OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clones (Irlanda)

Clones (en gaèlic irlandès Cluain Eois) és una vila d'Irlanda, al comtat de Monaghan, a la província de l'Ulster. Forma part de la Regió Frontera, destinada al desenvolupament econòmic pel Govern d'Irlanda per la seva situació econòmica actualment inferior a la mitjana. La ciutat va ser molt afectada econòmicament pel partició d'Irlanda en 1921 degut a la seva ubicació en la frontera amb rl Comtat de Fermanagh d'Irlanda del Nord. La creació de la frontera la va privar durant molt anys d'accés a una gran part de la seva zona d'influència econòmica.

## Toponímia

Històricament Clones també es pronunciava Clonis, Clonish i Clownish. Hi ha versions anglicitzades de l'irlandès Cluain Eois, que vol dir "prat d'Eos". Tanmateix, també s'ha dit que l'antic nom era Cluan Inis, "illa del retir," que abans havia estat envoltada totalment per l'aigua.

## Història

Clones fou la seu d'un assentament monàstic al regne de Dartraige Con-innsi, fundat per Tigernach (anglicitzat Tierney) en el segle vi, fins a la dissolució dels monestirs per Enric VIII d'Anglaterra. l'abadia de Sant Tigernach o Tierney fou construïda en el segle vi i dedicada a Sant Pere i Sant Pau. Tigernach fou nomenat més tard bisbe de Clogher i es retirà a Clones, on va morir d'una plaga el 550. L'abat fou el Primus Abbas, o primer abat mitrat d'Irlanda. A la vila encara es poden veure les ruïnes d'una abadia construïda en el segle xii amb un sarcòfag que es creu que es va construir per a guarir les despulles de Sant Tighearnach, una torre rodona i una creu del segle ix.
En febrer de 1922, poc després de la partició d'Irlanda, Clones fou escenari d'un enfrontament entre la Ulster Special Constabulary i l'Exèrcit Republicà Irlandès. La Special Constabulary era una policia armada temporal enviada a Irlanda del Nord per acabar-hi amb les guerrilles de l'IRA. Des de la fi de la Guerra Angloirlandesa el juliol de 1921 l'IRA estava exercint com a milícia del Govern Provisional de l'Estat Lliure Irlandès. Una unitat del Special Constabulary fou enviada en tren a Belfast, però fou aturada per l'IRA a Clones, a Irlanda del Sud, en un canvi de trens. Els homes de l'IRA van demanar que es rendissin i esclatà un tiroteig. Un oficial de l'IRA i quatre SC van morir, mentre que uns altres nou foren ferits i les altres es rendiren. L'incident, conegut l'atac de Clones, amenaçà d'acabar amb el Tractat Angloirlandès i va portar al govern britànic a suspendre la retirada de tropes britàniques de l'Estat Lliure.

## Personatges il·lustres

* Patrick McCabe, escriptor.
* Thomas Bracken, autor de l'himne de Nova Zelanda.
* Joseph Finegan, general dels Estats Confederats d'Amèrica en la batalla d'Olustee de la Guerra Civil dels Estats Units.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland

## Enllaços externs

* Clones - Lloc web oficial
# Apartment 1303

Apartment 1303 (1303号室), és una pel·lícula de Terror Japonès del 2007, dirigida per Ataru Oikawa. La història es basa en la novel·la de l'autor japonès; Kei Oishi. La pel·lícula narra una història moderna de fantasmes que converteix una relació d'amor – odi entre mare i filla en un conte de terror.

## Argument

En aquesta història de fantasmes, una dona investiga una sèrie de suïcidis en un apartament en particular. Sayaka està celebrant amb els seus amics la inauguració del seu nou apartament en el pis 13 d'un gratacels, quan inesperadament surt al balcó i salta en un acte de suïcidi. La mare de Sayaka es torna boja, mentre que Mariko, la germana gran de Sayaka, decideix investigar la mort de la seva germana petita. Mariko descobreix aviat que hi ha una història de moltes dones joves les quals es van suïcidar quan van anar a viure a l'apartament 1303. A mesura que investiga més, es troba amb un diari que revela els orígens de la maledicció possible: la destinació de Yukiyo i la seva mare, primeres inquilines de l'habitatge. Mariko haurà de descobrir aquesta força macabra abans que sigui massa tard.

