
8 Lacen •
9 Ghilas •
10 Feghouli •
11 Brahimi •
12 Medjani •
13 Slimani •
14 Bentaleb •
15 Soudani •
16 Zemmamouche •
17 Cadamuro •
18 Djabou •
19 Taïder •
20 Mandi •
21 Mahrez •
22 Mostefa •
23 M'Bolhi •
Seleccionador: Halilhodžić :
# Massacre de Pijiguiti

La massacre de Pijiguiti és considerada una de les primeres fites en el despertar nacionalista a Cap Verd i Guinea Bissau. El 3 d'agost de 1959 el Partit Africà per la Independència de Guinea i Cap Verd, fundat en 1956 per Amílcar Cabral i que fins aleshores s'havia mostrat inactiu, va instar una vaga d'estibadors del Port de Bissau al moll de Pijiguiti (Bissau). La policia política del règim (PIDE) va suprimir la vaga, obrint foc contra els treballadors manifestats, matant a més de 50 persones. Les autoritats van acusar al PAIGC de fomentar el descontentament entre els treballadors i els seguidors del partit va haver de buscar noves estratègies de llarg abast per a la consecució dels seus objectius.
El setembre del 1959 Cabral i diversos membres del PAIGC es van reunir a Bissau i van decidir que la protesta no violenta a la ciutat no provocaria el canvi. Van arribar a la conclusió que l'única esperança per aconseguir la independència seria a través de la lluita armada. Aquest va ser el punt inicial de 13 anys lluita armada (1961-1974) a la Guinea portuguesa que va enfrontar a 10.000 guerrillers del PAIGC amb suport del bloc soviètic amb 35.000 soldats portuguesos i tropes africanes, el que finalment conduiria a la independència de Cap Verd i tota Àfrica portuguesa després de la revolució dels clavells de 1974 a Lisboa.

## Referències

* ↑ Cabral, Luís. Crónica da libertação (en portuguès brasiler). O Jornal, 1984, p. 65-73. Arxivat 2024-05-30 a Wayback Machine.
* ↑ Duarte Silva, António E. «Guiné-Bissau: a causa do nacionalismo e a fundação do PAIGC». Cadernos de Estudos Africanos, 9/10, 01-06-2006, pàg. 142–167. Arxivat de l'original el 2023-11-03. DOI: 10.4000/cea.1236. ISSN: 1645-3794 [Consulta: 30 maig 2024].
* ↑ Nunes, Luís Pedro; Cunha, Alfredo. «O massacre de Pidjiguiti e o cão do administrador Carreira» (en portuguès). Expresso, 15-09-2015. Arxivat de l'original el 2018-07-31. [Consulta: 30 maig 2024].
* ↑ Pessôa, Marcio. «Carlos Correia: a testemunha do "Massacre de Pidjiguiti"» (en portuguès). Deutsche Welle, 16-08-2014. Arxivat de l'original el 2023-04-05. [Consulta: 30 maig 2024].

## Enllaços externs

* Mário Dias: Pidjiguiti: comentando a versão do Luís Cabral — commentaries and historical corrections to Luís Cabral's "Crónica da Libertação"
* Efemérides — Pidjiguiti, violenta repressão em Bissau Arxivat 2011-07-25 a Wayback Machine. — extracts del text de Josep Sanchez Cervelló, in "Guerra Colonial" — Aniceto Afonso, Matos Gomes
* Mário Dias: Os acontecimentos de Pindjiguit em 1959 Arxivat 2008-02-25 a Wayback Machine. (republicat, comentat per Luís Graça). 21 February 2006
* Guerra na Guiné - Os Leões Negros: 1959 - Pidjiguiti Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Leopoldo Amado: Simbologia de Pindjiguiti na óptica libertária da Guiné-Bissau Arxivat 2008-02-25 a Wayback Machine. (Part I, Part II, Part III) Febrer 2005
# Massacre de Novotxerkassk

