OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Álvaro Magaña

Álvaro Alfredo Magaña Borja (Ahuachapán, El Salvador, 8 d'octubre de 1926 - San Salvador, El Salvador, 10 de juny de 2001) va ser un polític, advocat i economista salvadorenc. President Interí de la República (1982-1984).
Va fer estudis de dret a la Universitat d'El Salvador i d'economia a la Universitat de Chicago als Estats Units. Des de 1962, va ser funcionari governamental als diferents governs del Partit de Conciliació Nacional. Va ser president de l'estatal Banc Hipotecari d'El Salvador (1965-1982). Va ser anomenat President Provisional d'El Salvador, el 2 de maig de 1982 per l'Assemblea Constituent sortida de les eleccions del 28 de març de 1982. Va substituir en el poder a la Junta Revolucionària de Govern. Magaña, de tendència dretana, va ser triat per governar mentre es redactava la nova Constitució d'El Salvador. Al seu govern provisional li va correspondre preparar les eleccions presidencials de 1984.

## Referències

* ↑ Stanley, 233
* ↑ Stanley, William. The Protection Racket State: Elite Politics, Military Extortion, and Civil War in El Salvador. Philadelphia: Temple University Press, 1996, p. 218, 232, 236. ISBN 1566393922.
# Applied Materials

Applied Materials, Inc. és una corporació nord-americana que subministra equips, serveis i programari per a la fabricació de xips de semiconductors (circuits integrats) per a electrònica, pantalles de pantalla plana per a ordinadors, telèfons intel·ligents, televisors i productes solars. Integral al creixement de Silicon Valley, la companyia també subministra equips per produir recobriments per a electrònica flexible, embalatge i altres aplicacions. L'empresa té la seu a Santa Clara, Califòrnia. Fundada el 1967 per Michael A. McNeilly i altres, Applied Materials es va fer pública el 1972. En els anys següents, l'empresa es va diversificar, fins que James C. Morgan es va convertir en director general el 1976 i va tornar el focus de l'empresa al seu negoci principal d'equips de fabricació de semiconductors. El 1978, les vendes van augmentar un 17%.
L'empresa desenvolupa i fabrica equips utilitzats en els passos de fabricació d'hòsties per crear un dispositiu semiconductor, inclosa la deposició de capa atòmica (ALD), la deposició química de vapor (CVD), la deposició física de vapor (PVD), el processament tèrmic ràpid (RTP), el poliment químic mecànic. (CMP), gravat, implantació iònica i inspecció de les oblies. La companyia va adquirir Semitool per a aquest grup a finals de 2009. El 2019, Applied Materials va acordar comprar el fabricant de semiconductors Kokusai per 2,2 mil milions de dòlars.

## Referències

* ↑ «Bloomberg - Are you a robot?» (en anglès). https://www.bloomberg.com.+[Consulta: 20 octubre 2022].
* ↑ Turner, Tyya N. Vault Guide to the Top Manufacturing Employers (en anglès). Vault, 14 June 2005, p. 30. ISBN 978-1581313246.
* ↑ «Fool.com: An interview with Applied Materials Chairman and Chief Executive James Morgan (StockTalk) December 17, 1999» (en anglès). https://web.archive.or,+11-08-2016. Arxivat de l'original el 2016-08-11. [Consulta: 20 octubre 2022].
* ↑ Wheelwright, Steven C. Managing New Product and Process Development: Text Cases (en anglès). Simon and Schuster, 2010, p. 428. ISBN 9781451602319.
* ↑ Shields, Anne. «Overview of Applied Materials Silicon Systems segment» (en anglès). https://marketrealist.com,+12-01-2015.+[Consulta: 20 octubre 2022].
* ↑ MarketWatch, Benjamin Pimentel, &, Jeffry Bartash. «Applied Materials to acquire Semitool for $364 million» (en anglès). https://www.marketwatch.com.+[Consulta: 20 octubre 2022].
* ↑ «Applied Materials to Buy Kokusai From KKR for $2.2 Billion» (en anglès). finance.yahoo.com. https://finance.yahoo.com.+[Consulta: 1r juliol 2019].

