OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge al carrer Ros de Medrano, 2 (Tortosa)

La Casa Wenetz (habitatge del carrer Ros de Medrano, 2) és una obra del municipi de Tortosa (Baix Ebre) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una edificació de planta, tres pisos i terrat que presenta façana al carrer Ros de Medrano, Plaça de Mn. Sol i carrer Núñez de Castro.
A la planta presenta diverses portes altes d'arc escarser, algunes tapiades, amb emmarcaments de carreus de pedra, igual que en els angles. La resta és arrebossat simulant carreus. En els pisos, oberts mitjançant balcons amb base de pedra, l'arrebossat remarca l'emmarcament de les finestres. A la banda superior d'aquestes hi ha sanefes d'esgrafiat amb decoració floral força estilitzada. Sota la badadura dels balcons hi ha mènsules decoratives d'estuc simulant volutes i motius vegetals.
El vestíbul de la planta és gran i es troba amb l'estructura original ben conservada. Té un sòcol de rajola vidriada amb motius vegetals geomètrics que es continua en el sector de l'escala. Aquesta té un tram inicial central que puja fins a l'entresòl per a partir-se després lateralment en dues branques.

## Referències

* 1 2 3 «Habitatge al carrer Ros de Medrano, 2». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2015].
# Enric d'Aoust i Jaquetti

Enric d'Aoust i Jaquetti (Verviers, 1906 - Mèxic, 1982) fou un filòleg i pintor català d'origen belga, exiliat a Mèxic després de la Guerra Civil. També és conegut sota el nom d'Enrique o Henri Daoust.
Henri Daoust estudiar Belles Arts a Verviers i Lieja. Molt jove, va viatjar per Europa per donar a conèixer el seu art. Doctor en Filosofia i Lletres, va obtenir la càtedra de literatura francesa a la Universitat de Barcelona i ensenya alemany a l'Escola Normal de la Generalitat. Va participar en la redacció del Cançoner Popular de Catalunya, un treball important documentar la ment popular del poble català, recollint materials amb la seva dona Palmira Jaquetti i Isant a Torroella de Montgrí en 1927 i el Pallars en 1928. Empresonat pel general Francisco Franco després de la Guerra Civil, es va exiliar el 1940 a Mèxic, on es va dedicar més a la pintura.
Com a filòleg, és conegut per les seves nombroses aparicions en Cançoner Popular de Catalunya costat d'intel·lectuals com Palmira Jaquetti. (Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1999 - 2004)
Com a pintor, està molt influenciat per Julio Romero de Torres i Diego Rivera. És conegut pels seus nombrosos retrats i conferències que reflecteixen el caràcter extraordinari de la societat mexicana.

## Referències

* ↑ Massot i Muntaner, Josep. Inventari de l'Arxiu de l'obra del cançoner popular de Catalunya. vol.2. L'Abadia de Montserrat, 1994, p. 451. ISBN 8478265694.
* ↑ Llengua & literatura: revista anual de la Societat Catalana de Llengua i Literatura. Institut d'Estudis Catalans, 2003, p. 560.

## Enllaços externs

* enriquedaoust.org Arxivat 2011-09-10 a Wayback Machine. (castellà) (anglès)
# Eleccions legislatives austríaques de 1979

Les eleccions legislatives del 1979 a Àustria, al Consell Nacional van ser el 6 de maig de 1979. Els socialdemòcrates foren la força més votada i Bruno Kreisky fou nomenat canceller.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 6 de maig de 1979 al Consell Nacional d'Àustria
| Partits | Partits | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata d'Àustria (Sozialdemokratische Partei Österreichs) | 2.413.226 | 51,0 | +0,6 | 95 | +2 |
| | Partit Popular d'Àustria (Österreichische Volkspartei) | 1.981.739 | 41,9 | -1,0 | 77 | -3 |
| | Partit Liberal d'Àustria (Freiheitliche Partei Österreichs) | 286.743 | 6,1 | +0,7 | 11 | +1 |
| | Partit Comunista d'Àustria (Kommunistische Partei Österreichs) | 45.280 | 1,0 | -0,2 | — | ±0 |
| | Associació Social Cristiana (ÖP) (Christlich Soziale Arbeitsgemeinschaft) | 2.263 | 0,1 | = | - | - |
| | Total (participació 91,18%) | 4.729.264 | 100.0 | | 183 | |
| Font: Siemens Austria, BMI ||||||||
# Hemocianina

Les hemocianines (en anglès: Hemocyanins o haemocyanins) són proteïnes que transporten oxigen a través del cos d'alguns animals invertebrats. Pertanyen al grup metal·loproteïna i contenen àtoms de coure enllaçats reversiblement amb una molècula d'oxigen (O₂). Després de l'hemoglobina, és la segona molècula de transport d'oxigen més usada en el regne animal. Al contrari que l'hemoglobina, l'hemocianina no està unida a les cèl·lules sanguínies, sinó que està en suspensió directament en l'hemolimfa. L'oxigenació produeix un canvi de color entre el Cu (I), que és incolor en estat desoxigenat, cap a la forma blava del Cu (II) en estat oxigenat.

