OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pou de glaç del Molí de Ribera

El Pou de glaç del Molí de Ribera és una obra de Siurana (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pou que forma part del mas el molí, a prop de l'entrada a Siurana pel carrer de Dalt. És un edifici de planta circular, cobert amb una cúpula semiesfèrica. Interiorment fa uns set metres de diàmetre. Les paret laterals són de pedruscall amb argamassa. Aquesta paret és rematada amb una filada de rajola que forma una mena de cornisa. Exteriorment la cúpula sobresurt ppoc dels murs laterals i està recoberta d'una capa d'arrebossat recent. Quant a les obertures, la porta d'accés és d'època posterior a la construcció, així com la finestra que hi ha a l'esquerra de la porta. L'única finestra original es troba actualment aparedada a causa d'haver-se afegit una construcció més tardana a migdia del pou. Aquesta finestra és d'arc rebaixat. L'interior es va colgar de terra per anivellar-lo amb l'exterior er fer-lo servir com a galliner. La volta de la cúpula és de petits maons massissos molt ben arrenglerats.

## Referències

* ↑ «Pou de glaç del Molí de Ribera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].
# Prat de Botons

El prat de Botons és un prat alpí del municipi de la Coma i la Pedra situat al sud del Clot de la Vall.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Prat de Sant Pere

El Prat de Sant Pere és una obra del municipi de Besalú (Garrotxa). És un ampli espai enclavat al bell mig de la vila en el que, a més del Monestir de Sant Pere de Besalú, es troben també altres monuments de gran interès historicoartístic com l'antiga casa Llaudes, actualment propietat dels Solà Morales, la casa del senyor Amadeo Sala i la mansió dels Ferrer. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

La denominació que ha prosperat des de l'època medieval és la de "prat de Sant Pere", ja que la plaça havia estat un prat i anteriorment un cementiri. En algun document consta la seva existència des de l'any 1171. En una transferència per raó de senyoriu, encara se'n porta l'any 1476.

## Referències

* 1 2 «Prat de Sant Pere». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 octubre 2014].

## Enllaços externs

* «Prat de Sant Pere». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Pradenca austral

La pradenca austral o alosa pradenca de cua llarga (Leistes loyca) i antany (Sturnella loyca) és un ocell xilena de la família Icteridae. S'identifica per la seva gran taca vermella en el seu pit. Aquesta au habita a bona part del territori xilè, de la Regió d'Atacama a la Regió de Magallanes i de l'Antàrtica Xilena. Viu i procrea en terrenys baixos i humits menjant del sòl i d'arbustos: llavors, fruites i crustacis. El seu trinat és poc variat i agradable. Viu en comunitats i a l'hivern és fàcil distingir-la volant en esbarts.

## Hàbitat i distribució

Habita praderies i terres de conreu de les terres baixes del sud de Sud-amèrica, a Xile, Argentina i les illes Malvines

## Referències

* ↑ «Pradenca austral». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Premi Ignasi Iglésias

El Premi Ignasi Iglésias fou un premi literari que s'atorgà de 1932 a 1938 a obres de teatre en català. El guardó era patrocinat per la Conselleria de cultura de la Generalitat republicana de Catalunya, i els guanyadors rebien la quantitat de 5.000 pessetes.

## Guanyadors

* 1932: Josep Maria de Sagarra per L'hostal de la Glòria.
* 1933: Albert Piera per Els homes forts.
* 1934: Josep Maria Millàs-Raurell per El món en què vivim.
* 1935: Nicolau M. Rubió i Tudurí per Un sospir de llibertat.
* 1936: Xavier Benguerel per El casament de la Xela.
* 1937: Desert.
* 1938: Joan Escofet i Armand Blanch per Capvespre.

