OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Demetri el jove de Macedònia

Demetri el jove (en llatí Demetrius, en grec antic Δημητριος) fou fill de Filip V de Macedònia, l'únic fill legítim amb la seva dona, ja que el fill gran, Perseu, era fill d'una concubina, segons explica Titus Livi.
Després de la batalla de Cinoscèfales, Filip va ser obligat a entregar Demetri a Flaminí com a ostatge i enviat a Roma (198 aC), com expliquen Livi i Polibi. Cinc anys després va ser retornat al seu pare amb tots els honors, després d'obtenir el favor romà per la seva cooperació en la guerra contra Antíoc III. Però aquesta situació no va durar gaire, ja que Filip es va veure assetjat per les maquinacions de Roma i les intrigues dels seus veïns.
Davant d'aquesta situació, Filip el va enviar altra vegada com ambaixador a Roma on va ser molt ben rebut, i el favor que li va mostrar el senat va posar en guàrdia al seu germanastre Perseu, designat hereu, que va sospitar que el seu germà el volia substituir com a rei arribada l'hora, amb l'ajut dels romans, cosa que segurament era la prevista pel senat romà quan va concedir els favors a Demetri, segons Polibi.
Sembla que Perseu va instigar un atemptat contra Demetri que va fallar i llavors va subornar a Dides, general macedoni amic de Filip, per llançar una acusació de traïció contra Demetri. Es van presentar unes suposades cartes dirigides a Flaminí, i Filip va haver de dictar ordre d'empresonament contra el seu fill, que va quedar sota la custòdia de Dides. Dides el va fer matar en secret, suposadament per ordre de Filip. A la seva mort tenia 26 anys.

## Referències

* ↑ Demetrius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 966
# Ginebre de Utah

El ginebre de Utah (Juniperus osteosperma) és una espècie de conífera de la família de les cupressàcies, que adopta la forma d'arbust o d'arbre petit de 3 a 6 m d'alt (rarament 9 m). És natiu del sud-oest dels Estats Units, a Utah, Nevada, Arizona, oest de Nou Mèxic, oest de Colorado, Wyoming, sud de Montana, sud d'Idaho i est de Califòrnia. Creix a les arbredes de pi pinyer-ginebre a altituds moderades d'entre 1.300-2.600 m, sobre sòls secs, sovint en companyia de Pinus monophylla'.

## Característiques

Els brots són força gruixuts (1,5 a 2 mm de diàmetre) comparats amb els d'altres espècies de ginebres. Les fulles estan disposades en parells de verticils decusats. Mentre les fulles adultes tenen forma d'escates les juvenils són aciculars. El fruits, de 8 a 13 mm, tenen aspecte de baia però no ho són des del punt de vista botànic. És una planta generalment monoica però un 10% de la població és dioica (amb els sexes en peus separats).

## Referències

* R.P. Adams. Junipers of the World: The genus Juniperus. Trafford Publishing ISBN 1-4120-4250-X
* J.C. Chambers, S.B. Vander Wall and E.W. Schupp. 1999. Seed and seedling ecology of piñon and juniper species in the pygmy woodlands of western North America. Botanical Review 65: 1-38.

## Enllaços externs

* Flora of North America: Juniperus osteosperma
* Jepson Manual - Juniperus osteosperma
* Juniperus osteosperma - Photo Gallery
* Conifer Specialist Group (1998). Juniperus osteosperma. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 maig 2006 (en anglès).
# Monument al Pagès de les Garrigues

El Monument al Pagès de les Garrigues és una obra de les Borges Blanques (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Des de fa segles la comarca de les Garrigues s'ha caracteritzat per la seva producció olivarera. El monument al pagès és una exaltació a la tasca d'uns homes entregats al cultiu de l'oliver.
El monument consisteix en una gran premsa, reproducció fidel de les de barra del segle xvii. En un dels extrems hi ha els esportins, entre els quals s'hi col·locaven les olives. A l'altre extrem hi ha un eix que girava gràcies a la força dels animals; aleshores comprimia els esportins, aixafant les olives. El líquid que en sortia era recollit a una pica de pedra.

