OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa Santa Catalina (Colòmbia)

Santa Catalina, és una petita illa colombiana, situada en el mar Carib o mar de les Antilles, que pertany al departament de San Andrés y Providencia i administrativament al municipi de Providencia y Santa Catalina. Se situa a uns 72 km al nord de San Andrés i a uns 240 km a l'est de Nicaragua, en les coordenades 13° 23′ 18″ N, 81° 22′ 25″ O﻿ / ﻿13.38833°N,81.37361°O﻿ / 13.38833; -81.37361.
Santa Catalina és una de tres illes principals de l'arxipèlag, amb aproximadament 1 km² d'extensió territorial i està separada de la propera Illa de Providència per un canal de 150 m d'ample anomenat "Canal Aury". Amb aquesta última conforma el municipi de Providencia y Santa Catalina.
La seva altura màxima és de 133 m sobre el nivell del mar. El clima és bastant sec, amb dos períodes de pluges anuals; la temperatura mitjana és d'uns 25 graus. Quant a la vegetació, predomina el bosc sec tropical, el component més abundant és Erythrina eggersii, seguit pel chaparro, el resbalamano i l'olivera. Alguns arbres de mango, palmes, entre elles la pactá (endèmica de la zona), creixen a la petita illa.
Donada la seva proximitat amb la més gran illa de Providència totes les seves activitats econòmiques i turístiques estan vinculades a aquesta.

## Badies

* Old John Bay (Antiga Badia Juan)
* Eliza Bay. (Badia Eliza)

## Referències

* ↑ Tutiempo.net. «Illa de Santa Catalina». Arxivat de l'original el 2007-07-12. [Consulta: 7 juliol 2011].
* 1 2 3 Viatjant per Colòmbia. «Illa Santa Catalina». Arxivat de l'original el 2011-10-10. [Consulta: 7 juliol 2011].
# Illa Helen

L'Illa Helen (en tobi: Hotsarihie, en anglès: Helen Island), és el nom d'un illa d'uns 600 metres de llarg i de 300 metres d'ample, que posseeix al voltant de 3 hectàrees de superfície i està situada al sud de les illes de Palau en el que es coneix com a Helen's Reef (en la seva part nord), a l'est de l'illa Tobi i al sud de Meri. L'illa està coberta amb arbres de palma.
L'illa d'Helen està dotada d'una estació permanent de guardaboscos. L'Helen's Reef és una de les nou illes habitades de la República de Palau.

## Referències

* ↑ Goreau, 2004
* ↑ http://www.tutiempo.net/Tierra/Palau/Helen-Island-PS001025.html
* ↑ https://web.archive.org/web/20091113150425/http://www.palaugov.net/stats/PalauStats/Publication/SYB02_03.pdf

## Bibliografia

* Tom Goreau. «Helen Reef Project Report», 30-09-2004. [Consulta: 23 setembre 2017].
# Hubert Loutsch

Hubert Loutsch (Mondercange, 18 de novembre de 1877 - Brussel·les, 24 de juny de 1946) fou un polític i jurista luxemburguès, Primer Ministre de Luxemburg durant 16 setmanes a partir de novembre de 1915 al febrer de 1916.
Loutsch era advocat de professió. El 6 de novembre de 1915 va ser nomenat primer ministre, i Ministre d'Afers Exteriors. El Govern Loutsch va ser constituït únicament per membres del Partit de la Dreta, però l'esquerra tenia majoria a la Cambra de Diputats. A partir d'aleshores, la Gran Duquessa Maria Adelaida va dissoldre la legislatura el 23 de desembre de 1915. La nova Cambra, tampoc va donar la majoria al Partit de la Dreta. L'11 de gener 1916, el govern Loutsch va perdre un vot de confiança, i va ser succeït per Victor Thorn el 24 de febrer de 1916.
De 1920 a 1934 va ser president de la companyia d'assegurances La Luxembourgeoise. De 1925 a 1934 va ser diputat a la Cambra de Luxemburg.