## Referències

* ↑ Coca, Jordi; Guillén, Enric; Vàzquez, Anna. La Generalitat republicana i el teatre (1931-1939). Legislació. Barcelona: Institut del Teatre de la Diputació de Barcelona, 1982 (Monografies de teatre; 11). ISBN 84-297-1876-1.
* ↑ «Els fons teatrals a la BC. III: El Premi Ignasi Iglésias (1932-1938) i el Premi Teatre Català de la Comèdia (1938) de la Generalitat de Catalunya». Biblioteca Nacional de Catalunya. [Consulta: 28 maig 2021].
# Premi Erwin Schrödinger

El premi Erwin Schrödinger s'atorga a científics que treballen a Àustria i reconeix l'excel·lència en els grans assoliments en les àrees de recerca representades per la Divisió de Matemàtiques i Ciències Naturals de l'Acadèmia de Ciències d'Àustria.
L'Acadèmia ret homenatge a assoliments científics de tota la vida o a un accions excepcionals que va donar lloc a resultats notables en l'àrea de recerca corresponent o més enllà de l'àmbit disciplinari. Les nominacions poden ser presentades pels membres titulars de l'Acadèmia de Ciències d'Àustria o membres a l'estranger. El premi en metàl·lic són 15.000 € anuals, pagats en mensualitats.
El premi es va establir el 1958 i el primer guardonat va ser l'investigador que porta el nom al premi, Erwin Schrödinger,

## Premiats

* 2017 Francesca Ferlaino
* 2016 Ortrun Mittelsten Scheid i Jürgen Sandkühler
* 2015 Michael Wagner i Jiri Friml
* 2014 Denise P. Barlow
* 2013 Nick Barton
* 2012 Jürgen Knoblich
* 2011 Gerhard A. Holzapfel
* 2010 Walter Kutschera
* 2009 Bernd Mayer
* 2008 Georg Wick
* 2007 Georg Brasseur i Thomas Jenuwein
* 2006 Rainer Blatt
* 2005 Franz Dieter Fischer i Rainer Kotz
* 2004 Anton Stütz i Jakob Yngvason
* 2003 Erwin S. Hochmair i Hildegunde Piza
* 2002 Ekkehart Tillmanns
* 2001 Bernhard Kräutler i Siegfried Selberherr
* 2000 Erich Gornik i Hans Troger
* 1999 Johann Mulzer
* 1998 Peter Zoller
* 1997 Werner Lindinger i Thomas Schönfeld
* 1996 Alfred Kluwick
* 1995 Heinz Gamsjäger i Jürgen Hafner
* 1994 Tilmann Märk i Heide Narnhofer
* 1993 Benno F. Lux i Oskar F. Olaj
* 1992 Josef F.K. Huber
* 1992 Karlheinz Seeger
* 1991 Siegfried J. Bauer
* 1991 Willibald Riedler
* 1990 Karl Kordesch i Manfred W. Breiter
* 1989 Johannes Pötzl
* 1988 Wolfgang Kummer i Fritz Paschke
* 1987 Edwin Franz Hengge i Franz Seitelberger
* 1986 Walter Majerotto i Horst Wahl
* 1985 Adolf Neckel i Karl Schlögl
* 1984 Leopold Schmetterer i Josef Zemann
* 1983 Peter Schuster i Josef Schurz
* 1982 Othmar Preining
* 1981 Kurt Komarek
* 1980 Hans List i Peter Klaudy
* 1979 Heinz Parkus
* 1978 Edmund Hlawka i Günther Porod
* 1977 Viktor Gutmann i Helmut Rauch
* 1976 Herbert W. König i Ferdinand Steinhauser
* 1975 Richard Kieffer i Erwin Plöckinger
* 1974 Otto Hittmair i Peter Weinzierl
* 1973 Hans Tuppy
* 1972 Paul Urban i Fritz Regler
* 1971 Richard Biebl
* 1970 Erika Cremer
* 1969 Walter Thirring
* 1968 Hans Nowotny
* 1967 Berta Karlik i Gustav Ortner
* 1966 Georg Stetter
* 1965 Fritz Wessely
* 1964 Otto Kratky
* 1963 Ludwig Flamm i Karl Przibram
* 1962 Marietta Blau
* 1960 Erich Schmid
* 1958 Felix Machatschki
* 1956 Erwin Schrödinger

