OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tossal de la Cabana

El Tossal de la Cabana és una muntanya de 1.061 metres que es troba entre els municipis de Camarasa i de Vilanova de Meià, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal de la Cassola

El Tossal de la Cassola és el cim més alt, 698,6 m. alt., del Mont de Conques, a l'antic terme de Conques, actualment pertanyent al municipi d'Isona i Conca Dellà, al Pallars Jussà.
Està situat al nord de la vila de Conques i a llevant de la de Figuerola d'Orcau. Rep el nom del fet que té la forma d'una cassola capgirada.

## Enllaços externs

* Tossal de la Cassola al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Trompeter alaverd

El trompeter alaverd o d'ala fosca (Psophia viridis) és una espècie d'ocell de la família dels psòfids (Psophiidae) que habita la selva humida sud-americana des de l'extrem nord-est de Bolívia, cap al nord, a través del Brasil amazònic fins a la vora sud de l'Amazones.

## Taxonomia

Ha estat classificat en tres subespècies:
* P. v. viridis von Spix, 1825. Des del Riu Madeira fins al Tapajós.
* P. v. dextralis Conover, 1934. Des del Riu Tapajós fins al Tocantins.
* P. v. obscura Pelzeln, 1857. Des del Riu Tocantins al Parà.
Modernament les tres subespècies han estat considerades espècies de ple dret, arran els treballs d'Oppenheimer i Silveira 2009 com:
* trompeter alaverd occidental (Psophia viridis).
* trompeter alaverd oriental (Psophia dextralis).
* trompeter alanegre (Psophia obscura).

## Referències

* ↑ Marina Oppenheimer, Luís Fábio Silveira (2009)A taxonomic review of the Dark-winged Trumpeter Psophia viridis (Aves: Gruiformes: Psophiidae). Papéis avulsos de Zoologia. Volum 49, 547-555
# Téléciné

Téléciné és una revista de cinema publicada des de 1947 fins a 1978.
Creat per la F.L.E.C.C. (Federació d'Oci i Cultura Cinematogràfica), aquesta publicació mensual d'inspiració catòlica, destinada principalment al públic dels cineclubs, va estar formada per primer cop per fitxers filmogràfics a la redacció dels quals van contribuir especialment Henri Alekan, Claude-Jean Philippe, Henri Colpi o Gilbert Salachas, redactor en cap.
Téléciné deixà d'aparèixer el 1978.

## Notes i referències

* ↑ Mélisande Leventopoulos, « Le rôle pionnier des catholiques dans l’enseignement du cinéma en France », Mise au point, 7 | 2015, mis en ligne le 01 juin 2015, consulté le 21 décembre 2016
* ↑ Fiche de Gilbert Salachas sur Ciné-Ressources

## Enllaços externs

* Fitxa de Téléciné a Ciné-Ressources
# Télévision Algérienne

La Televisió Algeriana (àrab: التلفزيون الجزائري, at-Tilifizyūn al-Jazāʾirī; francès: Télévision Algérienne) és el primer canal públic generalista algerià del grup EPTV, juntament amb Canal Algérie, Algérie 3 i Coran TV 5.
La TF1 va començar les emissions de la televisió algeriana el 24 de desembre de 1956 en els departaments francesos d'Algèria inaugurant el seu primer transmissor de televisió de norma VHF de 819 línies instal·lades a Matifou, al davant d'Alger, a quinze quilòmetres de distància.

## Referències

* ↑ «Télévision d'Algérie a un an d'existence.». [Consulta: 24 abril 2017].
* ↑ Ina.fr, Institut National de l'Audiovisuel –. «Inauguration émetteur TV Alger. Madame Lacoste et les oeuvres sociales.» (en francès), 01-01-1970. [Consulta: 24 abril 2017].
# Tràfic de persones