## Vegeu també

* ASML Holding
* Lam Research
* KLA Corporation
# Arnau de Pinós

Arnau de Pinós (Bagà, 1300 - Puigcerdà, 1370) va ser un frare dominic. Fou venerat com a beat al si de l'Orde de Predicadors, tot i no haver estat beatificat formalment. Nascut a Bagà, en una de les famílies nobles, els barons de Pinós. Va ingressar a l'Orde de Sant Domènec, al convent de Puigcerdà, i la seva vida de religiós fou exemplar, dedicada a la pregària. Morí en llaor de santedat al mateix convent, a l'edat de setanta anys. Per la seva fama de sant, no fou sebollit al cementiri comú, sinó al centre de la sala capitular del convent de Puigcerdà, amb una inscripció commemorativa. Les restes es traslladaren en una urna de fusta, al presbiteri de l'església i, finalment, a la sagristia. Al sepulcre, a més de les armes del Pinós, es pintà el martiri de Sant Esteve màrtir, patró del llinatge.

## Bibliografia

* Antoni Vicenç Domènec. Historia general de los santos y varones ilustres en santidad del Principado de Cataluña. Barcelona: Gabriel Graells, Giraldo Dotil, 1602. "Vida del bienauenturado fray Arnaldo de Pinós, de la Orden de Predicadores", parte. II, f. 44-46.
# Arnau de Jardí

Arnau de Jardí i Belarde, o Arnau Desjardí i Belarde (Bítem, Baix Ebre, 1233? - Tortosa, Baix Ebre, 20 de juliol de 1306) va ser un bisbe.
Fou bisbe de Tortosa entre el 1272 i fins a la seva mort. Celebrà dos sínodes: el primer, el 12 de novembre de 1274, i que és el primer sínode de que es té constància al bisbat; i el segon, l'any 1278. Legislà sobre els béns dels canonges difunts i donà altres assenyades disposicions per al règim de la diòcesi. El 26 d'octubre de 1277 establí la constitució De bonis Canonicorum decentium. Fundà uns antics beneficis anomenats Comensalies. Entre el 1274 i el 1279 revisà, juntament amb Ramon de Besalú i Domènec de Terol, el llibre dels Costums de Tortosa i en feu la versió definitiva.
Tenia un germà, Ponç de Jardí, que també fou bisbe de Mallorca entre 1283 i 1303. De fet, durant uns mesos de 1302, Arnau de Jardí fou també bisbe auxiliar del bisbat de Mallorca, càrrec que ocupà per malaltia del seu germà. El mes de setembre d'aquell mateix any 1302 ja tornava a ser a Tortosa. Tenia un altre germà, Bernat de Jardí, que fou tresorer de la Seu de Tortosa, i que va morir l'any 1313.
Va morir el 20 de juliol de 1306, essent sepultat a la casa episcopal de Bítem. Posteriorment, el 20 de març de 1308 (o el 30 de març de 1308) fou traslladat a l'antiga capella de santa Càndida de la catedral de Tortosa.

## Referències

* ↑ Bayerri Raga, Josep «El Mas del Bisbe a Bítem». Setmanari l'Ebre, 06-02-2019.
* 1 2 3 4 «Arnau de Jardí». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ Miravall, 2016, p. 136
* ↑ O'Callaghan, 1896, p. 76
* 1 2 O'Callaghan, 1896, p. 77
* ↑ O'Callaghan, 1896, p. 78
* ↑ Segons O'Callaghan (1896, p. 78), el seu germà va morir l'any 1303 a Bítem. El seu cadàver, però, es va traslladar a Mallorca i es troba enterrat a la capella de Santa Catalina de la Seu de Mallorca.
* ↑ O'Callaghan, 1896, p. 81
* ↑ Miravall, Ramon. Episcopologi Dertosense: introducció a la història de la societat i de l'Església de Tortosa. Tortosa: UNED Tortosa, 2016, p. 136. ISBN 978893842055.
* 1 2 Miravall, 2016, p. 147
* ↑ O'Callaghan i Forcadell, Ramon. Episcopológio de la Santa Iglesia de Tortosa (en castellà). Tortosa: Imprenta Católica de G. Llasat, 1896, p. 81.

## Bibliografia

* Miravall, Ramon. Episcopologi Dertosense: introducció a la història de la societat i de l'Església de Tortosa. Tortosa: UNED Tortosa, 2016. ISBN 9788493842055.
* O'Callaghan i Forcadell, Ramon. Episcopológio de la Santa Iglesia de Tortosa (en castellà). Tortosa: Imprenta Católica de G. Llasat, 1896.
# Aquest és el meu pare

Aquest és el meu pare (títol original: This Is My Father) és una pel·lícula irlandeso- estatunidenca dirigida per Paul Quinn, estrenada l'any 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