## Vegeu també

* Monument als Pagesos

## Referències

* 1 2 «Monument al Pagès de les Garrigues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# La Sagne

La Sagne és un municipi suís del cantó de Neuchâtel, situat al districte de La Chaux-de-Fonds. El poble és conegut per la tradició rellotgera.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# North Marysville

North Marysville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del July 1, 2008 tenia 23.000 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Marysville tenia 21.161 habitants, 7.031 habitatges, i 5.744 famílies. La densitat de població era de 594,6 habitants per km².
Dels 7.031 habitatges en un 44,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,2% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 18,3% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.699 $ i la renda mediana per família de 59.694 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.420 $ mentre que les dones 29.935 $. La renda per capita de la població era de 20.842 $. Aproximadament el 3,6% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Marysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Marysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Nedašovce

Nedašovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1232.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 21 desembre 2021].
# Gisenyi

Gisenyi és una ciutat del districte de Rubavu a la província de l'Oest de Ruanda. Gisenyi és contigua a Goma, situada a la frontera amb la República Democràtica del Congo.

## Descripció

La ciutat compta amb un resort a la vora del llac Kivu, amb diversos hotels i tres platges. La zona també és coneguda pels esports aquàtics. La riba nord del llac sobre la qual Goma i Gisenyi se situen és una plana amb formacions de lava de les erupcions del proper Nyiragongo. A diferència de Goma, Gisenyi va escapar dels fluxos de lava de les erupcions de 1977 i 2002, que van destruir entre el 15 i el 40% de la primera. Al centre de Gisenyi es troben turons en la cantonada nord-est del llac, i una expansió de baixa densitat està tenint lloc als turons, que s'espera que estiguin a resguard de futures erupcions.
Gisenyi és també la llar de Bralirwa, l'única cerveseria a Rwanda, que fabrica diverses cerveses locals - Primus, Mützig, Amstel i Guinness -, així com una gamma de refrescs de la marca Coca-cola. Gisenyi és un poble petit en comparació de la veïna Goma en la RDC, encara que Gisenyi està creixent ràpidament. En 2011, es va començar la construcció un nou centre comercial de diversos pisos a través d'una vella estació d'autobusos. A partir de 2011, les principals vies de la ciutat estan pavimentades i també són a punt de concloure la major part de les voreres .
Durant el genocidi de Ruanda, el govern provisional va instal·lar la seva base a la ciutat. Gisenyi és la ciutat on Laurent Nkunda, acusat per les Nacions Unides d'haver conduït un exèrcit que va reclutar il·legalment nens soldats congolesos, està detingut, tot esperant una decisió sobre la sol·licitud d'extradició de la República Democràtica del Congo.

## Educació

El campus de Gisenyi de la Universitat Autònoma de Kigali tenia una matrícula de 3.413 estudiants l'any acadèmic 2012-2013. Els estudiants estaven estudiant programes de les facultats de Ciències Econòmiques i Empresarials, Ciències Socials, i Dret El Col·legi Universitari de Turisme de Ruanda (RTUC) també té un campus a Gisenyi. La ciutat té al voltant de 30 escoles públiques i privades, incloses preescolar, primària i secundària.

## Referències

* ↑ DR Congo: UN mission says recruitment of child soldiers is surging, 14 de diciembre de 2007, UN News Centre. Consultado el 24 de enero de 2015 (anglès)
* ↑ Sekibibi Ezechiel, Seventeenth Year Book 2013 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine., páginas 7 y 10. Kigali: Abril de 2014. Consultado el 15 de enero de 2016 (anglès)
# Monument al Sol

El Monument al Sol és una font escultural al centre de la Plaça del Comte de la Torre de l'Espanyol (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'ajuntament de la Torre de l'Espanyol va encarregar aquesta obra al ceramista i escultor Marcel·lí Giné amb motiu de protesta per la construcció de la central nuclear d'Ascó. Va ser oficialment inaugurada l'any 1981. És una font definida per una escultura de terra cuita de forma cúbica sobre una base de pedra. Representa un pagès agenollat que s'arrecera amb un Sol que sosté amb les mans. El Sol està caracteritzat per una cara antropomorfa de gran expressivitat, sota el qual hi ha les mans tosques del pagès i el brollador. La cara del pagès es reprodueix en ambdós costats de l'escultura, entre les quals hi ha la fruita que apleguen els seus braços. La figura es troba encarada a la Central Nuclear d'Ascó, representant el pagès que vol protegir els productes de la terra amb el sol.

