OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Minkhaf I

Minkhaf I (Mn.w ḫˁ=f, "Apareix, el déu Min") va ser un príncep egipci de la IV dinastia. Era fill del faraó Khufu i germà dels faraons Djedefre i Khafre. La seva mare podria haver estat la reina Henutsen. Minkhaf tenia una dona i almenys un fill, però no se'n coneixen els noms.
Minkhaf en jeroglífic :
Va servir com a djati durant el regnat del seu pare Khufu.
Minkhaf va ser enterrat a la doble mastaba numerada G 7430-7440 al Camp Oriental de la Necròpolis de Guiza. La construcció de la mastaba va començar durant el regnat del seu pare Khufu. La mastaba contenia una capella interior i una capella exterior formada per quatre estances. Una de les habitacions va ser construïda per acollir almenys quatre estàtues. Els nínxols eren prou grans per contenir estàtues dempeus i estaven inscrits amb el nom i els títols de Minkhaf.
Es van trobar dos pous funeraris, etiquetats G 7430 A i G 7430 B. El pou G 7430 A contenia el sarcòfag de Minkhaf que es va trobar en un taüt situat al costat oest de la cambra funerària. A l'angle sud-est de la cambra funerària hi havia una fossa canòpica on s'haurien emmagatzemat els vasos canopis. El pou G 7430 B pertanyia a l'esposa de Minkhaf, però l'estructura estava inacabada i sembla que no s'havia arribat a utilitzar.
El sarcòfag de Minkhaf es troba al Museu Egipci del Caire.

## Referències

* ↑ Ranke, 1935, p. 265.
* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 60.
* ↑ Malek, Moss i Porter, 1964, p. Part I.
* ↑ Reisner, 1942, p. 70-74.
* 1 2 Reisner, 1955, p. 45-50.

## Vegeu també

* Llista de djatis de l'antic Egipte

## Bibliografia

* Baud, Michel. Famille royale et pouvoir sous l'Ancien Empire égyptien (en francès). vol. 2. Institut français d'archéologie orientale du Caire - IFAO, 2015. ISBN 978-2724702484.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Jones, Dilwyn. An Index Of Ancient Egyptian Titles Epithets And Phrases Of The Old Kingdom (en anglès). vol. 1 i 2. BAR, 2000. ISBN 1-84171-069-5.
* Malek, Jaromir; Moss, Rosalind L. B.; Porter, Bertha. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings (en anglès). vol. 5. Griffith Institute, 1964. ISBN 978-0900416101.
* Ranke, Hermann. Die ägyptische Persönennamen (en alemany). Glückstadt: Verlag von J. J. Augustin, 1935.
* Reisner, George Andrew. A history of the Giza Necropolis I (en anglès). Harvard University Press, 1942.
* Reisner, George Andrew. A history of the Giza Necropolis II (en anglès). Harvard University Press, 1955.
# Monestir de Crist Filantrop (segle XIV)

El Monestir de Crist Filantrop (grec: Μοναστήρι του Χριστού Φιλανθρώπου, Monastiri tu Khristú Filanthropu) fou un important monestir de Constantinoble durant l'era dels Paleòlegs. Es trobava al barri de Màngana. Fou un dels dos monestirs amb aquest nom a la capital de l'Imperi Romà d'Orient, juntament amb un altre que havia estat fundat per Irene Ducena al segle xii.

## Història

El 1308, Irene Cumnos, filla de Nicèfor Cumnos i muller del dèspota Joan Paleòleg, tercer fill de l'emperador Andrònic II, decidí fer-se religiosa en quedar vídua. El 1312 feu vot amb el nom d'Eulògia i, amb l'ajut dels seus pares, invertí part de la seva fortuna a restaurar, expandir i embellir un monestir de la primera regió de Constantinoble, que dedicà a Crist Filantrop i del qual no es coneix la història anterior.
El monestir fou concebut com a monestir doble, tant per a homes com per a dones, tot i que cada comunitat vivia per separat. Nicèfor Cumnos i la seva muller s'hi retiraren junts el 1320 i el favorit d'Andrònic II hi morí el 16 de gener del 1327 i hi fou enterrat.
El monestir femení de Crist Filantrop ràpidament esdevingué popular i abans de la mort de la seva fundadora ja comptava més de cent religioses. Irene-Eulògia el dirigí fins a la seva mort el 1360 i participà en les disputes religioses i polítiques en les quals se sumí l'Imperi en aquell període, fent costat als Paleòleg contra Joan VI Cantacuzè. El monestir es convertí en un important centre de pelegrinatge i probablement funcionà fins a la caiguda de Constantinoble el 1453. El monestir masculí, en canvi, no tingué tant d'èxit i no se'n sap gairebé res.
L'església i els edificis del monestir segurament desaparegueren quan el soldà Mehmet II inicià la construcció del seu nou serrall el 1458. Tanmateix, la font santa del monestir, que tenia la reputació de miraculosa, fou respectada i es mantingué com a centre de pelegrinatge important per als grecs de la ciutat (especialment el 6 d'agost) fins al segle xix. Aquesta devoció probablement no cessà completament fins al 1871, quan les obres del ferrocarril provocaren la desaparició de la font i part de les restes del monestir.
# Monestir de Divša

El monestir de Divša (en serbi: Манастир Дивша, Manastir Divša) és un monestir ortodox serbi de la muntanya de la Fruška Gora, al nord de la província sèrbia de Voivodina. Es creu que va ser fundada pel dèspota Jovan Branković de finals del segle xv.
Els primers registres històrics sobre la data del monestir daten de la segona meitat del segle xvi.

## Referències

* ↑ Kulić, Branka; Srećkov, Nedeljka. The Monasteries of the Fruška Gora (en anglès). Provincial institute for the protection of the cultural monuments of Vojvodina, 1994, p. 73-76. ISBN 9788676391158.
* ↑ Grlica, Mirko. Koliko se poznajemo: iz istorije nacionalnih zajednica u Vojvodini (en serbi). Izvršno veće APV, 2010, p. 6.
# Merla del Karoo

La merla del Karoo (Turdus smithi) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones estepàries àrides del sud de Namíbia, sud-est de Botswana i nord de Sud-àfrica

## Referències

* ↑ «Merla del Karoo». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Molotitxí

Molotitxí (en rus: Молотычи) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 442 habitants. Pertany al districte rural de Fatej.

## Referències

* ↑ «Прогноз погоды в д. Бригадирово (Курская область)». Arxivat de l'original el 2013-09-25. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Molothrus

Molothrus és un dels gèneres d'ocells, de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010), aquest gènere conté 6 espècies:
* Molothrus rufoaxillaris - vaquer cridaner.
* Molothrus oryzivorus - vaquer gegant.
* Molothrus bonariensis - vaquer lluent.
* Molothrus ater - vaquer capbrú.
* Molothrus aeneus - vaquer bronzat.
* Molothrus armenti - vaquer petit.
# Metamorfisme

El metamorfisme és un dels principals processos geològics interns implicats en el cicle de les roques i en la formació de relleu. Les roques a causa del fet que queden sotmeses a un augment de la pressió i la temperatura, canvien la disposició i composició dels seus components químics. La pressió reorienta els minerals que componen la roca original perpendicularment a la direcció en què actua la pressió. El canvi de composició es deu al fet que, sota les noves condicions de pressió i temperatura, els minerals que constitueixen la roca original són inestables. En conseqüència, reaccionen entre si per donar nous minerals que tinguin una composició química estable sota les noves condicions.

## Tipus de metamorfisme

* Metamorfisme tèrmic. Es produeix quan el factor fonamental dels canvis és l'augment de temperatura. Un cas particular de metamorfisme tèrmic és el metamorfisme de contacte. Quan un magma queda encaixat entre roques sòlides irradia quantitats importants de calor. Aquesta calor metamorfitza les roques sòlides que estan en contacte amb el magma.
* Dinamometamorfisme. Es produeix per la fricció deguda al moviment de blocs de roques, fet que origina un augment de pressió.
* Metamorfisme regional. Es produeix quan augmenta la temperatura i la pressió a què estan sotmeses les roques a causa del pes de les que tenen a sobre. Afecta els conjunts de roques soterrats a certa profunditat.

## Agents del metamorfisme

Els agents que intervenen en el metamorfisme són la calor, la pressió, la presència de fluids, la naturalesa prèvia de la roca que es veurà afectada i el temps.
* La calor pot provenir del contacte amb un magma en migració, de la fricció entre plaques tectòniques o del pes associat a un enterrament profund, el qual produeix compactació per recristal·lització que dissipa energia en forma de calor. L'existència d'altes temperatures fan que les roques a les que estan sotmeses es mantinguin sòlides.
* La pressió pot ser vertical i derivar de l'enterrament, o tenir una altra direcció i deure a la convergència de plaques o l'acció de falles.
* Els fluids circulants deriven de la diferenciació de magmes ascendents, o són dissolucions aquoses alimentades des de la superfície però escalfades en regions profundes. Encara que la composició es basa en l'aigua, substàncies dissoltes en ella poden tenir un paper fonamental en la transformació química de les roques.
* La composició inicial de la roca és important. Una gres amb gran quantitat de quars subjecta a condicions altes de pressió i temperatura es convertirà en una quarsita, però si la roca inicial és una calcària, es convertirà en un marbre.
* El temps és un factor important, ja que hi ha processos metamòrfics que ho requereixen.

## Vegeu també

* Roca metamòrfica
Viccionari
# Mini-Research Module

Mòduls de l'Estació Espacial Internacional
* Mini-Research Module 1 (Rassvet)
* Mini-Research Module 2 (Poisk)
Altres mòduls d'investigació del segment orbital rus:
* Multipurpose Laboratory Module (Naüka)
* Russian Research Modules
Altres mòduls laboratori o d'investigació de l'ISS:
* Destiny (NASA)
* Columbus (ESA)
* Kibo (JAXA)

## Referències

* ↑ «Mini-Research Module 1 (MIM1) Rassvet (MRM-1)». [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ Garcia, Mark «The newly-arrived Poisk Mini-Research Module-2» (en anglès). NASA, 08-11-2018.

## Vegeu també

* Compartiments d'acoblament
# Minhat Hinnukh

El Minhat Hinnukh (en hebreu: מנחת חינוך) és un comentari legal sobre el Séfer ha-Hinnukh. Va ser escrit pel Rabí Yosef Babad (1800-1874), president del tribunal rabínic (Bet Din) de Ternòpil. El Séfer Ha-Hinnukh discuteix sistemàticament els 613 manaments de la Torà, la seva font bíblica i els seus fonaments filosòfics, mentre que el Minhat Hinnukh serveix com un comentari legal, a través de la perspectiva del Talmud i els Rixonim. El Minhat Hinnukh és àmpliament estudiat a les iexives i en grups d'estudi privats, i segueix sent una obra popular fins al dia d'avui.

## Referències

* ↑ «Minchat Chinukh». [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «www.chaburas.org» (en anglès).
# Montserrat Badia i Gomis

Montserrat Badia i Gomis (Barcelona, 1960) és una lingüista, advocada i professora andorrana llicenciada en filologia clàssica per la Universitat de Barcelona (1982) i en dret per la Universitat Oberta de Catalunya (2013).
Va exercir com a professora de llengua catalana en diversos centres del Principat d'Andorra entre l'any 1982 i el 1989, i va fundar, juntament amb Rosabel Ganyet, el Servei d'Assessorament Lingüístic del Govern (després anomenat Servei de Política Lingüística). Va ser la cap del Servei entre el 1989 i el 2002. En el mandat del ministre Pere Canturri Montanya i amb la seva complicitat, va impulsar el primer estudi de coneixements i usos lingüístics de la població d'Andorra, que després s'aniria actualitzant periòdicament cada cinc anys, i les primeres campanyes de política lingüística al país. També va intervenir en diversos congressos, jornades i trobades internacionals sobre sociolingüística i planificació lingüística en representació d'Andorra. És autora de diversos vocabularis i manuals sobre redacció de documents. Actualment compagina l'activitat professional com a advocada amb la de professora a la Universitat d'Andorra.

## Publicacions

* (2005) Manual de consells pràctics per redactar documents. Andorra: Govern d'Andorra. Servei de Política Lingüística
* (1992) Vocabulari d'Andorra. Andorra: Assessorament Lingüístic. Conselleria d'Educació, Cultura i Joventut. Govern d'Andorra
* (1990) La carta: consells pràctics. Andorra: Govern d'Andorra, Conselleria d'Educació i Cultura
* (2018) “Pere Canturri i els inicis de la política lingüística andorrana”, Miscel·lània a Pere Canturri Montanya, Andorra: Editorial Andorra
* (2010) LLUELLES LARROSA, Maria Jesús (coordinadora); diversos autors, Impacte de la immigració a Andorra, Andorra: Govern d'Andorra
* (2008) "Francesc Badia i Batalla, jurista i veguer episcopal d'Andorra", Centre d'Estudis de la Conca de Barberà
* Per a una bibliografia extensiva vegeu: «Obra de Montserrat Badia i Gomis» a Dialnet.

