OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Igor Štimac

Igor Štimac (Metković, 6 de setembre de 1967) és un exfutbolista i entrenador de futbol croat, que va ser seleccionador de Croàcia entre 2012 i 2013. Com a futbolista ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Va començar a destacar a les files de l'Hajduk Split, on roman entre 1985 i 1992. Eixe any marxa al Cadis CF, de la primera divisió espanyola, on forma durant dues campanyes. Després d'un retorn a Split, el 1995 fitxa pel Derby County FC, per 1,5 milions de lliures. Va marcar en el seu debut, davant el Tranmere (partit que van perdre per 5 a 1).
En el club anglès milita fins a 1999, quan és transferit per 600.000 lliures. Posteriorment passa dues campanyes al West Ham United FC. Es retira el 2002, després d'un nou període a l'Hajduk Split.
Va jugar en 53 ocasions per a la selecció de Croàcia, tot marcant dos gols. Va formar part del combinat croata que va quedar en tercera posició en el Mundial de 1998. També va estar present a l'Eurocopa de 1996.
Després de retirar-se, ha dirigit a diversos equips del seu país, com el mateix Hajduk Split, el Cibalia o l'NK Zagreb.

## Anecdotari

Va enregistrar una cançó de pop, anomenada Mare i Kate.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Boyanka Kostova

Boyanka Kostova és un duet gallec de música trap format per Cibrán García «Saibran Yiyi» i Manuel González «O Chicho do Funk» el 2016 a Santiago de Compostel·la. Són considerats els pioners del trap en gallec i els promotors del «twerking rural» en mesclar-lo amb la música tradicional gallega de les muiñeiras. Les seves cançons estan plenes de retranca («ironia»).
El 2021, amb la col·laboració del cineasta Xaime Miranda, realitzaren un díptic audiovisual amb el grup de rap Dios Ke Te Crew inspirat en les pel·lícules sobre la màfia. Amb «OG» i «Ácido úriko» portaren a la màxima expressió el fet de ser gallec.

## Discografia

* Maqueta (autoedició, 2016)
* Vella Canción Galega (EP, La Melona, 2018)
* Nova Canción Galega (La Melona, 2019)
* Os dous de sempre (EP, Mushroompillow, 2020)
* Os meus peidos cheiran a pétalos perfumados (Ernie, 23)
* Foliada no inferno (Ernie, 2024)

## Referències

* ↑ «Boyanka Kostova: O trap en galego chega a Riazor» (en gallec), 11-08-2017. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «Boyanka Kostova, el dúo pionero del trap en gallego» (en castellà), 16-08-2017. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «Boyanka Kostova y Verto aterrizan con sus últimos temas en A Quintana» (en castellà), 28-07-2021. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «Dios Ke Te Crew y Boyanka Kostova, original gangsta» (en castellà). MondoSonoro, 20-07-2021. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «Boyanka Kostova publican su esperado “Foliada no inferno”» (en castellà). Mondo Sonoro, 05-04-2024. [Consulta: 5 abril 2024].
# Felixstowe

Felixstowe és un poble i parròquia civil de Suffolk Coastal, Suffolk, Anglaterra. Té una població de 23.914 habitants, 24.018 habitants al nucli urbà. Té el port de contenidors més important del Regne Unit i un dels 10 principals d'Europa.

## Referències

* ↑ (anglès)«Felixstowe». City Population. [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ (anglès)«Felixstowe». City Population. [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «Fitxer:Top 20 ports handling containers, 2008-2018 (thousand TEUs).png». Eurostat. [Consulta: 2 juliol 2020].
# La nova creació

La Nova Creació és una revista bimestral il·lustrada cristiana, imprèsa i publicada pels Estudiants Lliures de la Bíblia a través de l'Associació cristiana del Mil·lenni a Nova Jersey i a les seves delegacions d'Austràlia, Àustria, Anglaterra, Alemanya, Itàlia i Romania.
La primera publicació l'any 1940 es va iniciar sota el titul El Nova Creació i Herald del Regne de Déu.

