OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hyphessobrycon roseus

Hyphessobrycon roseus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Maroni i Oyapock.

## Referències

* ↑ «Hyphessobrycon roseus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Keith, P., P.-Y. Le Bail i P. Planquette 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 2, fascicle I). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París: 286 p.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Planquette, P., P. Keith i P.-Y. Le Bail 1996. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 1). Collection du Patrimoine Naturel, vol.22. IEGB-Muséum national d'Histoire naturelle, París, INRA, CSP, Min. Env., París. 429 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Canos de la Ribera

Un cano és un conducte subterrani d'aigua que passa per davall d'un camí o un barranc, com si fos un sifó. És un terme que s'utilitza en l'agricultura valenciana.
S'hi troben els següents canos importants a la Ribera:

## Referències

* ↑ Acadèmia Valenciana de la Llengua, Diccionari Normatiu Valencià
* ↑ Enciclopèdia Catalana, Alginet
* ↑ Palau, Blai: El Cano d'Alginet, un patrimoni civil desconegut (p.103 a 108) Aljannat IV, Revista d'estudis locals: Monogràfic: Patrimoni d'Alginet, any 2010. Edita: Ajuntament d'Alginet; ISSN 1886-984X
* ↑ «Séquia Reial del Xúquer». Arxivat de l'original el 2017-08-24. [Consulta: 20 octubre 2016].
* ↑ Lozano, Josep. Miscel·lània: La Séquia Reial o Séquia del Rei a Alginet (p.171 a 186) Aljannat V, Revista d'estudis locals: Monogràfic: Música a Alginet, any 2014. Edita: Ajuntament d'Alginet; ISSN 1886-984X
* ↑ «El patrimoni hidràulic, El Cano de Guadassuar». Arxivat de l'original el 2017-05-30. [Consulta: 14 octubre 2016].

## Bibliografia

* Universitat de València, L'espai de l'aigua Xarxes i sistemes d'irrigació a la Ribera del Xúquer en la perspectiva històrica
* La Acequia Real del Júcar. Camins d'aigua: El Patrimonio Hidráulico Valenciano 2. València, Generalitat Valenciana-Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació

## Enllaços externs

* Séquia Reial del Xúquer, recorregut
# Domusnovas

Domusnovas (en sard, Domunoas) és un municipi italià, situat a la regió de Sardenya i a la província de Sardenya del Sud. L'any 2006 tenia 6.504 habitants. Es troba a la regió de Sulcis-Iglesiente. Limita amb els municipis de Fluminimaggiore, Gonnosfanadiga (VS), Iglesias, Musei, Villacidro (VS) i Villamassargia.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Angelo Deidda | Llista Cívica |
# Ganlea megacanina

Ganlea megacanina és una espècie de primat extint trobat al centre de Myanmar, tradicionalment anomenat Birmània. Visqué fa uns 38 milions d'anys. G. megacanina pertany al grup dels antropoïdeus.

## Enllaços externs

* "A new primate from the Eocene Pondaung Formation of Myanmar and the monophyly of Burmese amphipithecids", per K. Christopher Beard at al., Proceedings of the Royal Society B (Biological Sciences) l'1 de juliol, 2009 DOI: 10.1098/rspb.2009.0836 (anglès)
* Article d'Eurekalert, per Leigh Kish (anglès)
* Ganlea al scienceblog.com, per Brian Switek Arxivat 2009-07-06 a Wayback Machine. (anglès)
# Los viciosos

Los viciosos és una pel·lícula en blanc i negre de l'Argentina dirigida per Enrique Carreras sobre el guió de Sixto Pondal Ríos que es va estrenar el 25 d'octubre de 1962 i que va tenir com a protagonistes Graciela Borges, Jorge Salcedo, Eduardo Cuitiño i Myriam de Urquijo.

## Sinopsi

La policia investiga una xarxa de narcotraficants.