## Producció

La Pel·lícula es va començar a rodar a meitats del 2006, i es va acabar al desembre del mateix any. Va ser rodada a la ciutat del Japó, en Hamamatsu en Shizuoka.

### Llançament

La pel·lícula es va estrenar el 8 de febrer del 2007, formant part de l'European Film Market en Germany.

## Repartiment

* Noriko Nakagoshi com Mariko
* Arata Furuta com Detectiu Sakurai
* Eriko Hatsune
* Yuka Itaya
* Naoko Otani
* Aki Fukada
* Toshinobu Matsuo

## Remake

Una nova versió de la pel·lícula, una coproducció nord-americana – canadenca, estava a punt de ser estrenada el 2011. Aquest remake havia de ser escrit, dirigit i co-produït pel cineasta suec Daniel Fridell, però, finalment, la pel·lícula va ser dirigida i co-escrita per Michael Taverna, qui també va ser co-productor junt amb Cindy Nelson-Mullen. Ken Oishi també va ser acreditat com a escriptor. Mischa Barton i Rebecca De Mornay haurien estat triades pels papers principals.
La nova versió d'Apartament 1303 es va estrenar el desembre de 2012 i a inicis del 2013 es va llençar a nivell internacional, amb data oficial d'estrena als Estats Units el 25 juliol 2013.

## Referències

* 1 2 «[http://www.imdb.com/title/tt0841993/ Apartamento 1303 (2007) - I MDb]» (en anglès). IMDb. [Consulta: 29 novembre 2012].
* 1 2 «Writer/Director Found for 'Apartment 1303' Remake - Bloody Disgusting!» (en anglès). Bloody Disgusting!, 20-04-2010.
* ↑ «Apartamento 1303: La maldición (2012) - IMDb» (en imdb). [Consulta: 29 novembre 2016].
* ↑ «Apartamento 1303 (2007) - Full Cast & Crew - IMDb» (en anglès). IMDb. [Consulta: 29 novembre 2016].
* ↑ Mischa Barton and Rebecca De Mornay Check into 'Apartment 1303'
# Armando Tobar

Armando Segundo Tobar Vargas (7 de juny de 1938 - 18 de novembre de 2016) fou un futbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ «1962 FIFA World Cup Chile». Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ «Fallece Armando Tobar, ex mundialista con "La Roja" en 1962 y 1966». [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ Armando Tobar Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Asellus hyugaensis

Asellus hyugaensis és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Geoffroy, E. L., 1762. Histoire abrégée des insectes qui se trouvent aux environs de Paris; dans laquelle ces animaux sont rangés suivant un ordre méthodique. Tome seconde. Imprimerie de J. Durand, París, 690 pp., 22 pls. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 5 juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Matsumoto, K., 1960. Subterranean isopods of the Kyushu district, with the descriptions of three new species. Bulletin of the Biogeographical Society of Japan 22: 1–44.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.
# Asterorhombus fijiensis

Asterorhombus fijiensis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes present a les costes de l'oest de l'oceà Índic, Illes Ryukyu, les Filipines, Palau, l'oest d'Austràlia, el nord de la Gran Barrera de Corall i Fidji. Pot arribar als 15 cm de llargària total.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Arlette Ben Hamo

Arlette Ben Hamo (Saint-Martin-de-Fontenay, 22 de març de 1930), de casada Moynié, és una atleta francesa, especialista en el pentatló, que va competir en els anys posteriors a la fi de la Segona Guerra Mundial.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en el pentatló del Campionat d'Europa d'atletisme de 1950, per davant de Bertha Crowther i Olga Modrachová. Fins al 2012, quan Antoinette Nana Djimou va guanyar l'heptatló al Campionat d'Europa de Hèlsinki, va romandre com a única campiona francesa en proves combinades. A nivell nacional guanyà una plata i tres bronzes als Campionats de França.
El pavelló de Caen s'anomena Halle Arlette Ben Hamo en honor seu.

