OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cloncurryita

La cloncurryita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la localitat australiana de Cloncurry, a Queensland, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La cloncurryita és un fosfat de fórmula química Cu$_{0.5}$(VO)$_{0.5}$Al₂(PO₄)₂F₂·5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2006, sent publicada per primera vegada el 200. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cloncurryita pertany a «08.DC: Fosfats, etc, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ = 1:1 i < 2:1» juntament amb els següents minerals: nissonita, eucroïta, legrandita, strashimirita, arthurita, earlshannonita, ojuelaïta, whitmoreïta, cobaltarthurita, bendadaïta, kunatita, kleemanita, bermanita, coralloïta, kovdorskita, ferristrunzita, ferrostrunzita, metavauxita, metavivianita, strunzita, beraunita, gordonita, laueïta, mangangordonita, paravauxita, pseudolaueïta, sigloïta, stewartita, ushkovita, ferrolaueïta, kastningita, maghrebita, nordgauïta, tinticita, vauxita, vantasselita, cacoxenita, gormanita, souzalita, kingita, wavel·lita, allanpringita, kribergita, mapimita, ogdensburgita i nevadaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Great Australia, situada a la localitat de Cloncurry, al comtat homònim de l'estat de Queensland, Austràlia, on sol trobar-se associada a altres minerals com la malaquita, la pseudomalaquita, la cuprita i el coure.

## Referències

* ↑ «Cloncurryite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 desembre 2020].
# Astroblepus caquetae

Astroblepus caquetae és una espècie de peix de la família dels astroblèpids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Amazones.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fowler, H. W. 1943. A collection of fresh-water fishes from Colombia, obtained chiefly by Brother Nicéforo Maria. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 95: 223-266.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schaefer, S.A. 2003. Astroblepidae (Naked sucker-mouth catfishes). p. 312-317. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Assemblea Democràtica d'Eivissa i Formentera

Assemblea Democràtica d'Eivissa i Formentera fou la secció pitiüsa de la Junta Democràtica d'Espanya creada el 1975 com a aglutinador de partits, entitats i persones de l'oposició al franquisme i dur a terme una transició democràtica, però a imitació de l'Assemblea de Catalunya. Havia estat precedida el 1973 de la Taula Democràtica d'Eivissa i Formentera. Era formada per les seccions locals del PCE, del Partido Socialista Popular, del Partit Carlí i de Comissions Obreres, juntament amb catòlics progressistes, dretans antifranquistes i alguns membres de la Unión Militar Democrática. Posteriorment formaria part de la Platajunta i es va dissoldre poc abans de les eleccions generals espanyoles de 1977.

## Vegeu també

* Assemblea Democràtica de Mallorca

## Bibliografia

* Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Assemblea Democràtica d'Eivissa i Formentera
# Arts mecàniques

Arts mecàniques o arts vulgars es com es van denominar a partir de l'antiguitat clàssica a les arts produïdes mitjançant procediments de moviment del cos físic, enfront de les que eren únicament producte del pensament, "immòbils", les arts liberals. A l'edat mitjana les arts vulgars van ser conegudes com a arts mecàniques.

## Història

Aquesta classificació va ser elaborada per Galè al segle ii, que va dividir l'art en "arts liberals" i "arts vulgars", segons si tenien un origen intel·lectual o físic. Entre les liberals hi havia: la gramàtica, la retòrica i la dialèctica -que formaven el trivium -, i l'aritmètica, la geometria, l'astronomia i la música -que formaven el quadrivium -; les vulgars incloïen l'arquitectura, l'escultura i la pintura, però també altres activitats que avui considerem artesania.
En època medieval va continuar la divisió de l'art entre arts liberals i vulgars, però aquestes últimes van passar a anomenar-se "mecàniques". Al segle xii, Radulfo de Campo Lungo va intentar fer una classificació de les arts mecàniques, reduint-les a set, igual nombre que les arts liberals.
La posterior evolució del concepte d'art, que va culminar amb la formulació del terme belles arts per Charles Batteux el 1746 ( Les belles arts reduïdes a un únic principi ), va fer que desaparegués el concepte d'arts vulgars o mecàniques.

## Classificació

En funció de la seva utilitat cara a la societat, les va dividir en:
* ars victuaria , per alimentar la gent;
* ars lanificaria , per vestir;
* arquitectura , per procurar-los una casa;
* ars suffragatoria , per donar-los mitjans de transport;
* ars medicinaria , que els guaria;
* ars negotiatoria , per al comerç;
* ars militaria , per defensar-se.