## Repartiment

* Graciela Borges …Irene
* Jorge Salcedo …Rufino Sosa
* Eduardo Cuitiño …Comisario Orellana
* Myriam de Urquijo …Señora de Francchi
* Inés Moreno …Ketty
* Héctor Gancé …Fernández
* Coccinelle …Ella misma
* Augusto Bonardo …Carlos de la Fuente
* Irma Roy …Estela
* Daniel de Alvarado …Dr. Cáceres
* Franca Boni …Sara
* Ricky Torres
* Carlos Rivas
* Rodolfo Onetto …Subcomisario Benítez
* Lalo Hartich …Dr. Martínez Quirós
* Roberto Bordoni
* Josefa Goldar …Mujer policía
* Luis E. Corradi
* Alberto Barcel …Médico
* Ricardo Florenbaum
* Susana Beltrán …Joven en boîte
* Orestes Soriani …Sacerdote
* Juan Pedro Venturino
* Rafael Chumbita …Salteño
* Délfor Medina
* Carlos Luzietti …Detenido
* Alberto Mazzini …Detenido
* Tatave Moulin …Periodista
* Claudio Vernet …Periodista
* Mario Hayns …Bailarín con Coccinelle
* Los Bonarenses … Músicos que interpretan "Zamba de la toldería"
* Enrique Carreras …Cameo (hombre en la barra de la boîte)
* Gilberto Rey
* Jorge Acuña

## Comentaris

Homero Alsina Thevenet va opinar a El País:
| « | ”El moviment de personatges en el quadre i diverses descripcions encartonades del cabaret i de dolce vita en un apartament de solter, estan en el nivell precari d'un director que no assimila el cinema estranger.” | » |
Jorge Miguel Couselo va dir a Correo de la Tarde:
| « | ”El film és una recepta per a la boletería i consegüentment marxarà. Difícilment els seus productors van pretendre més.” | » |
Por la seva part, Manrupe i Portela van escriure:
| « | ”Amb males actuacions, sensacionalisme i superficialitat en la seva aproximació a la realitat. És en el formal, del millor del seu director….i una bona còpia del Tinayre d'aquells anys.” | » |

## Notes

* 1 2 3 Manrupe, 2001, p. 613.

## Referències

* Manrupe, Raúl; Portela; María Alejandra. Un diccionario de films argentinos (1930-1995). Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2001, p. 613. ISBN 950-05-0896-6.

## Enllaços externs

* Informació sobre Los viciosos al web cine nacional
* «Los viciosos», pel·lícula sencera a Youtube
# Llista de doctors honoris causa per la Universitat de Lleida

Llista de persones investides com a doctors honoris causa per la Universitat de Lleida (actualitzada a maig de 2018).
* Miquel Batllori i Munné (2002)
* Maria del Mar Bonet (2009)
* Eugeni Bregolat (2014)
* Adela Cortina (2017)
* Shirin Ebadi (2018)
* John Elliott (1999)
* Exili Català (2002) (doctorat honoris causa col·lectiu i on foren investits una representació d'exiliats)
* Gabriel Ferraté Pascual (2005)
* Pere Lluís Font (2005)
* Iñaki Gabilondo Pujol (2012)
* Salvador Giner (2014)
* Stanley M. Goldberg (2005) (cirurgià)
* Doris R. Grinspun (2018)
* Váciav Havel (2002)
* Theodore C. Hsiao (2005) (professor a la Universitat de Califòrnia)
* Rattan Lal (2017)
* Alícia de Larrocha i de la Calle (2001)
* Richard W. Light (2010) (metge)
* Emilio Lledó (2014)
* Humberto López Morales (2008) (hispanista)
* Lorenzo Martín-Retortillo Baquer (2016) (jurista)
* Carlos Martínez Shaw (2010)
* Rafael Matesanz (2015) (nefròleg; director de l'Organització Nacional de Trasplantaments)
* Jaume Miranda i Canals (2013)
* Joaquim Molas i Batllori (2006)
* Vicenç Navarro (2013)
* Ángel Olaran (2018)
* Joan Oró i Florensa (1999)
* Pierre Parlebas (2002)
* Javier Pérez de Cuéllar (1998)
* Roc Pifarré Florejachs (1999)
* Mª Jesús Prieto-Laffargue (2012) (enginyera)
* Jordi Pujol i Soley (2011)
* Marc Richelle (1998) (psicòleg)
* Michael A. Savageau (2011) (enginyer biomèdic)
* Joan Manuel Serrat (2017)
* Joan Solà i Cortassa (2009)
* Jordi Solé Tura (2004)
* Francesco Tonucci (2016)
* Peter Ulmer (1998) (jurista)
* Josep Vallverdú i Aixalà (2004)
* Umberto Veronesi (2007) (metge oncòleg)
* Eliane Vogel-Polsky (1999)
* Jorge Wagensberg (2010)
* Dong Yansheng (2014)
* Reinhard Zimmermann (2007) (director de l'Institut Max Planck)