## Honors

Li van ser concedides les següents distincions:
* Comandant de l'Orde de la Corona de Roure
* Gran Oficial de l'Orde d'Adolf de Nassau
* Gran Creu de l'Orde de la Corona d'Itàlia

## Referències

* 1 2 «Hubert Loutsch» (en francès). Bibliotèque nationale de luxemburg. Arxivat de l'original el 2020-10-09. [Consulta: 12 agost 2015].
* ↑ «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Le gouvernement Loutsch» (en francès) p. 66-67. Gouvernement.lu. Arxivat de l'original el 2006-07-09. [Consulta: 12 agost 2015].
# Imhofita

La imhofita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom del col·leccionista de minerals professional Joseph Imhof (1902-1969).

## Característiques

La imhofita és un sulfur de fórmula química Tl$_{5,8}$As$_{15,4}$S$_{26}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Es pot confondre amb alguns hàbits de la lengenbachita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la imhofita pertany a «02.HD: Sulfosals de l'arquetip SnS, amb Tl» juntament amb els següents minerals: lorandita, weissbergita, christita, jankovicita, rebulita, edenharterita, jentschita, hutchinsonita, bernardita, sicherita i gabrielita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Lengenbach, a la comuna de Binn (Valais, Suïssa). També ha estat descrita al dipòsit de tal·li i mercuri de Lanmuchang, al comtat de Xingren de la província de Guizhou, a la República Popular de la Xina. Es tracta dels dos únics indrets on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Imhofite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 novembre 2017].
# Imamat del Jabal Nafusa

L'imamat del Jabal Nafusa fou un efímer estat ibadita que va sorgir a començaments del segle x. Com imamat va existir fins al 923, però va continuar després com hakimat fins al segle xiv.
Els ibadites de Tripolitana, subjectes de l'imamat rustúmida de Tahert, foren eliminats com a poder polític pels aglàbides el 896, però es van refer i van restablir l'imamat a la zona del Jabal Nafusa. El seu principal cap fou l'imam mudafi Abu Yahya Zakariyya al-Irdjani (vers 908-923) únic imam conegut després dels rustúmides (que foren eliminats pels fatimites el 909); només dominava les muntanyes Nafusa (Jabal Nafusa) però va aconseguir mantenir la independència envers els fatimites.
Després de la seva mort els seus successors van portar el títol de hàkim i van conservar la independència fins a una data incerta vers 1040/1055 quan un d'ells va haver de reconèixer la sobirania dels zírides. Més tard portaren el títol de xeics del Jabal Nafusa, i encara existien en el segle xiv.

## Bibliografia

* Lewicki, Les Hakims du Gabal Nafusa
# Imamgarh

Imamgarh o Imam Garh (urdú: امام گڑھ) és una fortalesa en ruïnes al Pakistan, província del Sind, districte de Khairpur, a l'antic principat de Khairpur. El 1843 s'hi va refugiar el sobirà del Sind, Mir Rustam Khan Talpur, per la seva fama d'inexpugnable i la seva situació al desert; però Sir Charles Napier el va perseguir amb una força muntada de camells i Mir Rustam es va rendir; Napier va destruir el fort amb la pròpia pólvora que hi va trobar.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Hussey (cràter marcià)

Hussey' és un cràter d'impacte de grans proporcions del planeta Mart situat al nord-est del cràter Clark i al nord-oest de Brashear, a 53.8° sud i 126.7° oest. L'impacte va causar un clavill de 99 quilòmetres de diàmetre. El nom va ser aprovat el 1973 per la Unió Astronòmica Internacional, en honor de l'astrònom nord-americà William Hussey (1862 - 1926).

## Referències

* ↑ "Hussey (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* Localització del cràter Hussey en Google Mars
# Hustinhac

Hustinhac (francès Fustignac) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Häggita

La häggita és un mineral de la classe dels òxids. Va rebre el nom per H.T. Evans, Jr. i Mary E. Rose el 1958 en honor de Gunnar Hägg (14 de desembre de 1903, Estocolm, Suècia - 28 de maig de 1986), químic, cristal·lògraf i professor de química general i inorgànica a la Universitat d'Uppsala, a Suècia.