## Millors marques

* Pentatló. 4.106 punts (1949)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «- Championnats de France». [Consulta: 25 maig 2020].
* ↑ «les Sélections Internationales». [Consulta: 25 maig 2020].
* ↑ Ouest-France. «La halle Arlette-Ben-Hamo a été inaugurée» (en francès), 04-11-2013. [Consulta: 25 maig 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 25 maig 2020].
# Arlette Schneiders

Arlette Schneiders (segle XX) és una arquitecta luxemburguesa. L'any 1989 va esdevenir la primera arquitecta de sexe femení de Luxemburg.

## Biografia

Inspirada en les obres de Lloyd Franc Wright, Schneider va estudiar arquitectura a l'Institut Sant-Luc de Brussel·les, i es va graduar amb 25 anys. Va iniciar la seva carrera amb la pràctica de Théo Worré a Luxemburg. Dos anys més tard, va decidir continuar els seus estudis a Roma on va estar-hi quatre anys estudiant restauració d'edificis vells. En el seu retorn a Luxemburg, va decidir treballar amb Claude Schmitz però es va frustrar per les dificultats que va trobar al completar els seus projectes perquè a finals dels anys 80 l'arquitectura era encara un ofici pels homes. Com a resultat, va decidir crear el seu negoci propi esdevenint la primera dona arquitecta de Luxemburg.
Després d'un nombre força petit d'encàrrecs, va guanyar un campionat d'allotjament social que la va animar a participar en una competència europea l'any 1997. El comitè de selecció va atorgar el seu primer premi amb una comissió per dur a terme la feina de renovació del Mercat del Peix de Ciutat de Luxemburg. El seu èxit afegint característiques modernes a un grup de cases velles va fer que guanyès el Premi d'Arquitectura de Luxemburg l'any 2004. Va dissenyar uns quants edificis administratius incloent-hi el Plaza en el centre de la ciutat, l'E-Building a Munsbach, i dos edificis grans a Kirchberg, l'Unico (12,000 m2) i l'Axento (18,500 m2). L'any 2011 va guanyar un concurs per dissenyar un edifici fins i tot més gran en la mateixa àrea, requerint una combinació d'espai d'oficina i facilitats de compra.

## Obres

Les seves obres més importants inclouen
* Fonds de Edifici d'indemnització, Kirchberg, Luxemburg: Premi d'Arquitectura de Luxemburg, en col·laboració amb KCAP, maig de 2010, quatre volums, 22,300 m².
* Edifici Axento, Kirchberg, Ciutat de Luxemburg: edifici administratiu i comercial de dos volums, 12,200 m2, formigó, alumini pintat de bronze, el va completar el 2009.
* Edifici administratiu Unico, Kirchberg, Ciutat de Luxemburg: 8,928 m2, pedra natural, alguna fusta a la façana, el va completar el 2007.
* Rénovation de l'Ilot B, rue du Palais de Justice, Ciutat de Luxemburg: 5,000 m2, el va completar el 2004.
* Edifici administratiu Plaza, Bulevard Grande Duchesse Charlotte, Ciutat de Luxemburg: 4,850 m2, el va completar el 2004. Escola primària, Eich-Mühlenbach, Luxemburg: 26,000 m2, 14 aules més esports i habitacions subsidiàries, acabats de la façana de granit, el va completar el 2003.

## Referències

* 1 2 Jean-Marc Streit, "Pionnière et conquérante" Arxivat 2015-07-24 a Wayback Machine., Paperjam, 20 de Novembre 2009.
* ↑ "KCAP and Arlette Schneiders Architects win competition in Luxemburg", World Landscape Architect.
* 1 2 3 4 5 "Portfolio Arlette Schneiders" Arxivat 2012-10-01 a Wayback Machine., Archiduc.
# Assemblea Espiritual Nacional