El vidu Kieran Johnson és una professor d'història de secundària solitari i de mitjana edat que es troba desconnectat a la seva vida. Decideix fer un viatge a la petita ciutat natal de Kilronan, el comtat de Galway, Irlanda després de descobrir una fotografia antiga de la seva mare, que ara no pot parlar a causa d'un accident cerebrovascular, amb un home que mai no ha vist. Sospita que aquest home pot ser el seu pare biològic. A instànces de la seva germana, Kieran porta el seu nebot Jack en el viatge. A Kilronan, la senyora Kearney, la mare de l'hostaler i una dona gitana que ha viscut a la zona durant una bona part de la seva vida, parlen amb Kieran i Jack sobre la vida a la ciutat l'any 1939 quan l'animada Fiona Flynn, la mare de Kieran, va començar a veure's amb un camperol anomenat Kieran O'Day. Kieran O'Day va créixer com un "bastard de casa pobra", i com a tal sempre va ser tímid i considerat un estrany en la ciutat. A causa de la seva posició en la comunitat i les diferències d'edat (ella només en tenia disset, ell trenta), la relació de Fiona i Kieran no va ser considerada honorable a la ciutat, inclosa la mare vídua de Fiona, Mary Flynn, i els feligresos de l'església.
La senyora Kearney a poc a poc explica la història sencera de la relació de Kieran i Fiona, la tragèdia que va impedir el seu amor per no suportar el que deia la gent, les històries de les "malediccions" que van caure a la família Flynn i la veritat darrere com Kieran Johnson va conèixer el seu pare.

## Repartiment

* Aidan Quinn: Kieran O'Dea
* James Caan: Kieran Johnson
* Moya Farrelly: Fiona Flynn
* Jacob Tierney: Jack
* Gina Moxley: Widow Flynn
* Devon Murray
* Brendan Gleeson: Garda Jim

## Rebuda

* Premis 1999: National Board of Review: Esment especial
* Crítica: "Interessant"

## Referències

* ↑ «Aquest és el meu pare». esadir.cat.
* ↑ «This is my father». Allocine.
* ↑ Belinchón, Gregorio «Un viaje desde el corazón». El País.
# Artés (desambiguació)

«Artés» té aquests significats:
* Geografia:
** Artés, municipi del Bages
** Artés (Tarn), municipi occità, al Tarn
** Artés (Landes), municipi occità, a les Landes
** Artés d'Asson, municipi occità, al Bearn
** Artés de Biarn, municipi occità, al districte de Pau
* Altres:
** Artés (automòbil), marca catalana d'automòbils fabricats durant les dècades de 1960 i 1970
# Auguste Hay de Bonteville

Auguste Hay de Bonteville (Ernée, 9 de desembre de 1775 - 7 de gener de 1846) fou un cap de Chouan, actiu durant la Revolució Francesa.

## Biografia

Va ser el tercer fill d'Anne-Joachim, comte de Keranrais, i de Victoire du Bailleul d'Orcize. El seu oncle Victor Hay de Bonteville havia estat el primer venerable de la lògia maçònica de Fougères, però havia estat rebutjat per haver donat la contrasenya a Alexandre Picquet du Boisguy, pare del general Aimé Picquet du Boisguy.
Durant la Chouannerie, es va convertir en un dels principals lloctinents d'Aimé Picquet du Boisguy i va ser nomenat cap de la columna South Ferns, sobrenomenat Brutale com a tinent coronel. Després que Aimé du Boisguy fos nomenat general de brigada, Bonteville va rebre el comandament de la divisió de Fougères i va ser elevat al rang de coronel.
La seva germana es va casar a Jersey el 1797, amb el germà gran de Toussaint du Breil de Pontbriand. Bonteville es va casar amb M. lle Minault de La Hailaudière amb qui va tenir un fill, Olympe, i una filla.
Va ser alcalde de Larchamp del 1815 al 1821.

## Bibliografia

* Christian Le Boutellier, The Revolution in the Pays de Fougères, Societat Arqueològica i Històrica del Districte de Fougères,1989.
* Dia i llum de fons: falgueres a l'època de la il·lustració.
# Avondale (Colorado)

Avondale és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 754 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Avondale tenia 754 habitants, 251 habitatges, i 200 famílies. La densitat de població era de 79,3 habitants per km².
Dels 251 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 20,3% no eren unitats familiars. En el 13,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.229 $ i la renda mediana per família de 31.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 24.750 $. La renda per capita de la població era de 10.529 $. Entorn del 12,3% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Avondale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Avondale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Augusto Taiocchi

Augusto Taiocchi (Ponteranica, 12 d'agost de 1950 - Ponteranica, 3 de juny de 2010) fou un pilot d'enduro italià, guanyador de dos Campionats d'Europa. Formà part de l'equip italià que guanyà el Vas als ISDE tres vegades consecutives (1979 a 1981). Un cop retirat de la competició, després d'uns anys de parèntesi tornà a prendre part en algunes proves importants i competicions per a veterans, guanyant el Trofeo Revival set anys consecutius (de 1994 al 2000).
Taiocchi morí el juny del 2010 víctima d'una llarga malaltia, a poc menys de 60 anys.