El tràfic de persones o d'esclaus és el comerç de persones, normalment amb finalitats de treball forçat, esclavitud sexual o prostitució forçada. Avui dia és una activitat àmpliament tipificada com a delicte a moltes legislacions estatals, i especialment a les dels països signants de la Declaració Universal dels Drets Humans (art. 4).
És habitual que aquest comerç s'aprofiti dels processos de migració. A diferència del viatge voluntari, el tràfic implica l'amenaça o condicions penoses en el periple i a l'arribada. La UNODC, l'Oficina de l'ONU contra la Droga i el Delicte, vetlla per intentar erradicar-lo i ha calculat que suposa entre 5 i 9 milions de dòlars l'any, xifra multiplicada per set pels governs europeus i estimada encara més alta per les ONG. El tràfic de persones aprofita diverses menes de vulnerabilitat (edat, gènere, condició econòmica) i afecta les capes més pobres dels països en desenvolupament o dones i nens d'arreu, que són segrestats o enganyats. Sovint, es relaciona amb bandes de delinqüència organitzada que mantenen diversos negocis il·legals, com ara el tràfic de drogues.
Més del 60% del tràfic de persones està relacionat amb la prostitució forçada, normalment femenina. Aquestes dones es recluten de diverses formes: poden ser nenes venudes per les seves famílies incapaces de mantenir-les o casades a distància, dones segrestades o immigrants forçades a treballar com a prostitutes per pagar deutes.
Amb un 20% del total segueix el tràfic de nens per a la seva explotació sexual, laboral o en processos d'adopció il·legals. Aquests nens poden ser també venuts per les seves famílies, a vegades amb falses promeses, ser nens de carrer, nens soldat o víctimes de conflictes armats.
Un estudi ha demostrat la presència del trastorn per estrès posttraumàtic complex sense diferència de gènere en les víctimes del tràfic humà.

## Referències

* ↑ Economic Roots of Trafficking in the UNECE Region - Regional Prep. Meeting for Beijing+10 - pr2004/04gen_n03e.htm
* ↑ Hairabedian, Maximiliano, "Tráfico de personas - La trata de personas y los delitos migratorios en el derecho penal argentino e internacional", Editorial Ad Hoc, Buenos Aires, Argentina, 2009)
* ↑ Kissane, Madeleine; Szymanski, Lawrence; Upthegrove, Rachel; Katona, Cornelius «Complex posttraumatic stress disorder in traumatised asylum seekers: A pilot study». The European Journal of Psychiatry, 28, 3, Juliol/Setembre 2014, pàg. 137-144. DOI: 10.4321/S0213-61632014000300001.

## Vegeu també

* Dia Mundial contra el Tràfic d'Éssers humans
# Torpedo (equip ciclista)

L'equip Torpedo va ser un equip ciclista alemany, de ciclisme en ruta que va competir entre 1957 i 1967.

## Principals resultats

* Volta a Suïssa: Hans Junkermann (1962)
* Tour de l'Oise: Klaus Bugdahl (1963), Peter Glemser (1967)
* Volta a Colònia: Horst Oldenburg (1964), Peter Glemser (1966)
* Tour del Nord-oest de Suïssa: Horst Oldenburg (1966)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Tuz

«Tuz» té aquests significats:
* Tuz Gölü, llac Tuz a Turquia
* Tuz Khurmatu, districte del Kurdistan Iraquià
* Tus, antiga ciutat del Khurasan
# Torre dels Moros (Cinctorres)

La torre dels Moros, en una lloma a escassos 2 quilòmetres de Cinctorres (els Ports, País Valencià), és una antiga torre de defensa d'època medieval. Tradicionalment ha estat considerada com una de les cinc torres a les quals es refereix el topònim de Cinctorres.
Es tracta d'una torre de planta quadrangular, de 3,60 x 3,70 metres, amb portal adovellat al nord. Compta amb restes visibles de quatre plantes: la planta baixa de serveis amb portal d'exterior, la segona o principal amb finestrer cap a migdia, la tercera és el dormitori i la quarta planta de guaita. Al seu interior, l'accés a les plantes altes es realitza mitjançant una escala de cargol amb esglaons solts incrustats a la part interior dels murs, avui pràcticament desapareguda. Els murs estan realitzats amb maçoneria presa amb morter de calç.
Actualment està protegit amb la figura de Bé d'Interès Cultural per la Generalitat Valenciana

## Referències

* Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.

