OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jardins de Rosa Luxemburg

Els jardins de Rosa Luxemburg es troben al districte de Horta-Guinardó de Barcelona. Van ser creats el 1999 amb un disseny de Patrizia Falcone. Estan dedicats a la política i teòrica marxista Rosa Luxemburg.

## Descripció

Els jardins es troben al barri de la Vall d'Hebron, prop de l'àrea olímpica construïda pels Jocs de 1992. Es troben entre dos equipaments escolars, el col·legi CEIP Pau Casals i la guarderia L'Arquet. En trobar-se en un terreny de cert desnivell, s'estructuren en un sistema de terrasses delimitades per talusos i connectades per escales, així com per un camí principal que recorre tot el recinte. És un lloc tranquil i acollidor, que convida al descans i el recolliment. La vegetació és de tipus forestal, amb predomini d'arbres, alguns d'ells fruiters i florals. A la part inferior es troba un bosc amb una gran varietat d'espècies, així com un sotabosc de plantes arbustives. També hi ha plantes aromàtiques. El jardí inclou una àrea de jocs infantils i un espai per a gossos.

## Vegeu també

* Parcs i jardins de Barcelona

## Referències

* ↑ «Jardins de Rosa Luxemburg». Parcs i Jardins. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 14 juny 2018].
# MetalFront Fest

El MetalFront Fest és un esdeveniment que se celebra en dos dies amb grups de música rock i heavy metal d'arreu del món. Es realitza a Erevan, Armènia. És l'únic festival d'aquest tipus a Armènia.
El 26 i 27 de novembre de 2008, Melechesh va encapçalar el "MetalFront Fest 2008" a Armènia.

## 2008

Novembre 26:
* Arkona
* Mordab
* Stryfe
* Empyray
* 5 GRS
* Scream Of Silence
Novembre 27:
* Melechesh
* Rossomahaar
* Sworn
* Dogma
* E.V.A
* Vaspooher
* Nairi

## Referències

* ↑ http://www.metalfront.am/index.php?option=com_eventlist&Itemid=273&func=details&did=97%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.nuclearblast.de/showDynamicPage.php?ident=newsdetail&nid=2743

## Enllaços externs

* Web oficial de Metalfront Fest Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.
# Mengxianminita

La mengxianminita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La mengxianminita és un òxid de fórmula química (Ca,Na)₂Sn₂(Mg,Fe)₃Al₈[(BO₃)(BeO₄)O₆]₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Representa un nou tipus d'estructura i una combinació única d'elements. Altres minerals d'estany i bor són la nordenskiöldina, la tusionita i la vistepita. Es tracta del tercer mineral d'estany i beril·li després de la sverigeïta i la sørensenita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al jaciment d'estany polimetàl·lic de Xianghualing, al comtat de Linwu de la prefectura de Chenzhou (Hunan, República Popular de la Xina). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral. Aquest jaciment és també la localitat tipus d'altres quatres espècies: la balipholita, la ferrotaaffeïta-2N'2S, la hsianghualita i la liberita.

## Referències

* ↑ «Mengxianminite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 novembre 2016].
# Microhyla annectens

Microhyla annectens és una espècie de granota que viu a Malàisia i, possiblement també, a Tailàndia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Tzi Ming, L. & Sukumaran, J. 2004. Microhyla annectens. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Microhyla annamensis

Microhyla annamensis és una espècie de granota que viu a Cambodja, Laos, Tailàndia i el Vietnam.

## Referències

* van Dijk, P.P. & Truong, N.Q. 2004. Microhyla annamensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Matthias Stomer