La Massacre de Novotxerkassk es produí durant la revolta que començà el 2 de juny de 1962 a la ciutat de Novotxerkassk. Els aldarulls van ser resultat directe de la mancança de menjar i provisions, així com de les pèssimes condicions de treball a la fàbrica. La protesta s'inicià l'1 de juny a la Fàbrica de Locomotores Elèctriques Budionni, quan, els treballadors de la foneria i la forja aturaren el treball després que la direcció de la fabrica es negués a escoltar les seves demandes. La vaga i les discussions posteriors s'havien estès per tota la fàbrica al vespre.
La tensió començà quan el govern de Nikita Khrusxov doblà el preu de la carn i la mantega l'1 de juny, alhora que incrementava les quotes mínimes de producció per cada treballador, reduint per tant els seus salaris. Culminà en una manifestació fins a l'ajuntament i la caserna principal de la policia, i la vaga s'estengué a altres empreses després que la policia detingués a 30 treballadors.
Les explicacions sobre la resposta del govern són variades i sovint entren en conflicte: hi ha debat sobre qui disparà sobre els manifestants, si va ser l'exèrcit o el KGB. Alguns afirmes que un oficial de l'exèrcit es negà ordenar als seus homes a disparar contra els manifestants, i que els trets d'avís a l'aire del KGB van impactar diversos nens que s'havien enfilat als arbres.
D'acord amb les fonts oficials que actualment es poden consultar, 22 manifestants van morir pel foc de les metralladores de l'exèrcit soviètic, i 87 més van resultar ferits, dels quals 3 moririen posteriorment. Després de les manifestacions inicials, s'establí el toc de queda a la ciutat. Els cadàvers van ser enterrats en secret als cementiris d'altres ciutats de l'oblast de Rostov. Tot i això, l'endemà al matí, diversos centenars de manifestants es reuniren de nou a la plaça. 160 van ser detinguts, dels quals 14 van ser jutjats en judicis-espectacle, dels quals 7 van ser condemnats a mort. La resta van ser condemnats a penes d'entre 10 i 15 anys de presó.
Després dels incidents, el govern soviètic va fer arribar subministraments extraordinaris de menjar a la regió i començà una investigació. Seguiren més detencions de treballadors, així com es sotmeté a consell de guerra a diversos oficials involucrats. Segons Aleksandr Soljenitsin, diversos ferits i les seves famílies van ser deportats a Sibèria.
Tota la història mai no va ser facilitada als mitjans de comunicació soviètics, i van romandre classificats fins al 1992, quan les restes de 20 cadàvers van ser trobades i identificades al 192 al cementiri de la ciutat de Novoxakhtinsk.

## Referències

* ↑ 1961: Novocherkassk Massacre
* ↑ Vladislav Zubok and Constantine Pleshkov, Inside the Kermlin's Cold War: from Stalin to Khrushchev, Harvard University Press, p. 262
* 1 2 Hosking, Geoffrey. A History of the Soviet Union, Fontana Press, London 1992.
* ↑ And Then the Police Fired Arxivat 2013-08-23 a Wayback Machine., TIME Magazine, October 19, 1962
* ↑ Taubman, William. Khrushchev: The Man and His Era, First Edition, W. W. Norton & Co., New York, NY. 2003.

## Enllaços externs

* La Tragèdia de Novotxerkassk, 1-3 de juny de 1962
# Michael Chiklis

Michael Charles Chiklis (Lowell (Massachusetts), 30 d'agost de 1963) és un actor de cine i televisió estatunidenc.
Ha treballat com a actor secundari en diferents pel·lícules i sèries de televisió americanes fins que va obtenir un paper protagonista a The Commish, comèdia familiar en la que interpretava a un comissari de policia. Al finalitzar la sèrie, va canviar d'imatge radicalment per a interpretar el personatge de Vic Mackey a la sèrie policíaca The Shield.