## Palmarès

* 2 Campionats d'Europa d'enduro en 350cc (1979 i 1980, amb KTM)
* 12 Campionats d'Itàlia d'enduro:
** 10 per categories (1971-1987)
** 1 d'absolut (1979, KTM 500)
** 1 Campionat d'Itàlia FMI iniciació (1968, Morini 125)
* 7 Trofeo Revival (1994 - 2000)
* 5 Victòries a la Valli Bergamasche (1974, 1976, 1977, 1980, 1982)

### Palmarès als ISDE

* 3 Victòries al Trofeu amb l'equip italià:
** 1980 (Alemanya)
** 1980 (França)
** 1981 (Elba)

## Referències

* 1 2 3 «Augusto Taiocchi» (en italià). motowinners.it. Arxivat de l'original el 28 de setembre 2017. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «È morto Augusto Taiocchi» (en italià). motosprint.it, 04-06-2010. Arxivat de l'original el 9 d’agost 2010. [Consulta: 16 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina dedicada a Augusto Taiocchi (italià)
* Imatge de Taiocchi amb la KTM el 1981
# Azzana

Azzana (en cors Azzana) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 51 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 186 | 193 | 149 | 81 | 54 | 56 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Jean-Pierre Giacomoni | | |

## Enllaços externs

* Azzana al webe de l'Institut géographique national Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
# Azzano Mella

Azzano Mella és un municipi italià de la província de Brescia, a la regió de Llombardia.

## Referències

* ↑ Comuni-Italiani.it. «Elenco Comuni Provincia di Brescia» (en italià). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Azzam

L'Azzam (en àrab: «resolut») és un iot privat que pertany a Khalifa Al Nahyan, el president dels Emirats Àrabs Units, i va ser construït per les drassanes alemanyes Lürssen Yachts. L'Azzam s'avarà el 5 d'abril de 2013. Amb 180 m de llarg és el iot privat més gran del món. El iot té una mànega de 20.8 m amb un calat inusual de 4,3 m. Normalment apareix a les llistes de lloguer sense preu. La revista Motor Boat & Yacht opina que no es troba disponible en les ofertes de lloguer, tal com passa amb l'«Eclipse» de Roman Abramóvitx, per tal d'evitar l'impost europeu.

## Disseny

L'enginyer Mubarak Saad al Ahbabi dirigí la construcció de l'Azzam, amb l'enginyeria de Lürssen amb el disseny de Nauta Yachts i l'interiorisme de Christophe Leoni. Després d'un any d'elaboració del projecte, el vaixell es va construir en tres anys, esdevenint un rècord en la construcció naval segons el Superyacht Times. L'Azzam posseeix l'enginyeria per viatjar ràpidament fins i tot en mala mar, i està equipat amb luxe i sofisticació.
El iot té un saló principal de 29 m de llargada que ocupa gairebé tota l'amplada del casc sense pilars gràcies a una biga de 18 m, un fet molt inusual en la construcció naval. Pot viatjar a una velocitat superior a 32 nusos propulsat per dos motors de turbina de gas i dos motors dièsel amb una potència total de 70 MW (94.000 CV) amb quatre bombes a raig.
Amb un cost aproximat de 605 milions de dòlars US, és més del doble de car que el segon iot més gran, l'Eclipse, que amb una llargada de 162,5 m va costar 250 milions de dòlars US.

## Referències

* ↑ Daniel Fisher «German Shipyard Launches World's Largest Private Yacht At 591 Feet». Forbes, 05-04-2012.
* ↑ «Azzam Yacht Specifications». SuperYachts.com. Arxivat de l'original el 2013-11-13. [Consulta: 10 gener 2015].
* ↑ «Azzam, World's Largest Yacht, Reappears at Lürssen». MegaYacht News, 05-04-2013.
* ↑ SuperYachtFan. «Superyacht Azzam». SuperYachtFan.
* ↑ «More details released on 180 metre Lürssen superyacht Azzam». Superyacht Times, 05-04-2013. Arxivat 22 de novembre 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 10 gener 2015].
* ↑ «Nauta Yachts comments on their design for superyacht Azzam». SuperYacht Times, 09-04-2013. Arxivat 11 April 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-04-11. [Consulta: 10 gener 2015].
* ↑ «Azzam Mega Yacht, Built By Lürssen, Snatches Title Of 'Largest Motor Yacht In The World'». International Business Times, 10-04-2013.
* ↑ Schilling, David Russel. «World's Largest Superyacht Comes with a Bullet Proof Master Suite & Missile Defense System». industry tap.
# Balanç net zero per a l'autoconsum energètic