## Distribució en les espècies

Les hemocianines es troben en dos embrancaments d'animals:
* Mollusca: l'hemocianina va ser descoberta primer el 1927 en un cargol (Helix pomatia) per Svedberg.
* Arthropoda: va ser primer descoberta en l'espècie Limulus polyphemus. Més recentment, s'ha trobat en la taràntula Eurypelma californicum, l'escorpí Pandinus imperator, i el centpeus Scutigera coleoptrata. En els artròpodes, sembla que evolutivament es van formar a partir de la classe Onychophora. Les hemocianines, sembla que són rares entre els insectes, o hi estan completament absents.

## Contra el càncer

S'ha investigat l'efecte antitumoral de l'hemocianina en animals de laboratori.

## Referències

* ↑ van Holde KE, Miller KI «Hemocyanins». Adv. Protein Chem., 47, 1995, pàg. 1–81. DOI: 10.1016/S0065-3233(08)60545-8. PMID: 8561049.
* ↑ Voit R, Feldmaier-Fuchs G, Schweikardt T, Decker H, Burmester T «Complete sequence of the 24-mer hemocyanin of the tarantula Eurypelma californicum. Structure and intramolecular evolution of the subunits». J. Biol. Chem., 275, 50, 01-12-2000, pàg. 39339–44. DOI: 10.1074/jbc.M005442200. PMID: 10961996.
* ↑ Jaenicke E, Pairet B, Hartmann H, Decker H «Crystallization and preliminary analysis of crystals of the 24-meric hemocyanin of the en l'escorpí emperador (Pandinus imperator)». PLoS ONE, 7, 3, 2012, pàg. e32548. DOI: 10.1371/journal.pone.0032548. PMC: 3293826. PMID: 22403673.
* ↑ Kusche K, Ruhberg H, Burmester T «A hemocyanin from the Onychophora and the emergence of respiratory proteins». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., 99, 16, 01-08-2002, pàg. 10545–8. DOI: 10.1073/pnas.152241199. PMC: 124969. PMID: 12149441.
* ↑ Hagner-Holler S, Schoen A, Erker W, Marden JH, Rupprecht R, Decker H, Burmester T «A respiratory hemocyanin from an insect». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., 101, 3, 01-01-2004, pàg. 871–4. DOI: 10.1073/pnas.0305872101. PMC: 321773. PMID: 14715904.
* ↑ Atala A «This Month in Investigative Urology». The Journal of Urology, 176, 6, 01-12-2006, pàg. 2335–2336. DOI: 10.1016/j.juro.2006.09.002.

## Bibliografia

* Rehm P, Pick C, Borner J, Markl J, Burmester T «The diversity and evolution of chelicerate hemocyanins». BMC Evol. Biol., 12, 2012, pàg. 19. DOI: 10.1186/1471-2148-12-19. PMC: 3306762. PMID: 22333134.
* Ali SA, Abbasi A. Scorpion Hemocyanin: The blue blood. Saarbrücken: VDM Verlag Dr. Müller, 2011, p. 160. ISBN 978-3639337259.

## Enllaços externs

* 3D hemocyanin structures in the EM Data Bank (EMDB).
# Adrián Luna

Adrián Luna (Tacuarembó, Uruguai, 12 d'abril de 1992) és un futbolista uruguaià que juga com a davanter.

## Trajectòria

El 23 de maig de 2011 es va fer oficial el seu traspàs a l'Espanyol per una mica menys d'1 milió d'euros, en el qual seria la seva arribada al futbol europeu, el mateix dia que l'Espanyol anunciava la baixa de José Callejón al Reial Madrid i el fitxatge del compatriota d'Adrían Luna, Juan Ángel Albín Leites, procedent del Getafe CF. Després de la seva incorporació a l'espanyol, seria cedit al Nàstic.
Després de mitja temporada cedit al Gimnàstic de Tarragona on va jugar 18 partits, la majoria sortint des de la banqueta, al mercat d'hivern 2012 va demanar anar fins al Centre d'Esports Sabadell. El 2013 va tornar al Defensor Sporting de l'Uruguai.