## Referències

* ↑ «Monument al Sol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «La Font Ecològica. Monument al Sol». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Tomba TT40

La Tomba TT40 de la necròpoli tebana de Gurnat Murrayi (Vall dels Nobles) pertany a Amenhotep-Huy, que fou virrei de Kush durant el regnat de Tutankamon.

## Descripció

K. R. Lepsius la descriu en Denkmäler aus Äegypten und Äethiopien (1849-1858), i en publicar les transcripcions dels jeroglífics i algunes fotografies.
És una tomba petita, a la qual s'arriba per un corredor de tres metres, que ix d'un pati obert. Per aquest passadís s'accedeix a una sala rectangular, i després es continua fins a entrar en una cambra menuda amb un nínxol.
* La primera sala, molt ampla i estreta, està adornada amb les úniques pintures preservades. Unes en representen escenes de la vida d'Amenhotep-Huy mostrant els seus èxits com a governador, i en altres se li veu adorant alguns déus.
* La segona cambra és quadrada, i té quatre columnes i un nínxol.
En la tomba es parla de la família d'Amenhotep-Huy: Huy era fill d'una dama de la cort anomenada Uerner. Son pare no es coneix pas. Se sap que estava casat amb Taemuadjsy, amb qui tingué si més no un fill: Paser. A més de la seua família, s'hi enumeren els seus títols, des que va començar com a escriba fins a virrei.
Entre els èxits com a virrei, esmenta la construcció d'un temple a Kush, anomenat "La satisfacció dels Déus", a Faras, Núbia. Amenhotep-Huy hi apareix sent rebut per Jay, Summe sacerdot de Nebjeperura (nom de Nesut-Bity de Tutankamon), Penne, governador de la fortalesa de Nebjeperura, Huy, el batle, i Mermose (el seu germà), Segon profeta de Nebjeperura. Taemuadysy fou Responsable de les dones del Temple d'Amon.
En altres pintures, es representa els cuixites que va empresonar en les seues guerres.

## Referències

* 1 2 3 4 Porter,B. y Moss R.L.B., Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Reliefs and Paintings: The Theban Necropolis, Part One: Private Tombs. pp. 75-78 Griffith Institute. Oxford, 1994.
* ↑ Reisner, George A. «The Viceroys of Ethiopia». The Journal of Egyptian Archaeology, 6, 11, 1920, pàg. 73-88.
# La Sabotterie

La Sabotterie és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 90 habitants.

## Demografia

El 2007 hi havia 90 habitants. Hi havia 32 famílies. Hi havia 46 habitatges, 38 eren l'habitatges principals, 4 segones residències i 4 desocupats.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 39 eren actives i 28 eren inactives. De les 39 persones actives 35 estaven ocupades (22 homes i 13 dones) i 4 estaven aturades (4 homes). De les 28 persones inactives 9 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».
Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 fusteria.
L'any 2000 a La Sabotterie hi havia 6 explotacions agrícoles que conreaven un total de 207 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
# Otto Stuppacher

Otto Stuppacher va ser un pilot automobilístic austríac nascut el 3 de març de 1947 a Viena, Àustria. Va morir també a Viena el 13 d'agost del 2001.
Competia en curses de muntanya i en curses de cotxes esportius abans d'entrar a la Fórmula 1, en la qual va debutar al Gran Premi d'Àustria de la temporada 1976 amb l'escuderia ÖASC conduint un Tyrell 007. Al tenir poca experiència en curses de cotxes monoplaces se li va negar la participació en l'esdeveniment a ell i al seu company d'equip Karl Oppitzhauser.
Al Gran Premi d'Itàlia d'aquest mateix any (1976) fracassava de nou amb l'intent de qualificar-se, no aconseguint-ho per un marge considerable, però posteriorment se'l promovia cap amunt de l'ordre quan tres cotxes van ser rebutjats a causa d'irregularitats en el combustible. Desafortunadament, Stuppacher ja havia deixat el circuit i retornava cap a casa, i no va ser possible la seva tornada al circuit a temps per córrer. Els tres corredors degradats es readmetien finalment després de la retirada de Stuppacher i Arturo Merzario.
Stuppacher fracassava a qualificar als seus altres dos intents l'any 1976, el GP del Canada'76 i al GP USA'76 a on va arribar a 27 segons del temps de la pole.
No es coneixen altres participacions de Stuppacher en cap mena de cursa després del 1976.