Mathias Stomer (Amersfoort, c. 1600 - Sicília, c. 1650) va ser un pintor neerlandès d'estil tenebrista, englobat en el cercle de pintors del caravaggisme. El seu nom s'escriu de formes diverses, figura en algunes fonts com Matthias Stomer, i en altres com Mathias Stom.
Es coneixen poques dades segures de la seva vida. Es creu que es va iniciar en la pintura amb Abraham Bloemaert a Utrecht. Després va viatjar a Roma, on entre 1620 i 1623 va ser deixeble del pintor caravaggista Gerrit van Honthorst. D'aquí va passar a Nàpols, i el 1640 es va instal·lar a Sicília. La data de la seva mort no es coneix, encara que el seu últim esment és de 1650.
Stomer s'explica entre els caravaggistes nòrdics més importants, juntament amb Honthorst. Es diferencia d'aquest pel seu colorit més càlid i limitat, en general en gammes terroses, i pel predomini dels temes religiosos en la seva producció, davant de les escenes de gènere o quotidianes que Honthorst i altres tenebristes solien fer.
Entre les seves obres, es poden citar Samsó i Dalila (Palau Barberini de Roma),L'adoració dels pastors (Viena, Museu Liechtenstein) i La incredulitat de sant Tomàs del Museu del Prado, que algunes fonts segueixen atribuint per error a Gerrit van Honthorst.
Hi ha altres obres seves al Museu Nacional d'Art de Catalunya, al Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid ( El sopar en Emaús), Museu Sant Pius V de València (Sant Sebastià atès per Irene i la seva criada), Galeria Nacional d'Irlanda (Dublín) i al Museu de la Universitat Bob Jones de Greenville (Carolina del Sud).

## Referències

* ↑ «museothyssen.org». Arxivat de l'original el 2011-09-16. [Consulta: 13 gener 2013].
# MenuetOS

MenuetOS, també dit MeOS, és un sistema operatiu gratuït creat per Ville Mikael Turjanmaa en FASM per a x86 en versions de 32 i 64 bits (inicialment 64 bits). Manté constant la possibilitat d'arrencar el sistema des de floppy disk d'1,44 MB. Ha anat creixent en prestacions i públic encara que segueix sent minoritari i s'ha provat en relativament poques màquines. Aposta pels 64 bits i practica un redisseny total sense seguir altre estàndard que el seu propi disseny que fa públic.

## Enllaços externs

* MenuetOS - Lloc web oficial
* Llibreria C de MenuetOS
# Mein Odem ist schwach, BWV 222

Mein Odem ist schwach, BWV 222 (L'alè de la meva vida està fallant) és una cantata – atribuïda inicialment a Johann Sebastian Bach. D'autor desconegut, la música és de Johann Ernest Bach. En el catàleg de Bach correspon a 222/Anh. II 23.

## Discografia seleccionada

* The Apocryphal Bach Cantatas BWV 217-222. Wolfgang Helbich, Steintor Barock Bremen, Alsfelder Vokalensemble, Johanna Koslowsky, Kai Wessel. (CPO), 1992.

## Referències

* ↑ Daniel S. Vega Cernuda. “Bach. Repertorio completo de la música vocal”. Cátedra, Barcelona, 2004

## Bibliografia

* Daniel S. Vega Cernuda. “Bach. Repertorio completo de la música vocal”. Cátedra, Barcelona, 2004.
* Alfred Dürr. “The Cantatas of J. S. Bach”. Oxford University Press, Oxford, 2005.

## Enllaços externs

* Bach Cantatas Website
* J.S. Bach Home Page Arxivat 2016-03-14 a Wayback Machine.
# Meilà

Meilà (en hebreu: מסכת מעילה) (transliterat: Masechet Meilà ) és un tractat de l'ordre de Kodaixim de la Mixnà, la Tosefta i el Talmud. En la Mixnà, aquest tractat és el vuitè i conté sis capítols, que comprenen 38 paràgrafs en total. El tractat de Meilà tracta principalment sobre les disposicions exactes de la llei jueva, segons el llibre de Levític, capítols 15 i 16) relatives a l'ofrena per a la redempció de la culpa, i sobre la reparació cal fer per algú que ha fet servir i ha gaudit d'un article consagrat del Temple. El tractat talmúdic de Meilà té sis capítols, i tracta sobre les lleis relatives al tracte irrespectuós de la propietat que pertany al Temple de Jerusalem, i sobre l'ús dels objectes sagrats d'una manera prohibida, també tracta sobre la restitució dels articles malversats que pertanyen al Temple, tal com estableix el Llibre de Levític al capítol 5, als versicles 15 i 16.