## Referències

* 1 2 «Badia Advocats Andorra | Montserrat Badia Gomis». [Consulta: 6 novembre 2020].
* ↑ Diversos autors. Miscel·lània a Pere Canturri Montanya. Andorra: Editorial Andorra, 2018, p. 197-209. ISBN 978-99920-75-07-4.
* ↑ Badia Gomis, Montserrat «Política lingüística al Principat d'Andorra: el català i les altres llengües». Actes del 2n Congrés Europeu sobre Planificació Lingüística, 01-11-2001, pàg. 35-45.
* ↑ Ministeri d'Educació, Cultura, Joventut i Esports. Servei de Política Lingüística. Manual de consells pràctics per redactar documents. Govern d'Andorra, Ministeri d'Educació, Cultura, Joventut i Esports, 2005, p. 198. ISBN 9789992003800.
* ↑ «Curs en Llenguatge administratiu i jurídic». Universitat d'Andorra, 30-12-2019. [Consulta: 8 novembre 2020].
# Mosquer cuanegre

El mosquer cuanegre (Myiobius atricaudus) és una espècie d'ocell de la família dels titírids (Tityridae). Es troba al continent americà, des del sud d'Amèrica Central fins al centre d'Amèrica del Sud. Habita tota mena de selves i matollars tropicals i subtropicals, tant secs com humits, preferint la proximitat d'aigua. El seu estat de conservació es considera de risc mínim, tot i que la seva població s'ha estimat que està decreixent.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «mosquer cuanegre». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 452. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black-tailed Flycatcher. Myiobius atricaudus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. [Consulta: 29 agost 2022].
# Molí del Forat

Molí del Forat és un edifici al terme municipal de Castell de l'Areny (Berguedà) catalogatl'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Construcció del s. XVIII situada dins de l'antic terme jurisdiccional de la baronia de la Portella. Masia de planta rectangular coberta a dues aigües amb teula àrab amb el carener paral·lel a llevant. Consta de planta baixa i pis i golfes. El parament és a base de grans pedres sense treballar unides amb morter. Les obertures són diverses, en trobem tant d'allindades, sobretot per finestres, com arcs escarsers, per a balcons i entrades. A la planta baixa encara hi ha els mecanismes del molí fariner que hi hagué en origen; s'hi accedeix a través d'un porxo de dos arcs. Es conserva la resclosa, el rec i el cacau. Destaca també una construcció annexada a un dels laterals, situat a l'altura del primer pis, cobert a un vessant amb teula àrab, amb els laterals parcialment coberts amb branques; el desnivell es salva amb una escala de pedra al lateral.

## Història

* 1 2 «Molí del Forat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Monarca de coll taronja

El monarca de coll taronja (Arses insularis) és una espècie d'ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae) que habita els boscos del nord de Nova Guinea, incloent Yapen.

## Referències

* ↑ «Monarca de coll taronja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Musaranya de l'Índia

La musaranya de l'Índia (Suncus stoliczkanus) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Bangladesh, l'Índia, Nepal i Pakistan.
# Musaranya de les Canàries

La musaranya de les Canàries (Crocidura canariensis) és una espècie de musaranya pertanyent a la família dels sorícids És un endemisme de Lanzarote i Fuerteventura (Illes Canàries). Té una distribució molt restringida i les seves principals amenaces són les ràpida urbanització, el desenvolupament d'infraestructures, la fragmentació i pèrdua del seu hàbitat, la dessecació de terrenys i la introducció del gat domèstic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Kennerley, R. (2019). "Crocidura canariensis." 2019 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2019. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ Palomo, L. J. i Gisbert, J., Atlas de los mamíferos terrestres de España. Dirección General de Conservación de la Naturaleza. 2002. SECEM-SECEMU, Madrid, Espanya

## Bibliografia

* Corbet, G.B.; Hill, J.E., 1991. A World List of Mammalian Species. Tercera edició. Natural History Museum Publications & Oxford University Press, Londres i Oxford: v-viii, 1-243
* Hutterer, R., Maddalena, T. i Molina, O. M., 1992. Origin and evolution of the endemic Canary Island shrews (Mammalia: Soricidae). Biological Journal of the Linnean Society 46: 49–58
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130.
* Hutterer, R., 1999. Crocidura canariensis. A: A. J. Mitchell-Jones, G. Amori, W. Bogdanowicz, B. Kryštufek, P. J. H. Reijnders, F. Spitzenberger, M. Stubbe, J. B. M. Thissen, V. Vohralík, i J. Zima (editors), The Atlas of European Mammals, Academic Press, Londres, Gran Bretanya
* Michaux, J., Hutterer, R. i López-Martinez, N., 1991. New fossil faunas from Fuerteventura, Canary Islands: evidence for a Pleistocene age of endemic rodents and shrews. Comptes Rendus de l'Academie des Sciences (París), ser. 2 312(6): 801–806.
* Sarà, M., 1996. A landmark-based morphometrics approach to the systematics of Crocidurinae. A case study on endemic shrews Crocidura sicula and Crocidura canariensis (Soricidae, Mammalia). A: Marcus, L.F., Corti, M., Loy, A., Naylor, G.J.P. i Slice, D.E. (editors), Advances in Morphometrics. Toscana, Itàlia.
* Stone, R. D., 1996. Eurasian Insectivores and Tree Shrews; An Action Plan for their Conservation. UICN, Gland, Suïssa.
* Vogel, P., Cosson, J. F. i López Jurado L. F., 2003. Taxonomic status and origin of the shrews (Soricidae) from the Canary islands inferred from a mtDNA comparison with the European Crocidura species. Molecular Phylogenetics and Evolution 27(2): 271–82.
* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.
# Musaranya de les illes Rin-Kin

La musaranya de les illes Rin-Kin (Crocidura orii) és una espècie de musaranya endèmica del Japó.

## Referències

* ↑ Laginha Pinto Correia, D. (2016). "Crocidura orii." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Bibliografia

* Abe, H., Ishii, N., Ito, T., Kaneko, Y., Maeda, K., Miura, S. i Yoneda, M., 2005. A Guide to the Mammals of Japan. Tokai University Press, Kanagawa, Japó
* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.
# Musaranya de l'illa Saint Lawrence

La musaranya de l'illa Saint Lawrence (Sorex jacksoni) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae).

## Descripció

* Fa entre 9 i 10 cm de llargària total (la cua 34 mm, la resta del cos 60 i les potes posteriors 12).
* Pelatge marró amb els costats més pàl·lids.
* Els peus són blancs amb una coloració rosada.
* No presenta dimorfisme sexual.

## Alimentació

Menja insectes i, ocasionalment, cries de rosegadors.

## Depredadors

És depredat per la guineu àrtica (Vulpes lagopus), gats, gossos, gavines i aus rapinyaires.

## Hàbitat

Viu a la tundra i a pobles antics abandonats (on insectes i ratolins són nombrosos). A l'hivern, pot envair edificis on hi hagi carn congelada o assecada.

## Distribució geogràfica

És endèmica de l'Illa Saint Lawrence (Alaska, els Estats Units).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 NatureServe (anglès)
* ↑ Hall, E. R. i R. M. Gilmore, 1932. New mammals from St. Lawrence Island, Bering Sea, Alaska, p.392. University of California Publications in Zoology, 38:391-404.
* ↑ Hoffmann, R.S. i R.S. Peterson, 1967. Systematics and zoogeography of Sorex in the Bering Strait Area. Syst. Zool. 16(2):127-136.
* ↑ Smithsonian National Museum of Natural History (anglès)
* ↑ Stephenson, R.O., 1970. A study of the summer food habits of the arctic fox on St. Lawrence Island, Alaska. M.S. thesis. Univ. of Alaska, Fairbanks, Alaska. 76 pp.
* ↑ http://aknhp.uaa.alaska.edu Arxivat 2010-06-07 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Naylor, L.; Roach, N. (2016). "Sorex jacksoni." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ «Wildlife Notebook Series: Shrews». Departament de Pesca i Caça d'Alaska.

## Enllaços externs

* Systematics and Zoogeography of Sorex in the Bering Strait Area (anglès)
* BioLib (anglès)
* Catalogue of Life (anglès)
# Motor (desambiguació)

«Motor» té aquests significats:
* Enginyeria: Motor, màquina capaç de produir energia mecànica.
* Informàtica: Motor de programari, programa informàtic que genera codi font per a alimentar un altre procés informàtic.
* Esports: Motor Action Football Club, club de futbol zimbabwès.
# Motoo Tatsuhara

Motoo Tatsuhara (Prefectura de Tòquio, Japó, 14 de gener de 1913) és un futbolista japonès retirat que va disputar quatre partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database