OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Creative Europe MEDIA

Creative Europe MEDIA és un programa dissenyat per donar suport a les indústries cinematogràfiques i audiovisuals europees. MEDIA són les sigles del francès: Mesures pour Encourager le Développement de L'Industrie Audiovisuelle («mesures de suport al desenvolupament de la indústria audiovisual»). Des del 2014, el programa MEDIA està dirigit per la Direcció General de Xarxes de Comunicacions, Continguts i Tecnologia de la Comissió Europea (CONNECT).
Cineuropa és un lloc web per a la indústria cinematogràfica europea, finançat per Creative Europe MEDIA. Inclou una base de dades de la indústria cinematogràfica, ressenyes, entrevistes, notícies i un curs de guió en línia.

## Referències

* ↑ «The MEDIA sub-programme of Creative Europe». European Commission, 04-05-2019.
* ↑ «For the period 2007-2013 the European Union is supporting the European film industry with a total of 755 million euros.». [Consulta: 16 juny 2011].
* ↑ «Homepage | European Education Area» (en anglès). [Consulta: 5 agost 2022].
* ↑ «Creative Europe's MEDIA moves to DG Connect» (en anglès). Cineuropa - the best of european cinema.
* ↑ «Partners» (en anglès). cineuropa. [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ «Online Screenwriting Training Course» (en anglès). Cineuropa. [Consulta: 16 maig 2022].
# Guillem Bruch

Guillem Bruch (Reus, segles XIV - XV) va ser un sacerdot català membre de l'Orde del Sant Sepulcre de Jerusalem.
Vinculat a principis del segle XV al monestir de Santa Maria de Lladó a l'antic comtat de Besalú, monestir que obtenia un benefici de l'església parroquial de Sant Pere de Reus, va ser traslladat a Valls, on els agustins hi tenien una casa, per tal de procurar que els tributs reusencs arribessin amb puntualitat a Santa Maria. El 1422 el trobem formant part de la Comunitat de Preveres de Reus.
La Comunitat de Preveres de Reus es va constituir el 1326 un any després de la constitució de la parròquia en prioral. El papa Joan XXII, des d'Avinyó, va fer aquesta concessió a favor del cambrer de Tarragona Guillaume Pierre Godin. Aquest era senyor principal de Reus (tenia un feudatari: el castlà) i tenia domini directe de la vila, que havia rebut de l'arquebisbe de Tarragona. La parròquia de Reus tenia com a sufragànies les de Castellvell i Almoster, que pertanyien a la senyoria reusenca. Durant cent-seixanta anys, la Comunitat de Preveres va ser l'únic col·lectiu religiós existent a Reus. A diferencia d'altres localitats de l'entorn, Reus va quedar al marge de l'expansió deis ordes religiosos per la Catalunya Nova i no va ser fins a les acaballes del segle xv, quan es va fundar el convent franciscà de Jesús.
Guillem Bruch va actuar diverses vegades com a representant de la Comunitat de Preveres i era com un ambaixador o cònsol davant les gestions que aquesta feia a Tarragona, Barcelona i Roma. Com a membre de l'Orde del Sant Sepulcre va ser molt ben considerat, i va mantenir correspondència amb altres membres de l'orde del regne d'Aragó i de Castella. El 1454 encara era membre de la Comunitat de Preveres reusenca.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 148.
* ↑ Morelló, Jordi «La Comunitat de Preveres de Reus i el seu encaix dintre la fiscalitat municipal (segles XIV-XV)». Anuario de Estudios Medievales, 35/2, 2005, pàg. 864-866.
# Suslic de Piute

El suslic de Piute (Urocitellus mollis) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família dels esciúrids. És endèmic de l'oest dels Estats Units, en algunes parts de Califòrnia, Idaho, Nevada, Oregon, Utah i Washington. Es troba a la regió de la Gran Conca.