## Internacional

L'any 2009 va participar en el Campionat Sud-americà Sub-17 de 2009 de Xile, aquest mateix any va jugar amb la selecció Sub-17 del seu país al mundial de la categoria Nigèria 2009 convertint gols similars als d'Algèria i a la d'Espanya. Dos anys més tard disputa amb la Selecció uruguaia Sub-20 el Campionat Sud-americà Sub-20 de 2011 on va convertir 3 gols, dos a Xile (un a la primera fase i l'altre a la fase final) i un a Colòmbia a la fase final. Va disputar el Mundial sub-20, a Colòmbia, on va marcar un gol contra Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ «Adrián Luna vuelve a Defensor Sporting» (en castellà). Futbol.com, 18-09-2013. [Consulta: 31 gener 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a DSC Arxivat 2011-06-09 a Wayback Machine.
* Fitxa a Fifa.com Arxivat 2011-02-14 a Wayback Machine.
* «Perfil i estadístiques d'Adrián Luna» (en anglès). transfermarkt.co.uk. [Consulta: 22 juliol 2012].
* Página Facebook Oficial de Adrián Luna
# Deluge

El Deluge és un client de BitTorrent de codi obert i multiplataforma que està programat amb Python i GTK+. El programa utilitza la llibreria libtorrent (Rasterbar) (escrita en C++) per tal de gestionar les connexions dels arxius torrent.
A part de la versió completa també s'ofereix una versió portable que no requereix instal·lació.

## Prestacions

El Deluge està dissenyat per ser un client de BitTorrent lleuger (amb poc consum de recursos), segur, i amb prestacions avançades. Per tal d'aconseguir-ho la majoria de les seves capacitats les aporten mòduls tipus plugin escrits pers diversos desenvolupadors.

## Història

El Deluge va ser programat inicialment per Zach Tibbitts i Alon Zakaiwas started, dos membres d'ubuntuforums.org. El projecte el van iniciar primer a Google Code i posteriorment el van passar a una web pròpia.

## Referències

* ↑ sleepwalker.int. «DelugePortable». Deluge. PortableApps.com. [Consulta: 13 febrer 2011].
* ↑ Kereki, Federico. «After torrents? Try Deluge!». Linux.com. SourceForge, Inc., 27-12-2007. Arxivat de l'original el 2009-05-31. [Consulta: 10 desembre 2010].
* ↑ enigmax. «Deluge Torrent Client Aims to Thwart ISP Traffic Shaping». TorrentFreak, 14-06-2007. [Consulta: 10 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Web oficial de Deluge
* Fòrum de Deluge
* Instruccions per instal·lar el Deluge en un Mac OS X
# Haworthiopsis longiana

Haworthiopsis longiana, coneguda abans com a Haworthia longiana, és una espècie suculenta que pertany a la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthiopsis longiana és una espècie suculenta de creixement lent i molt longeva (20 anys en el seu hàbitat). Forma una roseta basal acaule, d'uns 5 a 7 cm de diàmetre, amb nombroses fulles (fins a 30) erectes, estretes i molt allargades i poden arribar a fer fins a 30 cm. Les seves fulles són de color verd clar fins molt fosc amb la punta vermella, i amb petits tubercles poc prominents més clars i de vegades blancs. Es reprodueix des de la base, però només quan és adulta. La inflorescència és una tija poc ramificada amb flors crema tubulars i tèpals revoluts.

## Distribució

Haworthiopsis longiana té una distribució limitada a la vall del riu Gamtoos, principalment al nord de Humansdorp, al voltant de Hankey i Patensie, a la província sud-africana del Cap Oriental.

## Estat de conservació

És una espècie amenaçada per pèrdua d'hàbitat. El 50% de la seva àrea de creixement natural s'ha dedicat al cultiu. Les terres restants es troben degradades pel pasturatge.

## Taxonomia

Haworthia longiana va ser descrita per Poelln.. i reubicada a Haworthiopsis com a Haworthiopsis longiana per G.D.Rowley el 2013.

### Etimologia

Haworthiopsis: La terminació -opsis deriva del grec ὀψις (opsis), que significa 'aparença', 'semblant' per la qual cosa, Haworthiopsis significa "com a Haworthia", i que honora al botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
longiana: epítet en honor de Frank Reginald Long (1884-1961), horticultor britànic.