## Referències

* ↑ «Bíblia Reina Valera de 1960» (en castellà).
* ↑ «Enciclopèdia Jueva de 1906» (en anglès).
# Miquel Thomàs de Taixequet i Fluixà

Miquel Thomàs de Taixequet i Fluixà (Llucmajor, Mallorca, 1528 - Lleida, 1578) fou un bisbe i canonista mallorquí.
Thomàs de Taixequet pertanyia a la família propietària de la possessió de Son Taixaquet, a Llucmajor, com el seu oncle el també bisbe Francesc Thomàs de Taixequet i Frígola. Cursà estudis de filosofia a Barcelona per després anar a París i a Bolonya on estudià respectivament teologia i dret. A Bolonya fou deixeble de Lelio Socino, un reformador i humanista italià que era contrari al "Dogma de la Santíssima Trinitat", seguint els escrits de l'espanyol Miguel Servet.
Assistí al concili de Trento com a procurador del seu oncle, bisbe d'Empúries de Sardenya (actualment Castelsardo) i del bisbe d'Agnani i hi tingué una actuació important com a canonista. A partir de l'any 1563 treballà a Roma en la revisió del Decret de Gracià amb Antoni Agustí, pioner en la recerca històrica dels cànons de la llei. Poc abans de morir fou nomenat canonge sagristà de Mallorca i bisbe de Lleida (1577), ciutat aquesta darrera on morí poc després de prendre possessió.
La seva obra més important és el tractat Disputationes quaedam Ecclesiasticae (1565), en el qual fa una defensa de la doctrina catòlica enfront d'altres religions i heretgies. També proposà la unificació de les províncies eclesiàstiques de Tarragona i de València, basant-se en la semblança dels seus costums i, especialment, per l'ús de la llengua catalana. Tanmateix molts dels seus tractats canònics restaren manuscrits.
Altres obres foren Orationes duae civilis (1556), De Conciliis provincialis ac diocesanis (1569), i L. Coelii Lactantii Firmiani Divinarvm Institvtionvm Libri VII (1570).
El 1962 l'Ajuntament de Llucmajor el declarà fill il·lustre.

## Referències

* ↑ Thomàs de Taixequet, Miquel. Disputationes Quaedam Ecclesiasticae : Brevis Christianae ac Catholicae fidei defensio, et Iudaeorum, Mahumetanorum, atque Haereticorum oppugnatio ; De ratione habendi Concilia Provincialia ac Dioecesana, et de iis quae in ipsis praecipue sunt tractanda ; Isidori ordo de celebrando Concilio ; De variis Collegiis ad utilitatem publicam constituendis (en llatí). Romae (Roma): Ex domo propria, 1565 [Consulta: 15 abril 2015].
* ↑ «Miquel Thomàs de Taixequet i Fluixà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Thomàs de Taixequet, Miquel. Orationes duae civilis. Una de tota iuris ratione, alterade ratione discendi Ius civili (en llatí). Bononiae (Bolonya): Apud Antonium Manutium Aldi filium, 1556 [Consulta: 15 abril 2015].
* ↑ Thomàs de Taixequet, Miquel. De Conciliis provincialis ac diocesanis, et de iis, quae in ipsis praecipue sunt tractada. Quibus accedit brevis, christianae ac catholicae fidei defensio... Michaele Thomasio auctore. Isidori Hispaliensis Ordo de celebrando concilio. Et de variis collegiis ad utilitatem publicam constituendis (en llatí). Venetiis (Venècia): s.e., 1569.
* ↑ Lactanci, Luci Cecili Firmià; Thomàs de Taixaquet, Miquel (ed.). L. Coelii Lactantii Firmiani Divinarvm Institvtionvm Libri VII (en llatí). Antuerpiae (Anvers): Ex officina Christophori Plantini, 1570 [Consulta: 15 abril 2015].
# Messages - OMD Greatest Hits

Messages: OMD Greatest Hits és una recopilació dels grans èxits del grup britànic de synthpop Orchestral Manoeuvres in the Dark; va aparèixer el mes de setembre de 2008.
Conté dos discos, un CD amb els grans èxits del grup i un DVD amb els seus vídeoclips. És la primera vegada que alguns d'aquests vídeos són editats en format digital, com és el cas de "Red Frame/White Light" i Hold you". Com que no es rodà un vídeo específic per a la cançó "Joan of Arc", s'ha escollit una interpretació que els OMD van fer d'aquest tema al famós programa Top of the Pops.