## Enllaços externs

* Fitxa del BIC
* 1 2 «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
# Trường Giang

Trường Giang és una comuna rual (xã) i poble del districte Lục Nam, província de Bắc Giang, al nord-est del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Ministry of Public Information in Vietnam». Arxivat de l'original el 2012-08-20. [Consulta: 1r gener 2019].
# UNIFIL

La Força Provisional de les Nacions Unides per al Líban (en anglès UNIFIL, United Nations Interim Force in Lebanon) és una missió de pau creada al març de 1978 per acord del Consell de Seguretat de l'ONU, va ser restaurada el 2006.
La seva missió és mantenir la confirmació de la retirada de l'exèrcit israelià del sud del Líban, el manteniment de la pau i la seguretat a la zona i facilitar al govern legítim libanès el control del territori dominat per diferents guerrilles i grups terroristes. Les forces desplegades formen un contingent d'uns dos mil efectius procedents d'Alemanya, Bèlgica, Brunei, Xina, Xipre, Croàcia, El Salvador, Espanya, Macedònia del Nord, França, Ghana, Grècia, Guatemala, Hongria, Índia, Indonèsia, Irlanda, Itàlia, Luxemburg, Malàisia, Nepal, Noruega, Polònia, Portugal, Qatar, República de Corea, República d'Eslovènia, República Unida de Tanzània, Sierra Leone i Turquia, a més d'un reduït nombre d'observadors civils. El seu mandat va expirar el 31 de juliol de 2006, però va el Consell de Seguretat de les Nacions Unides va adoptar la Resolució 1697 (2006) que va estendre el mandat un mes més. Fins a aquell moment es trobava al comandament el general francès Alain Pellegrini, substituït al febrer de 2007 pel general italià Claudio Graziano. Des de gener de 2010 fins a gener de 2012, el comandant en cap del contingent és el general espanyol, Alberto Asarta, El gener de 2012 el va reemplaçar el general italià Paolo Serra. El 26 de juliol de 2006 la UNIFIL va sofrir un atac de l'exèrcit israelià a on van morir quatre observadors militars, fins i tot després d'haver advertit a les Forces de Defensa d'Israel en deu ocasions que estavan bombardejant una posició de les forces de l'ONU, en el marc de la Guerra del Líban de 2006.

## Referències

* ↑ www.un.org

## Enllaços externs

* unifil.unmissions.org (anglès)
# UNIT

UNIT, sigles de UNified Intelligence Taskforce (Força d'Intel·ligència Unificada) o antigament durant dècades United Nations Intelligence Taskforce (Força d'Intel·ligència de les Nacions Unides), encara que generalment s'emprava exclusivament l'acrònim, és una organització militar fictícia de la sèrie britànica de ciència-ficció Doctor Who i els seus spin-offs Torchwood i The Sarah Jane Adventures. Opera sota l'auspici de les Nacions Unides, el seu propòsit és investigar i lluitar contra amenaces paranormals i extraterrestres a la Terra. En la sèrie clàssica de Doctor Who, hi va haver molt personal de UNIT que va interpretar papers importants en el programa, com el Brigadista Lethbridge-Stewart.
Quan es produïa i emetia la sèrie de 2005, el productor executiu Russell T Davies va dir que les Nacions Unides ja no aprovaven que se'ls associés amb l'organització fictícia, i el nom complet de UNIT no podia utilitzar-se. No obstant això, es va permetre usar les sigles "UNIT" i "UN" sempre que no es digués el que significava. El 2008, va anunciar el canvi del nom de l'organització s'havia canviat a "Unified Intelligence Taskforce". Aquest nou nom es va esmentar per primera vegada a La estratagema Sontaran, on en una línia de diàleg es deia que les Nacions Unides encara donaven suport amb fons a UNIT.

## Referències

* ↑ Doctor Who Magazine #360 (August 2005)
* ↑ Davies, Russell T «Calling UNIT!». SFX, abril 2008, p. 47.