Les Assemblees Espirituals Nacionals són els òrgans de govern a nivell nacional a la Fe bahà'í. Cadascuna està formada per nou membres escollides anualment de manera democràtica mitjançant delegats escollits també democràticament pels bahà'ís de cada regió del país en qüestió. Els membres de cada Assemblea Espiritual Nacional, al seu torn, escullen els membres de la Casa Universal de Justícia cada cinc anys.
Les Assemblees Espirituals Nacionals estan previstes en els texts sagrats bahà'ís.
Podeu veure el llistat de les webs de les diferents Assemblees Espirituals Nacionals del món al web de la Comunitat Internacional Bahà'í.
# Art demostrativa

Art demostrativa és un llibre de Ramon Llull escrit el 1283 a Montpellier. És una segona versió de l'Art de l'Ars compendiosa inveniendi veritatem i comprèn les Figures i l'Alfabet, que fan visibles les figures i faciliten els mecanismes combinatoris i els càlculs.

## Context

És una de les obres de Ramon Llull que formen part de l'Ars, un sistema filosòfic per demostrar, a través de l'argumentació filosòfica, la veritat del cristianisme als infidels, mitjançant tècniques racionals de notació simbòlica i diagrames combinatoris. La producció de l'Ars es pot dividir en quatre etapes, i aquesta obra pertany a la segona.
* La primera, anomenada «etapa preart», recull els últims anys d'aprenentatge, abans de la il·luminació de Randa (entre 1271 aproximadament i 1274). A aquesta etapa pertany un tractat de lògica en vers (La lògica d'Algatzel, 1271-1272?), i el Llibre de contemplació en Déu (1273-1274), la primera gran obra de Llull.
* És a la segona etapa on pertany l'obra Art demostrativa. Amb el nom d'«etapa quaternària», aquest període va durar entre 1274 i 1290, i s'anomena així perquè els principis bàsics que estructuren l'Art s'agrupen en un nombre múltiple de quatre. En formen part l'Art abreujada (1274) i l'Art demostrativa, de les quals deriven respectivament dues novel·les: El Llibre d'Evast e d'Aloma e de Blaquerna son fill (1283) i el Fèlix o Llibre de meravelles (1288-1289).
* A partir de 1290 a l'any 1308, els conceptes van passar d'agrupar-se en un nombre múltiple de quatre a recollir-se en un nombre múltiple de tres, per la qual cosa s'anomenarà el nou període com a «etapa ternària». L'Ars inventiva (1290) és la primera d'aquesta etapa, i es tanca amb l'Art breu (1308). D'aquest període en destaca la gran enciclopèdia Arbre de Ciència (1296-1297), juntament amb dues manifestacions de la lírica lul·liana: lo Desconhort (1295) i el Cant de Ramon (1300).
* Finalment l'«etapa postart», compren des del 1308 fins a la seva mort, l'any 1316 on Llull deixa de banda l'Art i se centra en l'escriptura sobre qüestions de filosofia, teologia i lògica.

## Referències

* ↑ Armand Llinarès. Ramon Llull: Pròleg de Joaquim Carreras i Artau. Edicions 62, 1968, p. 141–143.
* ↑ «Biografia Ramon Llull». Escriptors.cat.
* ↑ «L'Ars, panacea o quimera». Rutes Ramon Llull.
* 1 2 «Ramon Llull». Lletra, 2002.
# Art dramàtic

Art dramàtic són uns estudis de règim especial que als Països Catalans es poden estudiar a Barcelona, València, Terrassa, Palma i Vic. La seua duració és quatre anys i equivalen a una llicenciatura universitària (grau segons el pla Bolonya).

## Vegeu també

* Teatre
* Arts escèniques
* Actor, director teatral, ballarí, coreògraf

## Enllaços externs

* http://www.institutdelteatre.org/diputacio/opencms/ Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine.
* http://intercentres.cult.gva.es/intercentres/46016993/Inicio.htm Arxivat 2007-02-06 a Wayback Machine.
# Bahadurnagarh

Bahadurnagarh fou una de les talukes tributàries d'Oudh, al districte de Kheri. Fou governada per la dinastia Sombasi. Al segle XIX era raja Sayyid Musharraf Ali Khan i el 1881 el va succeir Sayyid Muzaffar Ali Khan, casat amb una filla de la poderosa família de rajes de Nanpara.