El balanç net zero per a l'autoconsum energètic, balanç net zero, balanç net o balanç zero, a l'àmbit de l'energia, l'economia, i societat, es refereix a l'opció política que permet als productors particulars (famílies) de vendre electricitat a la xarxa elèctrica. A Espanya la demanen al govern tant tècnics especialistes (per exemple col·legis d'enginyers) com entitats que vetllen per la sostenibilitat i el medi ambient (com WWF o Som Energia), però oficialment la legislació encara roman en curs. El balanç zero energètic permetria que les energies renovables fossin viables econòmicament sense necessitat de subvencions ni impostos especials.

## Vegeu també

* Balance of system
* Cèl·lula fotoelèctrica
* Energia solar fotovoltaica

## Referències

* ↑ Los ingenieros industriales piden al Gobierno que potencie el autoconsumo de electricidad
* ↑ WWF apuesta por un modelo energético renovable
* ↑ «Autoconsum d'energia». Som Energia. Arxivat de l'original el 2013-04-26. [Consulta: 25 abril 2013].
* ↑ La fotovoltaica sortea la moratoria con instalaciones de autoconsumo sin prima. Las eléctricas temen otra burbuja por falta de regulación específica.
* ↑ El desorden ruinoso de la energía en España
* ↑ Cambio climático, no; independencia energética, sí
* ↑ La modalidad de balance neto cero es aquella que permite verter a la red eléctrica energía excedentaria en ciertos momentos para posteriormente recuperarla
* ↑ Las renovables maduras (eólica y fotovoltaica) pueden competir sin necesidad de subvenciones

## Enllaços externs

* Plataforma "Consume tu propia energía" Arxivat 2012-12-13 a Wayback Machine.
* Derecho energético básico Arxivat 2013-01-16 a Wayback Machine.
* Libres con 3 kW fotovoltaicos Arxivat 2013-01-16 a Wayback Machine.
# Austrolebias luteoflammulatus

Austrolebias luteoflammulatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Uruguai i el Brasil.

## Referències

* ↑ «Austrolebias luteoflammulatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Ayoze García Pérez

Ayoze García Pérez (Puerto de la Cruz, Tenerife, 22 de novembre de 1985) conegut futbolísticament simplement com a Ayoze, és un futbolista professional canari. Actualment juga al New York Cosmos.

## Trajectòria futbolística

Ayoze va iniciar la seua carrera al CD Esquilón, en les categories de benjamí i aleví. Després va marxar a l'equip de la seua població natal, el CD Puerto Cruz. Des d'on va tornar de nou al CD Esquilón, poc abans de fer el salt a les categories inferiors del CD Tenerife. Finalment el 2003 va debutar amb el primer equip a la Segona divisió, poc després va marxar cedit a l'UD Las Palmas a la Segona B durant una temporada. Finalment el 2005 torna al Tenerife on acaba triomfant, n'esdevé el capità i llueix el dorsal 10. Finalment, després de no renovar el contracte amb el Tenerife marxa a l'Sporting, per continuar jugant a la Primera Divisió. Amb l'Sporting de Gijón firmà un contracte per a tres temporades. Després de no acabar de triomfar amb l'Sporting, el 31 d'agost de 2012 es va desvincular del club asturià.
El febrer del 2013 va fitxar per l'històric equip nord-americà del New York Cosmos.

## Referències

* 1 2 «Los Cosmos de NY fichan al centrocampista español Ayoze» (en castellà). New York Cosmos. [Consulta: 10 juliol 2013].
* 1 2 «Ayoze, tras los pasos de Pelé en el Cosmos» (en castellà). Marca. [Consulta: 10 juliol 2013].
* ↑ «L'Sporting fitxa a Ayoze García» (en castellà). Web de La Voz de Astúrias. [Consulta: 31 gener 2011].
* ↑ «Ayoze anuncia la seua marcha a l'Sporting» (en castellà). Web del diari Marca. [Consulta: 31 gener 2011].
* ↑ «Luis Morán, desligado del Sporting» (en castellà). Web de l'Sporting de Gijón. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 31 agost 2012].

## Enllaços externs

* Estadístiques a BDfutbol (castellà)
* Estadístiques a ESPN (castellà)
* Estadístiques a Soccerway (castellà)
* Fitxa a Transfermarkt (anglès)