## Referències

* ↑ Yensen, E. i Hammerson, G.. «Spermophilus mollis» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 2 novembre 2015].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Confederación de Nacionalidades Indígenas del Ecuador

La Confederación de Nacionalidades Indígenas del Ecuador (CONAIE, «Confederació de Nacionalitats Indígenes de l'Equador») és la més gran i més important organització de grups ètnics de l'Equador. Creada el 1986, la CONAIE està dedicada a organitzar socialment i políticament els diversos pobles indígenes de l'Equador. Els seus objectius són la defensa dels drets dels pobles indígenes, l'enfortiment de la identitat indígena, la recuperació dels drets sobre la terra (negada des dels temps colonials), l'oposició a les polítiques neoliberals i l'oposició a la intervenció militar dels Estats Units a la regió (com el Pla Colòmbia). La CONAIE actua habitualment a través de l'acció social i política (bàsicament a través del partit polític Pachakutik) però també a través d'accions directes, amb aixecaments populars. El president actual és Leonidas Iza, i anteriorment ho havia estat Luis Macas.

## Organització

La CONAIE representa actualment als següents grups ètnics: Shuar, Achuar, Siona, Secoya, Cofán, Huaorani, Záparo, Chachi, Tsáchila, Awá, Épera, Manta, Huancavilca i Quítxua. Està dividida en tres federacions regionals: la Confederación de Nacionalidades Indígenas de la Amazonía Ecuatoriana (CONFENIAE), la Confederación de Pueblos de la Nacionalidad Kichwa del Ecuador (ECUARUNARI) i la Coordinadora de Organizaciones Indígenas y Negras de la Costa Ecuatoriana (CONAICE).

## Programa i acció política

La CONAIE es creà durant una reunió d'uns 500 representants de comunitats indígenes durant els dies 13-16 de novembre de 1986. Inicialment rebutjà l'ús del procés electoral, però més endavant reconsiderà la seva estratègia i intervingué en el procés electoral a través del partit Pachakutik. Un dels punts bàsics de la CONAIE és transformar l'Equador en un estat plurinacional que reconegui l'autonomia nacional de 12 nacions indígenes, cadascuna amb un parlament popular propi.

## Enllaços externs

* Confederación de Nacionalidades Indígenas del Ecuador (castellà)
# Barraca Pleta de les Cases

La Barraca Pleta de les Cases és una obra de Guils de Cerdanya (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una antiga barraca que s'utilitzava com a refugi per als pastors. Construïda en planta circular i murs de pedra seca, ha estat restaurada diverses vegades amb morter. De planta circular, amb petita porta d'entrada i finestra de ventilació. Actualment està en bon estat de conservació, i molt esporàdicament s'utilitza com a refugi per a excursionistes.

## Història

Fa diverses dècades l'Ajuntament de Guils va construir un refugi nou just al costat, que s'utilitza per finalitats també ramaderes, per donar servei als operaris de l'estació d'esquí de fons de Guils-Fontanera, i per als excursionistes.

## Referències

* 1 2 «Barraca Pleta de les Cases». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Ambrósio I del Congo

Ambrósio I Nimi a Nkanga va ser un manikongo del regne del Congo des delmarç de 1626 fins a la seva mort el 7 de març de 1631.
Ambrósio I era el nebot d'Álvaro III i com a t al membre de la dinastia Kwilu. Quan Álvaro III va morir el 4 de maig de 1622, només tenia un fill jove per deixar-lo com a hereu. En comptes de posar un jove fàcilment manipulable en el tron en un moment en què els portuguesos sota el govern renegat João Correia de Sousa amenaçaven el país, el consell reial va triar al duc de Mbamba com a rei Pedro II. Així va entrar l'efímera casa reial kinkanga. Al rei Pedro II el va succeir pacíficament el seu fill Garcia I, però la calma no va durar. El 1626, Garcia va ser enderrocat per nobles descontents liderats per Manuel Jordão, duc de Nsundi. A petició dels senyors reials de la cort, molts dels quals eren fervents partidaris de la dinastia Kwilu, Jordão va coronar Ambrósio com a rei, restaurant el poder del kanda Kwilu.
El rei Ambrósio va enemistar-se amb el seu benefactor després de dos anys i el va acusar de cobejar el tron. El rei es va traslladar ràpidament i va aconseguir eliminar Jordão del seu càrrec de duc de Nsundi, i el va exiliar a una illa al riu Congo. Aquest no seria el final dels problemes d'Ambrósio, ja que el seu regnat estava assetjat per rumors de conspiració i mobilitzacions de guerra que van culminar amb una revolta massiva. El rei Ambrósio va ser destronat i assassinat el 7 de març de 1631.