### Sinonímia

* Haworthia longiana (Basiònim/sinònim reemplaçat)
* Haworthia pumila subsp. longiana
* Haworthia longiana var. albinota

## Referències

* ↑ «Haworthiopsis longiana» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-10-27. [Consulta: 9 desembre 2020].
* ↑ Gildenhuys, Sean D.; Klopper, Ronell R. «A synoptic review and new infrageneric classification for the genus Haworthiopsis (Xanthorrhoeaceae: Asphodeloideae)» (en anglès). https://opuntiads.com/, pàg. 10 [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «Haworthiopsis longiana» (en anglès). [Consulta: 9 desembre 2020].
* ↑ «Haworthia longiana» (en anglès). [Consulta: 16 desembre 2020].
* 1 2 «Haworthiopsis longiana (Poelln.) G.D.Rowley, Alsterworthia Int., Special Issue 10: 5 (2013).» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-10-20. [Consulta: 9 desembre 2020].
* ↑ «-opsis». [Consulta: 16 setembre 2020].
* ↑ «Haworthiopsis longiana» (en anglès). World of Succulents [Consulta: 16 desembre 2020].
# Herpetobotys

Herpetobotys és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Herpetobotys camerounensis Maes, 2001
* Herpetobotys kenyensis Maes, 2001
* Herpetobotys ugandae Maes, 2001

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Federico Vázquez Osuna

Federico Vázquez Osuna (Alcaudete, Andalusia, 1964) és doctor en Història Contemporània per la Universitat de Barcelona i Màster en Criminologia i Execució Penal per la Universitat Autònoma de Barcelona. És investigador adscrit al Centre d'Estudis Històrics Internacionals de la Universitat de Barcelona (CEHI). Les seves investigacions se centren en la República, la Guerra Civil i el franquisme, molt especialment pel que fa a l'administració de justícia i la repressió. És coautor del llibre La repressió franquista a l'àmbit local. Manlleu (1939-1945) (2003) i autor de La Rebel·lió dels Tribunals. L'administració de justícia a Catalunya (1931-1953). La judicatura i el ministeri fiscal (2005). També ha col·laborat en obres col·lectives sobre la guerra civil i el franquisme. Ha publicat articles en diferents àmbits de les ciències socials i jurídiques. És autor de La justícia durant la Guerra Civil. El Tribunal de Cassació de Catalunya (1934-1939) (L'Avenç, 2009) i de Anarquistes i baixos fons. Poder i criminalitat a Catalunya (1931-1944) (L'Avenç, 2015)

## Referències

* ↑ «Federico Vázquez Osuna». llegirencatala.cat. [Consulta: 15 setembre 2016].
* ↑ «La cara més criminal de l'anarquisme». [Consulta: 15 setembre 2016].
# Portada/article març 15
## Vaga general espanyola de 2010

La vaga general espanyola de 2010 (també coneguda com del 29-S) estigué convocada per al dimecres dia 29 de setembre pels principals sindicats (CCOO, UGT, USO i Intersindical), menys els del País Basc i Navarra. Aquesta vaga, de 24 hores de durada, anà en contra de la Reforma laboral del 2010, promoguda pel govern socialista de José Luis Rodríguez Zapatero i aprovada en el Congrés dels Diputats el 9 de setembre del 2010 (entrà en vigor el 19 de setembre del 2010), i contra la Reforma del sistema públic de pensions anunciada pel govern espanyol. A la convocatòria també s'hi van unir altres sindicats, com la CGT o la USO; i diverses organitzacions i associacions nacionals i internacionals.
# Hendrik de Vries

Hendrik de Vries (Amsterdam, 25 d'agost de 1867 - Binyamina, 3 de març de 1954) va ser un matemàtic neerlandès.