## Palmarès a la F1

| Any | Equip | Xassis | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | WDC | Punts |
| 1976 | ÖASC Racing Team | Tyrrell | Ford | BRA | RSA | USA O. | ESP | BEL | MON | SUE | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA DNS | CAN DNQ | USA DNQ | JPN | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Referències

* ↑ «Otto Stuppacher - Full Biography». F1 Rejects. Arxivat de l'original el 14 d’octubre 2007. [Consulta: 15 gener 2016].

## Enllaços externs

* Biografia a F1 Rejects Arxivat 2007-10-14 a Wayback Machine.
# Nedanovce

Nedanovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1344.
# Dendropsophus walfordi

Dendropsophus walfordi és una espècie de granota que viu al Brasil i, possiblement també, a Bolívia. Va ser descrit per W.C.A. Bokermann el 1962.
Anteriorment era classificat dins gènere Hyla, però el 2005 s'ha traslladat al gènere ressuscitat Dendropsophus. Va ser eliminat de la sinonímia de Dendropsophus nanus per Langone i Basso i De la Riva, Márquez i Bosch.

## Referències

* ↑ Trefaut Rodrigues, Miguel; Azevedo-Ramos, Claudia «Dendropsophus walfordi» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 30-04-2004. DOI: 10.2305/iucn.uk.2004.rlts.t55690a11342064.en.
* ↑ Bokermann, W.C.A. «Nova espécie de Hyla de Rondônia, Brasil (Amphibia, Salientia)» (en portuguès). Atas da Sociedade de Biologia do Rio de Janeiro, 1962, pàg. 52-55.
* ↑ Faivovich, Julián; Haddad, CéLio F.B.; Garcia, Paulo C.A.; Frost, Darrel R.; Campbell, Jonathan A. «Syustematic Review of the Frog Family Hylidae with Special Reference to Hylinae: Phylogenetic Analys and Taxonomic Revisions» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 294, 1, 2005, pàg. 1. DOI: 10.1206/0003-0090(2005)294[0001:SROTFF]2.0.CO;2. ISSN: 0003-0090.
* ↑ De la Riva, Ignacio; Márquez, R.; Bosch, J. «Description of the advertisement calls of some South American Hylidae (Amphibia, Anura): taxonomic and methodological consequences.». Bonner Zoologische Beiträge, 1997.
# Giselle (cràter)

Giselle és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10,4 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim francès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Giselle». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Arri Menandre

Arri Menandre (en llatí: Arrius Menander) va ser un jurista romà del temps de Septimi Sever i Caracal·la, al començament del segle iii.
Era un consiliarius (membre del consell) de Caracal·la, segons Ulpià. L'esmenta Emili Macre, que va viure en temps de l'emperador Alexandre Sever. Al Digest hi ha algunes referències a Arri Menandre, extretes del seu llibre Militaria o De Re Militari.

## Referències

* ↑ Long, George. «Menander, A'rrius». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Ticket to Ride