## Enllaços externs

* La Nova Creació, de 2006 a l'actualitat Arxivat 2009-09-28 a Wayback Machine.
# Shogo Taniguchi

Shogo Taniguchi (Kumamoto, Prefectura de Kumamoto, Japó, 15 de juliol de 1991) és un futbolista japonès. Va disputar 2 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2015 | 2 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Ewald Dytko

Edward Jan Dytko (Katowice, 18 d'octubre de 1914 - Katowice, 13 de juny de 1993) fou un futbolista polonès de les dècades de 1930 i 1940.
Va jugar 22 partits amb la selecció de Polònia, amb la que disputà els Jocs Olímpics de 1936 i el Mundial de 1938. La major part de la seva carrera la jugà a clubs de la seva ciutat natal, com foren el Dąb Katowice, 1. FC Kattowitz, WMKS Katowice i Baildon Katowice. Durant la Guerra Mundial jugà a Alemanya al TuS Neuendorf.

## Referències

* 1 2 Perfil a eu-football.info
# Reactor Europeu Pressuritzat

El Reactor Europeu Pressuritzat o Reactor Pressuritzat Europeu o EPR (de l'anglès European Pressurized Reactor) és la tercera generació de reactors d'aigua a pressió (PWR). Ha estat dissenyat i desenvolupat principalment per Framatome (ara Areva NP), Electricité de France (EDF) a França, i Siemens AG a Alemanya. A Europa, aquest disseny de reactor va ser anomenat Reactor Pressuritzat Europeu, però ara se'n diu simplement EPR d'Areva.
A partir del 2011, quatre unitats EPR estan en construcció. Els dos primers, a Finlàndia i França, ambdós s'enfronten a costoses demores en la construcció (almenys a 2016). El 2009 i 2010 va començar la construcció de dues unitats xineses addicionals; estan més o menys en la data prevista i haurien de començar a funcionar el 2014 i 2015.

## Referències

* ↑ Symbolic milestone for Finnish EPR, World Nuclear News, 24 October 2013.

## Enllaços externs

* Official webpage
* The EPR – Areva brochure (2.6MB pdf) Arxivat 2007-03-08 a Wayback Machine.
* Nuclear power, the great illusion : Promises, setbacks and threats, Les Cahiers de Global Chance, 25th issue, October 2008
# Itanhangá

Itanhangá és un barri de la Zona Oest del municipi de Rio de Janeiro i forma part de la regió administrativa de Barra da Tijuca. Fa límit amb Jacarepaguá al nord, a més d'Alto da Boa Vista i São Conrado a l'est, en la Zona Sud. El seu índex de desenvolupament humà, l'any 2000, era de 0,822, el 75 millor de la ciutat de Rio.
Té una localització privilegiada, sent considerat un barri tranquil i segur. És també un dels pocs barris de la zona en que la majoria dels domicilis són cases i no apartaments, que estan actualment prohibides per llei municipal.
El nom del barri és d'origen tupí i significa "diable de pedra": unint itá (pedra) i anhanga (diable, Anhangá).

## Comunitats

Donada la seva proximitat amb els barris de Barra da Tijuca i de la Zona Sud carioca, Itanhangá es va convertir en una opció viable d'habitatge per a diversos treballadors arribats d'aquests barris. Les faveles d'Itanhangá, diferentment d'altres a Rio, són tranquil·les i pacífiques, amb comerç que atén tot el barri d'Itanhangá:
* Rio das Pedras (part)
* Tijuquinha
* Recanto da Barra da Tijuca
* Morro do Banco
* Vila da Paz
* Sítio Pai João
* Muzema
* Pedra do Itanhangá (Popularment coneguda como "Cloro")

## Referències

* ↑ «Bairros do Rio» (en portuguès). [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo. [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «IDH dos bairros da cidade do Rio de Janeiro - WikiRio» (en portuguès). www.wikirio.com.br. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «IDS RIO BAIRROS 2000» (en portuguès). [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ http://mariazinhazinhazinha.blogspot.com/2008/10/tupi-guarani-anhanga.html
* ↑ NAVARRO, E. A. Método moderno de tupi antigo: a língua do Brasil dos primeiros séculos. 3ª edição. São Paulo. Global. 2005. 463 p.