## Vida i obra

Tot i haver nascut a Amsterdam Hendrik de Vries va fer la major part dels seus estudis secundaris a Rotterdam, ciutat a la qual s'havia traslladat la seva família quan el seu pare hi va ser nomenat director d'escola. No s'ha de confondre amb els matemàtics contemporanis i germans Jan i Gustav de Vries dels quals no era familiar. El 1884, quan tenia disset anys, la família va anar a viure a Frauenfeld a Suïssa, on va acabar els estudis secundaris. A partir de 1886 va estudiar al Politècnic de Zuric. S'hi va graduar el 1890 i aleshores va ser nomenat assistent de Wilhelm Fiedler.
El 1894 va retornar als Països Baixos on va ser uns anys professor de secundària mentre preparava la seva tesi doctoral que va defensar el 1901, sota la direcció de Diederik Korteweg. El 1902 va ser nomenat professor de la universitat Tècnica de Delft i el 1906 va passar a ser-ho de la universitat d'Amsterdam. S'hi va jubilar el 1937, després d'haver tingut com deixeble Bartel van der Waerden. Abans de començar la Segona Guerra Mundial se'n va anar a viure a Palestina.
El seu camp de treball va ser la geometria, tot i que no va ser conegut pels seus treballs de recerca, sinó per l'edició de llibres de text. A partir de 1921 es va interessar més intensament per la història de les matemàtiques. Va donar classes sobre el tema i escriure una sèrie d'articles pel Nieuw Tijdschrift voor Wiskunde, que es va publicar posteriorment en una obra en tres volums titulada Historische Studiën (1926-1940).

## Referències

* 1 2 Alberts, Atzema i van Maanen, 1999, p. 391.
* ↑ Dold-Samplonius, 1997, p. 315.
* ↑ Dold-Samplonius, 1997, p. 318.
* ↑ Bockstaele, 2002, p. 54.

## Bibliografia

* Alberts, Gerard; Atzema, Eisso; van Maanen, Jan. «Mathematics in the Netherlands». A: Klaas Van Berkel, Albert Van Helden, L. C. Palm (eds.). A History of Science in the Netherlands (en anglès). Brill, 1999. ISBN 90-04-10006-7.
* Bockstaele, Paul. «Benelux». A: Joseph W. Dauben, Christoph J. Scriba (eds.). Writing the History of Mathematics: Its Historical Development (en anglès). Birkhäuser, 2002. ISBN 3-7643-6166-2.
* Dold-Samplonius, Yvonne «Interview with Bartel Leendert van der Waerden» (en anglès). Notices of the AMS, Vol. 44, Num. 3, 1997, pàg. 313-320. ISSN: 1088-9477.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Hendrik de Vries» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Aeroport Internacional de Liepāja

L'Aeroport Internacional de Liepāja (en letó: Starptautiskā lidosta "Liepāja") (codi IATA: LPX, codi OACI: EVLA), és un aeroport regional que està certificat per operar amb vols internacionals. Està situat a 7 quilòmetres del centre de la ciutat de Liepāja, a Letònia. Es troba a 210 km de la capital de l'estat, Riga, i a 60 km de la frontera amb Lituània.
És un dels tres aeroports principals del país, juntament amb l'Aeroport Internacional de Riga i l'Aeroport Internacional de Ventspils.
| | Passatgers | Nombre de moviments | Carga (tones) |
| 2004 | 1,512 | 298 | 25 |
| 2005 | 1,026 | 338 | |
| 2006 | 1,572 | 310 | |
| 2007 | 32,039 | 1,692 | |
| 2008 | 44,705 | 2,695 | |
| 2009 | 1,011 | 190 | |
| Referència ||||

## Notes

* ↑ Nombre de passatgers dels vols tant nacionals com internacionals
* ↑ Nombre de moviments que representa el total els enlairaments i aterratges totals durant aquest any

## Referències

* 1 2 «Aeroport Internacional de Liepāja». Arxivat de l'original el 2008-11-19. [Consulta: 7 febrer 2015].

## Vegeu també

* Llista d'aeroports de Letònia

## Enllaços externs

* Informació de l'aeroport del World Aero Data
* http://azworldairports.com/airports/a1900lpx.cfm Arxivat 2008-11-19 a Wayback Machine.
# Dil·lenials

Les dil·lenials (Dilleniales) són un ordre d'angiospermes.

## Història taxonòmica

El sistema Cronquist (1981) el reconeix com a ordre amb dues famílies, i el situa a la subclasse Dilleniidae:
* Família Dilleniaceae
* Família Paeoniaceae
El sistema APG II (2003), assigna la família Dilleniaceae al core eudicots, sense posar-la dins un ordre, debatent si incloure-la en l'ordre Caryophyllales o en l'ordre Dilleniales. El sistema APG II assigna la família Paeoniaceae a l'ordre Saxifragales.
El sistema APG IV (2016) situa l'ordre Dilleniales en el clade Eudicotyledoneae i hi inclou només la família Dilleniaceae.