## Referències

* ↑ Soszynski, H. «Genealogia». Arxivat de l'original el 2009-06-05. [Consulta: 22 abril 2009].
# Arts marcials de la Xina

Les arts marcials de la Xina constitueixen una nombrosa varietat de sistemes d'arts marcials originàries d'aquest país. Aquests sistemes o estils també poden ser anomenats Kung-fu (功夫), Wushu (武术), Kuo-shu (国 术) o Xuan-fa (拳法). La denominació amb un o altre dels termes pot implicar diferències quant a criteris sobre la seva pràctica.
Les arts marcials són normalment usades com a formes de defensa personal. Les arts marcials també són beneficioses per a la salut mental. Relaxen i ensenyen concentració i domini. Els monjos tibetans diuen que hi ha dos tipus d'exercici:
* Extern enfocat en l'enfortiment i desenvolupament del cos.
* Intern enfocat en el desenvolupament de la força interior. Aquest tipus d'exercici és calmat i ajuda a tenir calma i salut interior.
Gairebé totes les arts marcials són d'acord amb els monjos una forma d'exercici intern.

## Història

Dir amb l'exactitud quan es van originar les arts marcials d'origen xinès és impossible, ja que tota empresa humana comporta un procés evolutiu que pot prendre centenars d'anys. La següent descripció indica de manera general la informació coneguda fins al moment que descriu l'aparició i desenvolupament de les tècniques de lluita a la Xina:
Des de fa molts segles, Fu Xi és considerat a la Xina com l'ancestre de la humanitat. Durant aquest període, corresponent al període Paleolític, la gent barallava amb maces de fusta per elegir els seus líders. En el Mesolític, apareixen les fletxes i arcs i també escuts i alabardes.
L'any 773 aC, el novè any de regnat del rei You (de la dinastia Zhou de l'Oest) ja existien formes per a la lluita amb la mà buida.

## Referències

* ↑ Kung-fu Arxivat 2018-12-20 a Wayback Machine.. Federació Catalana de Karate
* ↑ Wushu, Federaciò Catalana de Judo
* ↑ Kang Ge Wu, The Spring and Autumn of Chinese Martial Arts -5000 years- Plum Publishing, 1995, p.17-20, 21-22, 23-24, 40.

