OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Convocatòria

La convocatòria d'un ambaixador (o d'un cap de missió diplomàtica, o si escau d'un altre agent diplomàtic), és una invitació feta pel ministre de relacions exteriors de l'estat receptor o per altre alt funcionari de la Cancelleria, perquè es presenti a la seu del Ministeri d'Afers Exteriors amb l'objecte de rebre determinada comunicació que li serà transmesa verbalment, o per escrit, o, molt freqüentment, de les dues maneres. La convocatòria és el mitjà més usual de transmetre una nota de protesta.
Freqüentment, el fet de la convocatòria d'un Cap de Missió es fa públic per a posar de manifest la importància que l'estat receptor concedeix a un determinat assumpte. (Cf. Crida a consultes)
Dins d'una hipotètica escala, la gradació d'un episodi de tensió entre dos estats que mantenen relacions diplomàtiques seria (de menys a més) la següent: tramesa d'una nota de protesta; convocatòria de l'ambaixador (pel Ministeri d'Afers Exteriors davant el qual es troba acreditat, sovint per fer-li entrega personalment d'una nota de protesta); crida a consultes de l'ambaixador; suspensió de relacions diplomàtiques i, finalment, trencament de relacions diplomàtiques. Per part dels mitjans de comunicació és força freqüent (tot i que erroni) confondre la convocatòria d'un ambaixador amb la crida a consultes.
# Cristofano Gherardi

Cristofano Gherardi, dit il Doceno (dal Borgo), (Borgo Sansepolcro, 25 de novembre de 1508 - abril de 1556) va ser un pintor manierista toscà, deixeble i habitual col·laborador de Giorgio Vasari abans i després del seu exili de Florència.

## Biografia

Va fer el seu aprenentatge amb Raffaellino del Colle, i posteriorment amb Rosso Fiorentino i Giorgio Vasari. L'any 1536, Vasari el va cridar per fer les decoracions de la cerimònia de benvinguda a Carles V a la ciutat. L'any següent, acusat de conspiració contra Cosme I de Toscana, va ser desterrat de Toscana (entre 1537 i 1546). Va ser acollit per l'abat Giulio Bufalini a San Giustino, on va treballar als frescos d'escenes mitològiques en algunes sales del Castello Bufalini. Durant aquest exili pintà la Visitació de Maria a Isabel per a l'església de Sant Domènec a Città di Castello, decoracions d'església a San Sepolcro, i treballs per a Vitelli, per a qui va treballar molt de temps.
Va tornar com a ajudant de Vasari durant els seus dos darrers anys, i va treballar al Quartiere degli Elementi, al Palazzo Vecchio, tot i que certs frescos els són atribuïts de manera conjunta (Castració d'Urà, Sala di Cerere, ...). Posteriorment, Vasari va contractar per reemplaçar-lo com a ajudant principal Giovanni Stradano.

## Obres

* La Sala di Cerere i d'altres frescos al Quartiere degli Elementi del Palazzo Vecchio de Florència amb Vasari
* Al·legoria de la redempció del gènere humà conservat a Roma, a la Vil·la Albani
* La Visitació de la Mare de Déu, pintura (1541-1545), San Domenico a Città di Castello, conservada al musée des Augustins de Tolosa de Llenguadoc
* Stanza degli dei pagani, frescos al Castello Bufalini, San Giustino
* Dibuixos al Museu del Louvre (París), departament de les Arts gràfiques:
** Juno asseguda sobre uns núvols, amb la mà dreta sobre un gall d'indi
** Clèlia salva les joves romanes, i al·legoria del Tíber
** Helena lliurant-se a Paris
** La Mare de Déu sostinguda pels Àngels
** Pagès treballant: al·legoria del mes de novembre
** Santa Família amb sant Joan Baptista, santa Anna i santa Elisabet
** Santa Família amb santa Anna i sant Joan
** Un caçador d'ocells agenollat: al·legoria del mes d'octubre
# Duchesne