## Temes
### CD

* Messages – 4:44
* Electricity – 3:31
* Enola Gay – 3:32
* Souvenir – 3:37
* Joan of Arc – 3:48
* Maid of Orleans – 4:12
* Genetic Engineering – 3:37
* Telegraph – 2:56
* Locomotion – 3:57
* Talking Loud and Clear – 3:56
* Tesla Girls – 3:35
* So in Love – 3:30
* Secret – 3:57
* If you leave – 4:30
* (Forever) Live and Die – 3:36
* Dreaming – 3:58
* Sailing on the Seven Seas – 3:45
* Pandora's Box – 4:06
* Dream of Me – 3:53
* Walking on the Milky Way – 4:02

### DVD

* Electricity
* Red Frame/White Light
* Messages
* Enola Gay
* Souvenir
* Joan Of Arc (Versió del Top of the Pops)
* Maid Of Orleans
* Genetic Engineering
* Telegraph
* Locomotion
* Talking Loud and Clear
* Tesla Girls
* Never turn away
* So in Love
* Secret
* La Femme Accident
* Hold you
* If you leave
* (Forever) Live and Die
* We love you
* Shame
* Dreaming
* Sailing on the Seven Seas
* Pandora's Box
* Then you turn away
* Call my name
* Stand above me
* Dream Of Me (Based on 'Love's Theme')
* Everyday
* Walking on the Milky Way
* Universal

## Enllaços externs

* http://www.discogs.com/OMD-Messages-OMD-Greatest-Hits/release/1470729
# Mergui (desambiguació)

«Mergui» té aquests significats:
* Mergui, ciutat de Birmània, nom natiu Myeik
* Township de Myeik o Mergui, subdivisió administrativa centrada a la ciutat de Mergui
* Districte de Mergui o districte de Myeik a Birmània
* Arxipèlag de Mergui
# Miquel de Garganta i Fàbrega

Miquel de Garganta i Fàbrega (Olot, Garrotxa 1903 - 1988) fou un farmacèutic i botànic català, germà de Joan i de Josep Maria de Garganta.
Es llicencià en farmàcia a la Universitat de Barcelona, i el 1934 es doctorà a la Universitat de Madrid amb la tesi Francisco Bolós y la cultura de su tiempo (1936). Des de 1926 fou membre de la Institució Catalana d'Història Natural, i col·laborà en el seu butlletí. També col·laborà amb Pompeu Fabra en la nomenclatura botànica del Diccionari general de la llengua catalana, i elaborà més de 3.000 cèdules de mots vulgars catalans de botànica.
En acabar la guerra civil espanyola s'exilià Medellín (Colòmbia), sota la protecció especial de l'aleshores president Eduardo Santos. Allí fou catedràtic de ciències naturals de la Universitat d'Antioquia. En aquest país descobrí espècies botàniques noves, algunes de les quals duen el seu nom, com Culcitium Gargantanum, Oreopanax Gargantae i Puya Gargantae. El 1967 tornà a Olot, on continuà fent aportacions a la història de la botànica i de les ciències naturals i col·laborà a la Revista de Girona. El 1986 li fou atorgada la Creu de Sant Jordi. El seu fons documental es conserva a l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa.

## Obres

* La coca en el occidente colombiano (1942)
* Noticia etnobotánica acerca del ulluco en Colombia (1967)
* L'antic jardí botànic de Barcelona... (1949)
* Les plantes en "L'Atlàntida" de Verdaguer (1970)
* Pàgines olotines i notícies de naturalistes catalans (1984)

## Referències

* ↑ «Miquel de Garganta i Fàbrega». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Catalans a Colòmbia Arxivat 2008-08-08 a Wayback Machine.
# Molí del Mas Barris

El Molí del Mas Barris és una obra de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un molí de vent de roda, metàl·lic per pouar aigua a l'hort del mas Barris. Juntament amb el molí trobem el pou i un safareig. El mecanisme del molí és al cim d'una torreta d'obra cilíndric que es dreça a sobre del pou. Manté l'arrebossat en bona part, el qual havia havia estat acolorit amb un to vermellós. El molí de ferro és de quatre pales en forma d'aspes; sembla conservar tots els elements externs, excepte el governall o timó.
Cal ponderar la conservació dels pocs molins d'aquest tipus que encara queden, ja que n'han desaparegut molts. Són testimoni d'un primer aprofitament de l'energia eòlica per a millorar l'agricultura del país.

## Història

Sembla que aquest molí pertany al segon període del constructor "Serreta", Antoni Planas, de Cassà de la Selva.