## Font

* Llistat de doctors i doctores honoris causa a la web de la Universitat de Lleida
# Husayn II ibn Ala al-Dawla

Husayn II ibn Ala al-Dawla (1407-11 d'octubre de 1431) fou un príncep i sultà jalayírida que va governar a l'Iraq del 1423 o 1424 fins al 1431. Era fill d'Ala al-Dawla ibn Ahmad i net del sultà Ahmad ibn Uways.
A la mort del seu cosí Muhammad ibn Shah Walad possiblement en combat, Husayn fou proclamat sultà quan només conservava Bàssora i Wasit. Els fets del seu regnat són molt poc coneguts però devia pactar amb els kara koyunlu dirigits per Shah Muhammad ibn Qara Yússuf (governador 1412-1433) dels que va esdevenir vassall; va aconseguir dominar la major part del Iraq, excepte la regió a l'entorn de la capital Bagdad, potser aprofitant la derrota de Shah Muhammad contra el seu germà Ispan ibn Qara Yússuf de Hamadan, que havia envait el país i havia obligat a Shah Muhammad a fer-se fort a la capital (1431).
Ispan va atacar aleshores els jaliyírides. Husayn es va fer fort a Hilla on fou assetjat; el setge va durar set mesos fins que la ciutat fou conquerida i Husayn II fou fet presoner. Ispan va ordenar la seva execució que es va produir l'11 d'octubre de 1431. Les forces kara koyunlu es van dirigir seguidament Bàssora i Wasit que van ocupoar i van liquidar el domini jalayírida. Bagdad va resistir a Ispan fins al 1433.

## Referències

* ↑ Coins of the Jala'ir, Ḳara Koyunlu, Mush'a'sha and Ak Koyunlu dynasties, per H.L. Rabino, a JSTOR.
# Cantó de Selommes

El cantó de Selommes és un cantó francès del departament de Loir i Cher, situat al districte de Vendôme. Té 16 municipis i el cap és Selommes.

## Municipis

* Baigneaux
* La Chapelle-Enchérie
* Coulommiers-la-Tour
* Épiais
* Faye
* Périgny
* Pray
* Renay
* Rhodon
* Rocé
* Sainte-Gemmes
* Selommes
* Tourailles
* Villemardy
* Villeromain
* Villetrun

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1972 | André Peigné | Divers droite |
| 1970-1972 | Paul Cormier | PDM |
| 1972-1994 | Aimé Chevais | Divers droite, després UDF-CDS |
| 1994- | André Buisson | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 3.887 | 3.545 | 3.290 | 3.322 | 3.386 | 3.507 | 3.954 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Rubió de Baix