## Característiques

La häggita és un òxid de fórmula química V$^{3+}$V$^{4+}$O₂(OH)₃. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1958. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la häggita pertany a «04.HE: Filovanadats» juntament amb els següents minerals: melanovanadita, shcherbinaïta, hewettita, metahewettita, bariandita, bokita, corvusita, fernandinita, straczekita, doloresita, duttonita i cavoïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Nacional d'Història Natural, situat a Washington DC (Estats Units).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al forat de perforació TR-713 de la localitat de Carlile, al comtat de Crook (Wyoming, Estats Units), associada a doloresita. També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, així com a l'Argentina, Itàlia, Alemanya, Rússia, Kazakhstan, l'Uzbekistan i Austràlia.

## Referències

* ↑ «Häggite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 novembre 2021].
# IntEnz

IntEnz (de l'anglès Integrated relational Enzyme database; Base de dades d'enzims relacionals integrats) és una base de dades de lliure accés que reuneix informació sobre enzims.
Va ser creat i mantingut per l'EBI (European Bioinformatics Institute), part de l'EMBL (European Molecular Biology Laboratory), institut d'investigació acadèmica amb seu al Wellcome Trust Genome Campus, a Hinxton, prop de Cambridge (Regne Unit), amb la col·laboració del Swiss Institute of Bioinformatics (SIB).
Utilitza el sistema de nomenclatura d'enzims desenvolupat per l'International Union of Biochemistry and Molecular Biology (Unió Internacional de Bioquímica i Biologia Molecular).

## Referències

* ↑ Fleischmann A, Darsow M, Degtyarenko K, Fleischmann W, Boyce S, Axelsen KB, Bairoch A, Schomburg D, Tipton KF, Apweiler R «IntEnz, the integrated relational enzyme database» (en anglès). Nucleic Acids Res, 32, 01-01-2004, pàg. D434–7. DOI: 10.1093/nar/gkh119. PMC: 308853. PMID: 14681451.

## Enllaços externs

* «Integrated Enzyme Database (IntEnz)» (en anglès). Institut Europeu de Bioinformàtica.
# Intafernes

Intafernes (Intaphernes, Ἰνταφέρνης) fou un dels set conspiradors contra els mags i Smerdis de Pèrsia.
En l'atac que van fer els conspiradors, Intafernes va perdre un ull. Quan Darios I el Gran va pujar al poder, va establir que els altres sis nobles tindrien accés directe al rei en tots els casos amb només una excepció.
Intafernes va anar a veure al rei un dia i uns servidors li van impedir el pas i els va matar. Darios va sospitar que Intafernes havia preparat una conspiració, i el va condemnar a mort juntament amb tots els homes de la seva família. Commogut, però, per les lamentacions de la dona d'Intafernes li va concedir la vida d'un membre de la família a la seva elecció; la dona va triar el seu propi germà, ja que va dir que com que els seus pares eren morts ja no podria tenir un altre germà i en canvi es podia tornar a casar i tenir més fills; el rei va perdonar el germà i a més a més el fill gran, però va fer matar Intafernes i la resta.
# Igor Šoltes

Igor Šoltes (Ljubljana, 1964) és un advocat i polític eslovè. Šoltes va servir com a president del Tribunal de Comptes d'Eslovènia des de 2004 a 2013. El 2008 va rebre el seu doctorat per la Facultat de Ciències Socials de la Universitat de Ljubljana. El gener de 2014 Šoltes va ser vist com un possible candidat per a ministre de Sanitat; no obstant això, va decidir rebutjar l'oferta de la primera ministra Alenka Bratušek a causa de la falta de suport polític dins de la coalició.
Abans de les eleccions al Parlament Europeu de 2014, Šoltes va formar una llista amb el nom de Verjamem, que va obtenir el 10,45% dels vots, assegurant-se un escó al Parlament Europeu. Després de l'elecció, Šoltes va anunciar un pla per transformar la llista en un partit polític de ple dret en un congrés que va tenir lloc el 4 de juny de 2014 per concórrer a les eleccions parlamentàries de juliol de 2014. Després de rebre 6.800 vots en la votació parlamentària, va renunciar com a president de Verjamem.
Šoltes és el net del polític i economista iugoslau Edvard Kardelj.