## Biografia

Va començar de petit a entretindre a la seva família amb imitacions de gent coneguda quan tenia tan sols cinc anys. De petit va aparèixer en produccions teatrals regionals i va obtindre la seva targeta del sindicat d'actors als tretze. Més tard va estudiar a l'escola d'art dramàtic a la Universitat de Boston on es va llicenciar en Belles Arts. Pocs dies després de graduar-se va fer una prova pel paper de John Belushi en el controvertit llarg metratge Wired, un paper que interpretaria tres anys més tard. També va fer d'actor secundari en alguns capítols de Corrupció a Miami, La llei de "Los Angeles", Murphy Brown i Seinfeld. El 1991 va obtindre un paper protagonista a The Commish, comèdia familiar en la que interpretava a un comissari de policia. Es va emetre des del 1991 al 1996 al canal ABC. En finalitzar la sèrie va canviar d'imatger radicalment per interpretar el personatge de Vic Mackey a la sèrie policíaca de The Shield, emesa al canal FX Networks. Al mateix temps que realitzava aquesta sèrie el 2005 va fer Els quatre fantàstics, amb el paper de la cosa i la seva seqüela.
Pel que fa al reconeixement de la seva trajectòria professional va venir el 2003, amb un Emmy i un Globus d'Or pel seu paper de Vic Mackey. També va ser nominat al Globus d'Or els anys 2004 i 2005 però no va guanyar.

## Bibliografia

* Bibliografia de Michael Chiklis (anglès)
* Michael Chiklis:Supervivent a Hollywood Arxivat 2006-05-14 a Wayback Machine. (anglès)
* Good Cop, Bad Cop. Article a Maxim.com Arxivat 2008-04-16 a Wayback Machine. (anglès)
* IMDB Bibliografia de Michael Chiklis (anglès)

## Enllaços externs

* Base de dades de pel·lícules (anglès)
* Entrevista Arxivat 2007-10-15 a Wayback Machine. (anglès)
# Mike Taylor

Mike Taylor va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Mike Taylor va néixer el 24 d'abril del 1934 a Westminster, Londres, Anglaterra.

## A la F1

Va debutar a la cinquena cursa de la temporada 1959 (la desena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 18 de juliol del 1959 el GP de la Gran Bretanya al Circuit d'Aintree.
Mike Taylor va participar en dues proves puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades diferents (1959 - 1960), no aconseguint finalitzarcap cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1959 | Alan Brown Equipe | Cooper (F2) | Climax | MON | 500 | HOL | FRA | GBR Ret | ALE | POR | ITA | USA | | - | 0 |
| 1960 | Taylor-Crawley Racing Team | Lotus | Climax | ARG | MON | 500 | HOL | BEL NVS | FRA | GBR | POR | ITA | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Matriu Halbach

Una Matriu Halbach o Halbach Array és una combinació especial d'imants permanents disposats per tal de reforçar el camp magnètic a un costat de la matriu mentre que n'elimina per interferència el camp magnètic en el costat oposat. En el dibuix, el camp magnètic s'enforteix en el costat inferior i s'anul·la en el costat superior. El disseny (a la part frontal, la dreta a dalt, l'esquerra a baix) pot continuar fins a l'infinit sense cap problema. És un procés similar a la disposició dels imants en forma de ferradura disposats alternativament amb la polaritat invertida.
L'efecte va ser descobert per Mallison el 1973 i descrit com a "magnetic curiosity" (curiositat magnètica), encara que el descobridor va informar que el model podria utilitzar-se per augmentar l'eficiència de la tecnologia de gravació en cinta magnètica. Mallinson va assenyalar que cada matriu amb els components x i y, amb fase de π/2, causaven un flux magnètic només a un costat, segons la fórmula de funció sin(kx), -cos(kx). Al mateix temps aquest efecte va ser descobert de forma independent per Halbach, que el va utilitzar en el wiggler d'un accelerador de partícules
Aquests elements són components clau de la tecnologia utilitzada per a la levitació magnètica Inductrack. Aquests trens només requereixen energia elèctrica per al desplaçament del comboi. Les matrius Halbach rebutgen les línies de força generades per mitjà de cables enterrats a la via del tren fent levitar el comboi.
Les matrius Halbach s'han desenvolupat originalment en forma de cilindres Halbach