Rubió de Baix, o també Rubió de Sòls, és un poble del terme municipal de Foradada (Noguera). El 2019 tenia 12 habitants, encara que tots de forma disseminada, ja que el nucli principal està abandonat. Està situat al nord del municipi, vora el riu Segre.
El castell de Rubió de Sòls és documentat el 1018. Sembla que la repoblació del lloc començà vers el 1034, quan ja s'havien expulsat del tot els sarraïns d'aquells indrets. Els vescomtes d'Àger hi exerciren una sobirania, però la castlania del castell de Rubió pertanyé al llinatge que en prengué el nom. El 1230 era castlà del lloc Arnau de Rubió. Les restes del castell de Rubió són emplaçades en un penyal estratègic que domina el Segre i la seva vall. Hi ha també les ruïnes de la capella romànica del castell, que era dedicada a sant Eudald.
Hi destaca també l'església de Sant Miquel.
Juntament amb Rubió de Dalt i Rubió del Mig formava l'antic municipi de Rubió d'Agramunt que a meitat del segle xix es va integrar a Foradada.

## Referències

* ↑ «Rubió de Baix». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «250946 Foradada». Idescat. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «Rubió de Baix». foradada.cat. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «255321 Rubió de Agramunt». Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842. INE. [Consulta: 6 agost 2020].
# Gankouna

Gankouna és una regió i població de Guinea, al sud de Kéruané, a la part dreta del naixement del riu Milo. Tenia al nord-oest el Toukoro i mes a l'oest el Sankaran, als sud-oest el pais Toma i a més a l'oest el Kissi. La regió està formada per diverses poblacions entre les quals la de Gankouna, agrupades bastant properes una a l'altra, i alguna més a certa distància (uns 20 km). Fins a Kéruané la distància mitjana és de 25 km. El 1893 Samori Turé hi va enviar algunes bandes de sofes (guerrers) per ocupar als francesos i mantenir-los allunyats de Nafana.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
# Los zancos

Los zancos és una pel·lícula espanyola del 1984 dirigida per Carlos Saura, sobre la base d'un guió escrit per ell mateix amb col·laboració amb Fernando Fernán Gómez. Fou rodada a Torrelodones amb una decoració de la casa influïda per Bertolt Brecht, La Barraca o el Festival de Sitges.

## Sinopsi

Ángel es un ancià professor universitari que acaba de perdre la seva esposa. Per tal de suportar millor el dolor, es trasllada a viure a un poble als afores de Madrid. Els seus veïns, l'actor de teatre Alberto i la professora d'institut Teresa, actius i vitalistes, són responsables del grup de teatre "Los zancos". Ángel intenta suïcidar-se i Teresa arriba a temps per evitar-ho. Aleshores intenta integrar-lo en la comunitat per tal que no torni a intentar-ho. Ángel s'enamora d'ella i escriu una petita obra de teatre en la qual li mostra el seu amor.

## Repartiment

* Fernando Fernán Gómez... Ángel
* Laura del Sol... Teresa
* Antonio Banderas... Alberto
* Francisco Rabal... Manuel
* Enrique Simón... Cobo
* Adriana Ozores... Begoña
* Amparo Soto
* José Yepes
* Guillermo Montesinos

## Premis

* 29a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia: Premi al millor actor espanyol (Fernando Fernán Gómez)
* 41a Mostra Internacional de Cinema de Venècia: Guanyador del Premi Fassinetti (Fernando Fernán Gómez) i nominada al Lleó d'Or.

## Referències

* ↑ Saura rueda 'Los zancos' a la espera de la decisión de Hollywood sobre 'Carmen', El País, 4 de març de 1984
* ↑ Los zancos a Fotogramas
* ↑ Anoche fueron entregados los premios Sant Jordi de cine, La Vanguardia, 13 de juny de 1095
* ↑ Las películas de Saura y Camino, acogidas moderadamente por la crítica, El País, 2 de setembre de 1984
* ↑ Enrico Lancia I premi del cinema, p. 312
# Llista de doctors honoris causa per la Universitat d'Alacant