## Bibliografia

* Coarcy, Vivaldo. Itatiaia. Memória da Cidade do Rio de Janeiro (en portuguès), 1988, p. 401. ISBN 85-319-0221-5.
# Boya

«Boya» té aquests significats:
# Felix d'Avellar Brotero

Felix d'Avellar Brotero (Santo Antão do Tojal, Loures, 25 de novembre de 1744 — Santa Maria de Belém, Lisboa, 4 d'agost de 1828) va ser un botànic, briòleg, micòleg portuguès. En homenatge seu va ser fundada la Sociedade Broteriana, associació científica que a través de seu Boletim va tenir una gran importància en el desenvolupament de la botànica a Portugal.

## Biografia

Es refugia a França, a París el 1778, per escapar de la Inquisició. Allí hi passa dotze anys i publica en portuguès un Compendio da Botanica amb el fi de guanyar-se la vida, obra que li donà una immediata notorietat com a botànic. Tornà a Portugal el 1790 i obté la càtedra de Botànica de la Universitat de Coímbra. Amplia i remodela el Jardí Botànic de Coimbra, al mateix temps que estudia plantes de tot el món, sobretot, les tropicals com el té.
Als 83 anys, publica una memòria sobre la desertització de l'illa de Cap Verd, un tractat sobre la patata dolça i un altre sobre els arbres resinosos.
Les seves dues obres més destacades són: Flora lusitanica (1804) i Phytographia Lusitaniae selectior (1816–1827) on es van fer les primeres descripcions detallades de les plantes natives de Portugal.

## Honors

En honor seu s'ha donat nom als gèneres:
* (Asteraceae) Brotera Willd. 1802
* (Lamiaceae) Brotera Spreng. 1803
* (Sterculiaceae) Brotera Cav. 1799
* (Tiliaceae) Brotera Vell. 1827

## Obres

* Principios de agricultura philosophica. Coimbra: Imp. da Universidade, 1793.
* Flora Lusitanica: seu plantarum, quae in Lusitania vel sponte crescunt: vel frequentuns colunter, ex florum praesertim sexuleus systematic distributarum: synopsis. Olissipone: Ex Typogr. Regia, 1804. 2 vols.
* Phytographia Lusitaniae selectior..., seu Novarum, rariorum, et aliarum minus cognitarum stirpium, quae in Lusitania sponte' veniunt, ejusdemque floram spectant, descriptiones iconibus illustratae. Olisipone: Typographia Regia, 1816-27. 2 volums.
* Compêndio de botânica: addicionado e posto em harmonia com os contrecimentos actuaes desta sciencia, segundo os botanicos mais celebres, como Mirbel, De Candolle, Richard, Lecoq, e outros, por Antonio Albino da Fonseca Benevides. Lisboa: Typ. Academia Real das Sciencias 1837-1839. 2 vols.

## Bibliografia

* Castel-Branco, Cristina. Félix de Avelar Brotero: botaniste portugais (1744-1828). Paris/Lisboa: Fundação Calouste Gulbenkian, 2004. (Présences portugaises en France. Sciences).
* Fernandes, Abílio. Felix de Avellar Brotero e a sua obra. Alcobaça: Tipographia Alcobacense 1944. (Separata do Anuário da Sociedade Broteriana).
* Palhinha; Ruy Telles. Obra e vida de Félix de Avelar Brotero. Lisboa, 1950. (Sep. Memórias, classe de ciências, 5).

## Enllaços externs

* Félix de Avelar Brotero (1744-1828) no Instituto Camões Arxivat 2008-10-21 a Wayback Machine.
* Retrat de Felix d'Avelar Brotero na BN Digital
* Emissão filatélica comemorativa de Brotero na AAC Arxivat 2008-10-22 a Wayback Machine.
# La nostra història

La nostra història (títol original: The Story of Us) és una pel·lícula estatunidenca de Rob Reiner, estrenada el 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

Tot i que la parella no va bé, Ben i Katie Jordan rememoren la seva trobada després de quinze anys de matrimoni, marcats pel naixement dels seus dos fills.