## Referències

* 1 2 3 4 «Igor Šoltes verjetno novi minister za zdravje». Delo.si, 15-01-2014. [Consulta: 2 juny 2014].
* ↑ «Bratuškova o odločitvi Šoltesa: Na žalost je še vedno bolj pomembno, da si naš, kot pa, da nekaj znaš | Dnevnik». Dnevnik.si. [Consulta: 2 juny 2014].
* ↑ Haughton, Tim; Alenka Krasovec. «Are European elections ever about Europe?». Washingtonpost.com, 23-05-2014. [Consulta: 26 maig 2014].
* ↑ «EU volitve 2014 / 18». Delo.si. [Consulta: 2 juny 2014].
* ↑ «V sredo bo nastala še Šoltesova stranka Verjamem : Prvi interaktivni multimedijski portal, MMC RTV Slovenija». Rtvslo.si, 26-05-2014. [Consulta: 2 juny 2014].
* ↑ «SiOL.net - Igor Šoltes ne verjame več v Verjamem». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 21 gener 2017].
* ↑ 19.01.2001. «Revizor, ki igra odvetnikom». Finance.si, 19-01-2001. [Consulta: 2 juny 2014].

## Enllaços externs

* Igor Šoltes - Lloc web oficial
# Igor Tasevski

Igor Tasevski (Belgrad, 27 de juliol de 1972) és un exfutbolista serbi, que ocupava la posició de defensa.
En el seu país va jugar en dos equips capitalins, el Rad i el Partizan de Belgrad. L'estiu de 1998 fitxa pel Vila-real CF, que en aquell any debutava a primera divisió. Tasevski és titular, jugant 29 partits. A l'any següent, va ser una de les peces clau en el retorn dels valencians a la màxima categoria.
Després que la temporada 00/01 tot just comptara per al Vila-real, a la campany següent marxa a l'Elx CF, on romandria fins al 2005 (tret de la temporada 02/03, que va militar a l'Sporting de Gijón. El serbi va ser titular. Va penjar les botes el 2006, després de passar un any al modest Vozdovac del seu país.
Una vegada retirat, Tasevski va seguir lligat al món del futbol com a entrenador dels equips de base del Vila-real CF.

## Enllaços externs

* Fitxa de Tasevski
# Igor Shitov

Igor Shitov (Pòlatsk, 24 d'octubre de 1986) és un futbolista belarús de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de Belarús.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Astana i FC Dinamo Minsk.

## Referències

* ↑ «ru:Все матчи сборной Беларуси (1992-2011)» (en russian). Belarus Football Federation, ca. July 2011. Arxivat de l'original el 9 de maig 2012. [Consulta: 5 octubre 2012].
* ↑ «Игорь Шитов подписал контракт с Астаной» (en russian). FC Astana, 05-07-2016. Arxivat de l'original el 9 de juliol 2016. [Consulta: 5 juliol 2016].
* ↑ «Игорь Шитов покидает Астану» (en russian). FC Astana, 03-07-2018. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2018. [Consulta: 3 juliol 2018].
* ↑ «Ihar Shytay has joined Dinamo-Minsk.». FC Dinamo Minsk, 16-07-2018. Arxivat de l'original el 17 de juliol 2018. [Consulta: 17 juliol 2018].
* ↑ Igor Shitov a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «I.Shitov». Soccerway. [Consulta: 5 juliol 2016].
# Illa Bell (illes Grey)

Bell és una de les illes Grey, l'altra és la de Grois. Té una superfície de 88 km² i es troba al costat de la Gran Península del Nord de Terranova, al Canadà.
El 1534 foren identificades per Jacques Cartier, mentre que James Cook va visitar l'illa el 7 de juliol de 1754.
Va rebre el seu nom actual de Belle-Île-en-Mer, una illa davant de la costa de Bretanya.