## Enllaços externs

* "Official" UNIT website (BBC-sponsored) [Contrasenya="badwolf" Contrasenya="buffalo"] (anglès)
* BBC article about dating the UNIT stories (anglès)
# Tàngara de gorja taronja

La tàngara de gorja taronja (Wetmorethraupis sterrhopteron) és una espècie d'ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) i única espècie del gènere Wetmorethraupis.

## Descripció

* Fa uns 17 cm de llarg.
* Cap, dors, cua i la major part de les ales de color negre, amb plomes terciàries, secundàries i cobertores alars de color blau violeta. Gola i pit taronja. Resta de les parts inferiors ocre.

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva humida dels turons dels Andes del nord del Perú i zona limítrofa del sud-est de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Tàngara de gorja taronja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Túnel de Toses

El Túnel de Toses és una obra del municipi de Toses (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La construcció del tram de Ripoll fins a Puigcerdà resultà una obra difícil. Tingué origen en un acord franco-espanyol de l'any 1904 per a l'establiment d'una comunicació entre Ripoll i Acs. Les obres es portaren a terme entre els anys 1910-19, el tram fins a Ribes; el de Puigcerdà s'acabà el 1922. Els treballs més difícils foren el famós túnel del Cargol, de forma helicoïdal d'un sol anell amb radi de 230 metres, i amb una llargada de més d'un kilòmetre, a la torrentera de Palós, i el que referim de la collada de Toses, de tres mil vuit-cents cinquanta metres de llargària. És de destacar l'entrada pel cantó de Toses d'una tipologia molt similar a la del túnel de Somport, a Canfranc.

## Referències

* ↑ «Túnel de Toses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Macrorhamphosodes platycheilus

Macrorhamphosodes platycheilus és una espècie de peix de la família dels triacantòdids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic i entre Indonèsia i Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1934. Descriptions of new fishes obtained 1907 to 1910, chiefly in the Philippine Islands and adjacent seas. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 85 (for 1933). 233-367.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1934. Descriptions of new fishes obtained 1907 to 1910, chiefly in the Philippine Islands and adjacent seas. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 85 (for 1933): 233-367.
* ↑ [ Catalogue of Life] (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i R. Swainston, 1988. The marine fishes of north-western Australia: a field guide for anglers and divers. Western Australian Museum, Perth. 201 p.
* ↑ Gloerfelt-Tarp, T. i P.J. Kailola, 1984. Trawled fishes of southern Indonesia and northwestern Australia. Australian Development Assistance Bureau, Austràlia, Directorate General of Fishes, Indonèsia i German Agency for Technical Cooperation, República Federal d'Alemanya. 407 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tyler, J. C., 1983: Records of fishes of the family Triacanthodidae (Tetraodontiformes) from the western Indian Ocean off East Africa. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 31: 1-13.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mar Interior de Seto

La mar Interior de Seto (en japonès 瀬戸内海, Seto Naikai), també coneguda com la mar Interior del Japó o, simplement, la mar Interior, és el mar que separa les illes de Honshū, Shikoku i Kyūshū, tres de les illes principals del Japó. És una important via marítima que connecta l'oceà Pacífic amb la mar del Japó; al seu extrem oriental es troba la badia d'Osaka, centre de la regió industrial de Kansai, amb ciutats tan importants com Osaka i Kobe. Abans de la construcció de la línia de ferrocarril de Sanyō Main Line, era la ruta principal de transport entre Kansai i Kyūshū, a l'extrem sud.
La mar banya les prefectures de Yamaguchi, Hiroshima, Okayama, Hyōgo, Kagawa, Ehime, Fukuoka i Ōita. A banda de les ciutats esmentades de la badia d'Osaka, els ports més importants són els d'Hiroshima, Iwakuni i Matsuyama.
La regió de la mar Interior és coneguda pel seu clima moderat, amb una temperatura estable al llarg de l'any i nivells de precipitació relativament baixos: sovint és anomenada «la terra del bon temps» (晴れの国 hare no kuni). La mar també és famosa per les seves marees roges periòdiques (赤潮 akashio), causades per agrupacions molt denses de certa classe de fitoplàncton que provoquen la mort de grans quantitats de peixos.
Des de la dècada del 1980, les costes nord i sud es troben connectades per tres trams del projecte del Pont Honshū-Shikoku, que inclouen el Gran Pont de Seto, que permet el trànsit de ferrocarrils i d'automòbils.