## Repartiment

* Bruce Willis: Ben Jordan
* Michelle Pfeiffer: Katie Jordan
* Rob Reiner: Stan
* Rita Wilson: Rachel
* Tim Matheson: Marty
* Betty White: Lilian Jordan
* Colleen Rennison: Erin Jordan amb 10 anys
* Jake Sandvig: Josh Jordan amb 12 anys
* Casey Boersma: Josh Jordan amb 2 anys i mig
* Julie Hagerty: Liza
* Tom Poston: Harry
* Jayne Meadows: Dot
* Art Evans: George
* Red Buttons: Arnie Jordan

## Premis i nominacions

* Nominat als Premis Hollywood Makeup Artist and Hair Stylist Guild del 2000 per al « millor maquillatge contemporani » (Best Contemporary Makeup - Feature) a favor de Ronnie Specter.
* Nominat als Premis Satellite del 2000 per al Golden Satellite a la millor cançó (Best Original Song) per a Get Lost.
* Nominat als Premis Young Artist del 2000 per a la « millor jove actriu secundària » (Best Performance in a Feature Film - Supporting Young Actress) en favor de Colleen Rennison.

## Crítica

* "Encara que la parella té química, el film es queda en discret"

## Referències

* ↑ «La nostra història». esadir.cat.
* ↑ Levy, Emanuel «The Story of Us» (en anglès). Variety, 11-10-1999.
* ↑ Palomo, Miguel Angel «Historia de lo nuestro». El País.
# Sidi Boulaalam

Sidi Boulaalam (àrab سيدي بوالاعلام) és una comuna rural de la província d'Essaouira de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.142 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Euriptòlem (alcmeònida)

Euriptòlem (Euryptolemus, Εὐρυπτόλεμος) fou un membre de la família dels alcmeònides d'Atenes, fill de Megacles i pare de Isodice, que fou esposa de Cimó.

## Referències

* ↑ Plut. Cim. 4.
# Feix

«Feix» té aquests significats:
* Feix romà, conjunt de barres en forma de paquet cilíndric lligat amb cintes de cuir vermell, que contenien una destral que emergia per la part de dalt
* Feix (anatomia vegetal)
* Feix (matemàtiques)
* Feix (lingüística)
* Feix de llum
* Feix és un conjunt d'objectes disposats paral·lelament i lligats ensems (exemple: feix de llenya) i per extensió un conjunt de coses (feix de claus, feix d'anys, feix de reclamacions).
# Itanhaém

Itanhaém és un municipi de l'estat de São Paulo,a la Regió Metropolitana de la Baixada Santista, que dona el seu nom a una microrregião. La població estimada el 2006 era de 91.153 habitants i l'àrea és de 599,017 km², el que resulta una densitat demogràfica de 134,19 hab/km².

## Referències

* ↑ «Panorama» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «História & Fotos» (en portuguès brasiler). IBGE. [Consulta: 9 juliol 2023].
# Berberis chilensis

Berberis chilensis és una espècie botànica d'arbust espinós perennifoli que habita el sud de Xile i zones amb serralades del sud de l'Argentina. Berberis chilensis va ser descrita per William Jackson Hooker i publicada a Botanical Miscellany 3: 135. 1833. El nom genèric Berberis és la forma llatinitzada del nom àrab de la fruita. L'epítet «chilensis» fa referència al lloc de procedència, Xile.

## Morfologia

És una planta llenyosa d'uns dos m d'alçada i 1,5 m. de diàmetre. Presenta espines grans tripartides. Les seves fulles són dures, amb la nervadura visible i el feix de color verd brillant, de 12 a 25 mm de longitud i de 5 a 12 mm d'ample. Les fulles són coriàcies, ovalades-allargades i més clares per l'envers. Els marges són dentats i espinosos. Les flors són pentàmeres, de 4 a 5 mm de longitud, de color groc ataronjat i s'agrupen en raïms de 2 a 7 cm de longitud. El fruit és una baia globosa de color negre blavós amb llavors riques en amigdalina, un compost per a dissuadir als herbívors. Al clima temperat plujós del sud de Xile hi floreix durant tota la primavera i part de l'estiu, però produeix pocs fruits a causa de la fragilitat de les seves flors que són arrancades pel vent i la pluja.

## Usos

L'arrel i l'escorça s'usen per a tenyir la llana de color groc. Els seus fruits, semblants als del calafate, són comestibles igual que les seves flors, que tenen un gust àcid. S'usa més com a planta ornamental a Gran Bretanya que a l'Argentina i Xile, però a les seves terres d'origen es reconeix quant atractiu pot resultar el contrast entre les seves flors grogues i el seu fullatge fosc i brillant.