## Referències

* ↑ Thornton, John: "Elite Women in the Kingdom of Kongo: Historical Perspectives on Women's Political Power", page 450. The Journal of African History, Vol. 47, 2006
* 1 2 Heywood, Linda M. and John K. Thornton: "Central Africans, Atlantic Creoles, and the Foundation of the Americas, 1585-1660", page 142. Cambridge University Press, 2007
* ↑ Heywood, Linda M. and John K. Thornton: "Central Africans, Atlantic Creoles, and the Foundation of the Americas, 1585-1660", page 141. Cambridge University Press, 2007
# Consell de Partits Turcmans

El Consell de Partits Turcmans és una organització unitaris de diversos partits polítics turcmans sorgida el 2008 després del trencament del Front Turcman Iraquià.
Al cinquè congrés a Kirkuk del 10 a 15 de juliol de 2008 van emergir diferències internes al Front. Molts notables (la majoria de Mossul i Tal Afar) van refusar votar per un nou president. El Partit de Turkmeneli i el Partit de la Decisió dels Turcmans es van retirar. El primer considerava que s'havia de demanar una entitat autònoma turcman després de dividir el nord de l'Iraq en tres zones autònomes: Mossul (sota administració turcman-assíria i altres), Kirkuk (sota administració turcman-kurda) i Kurdistan (sota administració kurda). El Front dels Turcmans es va constituir en partit polític unificat deixant de ser un front de diversos partits. No obstant diversos partits es van negar a ser dissolts i es van reagrupar en el Consell de Partits Turcmans, format per:
* Partit Nacional Turcman Iraquià
* Moviment Turcman d'Independents
* Partit Turcman de la Justícia (Iraqk Turkmen Adalet Partisi)
* Partit Turcman Islamic

## Referències

* Partits politics turcmans
* Turcmans de l'Iraq
# Guillem Bertran de Provença

Guillem IV Bertran o Guillem Bertran, mort entre 1063 i 1067, va ser comte de Provença de 1051 a la seva mort. Era fill de Folc Bertran, comte de Provença, i d'Hildegarda Eva (Euzia).
El 1044, és citat amb el seu pare i el seu germà Jofré II en una donació a favor de l'Abadia de Sant Víctor de Marsella.
Amb el seu germà Jofre II, va succeir el 1051 al seu pare i va esdevenir doncs comte de Provença en indivisió amb el seu oncle Jofre I i la seva cosina Emma, vídua del comte Guillem III de Tolosa, i va posseir en net el castell de Forcalquier. També és citat en un acte de fundació d'una església feta pel bisbe Gerard de Sisteron, així com en dues altres donacions, el 1057 i el 1063. Jofré va morir cap a 1065 sense deixar fills de la seva esposa Emengarda. Guillem Bertran va morir amb poca diferència.
S'havia casat en primeres noces amb Teresa d'Aragó, filla de Ramir I, rei d'Aragó, i de Gilberga de Coserans. Es va casar de nou amb Adelaida de Cavenez i va tenir:
Després de la seva mort, els va succeir la seva filla, que va acabar renunciant al títol de comtessa de Provença per prendre el de comtessa de Forcalquier.

## Font

* Foundation for Medieval Genealogy : les comtes de Provence

## Vegeu també

* Llista de comtes de Provença.
# Svätá Mária

Svätá Mária és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1261.
# Praomys rostratus

Praomys rostratus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 1.300-1.400 msnm a Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Guinea Bissau, Libèria i el Senegal. El seu hàbitat natural són els boscos de plana i els boscos montans. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, rostratus, significa 'morrut' en llatí.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Praomys rostratus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 25 novembre 2017.
# V

* Per a altres significats, vegeu «V (desambiguació)».
La V (pronunciat) és la vint-i-dosena lletra de l'alfabet català i dissetena de les consonants. El nom és ve o ve baixa.
Prové de la lletra u de l'alfabet llatí. Per això en l'escriptura catalana prenormativa es confonien sovint aquestes dues lletres (Dauid).

## Fonètica

En català representa el fonema fricatiu labiodental sonor ([v]) i encara és ben viu en algunes zones on es conserva. També hi ha zones on ha desaparegut el fonema suara esmentat i es pronuncia amb el fonema oclusiu bilabial sonor ([b]), és a dir, beta i veta es pronuncien igual.