## Vegeu també

* Arts industrials
* Arts aplicades
* Arts i oficis
* Artesania
* Oficis vils i mecànics
* Arts decoratives

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.40. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 10 novembre 2014].

## Bibliografia

* Tatarkiewicz, Władysław. Història de sis idees. Tecnos, Madrid, 2002. ISBN 84-309-3911-3.
# Badja

Badja és el nom dels següents llocs:
* Badja, nom àrab de la ciutat portuguesa de Beja vegeu Beja (municipi de Portugal)
* Badja, nom àrab de la ciutat de Tunísia transcrita en francès com Béja
* Badja al-Zayt (Béja de l'Oli), ruïnes de Tunísia
* Badja al-Kadima (Béja l'Antiga), ruïnes de Tunísia
# Badjawr

Badjawr és una regió muntanyosa sota administració del Pakistan formada pels estats de Dhir (al nord i est), Swat (est) i Chitral. Limita al sud-est i sud amb el territori tribal dels utman khels i dels mohmund, i a l'oest amb l'Afganistan. Cobreix una superfície d'uns 10.000km². És el país dels paixtus trakanri dividits en quatre subgrups (isaizays, salarzays, mamunds i ismailzays). El kan de Nawagai reclama jurisdicció sobre totes les tribus de la regió. La fortalesa de Badjawr fou conquerida per Babur el 1519. El 1585 en aquesta regió va patir una greu derrota Akbar el Gran a mans dels yusufzays. Sota el regnat de Aurangzeb els habitants de la regió van atacar moltes vegades territori mogol. El 1863 es van oposar als britànics durant la campanya d'Ambeyla, i altre cop en la guerra fronterera del 1897.

## Bibliografia

* Davies, C. Collin. «Bād̲j̲awr». Encyclopaedia of Islam, segona edició, 2012
# Arrítmia sinusal respiratòria

L'arrítmia sinusal respiratòria és la variació de la freqüència cardíaca del node sinusal amb el cicle respiratori. Consisteix a la ralentització fisiològica de la freqüència cardíaca durant la exhalació i l'acceleració de la mateixa durant la inhalació. És comú trobar-la en nens i persones joves, ja que aquests acostumen a ser més vagotònics. Es considera una variació del ritme sinusal normal que no implica patologia ni requereix cap tipus de tractament.

## Fisiopatologia

L'arrítmia sinusal es deu al reflex de Bainbridge, que es desencadena per canvis en la pressió a l'aurícula dreta (augments o disminucions). La freqüència cardíaca està regulada per centres del bulb raquidi, i un d'aquests centres, el nucli ambigu, envia senyals al cor a través del nervi vague, que forma part del sistema nerviós parasimpàtic. Quan aquest nervi s'activa, redueix la freqüència cardíaca en disminuir l'activitat del node sinusal. Durant l'espiració, les neurones del nucli ambigu s'activen i el cor batega més lentament. En canvi, durant la inspiració, senyals inhibidors redueixen l'activitat del nucli ambigu, i el nervi vague no actua, permetent que la freqüència cardíaca augmenti.

## Referències

* ↑ «¿Sabes lo que es la arritmia sinusal?» (en castellà). [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ «¿Qué es la arrítmia sinusal?» (en castellà). [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ «Tipos de arritmias» (en castellà). [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ «¿Qué es el reflejo de Bainbridge?» (en castellà). [Consulta: 1r octubre 2024].

## Vegeu també

* Arrítmia
* Freqüència cardíaca
* Nervi vague
* Ritme sinusal
# Distribució gamma normal

En teoria i estadística de probabilitats, la distribució gamma normal (o distribució gamma gaussiana) és una família bivariada de quatre paràmetres de distribucions de probabilitat contínues. És l'a priori conjugat d'una distribució normal amb mitjana i precisió desconegudes.