## Vegeu també

* Kung-fu
* Bodhidharma
* Txikung
* Tai-txi-txuan

## Enllaços externs

* Escola de kung-fu | aprèn Arts Marcials de la Xina
# Awlad Muhammad

Els Awlad Muhàmmad o Banu Muhàmmad foren una dinastia musulmana que va governar el Fezzan de la meitat del segle XV fins al 1811.
Fezzan estava sota govern del regne de Kanem-Bornu; quan aquest regne va entrar en successives guerres contra el regne de Bornu a la primera part del segle xvi el domini del Kanem a Fezzan es va debilitar i els grup tribals dirigits pels Awlad Muhàmmad, una dinastia xerifiana d'origen marroquí que havia fundat Murzuk, va prendre el poder amb capital a aquesta ciutat. Vers 1565 governava al-Muntasir ibn Muhàmmad. El 1551 els otomans es van instal·lar a Trípoli de Líbia i el 1577/1578 van fer el primer intent d'establir-se a Fezzan i van arribar a establir governadors diverses vegades al territori; els Awlad Muhammad van esdevenir tributaris, però algunes vegades es van revoltar i van caler algunes expedicions com el 1679 quan Murzuk fou saquejada pels otomans. Els Awlad Muhàmmad, però, eren virtuals sobirans. El 1710 els Karamanli van iniciar el seu poder a Trípoli que va durar fins a 1835, però el Fezzzan no el dominaven encara que generalment els Awlad Muhàmmad pagaven el tribut convingut. Van fer expedicions infructuoses el 1716, 1718, 1731-1732 i 1811. A la segona meitat del segle xviii hi va haver tranquil·litat amb els Awlad Muhàmmad pagant tribut i els otomans deixant fer. El 1811 el poder fou ocupat per l'usurpador Yússuf al-Mukkani 1811-1831 que fou expulsat el 1831 pels Awlad Sliman dirigits per Abd-al-Jalil Sif al-Nasr (Sayf al-Nasir) ibn Rad (1831-1842). El darrer emir dels Awlad Muhammad fou Jumah ibn Khalifa que es va revoltar el 1835 però fou dominat el 1842. Una nova revolta el 1854 es va acabar el 1856 amb la mort del rebel.
Es coneix el nom dels diversos emirs però les dates dels seus governs als segles xvi i xvii són aproximades:
* Al-Mustànsir ibn Muhàmmad vers 1566 - 1578
* governador otomà 1578 - 1580
* An-Nàssir 1580 - 1599
* Al-Mansur 1599 - 1612
* governador otomà de Trípoli 1612 - 1614
* Tàhir I 1614 - 1623
* governador otomà de Trípoli 1623 - 1626
* Muhàmmad I 1626 - 1658
* Naghib 1658 - 1682
* Muhàmmad II an-Nàssir 1682 - 1689
* Muhàmmad al-Mukni (governador otomà de Trípoli) 1689
* Tammam 1689
* Muhàmmad III 1689 - 1690
* Alí al-Mukni (governador otomà de Trípoli) 1690
* Muhàmmad II an-Nàssir (segona vegada) 1690 - 1709/1718
* Àhmad I 1709/1718 - 1767
* Tàhir II 1767-1776
* Àhmad II al-Mansur 1776-1780
* Muhàmmad IV 1780-1789
* xarif Muhàmmad V ibn al-Mansur al-Hàkim 1789 - 1804
* xarif Muhàmmad VI ibn al-Mansur al-Múntasir 1804-1811
* Yússuf al-Mukkani 1811 - 1831 (usurpador)
* Sayf an-Nàssir Abd-al-Jalil ibn Rad 1831 - 1842
* Jumah ibn Khalifa 1835 - 1842
* ocupació militar otomana 1842-1843
* creació del sandjak 1843
* revolta de Jumah ibn Khalifa 1854 - 1856

## Bibliografia

* El-Hesnawi, Habib Wada's, Fazzan under the rule of the Awlad Muhammad : a study in political, economic and intellectual history, SOAS, Universitat de Londres, 1987
* Anna Baldinetti, The Origins of the Libyan Nation: Colonial Legacy, Exile and the Emergence of a New Nation-State. Routledge Studies in Middle Eastern History. Routledge, 2014, ISBN 1135245010, ISBN 9781135245016
# BSW

BSW té els següents significats:
* BSW Weert (de l'acrònim en anglès Basketball Stars Weert), club de basquetbol de la ciutat de Weert (Països Baixos)
* Brettspielwelt, portal d'Internet en alemany per a jocs de taula online
* Rosca Whitworth (del seu nom en anglès British Standard Whitworth), primera forma de rosca utilitzada com a estàndard
* bsw també és el codi ISO 639-3 del baiso, llengua parlada a Etiòpia
* BSW (de l'acrònim en alemany Aliança Sahra Wagenknecht - Per la raó i la justícia) partit creat per antics membres de Die Linke.
# Barilius naseeri

Barilius naseeri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids oriünda del Panjab (Índia).

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822,An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg & Londres Fishes Ganges . i-vii + 1-405. Pls. 1-39.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mirza, M.R., 2003. Checklist of freshwater fishes of Pakistan. Pakistan J. Zool. Suppl. Ser. (3): 1-30.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barilius neglectus

Barilius neglectus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges. i-vii + 1-405. Pls. 1-39.
* ↑ BioLib

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Auson

Auson (en francès Auzon) és un municipi francès del departament de l'Alt Loira, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ «Auzon, Petite Cité de Caractère in Auvergne» (en anglès britànic), 15-11-2019. [Consulta: 26 juny 2023].
# Azilone-Ampaza

Azilone-Ampaza (en cors Azilonu è Ampaza) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2004 tenia 1.246 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 145 | 178 | 129 | 101 | 77 | 93 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Antoine Peretti | | |

## Personatges il·lustres

* Arthur Giovoni (1909-1996), resistent i diputat comunista.