## Referències

* 1 2 3 «Molí del Mas Barris». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Molí del Marquès (Alcanar)

El Molí del Marquès és un molí d'Alcanar (Montsià) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici format per dos cossos. El principal està format per planta baixa i pis, al qual s'accedeix per una escala exterior. La coberta és un terrat. Actualment l'edifici és totalment buit. Adossada al lateral de la casa hi ha una bassa de grans dimensions.

## Història

Segons Trinitari Fabregat "El blat es duis a moldre al molí del Marquès, una mica més avall de l'Era de la Raix, entre Alcanar i l'Àngol, baixant a l'esquerra, i es practicava encara l'antic costum del dret de moltura, dret de moldre pagat en gra".

## Referències

* 1 2 «Molí del Marquès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
# Micropolis

El Micropolis és un videojoc de construcció de ciutats basat en el codi del SimCity, que va ser donat el 10 de gener del 2008 al projecte One Laptop per Child sota la GPL 3. El seu desenvolupador és Don Hopkins.
Micropolis està basat a la versió X11 per a Unix del SimCity. La interfície Tcl/Tk es va substituir per una programada en Python, i el nucli de C es va reestructurar i es va passar a C++.

## Jugabilitat

Al joc, els jugadors han de construir i mantenir una ciutat. Un jugador ha d'assignar tres àrees a la ciutat: "Residencial" (cases residencials), "Comercial" (botigues) i "Industrial" (indústria). Les instal·lacions i serveis, com ara la policia i els bombers, han d'estar presents i, finalment, cal establir carreteres per connectar-ho tot. Tots els edificis de la ciutat han de tenir suficient electricitat. Els desastres com el tornados i els terratrèmols poden aparèixer per la ciutat.

## Vegeu també

* SimCity Classic

## Referències

* ↑ Bil Simser. «SimCity Source Code Released to the Wild! Let the ports begin...». Fear and Loathing, 10-01-2008. [Consulta: 14 gener 2008].
* ↑ «Micropolis» (en anglès). GitHub. [Consulta: 30 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Wiki del Micropolis
* Demo pel SimCity de l'OLPC
# Eustaqui de Beaumarchais

Eustaqui de Beaumarchais (1240 - 1295) fou senescal del Regne de França.
Administrà el Comtat de Tolosa a la mort d'Alfons de Poitiers, de 1272 a 1294. A la mort de Blanca d'Artois va demanar la protecció al rei de França, qui va enviar-lo per governar el Regne de Navarra, que quedaria sota el control francès. Va participar activament en la Croada contra la Corona d'Aragó, dirigint el Setge de Navardún i la Invasió de la Vall d'Aran i participant en l'apaivagament de la Revolta de Perpinyà, per reclamar els drets de Carles I d'Anjou, a qui el papa Martí IV va atorgar la Corona d'Aragó en contra de Pere el Gran a causa de les vespres Sicilianes. Finalment va ocupar Girona, amb una guarnició de 200 genets i 5000 infants, abans de rendir la ciutat de nou al rei Pere i retirar-se a França després de la derrota francesa a la batalla del coll de Panissars.
Continuant la tasca dels seus antecessors va crear 22 noves bastides (viles) a Occitània, entre la Garona i l'Adur.

## Referències

* ↑ Boudet, Marcellin. Dans les montagnes d'Auvergne de 1260 à 1325: Eustache de Beaumarchais, seigneur de Calvinet et sa famille ... (en francès). E. Bancharel, 1901.
* ↑ Beaumarchais, Eustache de. Sentence arbitrale d'Eustache de Beaumarchais entre monseigneur l'abbé et les consuls d'Aurillac, dite première paix, du lundi avant la fête de Sainte-Madeleine (1280). (en francès). P. Picut, 1841.
* ↑ «Mémoires de la Société archéologique du Midi de la France» (en francès). Société archéologique du Midi de la France, 1874. [Consulta: 12 agost 2023].
# Cookeconcha contorta

Cookeconcha contorta és una espècie de gastròpode eupulmonat terrestre de la família Endodontidae.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de l'illa d'Oahu (Hawaii).

## Estat de conservació

Sembla que aquesta espècie va desapàreixer a la dècada del 1930 com a resultat de l'expansió de les activitats humanes, la destrucció a gran escala del seu hàbitat i la introducció d'espècies exòtiques (com ara, les formigues de foc), però no s'han realitzat estudis recents per confirmar-ho.