## Referències

* ↑ "Grey Islands". The Columbia Gazetteer of North America, 2000. Arxivat 2004-11-21 a Wayback Machine.
* ↑ William Baillie Hamilton: Place Names of Atlantic Canada, éditions University of Toronto Press, 1996, p. 210
* ↑ «Cook in Newfoundland. 1764. Part 1: January to August». Arxivat de l'original el 2007-02-19. [Consulta: 4 febrer 2007].
* ↑ CNRS Editions. Trésor du terroir. Les noms de lieux de la France, 2016. .
# Isoperla irregularis

Isoperla irregularis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: és un endemisme de Texas (els Estats Units).

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1923. Ann. Soc. ent. Belg. 63:28.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Aquatic Invertebrates of Texas (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ Extinction Memorial-Texas Extinct Species Lists Arxivat 2013-09-09 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Stoneflies (Plecoptera) of Texas (anglès)
* ↑ Aquatic Invertebrates of Texas Arxivat 2014-03-02 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:407.
# Isoperla illyrica

Isoperla illyrica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Bòsnia, Croàcia, Itàlia i Eslovènia.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Tabacaru, 1971. Fragm. Balc. Mus. Macedonici Sci. Natur. 8(2):9.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Aleksandar Popijac i Ignac Sivec. The Stonefly Fauna (Insecta: Plecoptera) of the Mediterranean River Cetina, Croatia. Entomol. Croat., 2010. Vol. 14. Num. 1-2: 103-120.
* ↑ Biological and Landscape Diversity in Slovenia (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Aleksandar Popijac i Ignac Sivec. Stoneflies (Insecta, Plecoptera) from Museum Collections in Croatia. Nat. Croat., vol. 18, Núm. 2, 243–254, Zagreb, 2009.

## Enllaços externs

* PESI (anglès)
* BioLib (anglès)
# Ivan Engler

Ivan Engler (Winterthur, Suïssa, 1971) és un director de cinema suís.

## Biografia

Després de començar els seus estudis en Biologia i Medicina, Ivan Engler va assistir a la Universitat de Disseny i Art de Zuric (HGKZ). Durant aquest temps va estar actiu com a Visual Jockey, inclòs per a la banda suïssa de trip-hop Swandive i l'esdeveniment esportiu freestyle.ch. Després de graduar-se a la universitat l'any 2000 com a dissenyador de cinema qualificat, va fundar la productora visualscience.net, per a serveis a les àrees d'efectes visuals i Postproducció. La seva pel·lícula de diploma «Nomina Domini» va rebre diversos premis i guardons internacionals, entre ells el de “Millor curtmetratge estranger” a la Setmana Internacional de Cinema Fantàstic de Màlaga i el de “Millor fotografia”. Des del 2007 també treballa com a Director creatiu.
L'any 2001 va començar a treballar en el seu llargmetratge de 2009 «Cargo», la primera pel·lícula de ciència-ficció produïda a Suïssa.

## Filmografia

* 2000: Nomina Domini
* 2009: Cargo

## Referències

* ↑ Ivan Engler al web del Teatre del Cantó de Zuric
* ↑ «cargoderfilm.ch», 20-05-2018.
* ↑ Ivan Engler a swissfilms.ch
* ↑ Cargo a cineuropa.org

## Enllaços externs

* Web oficial
# Iván Ramiro Sosa Cuervo

Iván Ramiro Sosa Cuervo (Pasca, 31 d'octubre de 1997) és un ciclista colombià, professional des del 2017, quan fitxà per l'Androni Giocattoli. El 2019 fitxà pel Team Ineos. En el seu palmarès destaca l'Adriatica Ionica Race de 2018 i la Volta a Burgos de 2018 i 2019. El 2022 fitxà pel Movistar Team, any en què guanyà la Volta a Astúries i el Tour de Langkawi.

