OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bassiànides

Els Bassiànides (llatí: Bassianidae) foren una dinastia de sacerdots d'Èmesa, part de la casa reial d'Èmesa, que entroncà amb l'emperador Septimi Sever pel seu matrimoni amb Júlia Domna, i que aportà quatre emperadors més.
Els bassiànides remunten els seus orígens a Juli Bassià, de la dinastia dels samsigeràmides i, per tant, membre de la casa reial d'Èmesa. Bassià era summe sacerdot del Temple del Sol a Èmesa el 187 dC, l'any en què la seva filla petita Júlia Domna es casà amb el llavors governador Septimi Sever. Els seus dos fills, Luci Septimi Bassià Caracal·la i Publi Septimi Geta, succeïren el pare com a emperadors. La seva tia Júlia Mesa, germana de la seva mare Júlia Domna, es casà amb Juli Avit, i fou mare de dues filles, Júlia Soèmies i Júlia Mamea. La primera fou mare de Sext Vari Avit Bassià, qui succeí Caracal·la com a emperador sota el nom d'Heliogàbal; la segona fou mare d'Alexandre Sever, qui succeí el seu cosí Heliogàbal com a emperador.

## Referències

* ↑ Jacobs, Carol «The Assimilating Harmony: A Reading of Antonin Artaud's Héliogabale». SubStance, 6/7, 17, 1977, pàg. 115–138. DOI: https://doi.org/10.2307/3684573.
* ↑ «Bassianus 2». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1870.
# Beate Zschäpe

Beate Zschäpe (Jena, Alemanya, 2 de gener de 1975) nom de soltera Beate Apel; àlies: Susann Dienelt, Mandy Pohl, Bärbel Bucilowski) és una activista d'extrema dreta alemanya i fundadora del grup terrorista Nationalsozialistischen Untergrunds (NSU).

## Notes

* ↑ Die Nazi Braut - Das Geheimnis der Beate Zschäpe, ZDF.info, abgerufen am 7.
# Belvedere Castle

Belvedere Castle és un edifici situat sobre Vista Rock, a Central Park, New York, d'una arquitectura que reprodueix la d'un castell escocès. Els seus plànols van ser dibuixats al segle xix per Calvert Vaux i l'escultor Jacob Wrey Mould. La construcció, en esquist de Manhattan, va començar el 1869. Avui, protegeix els locals de l'observatori meteorològic de New York (New York Meteorological Observatory), dirigit per la National Oceanic and Atmospheric Administration d'ençà 1912.

## Enllaços externs

* (anglès) Central Park Conservancy : Belvedere Castle Arxivat 2007-03-14 a Wayback Machine.
* (anglès) Central Park Conservancy: Turtle Pond Arxivat 2007-04-08 a Wayback Machine.
# Luis Miguel Salvador

Luis Miguel Salvador (26 de febrer de 1968) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1994.

## Referències

* ↑ Luis Miguel Salvador a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Clemens Meyer

Clemens Meyer (Oberplanitz, 25 de febrer de 1868 - Schwerin, 4 d'agost de 1958) fou un músic, compositor i musicòleg alemany.
Clemens Meyer va ser el vuitè fill del miner Carl Friedrich Meyer i la seva esposa Johanne Rosalie Weber. Meyer va aprendre el violí durant els seus últims anys a l'escola i es va formar com a músic a la banda de la ciutat Zschopau. Va rebre classes de violí a Arno Hilf. Després de participar en diverses orquestres, va esdevenir deixeble de Hermann Ritter a la tardor de 1891 a la "Royal Music School Würzburg", on va canviar a la viola. Com a violista va actuar el 1892/93 al "Stadttheater Bremen". De 1893 a 1933 va ser solista de la "Schweriner Hofkapelle" (rebatejada com a "Mecklenburgische Staatskapelle Schwerin" el 1926). Durant les vacances d'estiu actuà regularment a l'orquestra del Festival de Bayreuth Richard Wagner. Al mateix temps, va formar part del "Quartet de corda de Schwerin", fundat el 1858 i un dels grups de quartets més antics d'Alemanya. El 1903 va ser nomenat músic de cambra i el 1926 va rebre el títol honorari de cambra virtuós.
Clemens Meyer va tractar el treball històric musical sobre la història de les orquestres de la cort de Schwerin i Güstrow. De 1906 a 1956 va ser comissari de la col·lecció de música de la "Mecklenburgische Landesbibliothek Schwerin", el recondicionament i la catalogació de la qual es compta entre els seus majors mèrits. La Universitat de Rostock el va nomenar el 1948 membre d'honor de l'Institut Musicològic. El 1953 va esdevenir membre honorari de la "Staatskapelle" de Mecklenburg. Amb motiu dels 90 anys del seu aniversari, el 1958 va rebre el títol de "Professor de Creació Musical" i va ser nomenat ciutadà honorari de Schwerin.

## Referències

* nach Zänger: Kunst und Kultur in Schwerin. S. 116, bereits 1940

## Fonts

* Geschichte der Mecklenburg-Schweriner Hofkapelle: geschichtliche Darstellung der Mecklenburg-Schweriner Hofkapelle von Anfang des 16. Jahrhunderts bis zur
Gegenwart. Davids, Schwerin 1913;
* Geschichte der Güstrower Hofkapelle: Darstellung der Musikverhältnisse am Güstrower Fürstenhofe im 16. und 17. Jahrhundert. Bärensprung, Schwerin 1919
* Unser Theater: ein Gang durch die Geschichte des Mecklenburgischen Staatstheaters 1557-1936; mit 25 Bildern. Bahn, Schwerin 1935
* Die Musikalien-Sammlung in der Mecklenburgischen Landesbibliothek Schwerin. In: Monatshefte für Mecklenburg. Bd. 14, Schwerin 1938, S. 495–502
* Geschichte der Meckl.-Schweriner Hofkapelle: Nachträge und Ergänzungen bis 1918 und Die Meckl.-Schweriner Staatskapelle 1919–1948. Schwerin 1949
# Cal Sopa

Cal Sopa és una casa gòtica de Torroella de Fluvià (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres situat al Carrer la Força, de planta baixa i un pis, amb coberta de teula. Té cossos a banda i banda del carrer, que s'uneixen per un port amb volta d'arc escarser que té una petita finestra gòtica trevolada a un costat i una de conopial a l'altre. La porta d'accés és allindada, i respon a la tipologia d'obertures gòtiques populars més característica de la zona. Al costat dret d'aquesta façana hi ha una finestra molt similar, i al primer pis s'obre una finestra rectangular d'estil renaixentista, amb guardapols i ampit motllurats.

## Referències

* ↑ «Cal Sopa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2017].
# Joc d'aguantar la mirada

El joc d'aguantar la mirada és un joc competitiu en què dues persones es miren els ulls mútuament i proven de mantenir l'esguard durant un període més llarg que el del seu contrincant. El joc s'acaba quan un dels participants desvia la vista (volgudament o no) i deixa de mirar els ulls de l'altre. La prohibició de no parpellejar (tot mantenint la vista clavada en els ulls de l'altre) n'és una variant popular, tot afegint-hi un repte físic (a més del psicològic). La majoria d'altres variants es basen en les dues ja descrites, a voltes prohibint gairebé tota altra acció que no sigui mirar (riure, fer ganyotes, assentir, parlar, tocar-se, etc.) i a voltes permetent-ne l'ús com un mètode més per aconseguir la derrota del rival.
Les raons per embrancar-se en un joc de mantenir la mirada són diverses, si bé l'avorriment i el festeig són les més habituals. Com que la mirada d'altri pot suscitar emocions profundes, sovint hom desafia al joc algú de l'altre sexe per qui se sent atret com a pretext per establir una relació emocional - o simplement poder mirar-se algú a qui troben atractiu.
Tot estudiant els efectes del contacte visual entre humans, els científics han realitzat experiments on dos desconeguts de sexe contrari eren tancats dins una habitació i se'ls forçava a mirar-se els ulls mútuament tant com poguessin. L'experiment durà només uns 5 minuts de mitjana per parella, però tot i això després seu hom conclogué que els individus havien adquirit forts lligams emocionals (fins amorosos) amb aquell amb qui haguessin mantingut la mirada, tot i haver-se conegut just abans de començar l'experiment. Per aquesta raó, el joc de mantenir la mirada, i el contacte visual en general, poden ser una eina social important i un mètode d'enfortir la relació entre dos individus.

## El joc de mantenir la mirada i els animals

Una altra manera popular de jugar al joc és fer-ho contra animals (domèstics o no). Aquests són en general contrincants molt més formidables que els humans, sigui en la variant que sigui. Els humans han associat complexos significats socials i culturals al contacte visual, cosa que els pot afeblir la capacitat de mirar els ulls d'algú altre gaire estona. Els animals, per contra, sovint perceben la mirada com un simple repte a la dominació, enfortint la seva resolució de mantenir el contacte visual. Els gats en particular s'embranquen sovint en el joc de la mirada contra humans, tot guanyant-los.
Molts animals tenen múltiples parpelles transparents que els permeten de romandre més estona sense parpellejar (aparentment). Tot i tenir-hi menys tirada que els mamífers, els peixos serien impossibles de guanyar en la variant de "perd qui primer parpellegi", ja que no tenen parpelles.

## Vegeu també

* Comunicació no verbal
# Caixa de Crèdit de Meguro

La Caixa de Crèdit de Meguro (目黒信用金庫, Meguro Shinyō Kinko), també coneguda en anglés com a Meguro Shinkin Bank, és una caixa de crèdit o Shinyō Kinko (信用金庫), un tipus de cooperativa de crèdit pròpi del Japó. El seu codi bancari és 1346.
Amb seu principal al districte especial de Meguro, a Tòquio, l'entitat té a data de l'any 2019 un total de 180 treballadors i onze sucursals.
Fou creada a Meguro, prefectura de Tòquio l'agost de l'any 1923 com a cooperativa de crèdit de responsabilitat limitada. Al juny de l'any 1953, la cooperativa va canviar per l'actual sistema de caixa de crèdit, creat al Japó l'any 1951. L'any 2001, la caixa de Meguro va rebre una sucursal al barri d'Ebara, a Shinagawa, per part de la Caixa de Crèdit Wakaba. Actualment, l'entitat centra la seua activitat al districte especial de Meguro, tenint també algunes sucursals al sud-oest dels districtes especials de Tòquio, però cap fora de la metròpoli.

## Sucursals

L'entitat compta amb sucursals només dins de Tòquio:
* Meguro (Tòquio): 8 oficines
* Shinagawa (Tòquio): 4 oficines
* Ōta (Tòquio): 1 oficina
* Setagaya (Tòquio): 1 oficina

## Referències

* ↑ https://www.bloomberg.com/profile/company/MEGSBZ:JP
* ↑ https://www.kaikeikanri.metro.tokyo.lg.jp/list-of-financialinstitutions.htm
* ↑ https://www.shinkin.co.jp/meguro/fr_tenpo.html

## Enllaços externs

* Caixa de Crèdit de Meguro - Lloc web oficial
# Caixa de Pensions (la Granadella)

La Caixa de Pensions és un edifici al centre de la vila de la Granadella (les Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici d'habitatges amb una oficina de la Caixa de Pensions a les plantes baixes.
Al seu costat destaca un portal adovellat, de característiques constructives idèntiques als fets sobretot entre segles XV i XVI. Aquest, però, amb la particularitat que cada dovella té un relleu simbòlic, de significat desconegut que podria estar relacionat amb el zodíac. La dovella central sembla més aviat un escut heràldic. Les altres són representacions d'animals, motius abstractes i cares estranyes. L'edifici ha estat restaurat i s'ha posat un aplacat a la pedra nova a tot el contorn de la portada respectant, això si, les dovelles decoratives.