## Vegeu també

* Levitació magnètica
* Tren Maglev
* Dipol levitant

## Referències

* ↑ J.C. Mallinson, "Els fluxos d'una sola cara - Una curiositat magnètica?", IEEE Transactions on Magnetics, 9, 678-682, 1973

## Enllaços externs

* (anglès) Tecnologia Inductrack Arxivat 2005-03-09 a Wayback Machine.
* (anglès) Construir una matriu de Halbach Arxivat 2005-10-24 a Wayback Machine.
# Miiko Albornoz

Miiko Martín Albornoz Inola (30 de novembre de 1990) és un futbolista xilè nascut a Suècia, que ha jugat amb el Malmö FF.

## Referències

* ↑ «Albornoz gick stärkt ur skadehelvetet» (en swedish). Sydsvenska Dagbladet, 20-08-2011 [Consulta: 20 agost 2011].
# Montasèls

Montasèls (en occità; en francès es diu Montazels) és una vila de la regió d'Occitània, departament de l'Aude, districte de Limós, cantó de Coisan, situada a la riba esquerra de l'Aude, a 235 metres d'altura sobre el nivell del mar, que té uns 500 habitants. El terme té més de 400 hectàrees. L'església està dedicada a Santa Cecília. El domini de Cairac és la principal explotació vinícola del terme. L'antiga fàbrica creada al segle xix i que va arribar al màxim al començament del segle xx, roman encara activa. Al centre de la vila la font monumental de Griffoul i un castell.
El poble s'esmenta abans del segle xviii com Montazellis, Mortazellis, i algun altra variant. El 1781 pren la forma francesa Montazels.
# Mavka

Mavka (ucraïnès: Мавка, alternativament На́вка, Ня́вка, Mavka / Navki, polonès "Nawie", búlgar Нави Navi, o simplement "Нав / Nav" en altres llengües eslaves) és una varietat de rusalka, que té els cabells molt llargs i rossos. No tenen cos, no es reflecteixen a l'aigua, i no posseeixen ombra. El nom Mavka deriva de Nav’ (Navka) que significa "la reencarnació de la mort"
A Galítsia diuen que les mavkes viuen als Carpats. Simbolitzen les ànimes dels nens que han nascut morts o que han mort sense ser batejats. De vegades prenen forma de noies guapes i joves, canten i convencen els homes per anar al bosc, on els fan pessigolles fins a la mort, o simplement els tallen el cap.
Diuen que si les esquitxen amb aigua beneïda, les mavkes es transformen en àngels, i per agrair el seu salvador, elles fan molts favors.
Abans, als pobles ucraïnesos, la gent sempre anava al bosc portant alguna branca d'artemísia, per si se'ls apareixia una mavka. En aquest cas, la gent optava per llançar-li l'herba remeiera i dir: «На тобі, мавко, полинь, а мене покинь» (que traduït literalment significa «per a tu l'artemísia, mavka, i a mi deixa'm estar»).

## Vegeu també

* Rusalka (mitologia)

## Referències

* ↑ Словник, символів. Потапенко О.І (en rus), 1997.
* ↑ «Enciclopèdia d'Ucraïna». [Consulta: 18 febrer 2009].
# Montaspre (desambiguació)

«Montaspre» té aquests significats:
* Montaspre, serra del Massís de Cardó
* Montaspre (Massís de Cardó), punt culminal de la serra de Montaspre al Massís de Cardó
* Montaspre (Alfara de Carles), serra de la comarca del Baix Ebre
* Montaspre (Cornellà del Terri), serra situada entre la comarca del Gironès i la del Pla de l'Estany
* Montaspre (Camarasa), antic castell de Camarasa (Noguera)
# Montarrón

Mohernando és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 73 | 64 | 51 | 44 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Miner riberenc de Còrdoba