## Referències

* ↑ «Berberis chilensis a EOL» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2015].
* ↑ «Berberis chilensis a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2015].
* ↑ http://www.chileflora.com/Florachilena/FloraSpanish/HighResPages/SH0070.htm
* ↑ «Berberis chilensis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 gener 2015].
* ↑ Berberis a Calflora.

## Bibliografia

* Bailey, L. H. & E. Z. Bailey. 1976. Hortus Third i–xiv, 1–1290. MacMillan, New York.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 1997. Magnoliidae and Hamamelidae. 3: i–xxiii, 1–590. In Fl. N. Amer.. Oxford University Press, New York.
* Landrum, L. R. 1999 [2000]. Revision of Berberis (Berberidaceae) in Chile and adjacent southern Argentina. Ann. Missouri Bot. Gard. 86(4): 793–834.
* Whittemore, A. T. 1993. Berberis (Berberidaceae). 20 pp.
* Zuloaga, F. O. 1997. Catálogo de las plantas vasculares de la Argentina. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 74(1–2): 1–1331.
* Riedemann, P & Aldunate, G. 2001. Flora Nativa de valor ornamental CHILE, Zona Centro, Identificación y Propagación.

## Enllaços externs

* Chilebosque: Berberis darwinii
* Michay a Flora Chilena.
# Font del Cambrot

La Font del Cambrot és una font del terme municipal de Castell de Mur, en territori del poble de Cellers, de l'antic municipi de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà.
És a 462 msnm, a l'extrem nord-oriental de l'Obaga de Margarit, a la dreta del barranc de la Font de Margarit. És a més de 900 metres al sud-oest de Cellers. El Camí de la Font relliga aquesta font amb el poble de Cellers i amb la Font de Margarit.
# La nova Andorra

La nova Andorra. Publicació mensual patrocinada pel Centre Andorrà, fou una publicació periòdica andorrana de caràcter generalista. Va publicar-se en substitució del Butlletí de la Societat Andorrana de Residents a Barcelona, donat que volien transformar-lo i rejovenir-lo. De periodicitat mensual, va publicar un total de 17 números. El primer va aparèixer l'agost del 1932 i el darrer al desembre del 1933.
Tots els números eren revisats per la censura abans de la seva distribució. El director fou Rafael Roca. Els col·laboradors Rafael Roca, Ignasi Vila, Eduard Bonell, Xavier Fiter, Bonaventura Melción, A. Cirici, Pere Pallarès, Marc-Aureli Vila, Alfred Mora, Pere Canturri, Gil Torres, M. Lacruz, J. Puy i J. Puig del Real.

## Referències

* ↑ Areny-Plandolit, Xavier «La nova Andorra». Andorra Magazine, 20-03-1972, p. 11.
* ↑ Sorribes, Rosa Mari «L'evolució de la premsa a Andorra i la relació amb els països veïns». Andorra i la catalanitat. Societat Andorrana de Ciències [Andorra], 1995, p. 54.
* ↑ Pont Sorribes, Carles. Història de la premsa andorrana. 1917-2005. Andorra: Biblioteca Nacional d'Andorra, 2009. ISBN 978-99920-0-500-2.
* ↑ La nova Andorra. Portaveu del Centre Andorrà de Barcelona, 1-17, Data incorrecta.

## Bibliografia

Bertrana, Univers (coord.). L'entorn comunicatiu d'Andorra. Andorra: Universitat d'Andorra, 2015. ISBN 978-99920-3-059-2.

## Enllaços externs

* Hemeroteca de la Biblioteca Nacional d'Andorra Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* Catàleg de la Biblioteca Nacional d'Andorra
# Itanagar

Itanagar és la capital de l'estat d'Arunachal Pradesh, a l'Índia. La ciutat es troba al peu de l'Himalaia i pertany administrativament al districte de Papum Pare.
Com a capital estatal, Itanagar està ben connectada amb la resta del país, tant per terra com per aire. Existeixen serveis d'autobús i helicòpters que enllacen la ciutat amb Guwahati (a l'estat d'Assam). L'estació ferroviària més propera però, és a Harmoti, situada també a l'estat d'Assam.
La ciutat ha crescut entorn del Fort Ita, construït al segle XV i que dona nom a la ciutat. Altres llocs destacats de la ciutat són el Llac Ganga i el Gyakar Sinyi. A nivell religiós, la ciutat compta amb dos esglésies cristianes i un gran temple budista modern, anomenat Buddha Vihar, i que fou consagrat pel Dalai Lama.
L'activitat econòmica se centra bàsicament en l'agricultura i la ramaderia.