## Palmarès

* 2016
** 1r a la Schio-Ossario del Pasubio
* 2018
** 1r al Tour de Bihor-Bellotto i vencedor d'una etapa :
** 1r a l'Adriatica Ionica Race i vencedor d'una etapa
** 1r al Sibiu Cycling Tour i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Burgos i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira
* 2019
** 1r a la Volta a Burgos i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Ruta d'Occitània
* 2020
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Burgos
* 2021
** 1r al Tour La Provence i vencedor d'una etapa
* 2022
** 1r a la Volta a Astúries i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de Langkawi i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2019. 44è de la classificació general
* 2022. 49è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2020. 62è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Iván Sosa, un escalador de talento para Movistar Team» (en castellà), 13-10-2021. [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ «Movistar acaba por todo lo alto: Iván Sosa vencedor final en Langkawi, la última etapa fue para Molenaar (Burgos BH)» (en castellà), 18-10-2022. [Consulta: 19 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Iván Ramiro Sosa Cuervo a ProCyclingStats
* Fitxa a siteducyclisme.net
# Ingerophrynus quadriporcatus

Ingerophrynus quadriporcatus és una espècie d'amfibi que viu a Indonèsia, Malàisia i Singapur.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., van Dijk, P.P., Tzi Ming, L. & Das, I. 2004. Bufo quadriporcatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
* Frost, Darrel et. al. «The Amphibian Tree of Life». Bulletin of the American Museum of Natural History, vol. 297, 2006, pàg. 364-365.
# Ingerophrynus macrotis

Ingerophrynus macrotis és una espècie d'amfibi que viu a Cambodja, l'Índia, Laos, Malàisia, Myanmar, Tailàndia, Vietnam i, possiblement també, a la Xina.

## Referències

* van Dijk, P.P., Stuart, B., Dutta, S., Borah, M.M. & Bordoloi, S. 2004. Bufo macrotis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Jean Petit (futbolista francès)

* No s'ha de confondre amb Jean Petit (futbolista belga).
Jean Petit (Touluse, 25 de setembre de 1949 - 23 de gener de 2024) fou un futbolista i entrenador francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ «Jean Petit, légende de Monaco, est mort» (en francès). [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Profile at France Football Federation
# Jasenové

Jasenové és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1407.
# Isern de Ribagorça

Isarn de Ribagorça (? - ca. 1003) fou comte de Ribagorça (990-1003).

## Orígens familiars

Fill del comte Ramon III de Ribagorça i la seva esposa Garsenda d'Armanyac. Fou germà dels també comtes Unifred de Ribagorça, Arnau de Ribagorça i Tota de Ribagorça.
| 8. Ramon II de Pallars i Ribagorça | 8. Ramon II de Pallars i Ribagorça | | | |
| | | | | | | 4. Bernat I de Ribagorça | 4. Bernat I de Ribagorça | 4. Bernat I de Ribagorça | 4. Bernat I de Ribagorça | | | | |
| | | | | | | | | | 9. Guinegenta | 9. Guinegenta | 9. Guinegenta | 9. Guinegenta | |
| | | | | | | | | | 2. Ramon III de Ribagorça | 2. Ramon III de Ribagorça | 2. Ramon III de Ribagorça | 2. Ramon III de Ribagorça | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | 10. Galí III | 10. Galí III | 10. Galí III | 10. Galí III | |
| | | | 5. Toda d'Aragó | 5. Toda d'Aragó | 5. Toda d'Aragó | 5. Toda d'Aragó | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | 11. Acibel·la de Gascunya | 11. Acibel·la de Gascunya | 11. Acibel·la de Gascunya | 11. Acibel·la de Gascunya | |
| 1. Isern de Ribagorça | 1. Isern de Ribagorça | 1. Isern de Ribagorça | 1. Isern de Ribagorça | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | 6. Guillem d'Armanyac | 6. Guillem d'Armanyac | 6. Guillem d'Armanyac | 6. Guillem d'Armanyac |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | 3. Garsenda d'Armanyac | 3. Garsenda d'Armanyac | 3. Garsenda d'Armanyac | 3. Garsenda d'Armanyac | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | 7. ? | 7. ? | 7. ? | 7. ? |
Succeí al seu germà Arnau a la seva mort l'any 990.

## Núpcies i descendents

Es casà amb una donzella anomenada Balla, amb la qual va tenir:
* l'infant Guillem de Ribagorça (?-1017), comte de Ribagorça
Fou succeït per la seva germana Tota de Ribagorça.