## Definició

Per a un parell de variables aleatòries, (X, T), suposem que la distribució condicional de X donada T ve donada per
$X\mid T\sim N(\mu ,1/(\lambda T))\,\!,$
significa que la distribució condicional és una distribució normal amb mitjana $\mu$ i precisió $\lambda T:$ — de manera equivalent, amb variància $1/(\lambda T).$ Suposem també que la distribució marginal de T ve donada per
    $T\mid \alpha ,\beta \sim \operatorname {Gamma} (\alpha ,\beta ),$
on això vol dir que T té una distribució gamma. Aquí λ, α i β són paràmetres de la distribució conjunta.
Aleshores (X, T) té una distribució gamma normal, i aquesta es denota per
$(X,T)\sim \operatorname {NormalGamma} (\mu ,\lambda ,\alpha ,\beta ).$

## Propietats
### Funció de densitat de probabilitat

La funció de densitat de probabilitat conjunta de (X, T) és

### $f(x,\tau \mid \mu ,\lambda ,\alpha ,\beta )={\frac {\beta ^{\alpha }{\sqrt {\lambda }}}{\Gamma (\alpha ){\sqrt {2\pi }}}}\,\tau ^{\alpha -{\frac {1}{2}}}\,e^{-\beta \tau }\exp \left(-{\frac {\lambda \tau (x-\mu )^{2}}{2}}\right)$Moments de l'estadística natural

Els moments següents es poden calcular fàcilment mitjançant la funció generadora de moments de l'estadística suficient :
$\operatorname {E} (\ln T)=\psi \left(\alpha \right)-\ln \beta ,$ on $\psi \left(\alpha \right)$ és la funció digamma,
${\begin{aligned}\operatorname {E} (T)&={\frac {\alpha }{\beta }},\\[5pt]\operatorname {E} (TX)&=\mu {\frac {\alpha }{\beta }},\\[5pt]\operatorname {E} (TX^{2})&={\frac {1}{\lambda }}+\mu ^{2}{\frac {\alpha }{\beta }}.\end{aligned}}$

## Referències

* 1 2 Bernardo & Smith (1993, p. 434)
* ↑ «5.8: The Gamma Distribution» (en anglès). https://stats.libretexts.org,+05-05-2020.+[Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ «Gamma-Normal Distribution» (en anglès). https://www.statisticshowto.com.+[Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ Soch, Joram. «Normal-gamma distribution» (en anglès). https://statproofbook.github.io,+27-01-2020.+[Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ «Normal-gamma distribution in Python» (en anglès). https://stackoverflow.com.+[Consulta: 18 juny 2023].

## Bibliografia

* Bernardo, J. M.; Smith, A. F. M.. Bayesian Theory (en anglès). Wiley, 1993. ISBN 0-471-49464-X.
# Ctenodactylus gundi

Ctenodactylus gundi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenodactílids. Viu a Algèria, Líbia, el Marroc i Tunísia. Es tracta d'un animal diürn que viu en grups d'entre tres i onze individus. El seu hàbitat natural són les zones rocoses, on busca refugi a les esquerdes i fissures. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Aulagnier, S. Ctenodactylus gundi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 24 gener 2015.
# Font del Governador Aparicio

Font del Governador Aparicio és una obra de Lleida protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Font recolzada contra un mur amb disposició frontal sobre l'eix del carrer, vista des del carrer Major, amb una clara ubicació barroca. Una gàrgola escup l'aigua a un rebals sobre la pila inferior. Una motllura al pla de darrere emmarca tots els elements. Com a remat hi ha un escut de la ciutat realitzat en relleu de pedra.

## Història

Substitueix l'antiga font de la Costa del Jan en aquest mateix indret.

## Referències

* 1 2 «Font del Governador Aparici». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Font del Gavatxó

La font del Gavatxó és una font situada al paratge de les Escaleras, més enllà de la font de Sant Valentí, al terme d'Olesa de Montserrat. També és coneguda com a font del Boter. De fet, el nom gavatxó fa referència a la peça de ferro que fixa de manera provisional els cèrcols de les botes.
La font està feta amb pedra seca, i la cisterna està construïda amb maons.

## Referències

* ↑ Montserrat, Ajuntament d'Olesa de. «La ruta de les fonts rurals». [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ Guillamón i Casanovas, Miquel. L'aigua. Patrimoni d'Olesa de Montserrat. Comunitat Minera Olesana SCCL, juny 2015.
# Fifi

Fifi (àrab فيفي) és una comuna rural de la província de Xauen de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.104 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Filenis

Filenis és el nom dels següents personatges:
* Filenis de Lèucada, poetessa grega de la primera meitat del segle iv aC
* Filenis de Samos, cortesana i autora grega dels segles IV i III aC
# Francesc Gener Rius

Francesc Gener Rius (Manresa, 9 de setembre de 1966) és un músic i pianista català, compositor de bandes sonores per cinema i televisió. també és professor del Conservatori del Gran Teatre del Liceu.