«Duchesne» té aquests significats:
* Toponímia:
** Duchesne (Utah), població a l'estat de Utah
** Fort Duchesne, concentració de població a l'estat de Utah
* Biografies:
** Antoine Nicolas Duchesne (1747, Versailles - 1827, París), botànic francès
** Ernest Duchesne (París, 1874 - Amélie-les-Bains-Palada, 1912), metge francès
** Louis Duchesne (Saint-Servan, Bretanya, 1843-Roma, 1922) religiós i historiador de l'Església francès
** Pierre Duchesne, governador Tinent de la província de Quebec
** Rose-Philippine Duchesne (1769, Grenoble - 1852, Saint Charles, Missouri), religiosa i santa
# Rubió (Perolet)

Rubió és un indret del terme municipal de Gavet de la Conca, a l'antic terme de Sant Salvador de Toló, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Perolet.
El lloc és al sud de Perolet, a l'esquerra del barranc de Mas de Guillem i al sud-est de Cal Genera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Banc Agrari de Balears

El Banc Agrari de Balears va ser una entitat de crèdit fundada a Palma l'any 1912. El seu director gerent va ser Honorat Salom i Cabrer (Santa Ponça, 1869 - Palma, 1929). El seu objectiu era fer possible les operacions financeres dedicades a afavorir l'agricultura, així com crear i fomentar els sindicats agrícoles i les caixes rurals. El banc estava federat amb el Sindicat Agrícola de Mallorca.
La greu crisi econòmica mundial iniciada el 1929 afectà greument l'activitat del banc i en provocà la fallida. Malgrat tot, se'n recuperà i el 1948 augmentà el seu capital social. El 1953 canvià la seva denominació a la d'Agrobalear SA i, a causa de la seva precària situació va ser absorbit el mateix any pel Banc de Santander.

## Referències

* ↑ «Banc Agrari de Balears». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 1. Palma: Promomallorca, p. 375. ISBN 84-8661702-2.

## Enllaços externs

* Biografia d'Honorat Salom a "Possessions de Palma.net" Arxivat 2014-01-06 a Wayback Machine.
# La Llobeta

La Llobeta és un edifici del municipi d'Aiguafreda (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es troba molt a prop de la capella de la Llobeta i el Convent de la Llobeta.

## Descripció

Actualment és molt difícil saber com era la planta de la casa, per les ampliacions i annexos afegits que no formen part de la masoveria, d'aspecte més aviat rònec. Té la porta d'entrada en un dels cossos laterals d'un sol pis, d'afegiment posterior. Al costat se situa el cos de l'edifici, de dimensions més grosses, que consta de planta baixa i dos pisos, cobert amb teulada a dues vessants.

## Història

La primera notícia que es té de la masoveria és del capbreu del 1403 i el propietari era Francesc Llobeta. Per successius capbreus sabem que va anar passant de pares a fills fins a Benito Llobeta, que el va vendre l'any 1848 a Ramon Pi. A finals del segle passat es van construir edificis annexos per a estiuejants.

## Referències

* 1 2 «La Llobeta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# .cf

.cf és el codi territorial d'Internet de primer nivell (ccTLD) per a la República Centreafricana. És administrat per la Societat Centreafricana de Telecomunicacions.

## Enllaços externs

* informació IANA .cf
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Coplanaritat

Coplanar en geometria, és un conjunt de punts en l'espai en el qual tots els punts es troben en el mateix pla. Per exemple, tres punts diferents sempre són coplanars; però un quart o més punts agregat en l'espai poden existir en un altre pla, és a dir, ser no coplanar.
Es pot demostrar si diversos punts són coplanars determinant que el producte escalar d'un vector normal al pla i un altre vector des de qualsevol punt en el pla fins al punt que s'està provant és 0. És a dir, si es desitja determinar si un conjunt de punts són coplanars, primer s'ha de construir un vector per a cada punt dirigit a un dels altres punts (mitjançant la fórmula de distància, per exemple). En segon lloc, construir un vector que sigui perpendicular (normal) al pla de prova (per exemple, calculant el producte creuat de dos dels vectos del primer pas). Per acabar, calcular el producte escalar d'aquest vector ambcadascun dels vectors que va crear el primer pas. Si el resultat de cada producte escalar és 0, aleshores tots els punts són coplanars.
Els determinants de Cayley-Menger proporcionen una solució per al problema de determinar si un conjunt de punts és coplanar, coneixent només les distàncies entre ells.