## Referències

* ↑ «The Angiosperm Phylogeny Group. An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG II». Botanical Journal of the Linnean Society, 2003, 141, 399–436., 2003. [Consulta: 12 juliol 2023].
* ↑ Byng, J. W.; Chase, Mark W.; Christenhusz, M. J. M.; Fay, Michael F.; Judd, W. S.; Mabberley, D. J.; Sennikov, A. N.; Soltis, Douglas E.; Soltis, Pamela S.; Stevens, Peter F. «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG IV». Botanical Journal of the Linnean Society, vol. 181, n. 1, 01-05-2016. DOI: 10.1111/boj.12385.
# Digressió

Una digressió (del llatí digressĭo, -ōnis, 'apartar-se') és una figura literària que consisteix en un canvi temporal del tema en el curs d'un relat, i més generalment d'un discurs, per evocar una acció paral·lela o per fer intervenir al narrador o l'autor (l'epífrasi dels romans, o la paràbasi del gènere teatral) l'efecte del qual és trencar el fil del discurs amb un canvi de tema intencionat. Considerada un adorn inútil per la retòrica antiga, la digressió és, no obstant això, una tècnica narrativa provada que permet dilatar el relat, pausar, divertir, ironitzar o, simplement, inserir un comentari de l'autor.
Ciceró fou un mestre de la digressió, particularment per la seva habilitat per canviar d'una pregunta o qüestió específica (la hipòtesi) cap a una qüestió més general de la qual depenia (la tesi). La digressió va formar part substancial dels treballs satírics del segle xviii, com a A Tale of a Tub de Jonathan Swift o a Vida i opinions de Tristram Shandy de Laurence Sterne. També Benito Pérez Galdós la va usar molt en les seves obres durant el segle xix. En el segle XX s'ha associat amb la ficció postmoderna, que ha usat la digressió per distanciar al lector de la ficció i per crear una sensació de joc.
Etimològicament, el terme digressió prové del mot llatí digressionem (nominatiu digressio): 'una marxa, partida', nom d'acció d'una arrel en participi passat de digredi, 'desviar', de dis-, 'a part', 'al costat' + gradi 'caminar, anar'.

## Referències

* ↑ «Digressió». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Harper, Douglas. «digression». Online Etymology Dictionary.

## Vegeu també

* Sèrie derivada

## Enllaços externs

* Digressions are the soul of literature (arxivat) (anglès)
# Federico Villalba Llofriu

Federico Villalba Llofriu (1834-1884) va ser un periodista, escriptor i polític espanyol.

## Biografia

Hauria nascut en 1834. Polític, home d'administració, literat i periodista, va ser redactor a Madrid d' El Diario Español, El Argos i El Debate, a més de director de Fígaro (1868) i El Cronista. Va ser director general de Beneficència i Sanitat de manera breu el 1879. Fou escollit diputat per el Puerto de Santa María a les eleccions generals espanyoles d'abril de 1872 i per Santa Cruz de la Palma a les eleccions generals espanyoles de 1876 i 1879. També fou Governador Civil de Barcelona el 1875-1876. Va escriure Cinco siglos en un día, cuento con semejanza de historia (Madrid, 1862).
Va morir a l'edat de cinquanta anys el 7 d'abril de 1884.

## Notes

* ↑ El seu primer cognom apareix citat amb les grafies "Villalba" i Villalva"; el seu segon cognom apareix com Llofrín i com Llofríu.
Aquest article és una obra derivada d' Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX, una obra de Manuel Ossorio y Bernard publicada a Espanya en 1903, disponible sense restriccions conegudes de dret d'autor. Aquesta obra derivada es troba disponible sota les llicències GNU Free Documentation License i Creative Commons Atribución-CompartirIgual 3.0 Unported.
* Parts d'aquest article inclouen text de Historia de la lengua y literatura castellana (14 vols., 1915-1922), una obra de Julio Cejador y Frauca (1864-1927) en domini públic.

## Referències

* 1 2 3 4 Cejador y Frauca, 1918, p. 340.
* ↑ «Villalva y Llofrín (Federico)». A: Enciclopedia vniversal ilvstrada evropeo-americana. Espasa, 1929.
* 1 2 Ossorio y Bernard, 1903, p. 479.
* ↑ Fitxa de Federico Villalba al Congres dels Diputats

## Bibliografia

* Cejador y Frauca, Julio. Historia de la lengua y literatura castellana. Madrid: Tip. de la "Rev. de arch., bibl. y museos", 1918.
* Ossorio y Bernard, Manuel. «Villalba y Llofríu (Federico)». A: Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta y litografía de J. Palacios, 1903.