## Biografia

Ha estudiat piano, jazz, orquestració, harmonia i composició a l'Escola de Música Moderna (ESCLAT), tot perfeccionant estudis als Estats Units amb Hulse Helga i Mark Alpsugh. Ha format amb altres músics els grups Menage, Blau Marí i Bee Boop Moments, i ha treballat per músics com Ana Reverte, Santi Vendrell, Héctor Vila, o Salvatore Adamo.
Va debutar al cinema el 1992 treballant al departament musical d' Orquesta Club Virginia. Va compondre la seva primera banda sonora el 2000 amb Sexo por compasión de Laura Mañá, directora amb la qual ha col·laborat sovint: Palabras encadenadas (2003), Morir a San Hilario (2005) i Concepción Arenal, la visitadora de presons (2012). També Ha fet les d' Arachnid (2001) de Jack Sholder, Occhi di Cristallo (2004) d'Eros Puglielli, El Lobo (2004) i GAL (2006) de Miguel Courtois.
Posteriorment ha treballat en bandes sonores per telefilms i sèries de televisió com El precio de una Miss (2005), Fago (2008), 20-N: Los últimos días de Franco (2008), Un asunto conyugal (2009), La reina sin espejo (2009) o Habitacions tancades (2015).

## Reconeixements

* Festival de Màlaga de 2003: Biznaga de Plata a la millor banda sonora per Palabras encadenadas.
* III Premis Barcelona de Cinema: Nominat a la millor música per El Lobo.

## Filmografia (parcial)

* Sexo por compasión (2000) de Laura Mañá
* Arachnid (2001) de Jack Sholder
* Palabras encadenadas (2003) de Laura Maña
* Occhi di Cristallo (2004) d'Eros Puglielli
* El Lobo (2004) de Miguel Courtois
* Morir a San Hilario (2005) de Laura Mañá
* GAL (2006) de Miguel Courtois
* 20-N: Los últimos días de Franco (2008)
* Concepción Arenal, la visitadora de presons (2012) de Laura Mañá

## Referències

* ↑ Francesc Gener al web del Conservatori del Liceu
* ↑ Francesc Gener a mundobso
* ↑ Francesc Gener signa la banda sonora del telefilm "Concepción Arenal", Francesc Gener, 19 de desembre de 2012
* ↑ Francesc Gener a catalanfilms.cat
* ↑ 'Torremolinos 73' triunfa en el Festival de Málaga con cuatro galardones, El País, 4 de maig de 2003
* ↑ "El lobo", "Inconscientes" i "Cámara oscura", favorites als premis Barcelona de cinema, ccma.cat, 1 de febrer de 2005

## Enllaços externs

* Francesc Gener a enderrock.cat
# Fileter (príncep)

Fileter (grec antic: Φιλέταιρος, Philétairos, llatí: Philetaerus) fou fill del rei Àtal I de Pèrgam i d'Apol·lònies, i germà del rei Èumenes II de Pèrgam.
Èumenes el va deixar encarregat del govern de Pèrgam mentre ell anava a Grècia amb un altre germà, Àtal, per ajudar els romans en la seva guerra contra el rei Perseu de Macedònia l'any 169 aC. Després de la tornada d'Èumenes ja no juga cap paper a la història. En parlen Titus Livi i Polibi.

## Referències

* ↑ 2.Philetaerus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 266
# Filetes (metge)

Filetes (en llatí Philetes, en grec Φιλήτης) fou un metge grec que va viure probablement al segle v aC.
Galè l'esmenta com a contemporani d'alguns dels metges grecs més antics. Alguns escriptors de l'antiguitat li van atribuir l'obra Περὶ Διαίτης, De Victus Ratione, obra que figura al Corpus hipocràtic.

## Referències

* ↑ Philetes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 267
Viccionari
# Francisco García (basquetbolista)

Francisco Alberto García (31 de desembre de 1981 a San Francisco de Macorís, República Dominicana) és un jugador dominicà de bàsquet que milita a Sacramento Kings de l'NBA.