## Propietats

Si tres vectors $\mathbf {a} ,\mathbf {b}$ i $\mathbf {c}$ són coplanars, i $\mathbf {a} \cdot \mathbf {b} =0$, aleshores
    $(\mathbf {c} \cdot \mathbf {\hat {a}} )\mathbf {\hat {a}} +(\mathbf {c} \cdot \mathbf {\hat {b}} )\mathbf {\hat {b}} =\mathbf {c} ,$
on $\mathbf {\hat {a}}$ denota el vector unitari en la direcció de $\mathbf {a}$.
O bé, el vector projecció de $\mathbf {c}$ en $\mathbf {a}$ i $\mathbf {c}$ en $\mathbf {b}$ s'afegeix per donar l'original $\mathbf {c}$.

## Fórmula del pla

Una altra tècnica consisteix a calcular la fórmula dels plans definits per cada subconjunt de tres punts. En primer lloc, el vector normal per a cada pla es calcula mitjançant alguna tècnica d'ortogonalització. Si els plans són paral·lels, el producte escalar dels vectors normals serà 1 o -1. Més específicamentes pot calcular la'ngle entre els vectors normals, denominat angle diedre, que representa l'angle més petit possible entre els dos plans. La fórmula d'un pla és:
    $ax+by+cz+d=0$, on $(a,b,c)$ és el vector normal del pla.
El valor $d$ pot calcular-se connectant-lo a un dels punts i resolent a continuació. Si $d$ és el matix per a tots els subconjunts de tres punts, els plans són iguals i els punts spn coplanars.
Un avantatge d'aquesta tècnica és que pot funcionar en un espai hiperdimensional.

## Vegeu també

* Determinants de Cayley-Menger

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Coplanaritat» a MathWorld (en anglès).
# Curley

Curley és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 141 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Curley era de 141 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 28 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 42 eren cases i 10 eren apartaments. Dels 46 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Curley el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 16 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 20 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 96 persones, 81 eren actives i 15 eren inactives. De les 81 persones actives 78 estaven ocupades (42 homes i 36 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 15 persones inactives 4 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Curley a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Curley a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Echium webbii

Echium webbii és una espècie de planta herbàcia de la família de les Boraginàcies. Com la majoria de les espècies del gènere Echium, són endèmiques de les illes Canàries. Va ser descrit per primera vegada per Auguste Henri Cornut de Coincy el 1903.
Echium webbii és un endemisme pelegrí, que pertany al grup d'arbusts ramificats amb diverses inflorescències. Es diferencia perquè la corol·la de les flors no es troba comprimida lateralment i és de color blau. Les inflorescències són de forma cilíndrica i les fulles lanceolades, majors de 8cm i amb presència de pèls en ambdues cares. A diferència de E.virescens DC., de l'illa de Tenerife, Echium webbii posseeix cimes laterals senzilles. Es coneix en castellà com a arrebol azul. El nom científic Echium: nom genèric que deriva de l'grec antic echion, que significa escurçó, per la forma triangular de les llavors que recorden vagament al cap d'un escurçó. L'epítet específic webbii fa referència a Philip Barker Webb (1793-1854), viatger i naturalista anglés, que la va recol·lectar a Canàries entre 1828 i 1830 i a qui se li va dedicar el nom de l'espècie. Junts amb Sabino Berthelot va escriure la Historia Natural de las Islas Canarias.