## Referències

* 1 2 «Erwin Schrödinger-Preis» (en alemany). Acadèmia Austríaca de Ciències. Arxivat de l'original el 2011-08-13. [Consulta: 22 agost 2011].
* ↑ «Preisträger und Preisträgerinnen des Erwin Schrödinger-Preises» (en alemany). Acadèmia Austríaca de Ciències. Arxivat de l'original el 2017-07-02. [Consulta: 22 agost 2011].
# Premis Cóndor de Plata 1945

Els guanyadors dels Premis Cóndor de Plata 1945 que van ser lliurats en la cerimònia realitzada el 4 de gener de 1945 a la ciutat de Buenos Aires són els següents:

## Guanyadors

* Millor pel·lícula: Su mejor alumno de Lucas Demare
* Millor actor: Enrique Muiño per Su mejor alumno
* Millor Actor Còmic: Pepe Iglesias per Mi novia es un fantasma
* Millor actriu: Mirtha Legrand per La pequeña señora de Pérez
* Millor director: Su mejor alumno per Lucas Demare
* Millor actor de repartiment: Sebastián Chiola per El muerto falta a la cita
* Millor actriu de repartiment: Elsa O'Connor per El deseo
* Millor guió original: Roberto Talice i Eliseo Montaine per Centauros del pasado
* Millor guió adaptat: Ulyses Petit de Murat i Homero Manzi per Su mejor alumno
* Millor fotografia: Adolfo W. Slazy per Pachamama
* Millor so: Mario Fezia por Veinticuatro horas en la vida de una mujer
* Millor música: Alejandro Gutiérrez del Barrio per Pachamama
* Millor Càmera: Humberto Peruzzi per Su mejor alumno
* Millor escenografia: Gregorio López Naguil per La casta Susana
* Millor pel·lícula estrangera: Going My Way de Leo McCarey, Estats Units

## Referències

* ↑ A 76 años del estreno del film argentino “Su mejor alumno”, web del govern argentí
* ↑ Mirtha Legrand cumple 85 años, Río Negro, 23 de febrer de 2012
# Primo Magnani

Primo Magnani (Pavia, 31 de març de 1892 - Milà, 17 de juliol de 1967) va ser un ciclista italià, que va córrer en els anys posteriors a la Primera Guerra Mundial. Es dedicà principalment al ciclisme en pista.
El seu principal èxit esportiu fou la medalla d'or aconseguida als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920 en l'especialitat de persecució per equips, junt a Arnaldo Carli, Franco Giorgetti i Ruggero Ferrario. També va participar en la cursa dels 50 kilòmetres, però es desconeix la seva classificació exacta.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Primo Magnani». [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Primo MAGNANI» (en italià). [Consulta: 10 febrer 2024].
# Prioziorni (Volgograd)

* Per a altres significats, vegeu «Prioziorni».
Prioziorni (en rus: Приозёрный) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 199 habitants. Pertany al districte municipal de Pal·làssovka.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Prioziorni

«Prioziorni» té aquests significats:
* Prioziorni (Uliànovsk), localitat de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia
* Prioziorni (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
# Prioziórnaia

Prioziórnaia (en rus: Приозëрная) és un poble de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 104 habitants. Pertany al districte de Tselínnoie.

## Referències

* ↑ «Обустройство Половинного». Моя Половинка — уголок, куда хочется возвращаться. Arxivat de l'original el 2012-05-05. [Consulta: 3 agost 2010].
# Pubis

* No s'ha de confondre amb Os pubis o Mont de Venus.
En anatomia, el pubis és la regió situada per davant i per damunt dels genitals externs (el penis en l'home, la vulva en la dona), sobre la símfisi púbica. És a la part inferior de l'hipogastri. El pubis en la dona rep el nom de mont de Venus.

## Referències

* ↑ Diccionari Enciclopèdic de la Medicina
# Pubilla (desambiguació)

«Pubilla» té aquests significats:
* pubilla (noia) Nom amb què hom s'adreça de vegades a una noia, encara que no sigui una pubilla
* pubilla (dret) Dona instituïda hereva
* pubilla (folklore) Noia que, per la seva bellesa o simpatia, és elegida pels participants al ball de la festa major
* pubilla (història) Nom amb què és designada la ciutat de Barcelona.
# Privoljski (Marí El)

* Per a altres significats, vegeu «Privoljski».
Privoljski (en rus: Приволжский) és un poble (un possiólok) de la República de Marí El, a Rússia, que el 2019 tenia 3.883 habitants. Pertany al districte rural de Voljsk.

## Referències

* ↑ План Генерального Межевания Казанского уезда
# Princeville (Illinois)

Princeville és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.621 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Princeville tenia 1.621 habitants, 659 habitatges, i 452 famílies. La densitat de població era de 477,8 habitants/km².
Dels 659 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.060 $ i la renda mediana per família de 49.118 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.957 $ mentre que les dones 22.727 $. La renda per capita de la població era de 19.137 $. Aproximadament el 6,7% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Princeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Princeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pont romà (Sant Jaume dels Domenys)

El Pont romà és una obra romana de Sant Jaume dels Domenys (Baix Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont situat a uns 200 m de l'aiguabarreig amb la riera de Cornudella, tocant la vinya de "Cal Clot". El pont és bastant descarnat, l'obra té una llargada total de 4,5 m x 2 m d'ample, i una alçada sobre el llit del torrent de 3,2 m. Està format per un arc quasi de mig punt, lleugerament rebaixat i, com a únic detall arquitectònic té, en la part de muntanya, una senzilla aresta de dalt a baix en els dos estreps d'on arrenca l'arcada. Està realitzat en pedres sense carejar excepte a la base, on són col·locades amb més ordre, com un principi d'opus quadratum. La resta presenta còdols agafats amb una forta barreja de calç.

## Història

No hi ha cap dubte que el pont és romà. Fou construït per salvar les aigües del torrent de Ca l'Antic, ja que en aquells temps el seu cabal d'aigua devia ser important i constant.

## Referències

* 1 2 «Pont romà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Port-de-Piles

Port-de-Piles és un municipi francès, situat al departament de la Viena i a la regió de la Nova Aquitània. En aquest municipi conflueixen el riu Cruesa amb el riu Viena.
# Programa d'Immersió Lingüística

El Programa d'Immersió Lingüística (PIL) fou un pla pilot implantat per la Generalitat de Catalunya per aplicar el model d'immersió lingüística en català. Fou implantat després de la promulgació de la Llei de Normalització Lingüística de Catalunya del 1983 amb un programa pilot a denou escoles de Santa Coloma de Gramenet a partir del curs escolar 1983-1984. L'impulsor d'aquest projecte fou Joaquim Arenas i Sampera.

## Referències

* ↑ «Programa d'Immersió Lingüística». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Joaquim Arenas i Sampera. «El Programa d'Immersió Lingüística (PIL), projecte genuí i acció compartida». Escola Catalana, 01-06-2007. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 3 octubre 2014].

## Vegeu també

* Escola Rosselló-Pòrcel
# Província d'Oddar Meancheay

Oddar Meanchey (khmer: ឧត្ដរមានជ័យ; IPA: [ʔutdɑː miən cɨj], "Nord-oest victoriós") és una de les províncies (khaet) de Cambodja, situada a l'extrem nord-oest. Limita amb les províncies de Banteay Meanchey, a l'oest, Siem Reap, al sud, i Preah Vihear, a l'est. La seva frontera nord representa els límits internacionals del país, essent també la frontera amb Tailàndia. La capital de la província és Samraong.

## Etimologia

Oddar Meanchey vol dir, literalment, "Nord-oest victoriós". Aquest nom, d'origen sànscrit a través del pali, deriva de les paraules "uttarā" (उत्तर), meaning "més amunt, nord, esquerra" (és a dir, nord-oest), i "jaya" (जय), que vol dir "victòria". La paraula khmer "Mean" (មាន), així com la tai "Mi" (มี), són paraules que signifiquen "tenir".