Llista de persones investides com a doctors honoris causa per la Universitat d'Alacant (actualitzada a juliol de 2016).
* Abel Agambeguian (1989)
* Manuel Albaladejo García (2003)
* Robert Alexy (2008)
* Manuel Alvar López (1993)
* María del Carmen Andrade Perdrix (2006)
* Gonzalo Anes Álvarez de Castrillón (1998)
* José María Azcárate y Rístori (1991)
* Antoni M. Badia i Margarit (2002)
* Miquel Batllori Munné (2002)
* Irina P. Beletskaya (2015)
* Mario Benedetti (1997)
* Jose María Bengoa Lecanda (2004)
* Ignacio Bosque Muñoz (2000)
* Eugenio Bulygin (2008)
* Gérard Chastagnaret (2014)
* Eduardo Chillida (1996)
* André Clas (2010)
* Jean Maurice Clavilier (1994)
* Filippo Coarelli (2012)
* Marilyn Cochran-Smith (2012)
* Germà Colón Domènech (1990)
* Willian W. Cooper (1995)
* Elías J. Corey (1999)
* Avelino Corma Canós (2011)
* Linda Darling-Hammond (2012)
* Carlos de Cabo Martín (2012)
* Elías Díaz García (2008)
* Deborah Duen Ling Chung (2011)
* Gérard Dufour (2014)
* Enrique Fuentes Quintana (1998)
* Johan Galtung (2002)
* Antonio García Berrio (2006)
* José Luis García Delgado (2011)
* Jesús García Fernández (1995)
* Ernesto Garzón Valdés (2008)
* Juan Gil-Albert (1985)
* Jane Goodall (2009)
* Stephen Greenblatt (2016)
* Gonzalo Halffter Sala (2000)
* Edwin Robert Hancock (2015)
* Alan Heeger (2007)
* Antonio Hernández Gil (1986)
* Gloria Ladson-Billings (2012)
* Eusebio Leal Spengler (2011)
* Enrique Llobregat Conesa (1995)
* Tomàs Llorens Serra (2013)
* Alan Loddon Yuille (2011)
* Antonio López Gómez (1995)
* Humberto López Morales (2000)
* Consuelo López Nomdedeu (2014)
* Ramon Margalef i López (1999)
* Robert Marrast (2002)
* Pedro Martínez Montávez (2006)
* Andreu Mas-Colell (1991)
* Afaf I. Meleis (2014)
* Boris Mordukhovich (2009)
* Erwin Neher (1993)
* Ryoji Noyori (2003)
* Severo Ochoa (1986)
* Francesc Orts i Llorca (1984)
* Daniel Pauly (2013)
* Ramon Pelegero Sanchis (2011)
* José Pérez Llorca (1984)
* Tyrrell Rockafellar (2000)
* Joaquín Rodrigo (1989)
* Luis Ángel Rojo Duque (1998)
* José Luis Romanillos Vega (2014)
* Bert Sakmann (1993)
* Joan Antoni Samaranch i Torelló (1992)
* Julio María Sanguinetti Coirolo (2015)
* Jacques Santer (1995)
* Eduardo S. Schwartz (2001)
* Russell P. Sebold (1984)
* Manuel Seco Reymundo (2010)
* Eusebio Sempere (1984)
* William F. Sharpe (2003)
* José María Soler (1985)
* Alberto Sols García (1984)
* Gabriel Tortella Casares (2014)
* Manuel Valdivia Ureña (2000)
* Enric Valor i Vives (1999)
* Mario Vargas Llosa (2008)
* Juan Velarde Fuertes (1998)
* María Felisa Verdejo Maillo (2016)
* Bernard Vincent (2000)
* Immanuel Wallerstein (2002)
* Muhammad Yunus (2006)
* Giuseppe Zaccaria (2016)
* Alonso Zamora Vicente (2002)
* Raúl Zurita Canessa (2015)

## Font

* Llistat de doctors i doctores honoris causa a la web de la Universitat d'Alacant Arxivat 2016-08-26 a Wayback Machine.
# Husayn Nizam Xah II

Husayn Nizam Shah II (o Husayn Shah II) fou sulta nizamxàhida d'Ahmednagar.
Va assassinar al seu pare el sultà Murtaza I (Murtaza Nizam Shah) el 1588, al qual va tancar en una sala de vapor calent, i llavors el va succeir. Fou un tirà sanguinari i cruel. El poder durant el seu breu regnat va estar a les mans del seu primer ministre o wakil de nom Mirza Khan. Fou deposat al cap d'un any (1569) pel seu cosí Ismail Nizam Shah.
# Cantó de Sellières

El cantó de Sellières és un cantó francès del departament del Jura, situat al districte de Lons-le-Saunier. Té 13 municipis i el cap és Sellières.

## Municipis

* Bréry
* La Charme
* Darbonnay
* Lombard
* Mantry
* Monay
* Passenans
* Saint-Lamain
* Saint-Lothain
* Sellières
* Toulouse-le-Château
* Vers-sous-Sellières
* Villerserine

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Durand | SFIO, després divers gauche |
| 1949-1961 | M. Trésy | CNIP |
| 1961-1979 | M. Ciabrini | MRP, després CD, després UDF-CDS |
| 1979-1992 | Alain Brune | PS |
| 1992- | Robert Tournier | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Rubián

Santiago de Rubián és una parròquia i localitat del municipi gallec de Bóveda, a la província de Lugo. Limita amb les parròquies de Remesar, Vilarbuxán i San Fiz de Rubián al nord, Bóveda al sud, San Fiz de Rubián i Tuimil a l'est, i Teilán a l'oest.
La referència més antiga sobre la seva existència apareix a un document de la Catedral de Lugo, datat el 17 de novembre de 1202. L'any 2008 tenia 326 habitants agrupats en cinc entitats de població: A Calle, Campo do Muro, A Eirexa, Pacio do Río i Rubián.
Entre els seus monuments destaquen l'església de Santiago i la capella del Diví Ecce Homo, les dues del segle xviii. Les festes se celebren el 15 de setembre en honor de l'Ecce Homo.

## Referències

* ↑ Dades de l'Institut Gallec d'Estadística (IGE)
# George Street

George Street és un carrer d'Edimburg (Escòcia) que forma part amb Princes Street (al sud) i Queen Street (al nord) dels plànols que tenia l'arquitecte James Craig per construir la New Town d'Edimburg. Connecta St Andrew Square amb Charlotte Square i pren el seu nom del Rei George III.
El carrer va ser proposat inicialment com a zona residencial però el 2013 s'havia convertit, segons l'Edinburgh Evening News, en el "més prestigiós barri comercial de la ciutat"
Diverses estàtues prominents es troben al llarg del carrer, en commemoració de Thomas Chalmers (1780-1847), William Pitt (1759-1806), El rei Jordi IV (1762-1830) i James Clerk Maxwell (1831-1879). Els edificis notables que es troben a George Street inclouen Església de Sant Andreu i Sant Jordi, la Assembly Rooms, The Dome i la seu de les oficines de l'Església d'Escòcia.
L'octubre del 2012, l'Ajuntament d'Edimburg va aprovar una partida de 12 mesos de prova a George Street, que ofereix un sistema de direcció única per als vehicles, i un carril bici bidireccional. Com a part d'aquesta modificació, la superfície útil per a restaurants i bars en aquest carrer es va ampliar i la freqüència dels autobusos al carrer Princes Street es va reduir significativament.

## Referències

* ↑ «George Street». Gazetteer for Scotland. [Consulta: 23 març 2013].
* 1 2 History Arxivat 2015-08-14 a Wayback Machine. george-street.com
* ↑ Morrison, Dawn (3 August 2013) Edinburgh Fringe descends on George Street Edinburgh Evening News
* ↑ http://news.stv.tv/east-central/246056-one-way-system-on-george-street-edinburgh-to-be-part-of-12-month-trial/ Arxivat 2015-06-30 a Wayback Machine.