## Referències

* ↑ Cornut de Coincy, Auguste Henri (en francès) Bulletin de l'Herbier Boissier, sér. 2, 3, 1903, pàg. 270.
* ↑ «Echium webbii Coincy» (en castellà). Flora de Canarias.
# Saint-Abraham

Saint-Abraham (en bretó Sant-Abran) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 523 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 387 | 404 | 408 | 419 | 451 | 456 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Moussard | |
# Cucut xikra

El cucut xikra (Hierococcyx varius) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita boscos poc densos, matolls i conreus de les terres baixes de l'Índia, Sri Lanka i oest de Myanmar.
# Crassula lactea

Crassula lactea és una espècie de planta suculenta del gènere Crassula de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una de les suculentes de cultiu més boniques, que va ser introduïda al cultiu el 1774 pel senyor Masson del cap de Bona Esperança. El nom es refereix a les flors en forma d'estrella, de color blanc llet, amb perfums dolços, que, quan hi ha una bona massa junts, són impressionants.
Crassula lactea és un petit arbust perenne, poc ramificat des de la base, flexuós, de 30 a 60 cm d'alçada. Tota la planta és llisa.
La tija és corbada, procumbent, escabrosa. Branques de fins a 40 cm de llarg, amb les fulles velles no caduques.
Les fulles són sèssils, creuant-se per parelles, gruixudes, carnoses, coriàcies, estretes-obovades, fins a oblanceo-tardanes, estretes i connates a la base al voltant de la tija, de 30 a 50 mm de llarg, 15 a 25 mm d'ample, planes i convexes a banda i banda, glabres, generalment de color verd apagat, amb una fila de punts blancs tant per sobre com per sota just al marge. Marge dur, sencer i sovint groguenc.
Les inflorescències en cimes, des de la punta de cada brot madur, panícula oblonga, formada per moltes branques oposades cimoses. Peduncle de 40 a 100 mm de llarg, pelut.
Les flors són perfumades, de color blanc, amb boniques anteres de color rosa. 5 lòbuls de calze molt curts, carnosos d'1,5 a 3 mm de llarg, lanceolats, punxeguts, fins a gairebé teretes a les puntes, quillats, glabres, de color verd. Corol·la en forma d'estrella, fusionada a la base per 0,5 a 0,8 mm, de color blanc o blanc trencat i de vegades tenyida de vermell cap als àpex. Lòbuls lanceolats a lineals-lanceolats, de 5 a 8 mm de llarg, molt aguts, mucronats i lleugerament còncaus, d'un nervi, que s'estenen en angle recte als pedicels quan estan totalment oberts. Floreix a l'hivern, de maig a juliol (desembre a març a l'hemisferi nord).

## Distribució

Planta endèmica de les províncies del Cap Occidental i del Cap Oriental, de Sud-àfrica, des de prop de Mosselbaai fins a East London, essent localment comuna entre Port Elizabeth i East London. Creix a l'ombra d'arbusts o arbres associats a afloraments rocosos, sovint a la vegetació de matolls del riu Great Fish.

## Taxonomia

Crassula lactea Soland. va ser descrita per Daniel Carl Solander i publicada a Hortus Kewensis; or, a Catalogue of the Plants Cultivated in the Royal Botanic Garden at Kew. London. 1: 396 (1789).

### Etimologia

* Crassula: nom genèric que prové del llatí crassus, que significa 'gruixut', en referència a les fulles suculentes del gènere.
* lactea: epítet llatí que significa 'lletosa', en referència al color blanc de les flors.

### Sinonímia

* Crassula lactea Sol.
** Toelkenia lactea (Sol.) P.V.Heath
* Crassula lactea f. variegata hort.

## Referències

* ↑ «The Encyclopedia of Succulents». Llifle.
* ↑ «Crassula lactea Soland.». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
# Becudet de Pulitzer

El becudet de Pulitzer (Macrosphenus pulitzeri) és un ocell de la família dels macrosfènids (Macrosphenidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes de l'oest d'Angola.

## Referències

* ↑ «Becudet de Pulitzer». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Langhofita

La langhofita és un mineral de la classe dels sulfats. Porta el nom de H. Jörgen S. Langhof (n. 1965), conservador del Museu Suec d'Història Natural, qui va recollir la mostra del descobriment. Langhof ha estudiat les mines de Långban durant més de 30 anys.