## Divisions administratives

La província es divideix en 5 districtes:
* Anlong Veaeng
* Banteay Ampil
* Chong Kal
* Samraong
* Trapeang Prasat

## Ecologia

El territori d'aquesta província està situat a les muntanyes Dângrêk. Actualment s'hi està produint un greu problema de desforestació a la zona. Tot i així, el primer projecte de desenvolupament comunitari de conservació de boscos de l'Àsia es va desenvolupar a la província, rebent diversos premis.
Els incendis forestals són habituals en l'època seca, a més de produir-se molta tal·la il·legal d'arbres, fets que afavoreixen aquesta desforestació.

## Història

La zona muntanyosa i boscosa que actualment compon la província d'Oddar Meanchey va formar part de l'antiga província siamesa de Cambodja Interior, entre els anys 1795 i 1907. Després que aquesta fos retornada a Cambodja, el 1907, el rei Sisowath va decidir dividir-la en Battambang i Siem Reap (Oddar Meanchey va ser inclosa a Siem Reap). Després de la guerra francotailandesa (1941-1946), la província va tornar a caure sota domini siamès, convertint-se en la província de Phibunsongkhram. No obstant, la aprovíncia va retornar, un altre cop, sota el paraigües cambodjà, el 1946, després de les pressions tant de França com de les Nacions Unides. Finalment, la província va ser organitzada el 1966. En el transcurs de la Guerra civil (1967-1975), aquesta província va servir de base d'operacions dels kmers rojos, en la seva lluita contra la República Khmer de Lon Nol.
Després de la seva derrota, els khmers rojos van reconstruir les seves bases a la zona de les muntanyes Dangrek, prop de la frontera amb Tailàndia, i van convertir Anlong Veng en la seva "capital" principal, entre el 1989 i el 1997. La província d'Oddar Meanchey és una de les més afectades per mines terrestres de tot el país.

## Referències

* ↑ «Cambodia Signs Avoided Deforestation Carbon Agreements for Voluntary Carbon Standard Project». Arxivat de l'original el 2009-12-17. [Consulta: 23 novembre 2016].
* ↑ «FIRST COMMUNITY-BASED MOSAIC REDD+ PROJECT IN ASIA AWARDED VCS AND CCB VALIDATION».
* ↑ «Community Forestry International - Oddar Meancheay».
* ↑ Thailand's War With Vichy France
* ↑ «Còpia arxivada» (PDF). foodsecurity.gov.kh. Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 23 novembre 2016].
# Puig de s'Alqueria

El Puig de s'Alqueria és una muntanya de 52 metres que es troba al municipi de Cadaqués, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
# Programari descatalogat

En informàtica s'anomena programari descatalogat (abandonware en anglès), al programari que ja no es desenvolupa ni es manté pel titular dels seus drets d'autor. Habitualment es tracta de jocs o programes sense funcions avançades que tenen més de 5 anys d'antiguitat.
Alguns propietaris abandonen aquest programari, ja que no els és rendible, però d'altres opten per vendre'l a molt baix preu o fins i tot regalar-lo.
Altrament, per pròpia definició, el programari basat en codi obert no es consideraria tècnicament com a programari descatalogat, atès que qualsevol persona pot encarregar-se del seu manteniment.

## Referències

* ↑ Programari descatalogat, Optimot, consultes lingüístiques. Generalitat de Catalunya.
Viccionari
# Protocol de Maputo

El Protocol de la Carta Africana dels Drets Humans i dels Pobles sobre els Drets de les Dones a l'Àfrica, més conegut com a Protocol de Maputo, és un instrument internacional de drets humans establert per la Unió Africana que va entrar en vigor l'any 2005. Garanteix drets de les dones, inclòs el dret a participar en el procés polític, a la igualtat social i política amb els homes, una millor autonomia en les seves decisions sobre salut reproductiva i la fi de la mutilació genital femenina. Va ser adoptat per la Unió Africana a Maputo (Moçambic), l'any 2003 en forma de protocol a la Carta Africana dels Drets Humans i dels Pobles (adoptada el 1981, promulgada el 1986).