Ticket to Ride és un joc de tauler creat per Alan Richard Moon i guanyador del Spiel des Jahres de 2004. Altres guardons rellevants que ha obtingut són l'Origins Award com a millor joc de taula de 2004, l'As d'Or francès, el Diana Jones Award o el Japan Boardgame Prize. També quedà segon en el Schweizer Spielepreis per a jocs en família i el Ticket to Ride: Europe guanyà el premi International Gamers Award de 2005. En total, entre el joc original i l'expansió europea, ha guanyat quasi dues dotzenes de premis internacionals.
És un joc d'estratègia on cada jugador ha d'aconseguir la ruta de ferrocarril més llarga connectant les ciutats de les seves cartes. A cada torn es reclama una carta de sort, es col·loca una via de tren a la ruta escollida o bé es canvia una carta de destinació, intentant que els adversaris no completin les seves rutes. Es guanyen punts pel nombre i longitud de les rutes o per missions aconseguides quan s'acaben totes les vies de tren.
L'èxit del joc va propiciar l'aparició de diverses expansions i seqüeles, consistents sobretot en canviar el mapa del tauler de joc. Si el mapa inicial representa els Estats Units, han aparegut jocs centrats en Europa, països concrets, versió de viatge només amb cartes o una per a ordinador. L'agost del 2008, s'havien venut més de 750.000 exemplars del joc. A l'octubre de 2014, 10 anys després de la seva publicació, se n'havien venut 3 milions de còpies.

## Referències

* ↑ «Zug um Zug (Spiel des Jahres 2004)» (en alemany). [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Origins Award winners (2004)». Academy of Adventure Gaming Arts & Design. Arxivat de l'original el 2008-06-03. [Consulta: 2 juny 2008].
* ↑ «As d'Or - Prix ludique - Jeux de société - Philibert». [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ Hobby games : the 100 best. Seattle, WA: Green Ronin Pub, 2007. ISBN 978-1-932442-96-0.
* ↑ Days of Wonder Website, August 3, 2008
* ↑ Duffy, Owen. «All aboard – how Ticket To Ride helped save table-top gaming», 27-10-2014. Arxivat de l'original el 27 octubre 2014. [Consulta: 16 desembre 2016].
# La mort juga als escacs

La mort juga als escacs (suec: Döden spelar schack) és una pintura mural realitzada entre els anys 1480-1490 pel pintor Albertus Pictor, a l'església de Täby a Suècia. Una còpia del mural es troba a les col·leccions del Museu d'Història de Suècia a Estocolm. A l'abril de 2016, la pintura La mort juga als escacs va ser seleccionada com una de les deu més grans obres artístiques de Suècia pel projecte Europeana.

## Antecedents

L'artista va néixer amb el nom d'Albrecht Manhusen a la població d'Immenhausen a l'actual Hessen. Se suposa que Albrecht va ser educat al sud d'Alemanya. És un dels artistes suecs medievals més importants del país. Les seves obres representen una combinació única de qualitat i quantitat. Va pintar a 36 esglésies entre Malardalen i Norrbotten. Es destaca per ser l'artista més actiu en la pintura d'esglésies sueques durant la segona meitat del segle xv. La seva pintura es diferencia de la d'altres artistes de la mateixa època per la seva expressió brillant, la gran amplitud que cobreix i la diversitat en la tècnica.

## Composició

Aquest mural representa a un cavaller jugant als escacs amb la mort, i està realitzat sobre una de les voltes de la part oest de l'església de Täby. Les figures estan executades amb proporcions anatòmiques precises i la seva combinació amb les vestidures i armes li dona una visió bastant realista. Encara que no és una escena bíblica com les de la resta de l'església, la seva representació a l'edat mitjana utilitzada com a mitjà de missatge moralitzador era bastant normal, en aquest cas s'ha de reflexionar com les accions d'un poden ser castigades o recompensades després de la mort. L'escena es complementa amb unes cintes, bastant descolorides, amb el text en suec: «Jak spelar tik matt».

## Conservació

A diferència de la majoria dels frescs d'altres esglésies a Suècia, els de l'església de Täby no han acabat blanquejades. En relació amb anàlisis químiques efectuades quan es va realitzar una neteja de les pintures, l'adhesiu utilitzat, era en particular la calç però també caseïna i àcid erúcic.

## Referències

* 1 2 «Death Playing Chess, Albertus». europeana.eu.. [Consulta: 25 maig 2016].
* ↑ «Europeana 280 Blog» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-05-01. [Consulta: 25 maig 2016].
* 1 2 3 4 «Albertus Pictor i nytt ljus». Svenska Dagbladet, 03-01-2006. [Consulta: 25 maig 2016].