## Característiques

La langhofita és un wolframat de fórmula química Pb₂(OH)[WO₄(OH)]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Suec d'Història Natural, situat a Estocolm (Suècia), amb el número de col·lecció: geo-nrm 20030044.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Långban, situada al districte miner de Långban, al municipi de Filipstad (Comtat de Värmland, Suècia), on es troba associada a mimetita, fluorapatita, calcita i barita. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Langhofite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juliol 2021].
# Aerògraf

Un aerògraf és un dispositiu pneumàtic que fa un fi aerosol de pintura que serveix per recobrir superfícies petites amb finalitats artístiques o industrials. Pot constar d'un atomitzador amb forma de llapis per aplicar l'aspersió amb molt detall, tal com requereixen l'ombrejat de dibuixos i el retoc de fotografies, així com un contenidor amb el material escampat, en canvi, una pistola atomitzadora és una eina similar, però que és normalment usada per treballar amb grans superfícies. Hi ha dos tipus d'aerògrafs:
* El d'acció simple, en el qual la pintura i l'aire surten al mateix temps, amb una relació constant. El gallet té l'única funció de permetre la sortida de l'aire, amb barreja interna o externa.
* El de doble acció, el gallet té dos moviments independents. Pressionant cap avall s'aconsegueix que surti només aire, pressionant cap avall i cap enrere s'aconsegueix la barreja d'aire i pintura. A mesura que es pressiona el gallet es comença a subministrar més pintura al flux d'aire i més gruixut serà el polvoritzat de pintura.
L'aerògraf va ser inventat el 1878 pel nord-americà Abner Peeler. Tres anys després, el 1881, Peeler va vendre els drets de la seva invenció a Walkup Liberty per set-cents dòlars nord-americans.

## Vegeu també

* Polvoritzador
* Aerografia

## Referències

* ↑ «aerògraf». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Abdeldayem Ahmed Soltan, Mohamed. An Investigation into the History of the Airbrush and the Impact of the Conservation Treatment of Airbrushed Canvas Paintings (pdf) (en anglès). Northumbria University, 2015.
* ↑ «Airbrush History: The Inventors-Abner Peeler & Liberty Walkup» (en anglès). The Airbrush Museum. [Consulta: 22 novembre 2023].

## Enllaços externs

* El Malvat Acidonitrix. «Com es neteja un aerògraf», 18-01-2005.
* Hobbymex. «Que es el aerografo? [Què és el Aerògraf?]» (en castellà).
# Catherine Binet

Catherine Binet (Tours. 12 de març de 1944 - 14è districte de París, 20 de febrer de 2006) va ser una muntadora i cineasta francesa. Va ser l'última companya de l'escriptor Georges Perec.

## Biografia

George Perec l'ajuda amb el finançament del seu primer llargmetratge Les Jeux de la comtesse Dolingen de Gratz.
És amiga de Marina Vlady que li va dedicar una novel·la C'était Catherine B..
El 2021 es crearà un carreró "Catherine Binet" a Tours nord al sector del Fòrum Méliès

## Filmografia

* Les Jeux de la comtesse Dolingen de Gratz, 1980
* Film sur Hans Bellmer, 1972
* Trompe-l'œil, 1982
* Les Passages parisiens, 1982
* Jacques Carelman, 1983
* Hanae Mori, haute couture, 1986
* Te souviens-tu de Gaspard Winckler ?, 1990, sobre Georges Perec
* Le Printemps de Marcel Hanoun

## Notes i referències

* ↑ Insee. «Extrait de l'acte de décès de Catherine Marie Louise Binet». MatchID.
* ↑ «Catherine Binet, cinéaste». Le Monde.fr, 03-03-2006.
* ↑ «Catherine Binet».
* ↑ «Tours : la Ville veut accentuer la féminisation des noms de rues - Info Tours». info-tours.fr, 06-12-2021.

## Publicació

* Binet, Catherine. Les Fleurs de la Toussaint. París: Champtin, 2004, p. 314. ISBN 9782951966826.

## Bibliografia

* Marina Vlady, C'était Catherine B., Éditions Fayard, Paris, 2013

## Enllaços externs

* Interview de Marina Vlady sur Catherine Binet a Dailymotion
* article sur le livre de Marina Vlady "C'était Catherine B." de Dominique Conil