## Referències

* ↑ Espanya (Illes Canàries i Places de soberanía), França (Mayotte i Reunió), Portugal (Madeira) i el Regne Unit (Santa Helena).
* ↑ The Maputo Protocol of the African Union Arxivat 15 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., brochure produced by GTZ for the German Federal Ministry for Economic Cooperation and Development
# Puma (empresa)

Puma és una empresa alemanya fabricant d'accessoris, roba i calçat esportiu, la seu central de la qual és a Herzogenaurach, Alemanya.
La companyia va ser fundada el 1948 per Rudolf Dassler. El 1924, Rudolf i el seu germà Adolf Dassler havien format la companyia Gebrüder Dassler Schuhfabrik (Fàbrica de sabates dels germans Dassler). La relació entre els dos germans es va deteriorar fins que els dos van acordar dividir-se el 1948, formant dues entitats separades, Adidas i Puma.
Actualment, la companyia opera sota una estructura virtual que li permet gestionar totes les divisions al món. El 2007, Puma va passar a formar part del grup francès Kering, propietari de marques com Gucci, Yves Saint-Laurent, Balenciaga o Alexander McQueen. El 2018 Kering es va desprendre del 70% de les accions en circulació de la marca, fins a reduir la seva participació en el 16% des del 86,3% que posseïa.
Algunes de les llegendes esportives que han estat equipades amb productes de l'empresa són: els futbolistes Pelé, Maradona i Lothar Matthäus, els atletes Tommie Smith i Linford Christie, o el tennista Boris Becker.

## Referències

* ↑ «La verdadera historia de Adidas y Puma». Trece TV. Arxivat de l'original el 30 de maig 2019 [Consulta: 22 maig 2019]. Arxivat 30 de maig 2019 a Wayback Machine.
* ↑ Olaizola, Borja «La increíble historia de los fundadores de Adidas y Puma: hermanos que se odiaban». Ideal, 25-05-2016 [Consulta: 22 maig 2019].
* ↑ «El grupo Kering se desprende de casi la totalidad de sus acciones de Puma». Europa Press, 16-05-2018. [Consulta: 10 juliol 2019].
* ↑ «PUMA History». PUMA. [Consulta: 10 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Puma
# Pumarín

Pumarín és una pedania del municipi de Balboa, a la comarca d'El Bierzo de la província de Lleó (Espanya). S'hi parla castellà i gallec.
# Pumasillo

El Pumasillo, també anomenat Sacsarayoc , és una muntanya de la serralada de Vilcabamba, al Perú. Es troba al departament de Cusco, a la província de La Convención. Consta de diversos cims, sent els més alts el Pumasillo Oest amb 5.991 msnm o 6.070 msnm segons les fonts i l'Est, amb 5.887 msnm.
La primera ascensió va tenir lloc el 1957 per Michael Gravina i Simon Clark, membres de la Cambridge Andean expedition britànica, per l'aresta Oest.

## Referències

* ↑ «Pumasillo - Peakbagger.com». [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ «Pumasillo | mountain, Peru» (en anglès). [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ Hixson Julyan, Robert. Mountaineers. Mountain names (en anglès), 1984, p. 233.
# Província de Sevilla

La província de Sevilla és una de les vuit províncies d'Andalusia. Limita amb les províncies de Màlaga, de Cadis, de Huelva, de Còrdova, i amb Extremadura. La seua capital és la ciutat homònima.
Té una població d'1.811.177 habitants (2005) repartits entre 104 municipis d'una superfície total de 14.001 km².
Situada en la depressió Bètica l'eix de la qual és el riu Guadalquivir, travessant el territori de nord a sud-oest i, prop de la seua desembocadura, forma una àmplia planura flanquejada per terrasses. El nord és delimitat per una sèrie de serres pertanyents a Serra Morena. A més del Guadalquivir, alguns dels seus afluents són el Genil, el Guadaira i el Viar. El clima és oceànic càlid, d'hiverns suaus i estius molt calorosos, amb temperatures màximes que superen sovint els 40º.

## Vegeu també

* Emirat de Morón.
* Llista de municipis de Sevilla.
* Guadamanil

## Enllaços externs

* Província de Sevilla - Lloc web oficial
* Turisme de la província de Sevilla