## Significats de V

* Societat: simbolitza Via Catalana 2014, la concentració en forma de V de la Diada Nacional de Catalunya de 2014 a favor de la independència.
* Simbologia: fer una V amb els dits de la mà significa victòria.
* Educació: es posa en els treballs escolars per indicar "vist pel professor" sense més qualificacions.
* Física: pot indicar volum, el voltatge o velocitat, també és el símbol en el Sistema Internacional de la unitat volt.
* Lingüística: representa el verb.
* Lògica: indica disjunció.
* Matemàtiques: en la numeració romana, signe que representa el nombre 5. Les lletres u, v i w s'utilitzen sovint a matemàtiques com a components de vectors o variables d'equacions.
* Química: V és el símbol de l'element químic vanadi.
* Bioquímica: en majúscula és el símbol de la valina.
* Entreteniment: el protagonista de V de Vendetta.
* Televisió: V és el títol d'una sèrie sobre extraterrestres de 1984 i 2009.
* gimnàstica (pas en V): moviment de gimnàstica, molt utilitzat en l'aeròbic i en diversos passos de ball, que consisteix bàsicament a dibuixar una V amb el moviment dels peus.

## Símbols derivats o relacionats

| Caràcter | Descripció | Unicode (maj./min.) | Html (maj./min.) | Notes d'ús |
| Ṿ | V amb punt inferior | U+1E7E U+1E7F | | |

## Referències

* ↑ «V baixa, terme de la setmana». Termcat. Termcat. [Consulta: 12 setembre 2014].
Viccionari
# Belle toujours

Belle toujours és una pel·lícula portuguesa dirigida per Manoel de Oliveira, estrenada l'any 2006. Ha estat doblada al català.

## Argument

El film és inspirat de Belle de jour de Luis Buñuel del qual és una continuació, una variació i un homenatge. 38 anys després de Belle de jour de Luis Buñuel, dos personatges de la pel·lícula tornen a creuar-se amb el misteri d'un secret que només coneix el personatge masculí i la revelació del qual és imprescindible per al personatge femení. Encara que ella l'evita, ell segueix els seus passos fins que finalment aconsegueix que li pari esment en confessar-li la seva intenció de revelar-li el secret. Fixen una cita, un sopar durant la qual ella, ara vídua, espera l'esperada revelació: què és el que ell li va dir al seu marit quan aquest estava mut i paralític per un tret efectuat per un amant d'ella. La situació és tibant i ella acaba sense saber què és el que realment va passar. Es tracta de la venjança d'ell perquè la dona mai li va permetre posseir-la.

## Repartiment

* Michel Piccoli: Henri Husson
* Bulle Ogier: Séverine Serizy
* Ricardo Trêpa: Barman
* Leonor Baldaque: Jove prostituta
* Júlia Buisel: Prostituta d'edat
* Lawrence Foster: Ell mateix

## Rebuda
### Premis

* 2007: Premis del Cinema Europeu: Nominada a Millor actor (Michel Piccoli)

### Crítica

* Hi ha molts oliveires i aquí es mostra una de les cares més gratificants del poliedre: l'Oliveira buñuelià (...) No és tant una seqüela de 'Belle de jour' (1967) com l'exploració lúdica i crepuscular del que va poder succeir (o no) en una el·lipsi del clàssic."

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Belle toujours». [Consulta: 15 febrer 2019].
* ↑ Dargis, Manohla «Belle Toujours - Movie - Review» (en anglès). The New York Times, 08-06-2007. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Costa, Jordi «Belle toujours». El País.
# Aliud

Aliud és un municipi espanyol ubicat a la província de Sòria, dins la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
El mot Aliud ve del llatí, i significa "quelcom", "una altra cosa", amb sentit disjuntiu.
Els límits del terme municipal d'Aliud els marquen Cabrejas del Campo, al nord; Buberos, a l'est; Gómara i Torralba, al sud i Paredes Royas i Aldealafuente a l'oest. Se situa en la comarca del Campo de Gómara a una altitud de 1.016 metres sobre el nivell del mar i amb una superfície de 1.752 hectàrees.
De clima continental, amb hiverns freds i llargs, primaveres curtes, estius secs i calorosos, i tardors amb precipitacions abundants.
L'economia se centra en l'agricultura dels cereals, principalment blat, cibada, ordi i, també, gira-sol.
S'han trobat restes de la ceràmica anomenada "terra sigillata", utilitzada en l'època de la dominació romana per a l'elaboració de les vaixelles de la gent amb recursos de l'època. Se n'han trobat, també, a més d'algunes pedres de molí de mà circular, restes de teula romana i altres ceràmiques que semblen indicar un assentament romà als primers segles de l'Imperi (s. I-II dC).
També es trobà una petita figura de bronze, d'uns 9 cm, d'una vaca, que s'ha catalogat com a celtibèrica (s. II-I aC) que en l'actualitat es pot veure al museu Numantino.
L'ermita de Sant Cristòfol, en l'anomenat "Cerro Santo", és el seu monument més significatiu, situat a la plaça del poble.
La festa principal es dedica a la Verge del Rosari, el darrer cap de setmana d'agost. D'altres festes són, també, la Cruz de Mayo (el dia 1 de maig) i Santiago el Mayor, el 25 de juliol.
De la part gastronòmica, cal destacar-ne els guisos de carn de la terra i els embotits.

## Referències

Viccionari
# Consell de Ministres d'Espanya (XI Legislatura)

El Consell de Ministres d'Espanya de la XI Legislatura és el Consell de Ministres que seguí a les eleccions generals realitzades al desembre de 2015. En no aconseguir-se investir un president del govern el Consell de Ministres de la X Legislatura continuà en funcions. El juny de 2016 es realitzaren unes noves eleccions i el Consell de Ministres continuà en funcions fins al 4 de novembre del mateix any, un cop aconseguit formar-se govern, si bé amb alguns retocs.

## Estructura

| President del Govern | Mariano Rajoy Brey |
| Càrrec | Titular |
| Càrrec | 22 de desembre de 2015 | 4 de novembre de 2016 |
| Vicepresidenta del Govern Ministra de la Presidència Portaveu del Govern | Soraya Sáenz de Santamaría |
| Ministre d'Afers Exteriors i Cooperació | José Manuel García-Margalló Marfil |
| Ministre de Justícia | Rafael Catalá Polo |
| Ministre de l'Interior | Jorge Fernández Díaz |
| Ministre d'Economia i Competitivitat | Luis de Guindos Jurado |
| Ministre d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient | Isabel García Tejerina |
| Ministre d'Indústria, Energia i Turisme | José Manuel Soria López |
| Ministra de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat | Alfonso Alonso |
| Ministra de Foment | Ana Pastor Julián |
| Ministre d'Hisenda i Administracions Públiques | Cristóbal Montoro Romero |
| Ministre de Defensa | Pedro Morenés Eulate |
| Ministre d'Educació, Cultura i Esport | Iñigo Méndez de Vigo Montojo |
| Ministra de Treball i Seguretat Social | Fátima Báñez García |

## Notes

* ↑ El 15 d'abril de 2016 José Manuel Soria dimití del seu càrrec per la seva implicació en els denominats Papers de Panamà i les competències del seu ministeri foren assumides pel ministeri d'economia i competitivitat dirigit per Luis de Guindos.
* ↑ El 16 d'agost de 2016 Alfonso Alonso va dimitir en ser nomenat candidat pel PP a les eleccions basques del mateix any i les seves competències foren assumides per Fátima Báñez, Ministra de Treball i Seguretat Social.
* ↑ El 19 de juliol 2016 Ana Pastor fou nomenada Presidenta del Congrés dels Diputats i les seves competències foren assumides per Rafael Català, Ministre de Justícia.

## Enllaços externs

* Presidència del Govern d'Espanya
# HCS

HCS té els següents significats:
* Corrent heliosfèric difús (del seu nom en anglès Heliospheric Current Sheet), procés de canvi de polaritat del camp magnètic del Sol
* Motor Ford HCS (de l'acrònim en anglès High Compression Swirl), motor de combustió interna fabricat per Ford Motor Company
* Harvard Computer Society, associació que ofereix serveis informàtics al campus de la Universitat Harvard
* Fibra HCS (de l'acrònim en anglès Hard-Clad Silica), fibra òptica amb nucli de sílice vítria i revestiment de plàstic
* Acer al carboni dur (del seu nom en anglès High Carbon Steel), acer al carboni amb un contingut de carboni més alt
* Hidrocortisona, hormona relacionada amb l'estrès
* Lactogen (del seu nom en anglès Human Chorionic Somatomammotropin), hormona polipèptida que es sintetitza a la placenta
# Taifa de Ceuta

S'anomena Taifa de Ceuta diversos regnes musulmans independents (taifa) que van tenir com a centre a la ciutat nord-africana de Ceuta al llarg de la història. A certes èpoques llur territori va incloure la ciutat de Tànger, actualment al Marroc.

## Primera 1061–1084

Creada arran de la separació de la Taifa de Màlaga
* Suqut al-Bargawati (m. 1079) dels Bargawata.
** Encunyava el seu propi dinar, el seu títol era "lakab al-Mansur"
* Qadi Ayyad ibn Musa (1083–1149) imam i cadi maliki.
Va ser conquistada per l'Imperi Almoràvit.

## Segona

Creada el 1233 després de separar-se de la taifa de Múrcia, el 1236 va ser envaïda per l'Imperi Almohade.

## Tercera

El 1249 s'independitza dels Hàfsides.
* Abu'l Qasim (1249-1279) de la dinastia Al Azafi.
** Durant el seu govern es construeixen 2 aljubs.
** 1259 neix Mohammed ibn Rushayd (m.1321), jutge i escriptor.
** 1264 destrueix la ciutat d'Asilah
** 1274 el rei marínida Abu Yusuf escriu al rei aragonès: «Manifesta cosa sia a tots com Nós aben Yusuf Miarammollin Senyor de Marrocs i Feza i Suyamoza, i de ses pertinences, Senyor dels Benimarins... ab vós noble en Jaume, per la gràcia de Déu Rei d'Aragó, e de Mallorques, e de València, Comte de Barcelona... I puis que romanga aquella pau entreu vostres fills e els nostres, en tal manera que vós ens façats ajuda a pendre Cepta, e que ens enviets deu naus armades e deu galees,...». (grafia actualizada).
* Abu Hatim Ahmad (1279-1305) mort el 1315
** 1291 Pel Tractat de Monteagudo de las Vicarías, la Corona d'Aragó la reconeix dins de la influència de Castella.
El 1305 el Regne de Granada el va envair.
Entre els segles xiii i xiv els jueus de Marsella comerciaven amb la ciutat i hi tenien un lloc privilegiat

## Quarta taifa

El 1315 s'independitza dels benimerins.
* Yahyah (1315-1323)
* Abu'l Qasim Muhammad (1323-1327)
En 1327 els benimerins la reconquereixen i la tornen a annexionar al seu imperi.

## Referències

* ↑ Ajuntament de Ceuta
* ↑ EL PAPER DE CEUTA EN LA POLÍTICA EXTERIOR DE JAIME II D'ARAGÓ de Rica AMRÁN-TEDGHI
# Praputnjak

Praputnjak és una vila de Croàcia que es troba al Comtat de Primorje – Gorski Kotar i pertany al municipi de Bakar. El patró és Sant Josep. El 2001 tenia 575 habitants.

## Personatges il·lustres

* Josip Šilović, jurista i polític croat
# Vacuòmetre

Un vacuòmetre és un aparell de mesura de la pressió d'un gas en un recipient on s'ha realitzat el buit.
Els vacuòmetres poden ésser de mesura directa i de mesura indirecta. Entre els primers hi ha els de deformació de sòlid (com ara el de Burdon i el de membrana) i els hidroestàtics (el de columna de líquid i el de tor pendular). Entre els segons hi ha el de McLeod, el tèrmic, el mesurador d'ionització, el molecular i l'acústic, amb els quals hom mesura una determinada propietat física que és funció de la pressió.
El vacuòmetre de McLeod es fonamenta en la llei de Boyle-Mariotte: un volum determinat de gas sec és comprimit en una cambra, i hom en determina la pressió absoluta per mesura de la diferència d'altura de dues columnes de líquid.

## Referències

* ↑ «Vacuòmetre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Vacuòmetre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Equipament de laboratori de química :