## Enllaços externs

* Fitxa a NBA.com
# Fil·lodòcides

Els fil·lodòcides (Phyllodocida) són un ordre d'anèl·lids poliquets de la subclasse Errantia. La majoria son marins i a vegades d'aigua salobre, i són bentònics actius que es mouen sobre la superfície o s'enterren en els sediments, o bé viuen en esquerdes de les roques. Alguns fabriquen tubs en els que viuen i altres són pelàgics i neden a la columna de agua.

## Característiques

Els fil·lodòcides mesuren des d'uns pocs mil·límetres fins a més d'un metre. Cada segment té un parell de parapodis en forma de paleta. El prostomi generalment té un o dos parells d'ulls, un parell d'antenes dorsals, un parell de palps sensorials ventrals i un parell d'òrgans al coll. El peristomi és un anell sovint ocult dorsalment pel prostomi en el primer segment. Hi ha una trompa muscular amb un o més parells de mandíbules. Els següents segments tendeixen a ser diferents dels que estan més enrere ja que tenen cirrus (apèndixs fins) dorsals i ventrals engrandits i lòbuls parapodials, a més de quetes reduïdes. Algunes espècies tenen apèndixs amb funcions especialitzades, però la majoria tenen molts segments que són similars entre si, però que varien en grandària i forma al llarg del cos.

## Taxonomia

L'ordre inclou 4.665 espècies repartides en quatre subordres i 21 famílies:

### Subordre Aphroditiformia

* Família Acoetidae Kinberg, 1856
* Família Aphroditidae Malmgren, 1867
* Família Eulepethidae Chamberlin, 1919
* Família Iphionidae Kinberg, 1856
* Família Pholoidae Kinberg, 1858
* Família Polynoidae Kinberg, 1856
* Família Sigalionidae Kinberg, 1856

### Subordre Glyceriformia

* Família Glyceridae Grube, 1850
* Família Goniadidae Kinberg, 1866
* Família Lacydoniidae Bergström, 1914
* Família Paralacydoniidae Pettibone, 1963

### Subordre Nereidiformia

* Família Antonbruunidae Fauchald, 1977
* Família Chrysopetalidae Ehlers, 1864
* Família Hesionidae Grube, 1850
* Família Microphthalmidae Hartmann-Schröder, 1971
* Família Nereididae Blainville, 1818
* Família Pilargidae Saint-Joseph, 1899
* Família Syllidae Grube, 1850

### Subordre Phyllodociformia

* Família Lopadorrhynchidae Claparède, 1870
* Família Phyllodocidae Örsted, 1843
* Família Pontodoridae Bergström, 1914

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Phyllodocida». [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «ITIS Standard Report Page: Phyllodocida». [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «Tree of Life - Phyllodocida». [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 10 febrer 2021].
# Flashback (pel·lícula de 2020)

Flashback és una pel·lícula de thriller de misteri canadenca del 2020 escrita i dirigida per Christopher MacBride. La pel·lícula és protagonitzada per Dylan O'Brien, Hannah Gross i Maika Monroe. La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cinema de Sitges 2020. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Leo Barraclough «'Maze Runner' Star Dylan O'Brien Joins 'Education of Fredrick Fitzell'». Variety, May 4, 2018.
* ↑ Vlessing, Etan «Emory Cohen, Amanda Brugel Join 'Education of Fredrick Fitzell' (Exclusive)». The Hollywood Reporter, September 24, 2018.
* ↑ «The Education of Fredrick Fitzell - Sitges Film Festival - Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya».
* ↑ «The Education of Fredrick Fitzell». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 maig 2023].
# Flashover

Flashover és un tipus de comportament extrem d'un incendi. Des dels anys 80 del segle xx es distingeixen, bàsicament, dos tipus de comportaments extrems d'un incendi. L'altra és backdraft.
En una estança on s'ha declarat un incendi en, un llit, per exemple, els gasos que desprèn la combustió -inflamables-, es troben calents i transmeten calor a la resta d'objectes de l'estança. Aquests objectes es van escalfant i pirolitzant-se. En arribar a la seva temperatura d'auto-ignició, s'incendiaran repentinament.

## Vegeu també

* Gas de fusta
* Gas d'aigua
* Termòlisi
* Kiln (forn)

## Referències

* ↑ Kiurski, Tom. «Understanding Flashover» (en en-). Fire Engeineering, 22-06-2010. [Consulta: 21 desembre 2021].