## Geografia

La mar fa uns 450 km de llargada d'est a oest. L'amplada de nord a sud varia dels 15 als 55 km. En molts llocs, les aigües són relativament planes: la profunditat mitjana és de 37,3 m, mentre que la màxima fondària arriba als 105 m.
L'estret de Naruto connecta la part oriental de la mar amb el canal de Kii, que alhora va a parar al Pacífic. La part occidental connecta amb la mar del Japó a través de l'estret de Kanmon i amb el Pacific a través del canal de Bungo.
Dins la mar Interior hi ha unes 3.000 illes i illots, les més grans de les quals són Awajishima (592,17 km²) i Shōdoshima (153,30 km²), totes dues a la part oriental. La major part de les més petites estan deshabitades.
# North Richland Hills

North Richland Hills és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 55.635 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Richland Hills tenia 55.635 habitants, 20.793 habitatges, i 15.407 famílies. La densitat de població era de 1.179,6 habitants/km².
Dels 20.793 habitatges en un 38% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 25,9% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 32,6% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 8,8% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 56.150$ i la renda mitjana per família de 64.718$. Els homes tenien una renda mitjana de 44.548$ mentre que les dones 30.392$. La renda per capita de la població era de 25.516$. Aproximadament el 3,1% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Richland Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Richland Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Maria Giudice

Maria Giudice (Lisboa, 12 de juny de 1870 - 17 de juny de 1953) fou una mezzosoprano portuguesa. Va estudiar amb Melchior Olivier i va debutar el 1890. Va actuar diverses temporades al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Biografia» (en anglès). Classic almanac. [Consulta: 3 febrer 2019].
# Can Manelet

Can Manelet és una casa d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici cantoner de tres plantes i terrassa cobert a doble vessant a façana. Està situat entre el carrer Séquia i el carrer Nou. Aquesta façana, de dues crugies, està arrebossada i decorada amb fals encoixinat de forma rectangular fet de ciment. Les obertures són rectangulars i emmarcades de motllures de ciment.
La planta baixa té dues obertures, una d'accés als pisos superiors i l'altra com a comerç (fleca). Al primer pis hi ha dos balcons amb barana de ferro i al segon pis, una terrassa emergent amb balustrada decorada amb formes de gerra. La terrassa conté una petita edificació coberta amb una teulada d'un sol vessant.

## Història

Casa originària de principis del segle xx, potser reconstruïda sobre un habitatge més antic.
Tradicionalment hi ha hagut una fleca a la planta baixa, i actualment encara n'hi ha una.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Manelet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Can Manel Súria

Can Manel Súria és una masia de Maçanet de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular i dos plantes amb coberta de dues aigües a façana. De la masia original només en resten els marcs de pedra de les obertures antigues, tant interiors com exteriors.
Té una construcció adossada d'una planta i terrassa al costat sud i una tanca metàl·lica i arbòria l'envolta i l'aïlla del camí públic.

## Història

La casa antiga fou enderrocada i reconstruïda de nou a principis dels anys setanta del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 «Can Manel Súria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Careproctus cactiformis

Careproctus cactiformis és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 399 i 536 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de l'Argentina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1990. Redescription of the syntypes of "Liparis antarctica Putnam n. subsp. (?) falklandica Lönnberg" with description of two new species of the genus Careproctus from the bathyal depths of Argentina and New Zealand. Trudy Zoologicheskogo Instituta, Akademii Nauk SSSR = Travaux de l'Institut zoologique de l'Académie des sciences de l'URSS / Akademiia nauk Soiuza Sovetskikh Sotsialisticheskikh Respublik. Núm. 222: 5-17.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB