# Aimeric de Belenoi

Aimeric de Belenoi va ser un clergue i trobador del segle xiii, nascut el 1216 al castell de L'Esparra (Gironda), prop de Bordeus. Com a mínim quinze de les seves cançons sobreviuen i n'hi ha set més que se li atribueixen. Les seves obres fan referència a fets de Tolosa de Llenguadoc, Provença i Itàlia, cosa que sembla demostrar el seu tarannà viatger. El trobem també a la Savoia, Castella i Catalunya, on morí el 1242.
Els versos d'Aimeric van ser editats per primer cop per Maria Dumitrescu, en el seu llibre Poésies du troubadour Aimeric de Belenoi publicat a París el 1935. Dumitrescu valora les composicions d'Aimeric de Belenoi com a "banals", malgrat la seva gran popularitat durant el període que visqué.
Dante el cita a la seva obra De vulgari eloquentia consagrat dins la poesia en llengua vulgar (no llatina).

## Biografia

Aimeric de Belenoi va començar la seva carrera com a joglar al costat de Gente de Rius, una dama gascona. Després va acostar-se als membres de la Casa de Savoia visitant els seus castells a Chambéry, Suïssa, a Bourget, i també a Évian, a Chillon i a Moudon. Va ser especialment apreciat per Margarida de Genevois (vers 1180-25 d'abril de 1236), esposa del comte Tomàs I de Savoia (1178-1233), a qui dedicà un dels seus poemes:
       Dona Na Margarid
       E vezers, e gens aculhirs
       Provon que res nos vos sofranh
       De so que a pro domna tanh

## Obres

* (9,3) Aissi quo'l pres que s'en cuja fugir
* (9,4) Aissi cum hom pros afortitz
* (9,7) Ara'm destrenh Amors
* (9,12) Meravilh me cum pot hom apelhar
* (9,13) No'm laissa ni'm vol retener
* (9,14) Nulhs hom no pot complir adrechamen
* (9,15) Per Crist s'ieu crezes Amor
* (9,17) Pos Dieus nos a restaurat
* (9,18) Puois lo gais temps de pascor
* (9,8) Selh que promet a son coral amic
* (9,20) S'a midons plazia
* (9,1) Ailas per que viu lonjamen ni dura
* (9,9) Domna, flor
* (9,6) Anc, puois qe giois ni canç
* (9,21) Tant es d'Amor honratz sos senhoratges
* (9,5) A'l prim pres de'ls breus jorns braus
* (9,11) Ja non creirai q'afanz ni cossirers
* (9,13a) Nulhs hom en re no falh (alguns cançoners l'atribueixen a Raimbaut de Vaqueiras però la crítica creu que no és de Raimbaut) (amb música conservada al cançoner R, únic cançoner que atribueix aquesta cançó a Peirol)
* (9,16) Pus de Joy mou e de Plazer
* (9,19) Can mi perpens ni m'arbire
* (9,10) Consiros, cum partitz d'amor
* (11,2) Fins e leials e senes tot engan (atribuïda a Aimeric de Sarlat)

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 3, p. 1298-1310 [Comentari i publicació de la vida i de tres composicions, amb traducció al castellà]

### Edicions

* Dumitrescu, Maria, Poésies du troubadour Aimeric de Belenoi. París, 1935. (francès)
* A. Poli, Aimeric de Belenoi. Le poesie, Nàpols/Perugia, 1997

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Aimeric de Belenoi és el número PC 9]
* Favati, Guido (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, p. 317
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 131-133 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners A, I i K]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* Poesies d'Aimeric de Belenoi (occità)
* RIALTO
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Aimeric%20de%20Belenoi
* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-009/9%20-%20Aimeric%20de%20Belenoi.htm