El miner riberenc de Còrdoba (Cinclodes comechingonus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que habita zones amb herba i arbustives de les muntanyes del nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Miner riberenc de Còrdoba». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 8-01-2021, (català)
# Miner riberenc d'Olrog

El miner riberenc d'Olrog (Cinclodes olrogi) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que viu sobre sabanes i roquedals, als turons centrals de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Miner riberenc d'Olrog». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 8-01-2021
# Molí de Roda i tanca

El Molí de Roda i tanca és una obra de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Molí metàl·lic de roda per pouar l'aigua. Està col·locat damunt d'una torreta d'obra de planta quadrangular feta de pedra i morter com la tanca de l'antiga horta a la qual està adossat.
Aquest espai s'ha convertit en un jardí integrat dins el nucli urbà. És un testimoni de la zona d'hortes que s'estenia pel sector de migdia de Palafrugell, la qual ha quedat molt reduïda amb l'expansió urbana.
El molí conserva parcialment el seu mecanisme. En la part visible es veuen malmeses algunes parts de les aspes i del timó. Els murs de tanca i la torreta han estat repicats, remarcant amb ciment les juntures de les pedra.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Roda i tanca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Mercat de Borough

El mercat de Borough és un mercat a Southwark, Londres, gestionat per una associació benèfica, de la que els seus membres viuen en la proximitat del mercat.
Fa més de mil anys que hi ha activitat comercial al barri londinenc del Bourough, situat a la riba sud del Tàmesi. Està situat al costat de la catedral de Southwark. Ara fa 250 anys, el mercat de Borough va adoptar la forma actual. Posteriorment, la construcció d'un nus ferroviari elevat va proporcionar l'especial cobertura i aixopluc que ara gaudeix.
El mercat acull tres espais diferenciats: el primer és un magatzem per a majoristes. En el segon i el tercer s'hi apleguen un mercat tradicional de productes frescos (Green Market) que cada vegada està donant més importància als productes orgànics i una cinquantena d'establiments de productes tradicionals de qualitat, entre els que predominen els productes artesans.
El 2017, després d'atropellar diverses persones al pont de Londres, tres atacants hi van apunyalar a diverses persones al mercat, causant vuit víctimes mortals, fins que 8 agents de la policia de Londres els van abatre.
El mercat de Borough està agermanat amb el mercat de la Boqueria de Barcelona.

## Referències

* ↑ «About Us» (en anglès). The Trustees of The Borough Market. Arxivat de l'original el 2012-02-19. [Consulta: 10 juny 2017].
* ↑ «The History of Borough Market» (en anglès). Borough Market website, 08-08-2011. Arxivat de l'original el 2011-08-08. [Consulta: 10 juny 2017].
* ↑ «London terror attack: London Bridge, Borough Market and Vauxhall latest - at least two dead amid van attack, stabbings and gunfire» (en anglès). The Telegraph, 03-06-2017. [Consulta: 3 juny 2017].
* ↑ «Troben un cadàver al Tàmesi que eleva a vuit els morts en l'atemptat de Londres». Regió 7, 07-06-2017. [Consulta: 9 juny 2017].
# Molí del Sendra

El Molí del Sendra és un edifici del municipi de Torrelles de Foix (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de grans dimensions on part d'ell fou originàriament un molí fariner i després paperer, i posteriorment habitacles. S'observa un pont per on l'aigua hi creuava el carrer pel seu damunt. Coberta a dues vessants.

## Referències

* ↑ «Molí del Sendra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Mesons (Castellàs)

Mesons era una caseria i antiga quadra del terme municipal de les Valls d'Aguilar, a la comarca de l'Alt Urgell. Pertanyia, però, a l'antic municipi de Castellàs, de la comarca del Pallars Sobirà, depenent del poble de Junyent.
Està situada a migdia de Junyent, a l'esquerra de la Llau de Mesons. És al vessant oriental del Serrat de l'Encadenador, serrat que fa de límit de ponent del terme de Castellàs, i de les Valls d'Aguilar, amb el de Soriguera. En subsisteixen dues cases, en bon estat totes dues. Té al voltant, sobretot al sud, els importants boscos del Comunal de Mesons i de Junyent. Hi mena en uns 800 metres des de Junyent el Camí de Mesons, que després de la caseria s'enfila cap als contraforts septentrionals de la Serra de Taús, on hi ha el bosc del Comunal de Mesons.