## Geografia

La ciutat d'Itanagar està situada a les coordenades 27° 6′ 0″ N, 93° 37′ 12″ E﻿ / ﻿27.10000°N,93.62000°E﻿ / 27.10000; 93.62000. La seva alçada és de 440 metres sobre el nivell mitjà del mar.

## Demografia

Segons el cens indi de l'any 2001, la ciutat tenia 34.970 habitants, el 15% dels quals tenia menys de 6 anys. Un 53% del total eren homes, mentre que el 47% eren dones. L'índex d'alfabetització és del 69%, superior a la mitjana nacional, que és del 59,5%. Aquest índex és superior en homes (75%) que en dones (61%), fet que demostra les desigualtats existents.
Bona part de la població de la ciutat pertany a les tribus dels Apatani i els Gallong.

## Enllaços externs

* Itanagar - Viatges per l'Índia Arxivat 2013-01-22 a Wayback Machine.
* La frontera a la guerra indo-xinesa de 1962 (Henderson brook report) Arxivat 2008-08-22 a Wayback Machine.
# Font del Boterot

La Font del Boterot és una font del terme municipal de la Torre de Cabdella (antic terme de Mont-ros), del Pallars Jussà, dins del territori del poble de Pobellà.
Està situada a 1.243 m d'altitud, al sud de Pobellà, en el costat de llevant de la pista de la Portella.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lakshmi Sahgal

Lakshmi Swaminathan, més coneguda com a Lakshmi Sahgal, (Chennai, 24 d'octubre de 1914 - Kanpur, 23 de juliol de 2012) va ser una metgessa i revolucionària independentista índia, dirigent de l'Exèrcit Nacional Indi i ministra del govern d'Azad Hind. Va combatre a la Segona Guerra Mundial amb el regiment Rani Jhansi, compost únicament per dones i que buscava el derrocament del Raj Britànic.
Després de la guerra va unir-se al Partit Comunista de l'Índia i va treballar com a activista i cooperant mèdica durant la Guerra d'Alliberament de Bangladesh i el Desastre de Bhopal i va exercir de metgessa fins molt avançada edat.
L'any 2002 va presentar-se com a única oposició a Abdul Kalam a les eleccions presidencials índies, al capdavant una coalició de partits d'esquerres.
Va destacar durant tota la seva vida com a activista pels drets de la dona i la tolerància religiosa. Se la coneixia com a "capitana Lakshmi", en referència al seu rang quan va ser capturada a Burma durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Capt Lakshmi Sehgal, chief of INA women's regt, is dead». The Telegraph.
* ↑ «Captain Lakshmi». The Economist, 04-08-2012. ISSN: 0013-0613.
# Sidi Moussa Lemhaya

Sidi Moussa Lemhaya (en àrab سيدي موسى لمهاية, Sīdī Mūsà Lamhāya; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵎⵓⵙⴰ ⵍⵎⵀⴰⵢⴰ) és una comuna rural de la prefectura d'Oujda-Angad, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.094 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Federació Comunista Ibèrica

Federació Comunista Ibèrica (FCI) fou el nom adoptat el juny del 1933 per la Federació Comunista Catalanobalear (FCCB), sota la qual s'agrupà el nucli polític de l'organització de masses del Bloc Obrer i Camperol (BOC). El 1935 s'integrà definitivament en el Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM).

## Referències

* ↑ «Federació Comunista Ibèrica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Federació Comunista Ibèrica a marxists.org (amb llicència GFDL).

## Enllaços externs

* La Federació Comunista Ibèrica i el Bloc Obrer i Camperol davant les mutilacions de l'Estatut de Catalunya per les Corts espanyoles, Front, 1 de juliol de 1932