## Referències

* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 Cowie, R.H. (2000). "Cookeconcha contorta." 2000 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2000. [Consulta: 16 abril 2023]

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Cowie, R.H., N.L. Evenhuis, C.C. Christensen, 1995. Catalog of the Native Land and Freshwater Molluscs of the Hawaiian Islands. Backhuys Publishers: Leiden, els Països Baixos. 248 pp.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.
* Hilton-Taylor, C., 2000. 2000 IUCN Red List of Threatened Species. IUCN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Turgeon, D. D., J. F. Quinn, Jr., A. E. Bogan, E. V. Coan, F. G. Hochberg, W. G. Lyons, et al., 1998. Common and scientific names of aquatic invertebrates from the United States and Canada: Mollusks, 2a edició. American Fisheries Society Special Publication 26. 526 pàgines. American Fisheries Society. Bethesda, Maryland, els Estats Units. ISBN 1-888569-01-8.
# Ville-di-Pietrabugno

Ville-di-Pietrabugno (en cors E Ville di Petrabugnu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 1.791 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 642 | 1.562 | 1.735 | 2.827 | 2.950 | 2.950 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Pascal Fabiani | | |
| 2008- | Jean Baggioni | | |
# No Sleep Records

No Sleep Records és una discogràfica independent estatunidenca ubicada a Huntington Beach. Va ser fundada per Chris Hansen el 2006, qui abans havia treballat a Trustkill Records.
Ha publicat treballs de grups com Funeral for a Friend, La Dispute o Touché Amoré. També ha publicat recopilatoris promocionals de descàrrega gratuïta a internet en diverses ocasions. No Sleep Records s'associa estretament a l'estil de vida vegà i al revifament de l'interès pels discos de vinil.

## Referències

* ↑ Sean Reid. «Interview: Chris Hansen of No Sleep Records». Alter the Press!. (Spin Media). [Consulta: June 11, 2013].
* ↑ Adam Sever. «Interviews: Chris Hansen (No Sleep Records)». Punknews.org, May 29, 2012. [Consulta: June 11, 2013].
* ↑ «Touche Amore signs to Deathwish» (en anglès). Punknews.org, 19-11-2010. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ Sean Reid. «Interview: Chase Igliori (No Sleep Records)». Alter the Press!. (Spin Media). [Consulta: June 11, 2013].
# Jeremy Martin (desambiguació)

Jeremy Martin és el nom dels següents personatges:
* Jeremy Martin, pilot de motocròs nord-americà
* Jeremy Martin (ciclista), ciclista canadenc
# Jim Rodford

James Walter Rodford (7 de juliol de 1941 – 20 de gener de 2018) fou un músic anglès, que va tocar el baix elèctric per diversos grups de rock britànics. Va ser baixista de The Kinks des del 1978 fins que es van separar el 1996. El 2004, va unir-se a The Zombies, amb qui havia estat estretament relacionat des de principis de la dècada de 1960, i en va ser membre fins a la seva mort el 2018. També va ser membre de The Swinging Blue Jeans i The Kast Off Kinks.

## Referències

* ↑ Eder, Bruce. «Jim Rodford». AllMusic. [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ «Jim Rodford, of Argent, Kinks, Zombies Fame, Dies», 11-08-2015. [Consulta: 20 gener 2018].
# Javier Mas Arrondo

Javier Mas Arrondo (Saragossa, 29 d'abril de 1952) és un músic que toca la guitarra de dotze cordes, l'arxillaüt, la bandúrria i el llaüt. Ha tocat amb Carlos Cano, Raimundo Amador, Agapito Marazuela, Julia León o Maria del Mar Bonet, però es feu famós per participar des del 2008 i durant tres anys en una gira de Leonard Cohen. Cohen l'havia descobert a través d'una cançó en un disc d'homenatge a Jackson Browne, coordinat pel poeta Alberto Manzano.

## Referències

* 1 2 3 García, Mariano «Javier Mas, un aragonés en el universo de Cohen». Heraldo de Aragón, 29-12-2008 [Consulta: 9 juliol 2017].
* ↑ Cardenal, Alfonso «Javier Mas, el músico español que puso a Cohen de rodillas». Cadena SER, 11-07-2014 [Consulta: 9 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Vídeos de Javier Mas