## Història

Joan Coromines situa l'origen de Mesons' en l'evolució romànica del llatí mansiones (cases). En el fogatge del 1553, Mesons declara un sol foc laic.

## Bibliografia

* Coromines, Joan. «La Masó». A: Onomasticon cataloniae. V L - N. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona La Caixa, 1996. ISBN 84-7256-844-X.
* Iglésies, Josep. El Fogatge de 1553. Estudi i transcripció. II. Barcelona: Fundació Salvador Vives Casajoana, 1981. ISBN 84-232-0189-9.

## Referències

* ↑ Coromines 1996.
* ↑ Joan de Mesons. Iglésias 1981, p. 90.
Viccionari
# Museu Arqueològic i Etnològic Gratiniano Baches

El Museu Arqueològic i Etnològic "Gratiniano Baches", situat a la Casa de cultura de la localitat del Pilar de la Foradada (Baix Segura, País Valencià) alberga aquestes seccions:
* Medi ambient, que inclou la fauna i flora del terme municipal.
* Fòssils, (mol·luscs, gasteròpodes, bivalves i la reproducció d'un crani de sireni).
* Etnologia, amb la fabricació d'espart, útils domèstics, tèxtils, una premsa de vi i l'apartat agrícola.
* Numismàtica, amb monedes des de l'època ibèrica fins al segle xx.
Destaquen com les obres més importants del museu:
* Mil·liari romà
* Làpida funerària
* Calçada romana
* Premsa per fabricar vi
* Vestit típic del Pilar
* Àncora romana
* Secció de l'espart
* Útils domèstics i atifells agrícoles.

## Referències

* 1 2 3 4 «MUSEO ARQUEOLOGICO ETNOLOGICO GRATINIANO BACHES» (en castellà). [Consulta: 2 juny 2020].
* ↑ «PILAR DE LA HORADADA (Alicante)» (en castellà). Ver pueblos. [Consulta: 2 juny 2020].
# Museu Nacional Etrusc

El Museu Nacional Etrusc, en italià: Museo Nazionale Etrusco di Villa Giulia (també existeix a Marzabotto el Museo Nazionale Etrusco di Marzabotto) és un museu de Roma dedicat a la civilització etrusca. Des del segle XX està situat a la Villa Giulia a l'adreça piazzale di Villa Giulia, 9. Aquest museu és propietat del MIBACT, i des del desembre de 2014 forma part dels 43 museus del Polo Museale del Lazio.

## Història

El Museu Nacional Etrusc va ser fundat l'any 1889 per Felice Barnabei amb l'objectiu de recollir tota l'antiguitat preromana del Lazio, d'Etrúria meridional i de la Umbria, de la civilització etrusca i falisca.

## Col·leccions

El sarcòfag dels esposos en terracota és el monument més famós que hostatja aquest museu.
Altres tresors importants són:
* la làmina de Pyrgi, un text etruscofenici
* l'Apol·lo de Veio
* les restes del temple etrusc d'Alatri
* un alt relleu del frontó del temple "A" de Pyrgi
* les col·leccions Barberini, Castellani i Pesciotti
* la Cista Ficoroni
* l'Olpe Chigi
* la Cràtera d'Eufroni.

## Notes

* ↑ «Storia del museo». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 23 març 2021].

## Enllaços externs

* Museo nazionale etrusco di Villa Giulia - Sito ufficiale.
* Soprintendenza per i Beni Archeologici dell'Etruria Meridionale - Sito ufficiale Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine..
* Soprintendenza archeologica per l'Etruria meridionale, La collezione Augusto Castellani, Roma, 2000.