## Referències

* ↑ «Caixa de Pensions». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# CD2

El CD2 (cluster of differentiation 2) és una proteïna trobada a la superfície de les cèl·lules T i les citocides naturals amb finalitat d'adherir cel·lularment. Interacciona amb altres molècules d'adhesió com l'LFA-3 (CD58) en humans, o el CD48 en rosegadors, que s'expressen en les superfícies d'altres cèl·lules. També s'ha anomenat superfície d'antigen de cèl·lula T, T11/Leu-5, LFA-2, receptor de LFA-3, receptor d'eritròcit i receptor roseta. A més de les seves propietats d'adhesives, el CD2 també actua com a molècula coestimuladora de les cèl·lules T i NK. Degut a les seves característiques estructurals, el CD2 és un membre de la superfamília de les immunoglobulines; posseeix dos dominis del tipus immunoglobulina en la seva part extracel·lular.

## Referències

* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000116824 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000027863 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Wilkins A, Yang W, Yang J «Structural biology of the cell adhesion protein CD2: from molecular recognition to protein folding and design». Curr Protein Pept Sci, 4, 5, 2003, pàg. 367-73. PMID: 14529530.
* 1 2 Yang J, Ye Y, Carroll A, Yang W, Lee H «Structural biology of the cell adhesion protein CD2: alternatively folded states and structure-function relation». Curr Protein Pept Sci, 2, 1, 2001, pàg. 1-17. PMID: 12369898.
Viccionari
# Ca l'Ubach (Capellades)

Ca l'Ubach és una obra de Capellades (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de dos pisos amb façana d'estructura simètrica així com els elements ornamentals. Dos portes a la planta baixa, dos portes-balcó a la primera planta i dos portes-dos balcons a la segona planta. Els arcs són lleugerament apuntats i a partir de la primera planta fins al terrat es desenvolupen tres pilastres corínties que divideixen simètricament la façana. Les baranes dels balcons són de ferro forjat. A la part baixa de la pilastra central hi ha un nínxol amb la imatge d'un sant i decoracions de garlandes. Al terrat, balustres i coronament de copes.

## Història

s.XIX.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Ubach». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Cala Fontanelles

Cala Fontanelles o Platja Ses Fontanelles és una platja i cala situada a l'est del municipi de Ciutadella, a Menorca.
Aquest entrant de mar aïllat forma part de la cala homònima, delimitada per les puntes Roja i de Fra Bernat. Aquesta badia també acull Cala Algaiarens ( platges es Bot i es Tancats), Codolar de Biniatram i Cova d'en Guàrdia. Les seves condicions marines i subaquàtiques són aptes per al fondeig d'embarcacions, ja que és un bon resguard davant la feresa amb què la mar assota la costa nord menorquina.
Aquesta màniga de mar verge es caracteritza per tenir forma de u, unes dimensions reduïdes, un talús de còdols i arena, una exposició als vents de component nord-oest, nord, nord-est, una brisa lleugera, una mar tranquil·la, un pendent suau i una afluència baixa de banyistes locals. S'empra sobretot, per a embarcador de petites barques recreatives.

## Referències

* ↑ «Platja de ses Fontanelles també coneguda com Cala Fontanelles». Platges de Balears. Conselleria de Turisme - Govern de les Illes Balears. Arxivat de l'original el 2014-01-16. [Consulta: 16 gener 2014].
# Cabezamesada

Cabezamesada és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Horcajo de Santiago, a l'est, a la província de Conca, i Santa Cruz de la Zarza, al nord i Corral de Almaguer, al sud i oest.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 527 | 503 | 491 | 482 | 494 | 478 | 476 | 489 | 494 | 469 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Leopoldo Rubio Canorea | Independent | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Leopoldo Rubio Canorea | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Leopoldo Rubio Canorea | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | José Herrero Martínez | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | José Herrero Martínez | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Joaquín García-Navas Díaz--Garzón | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Joaquín García Navas Díaz-Garzón | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Joaquín García Navas Díaz-Garzón | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Calice Ligure

Calice Ligure (en ligur Carxi o Corxi; en piemontès Cäiri) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 1.730 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 20,6 km² i la frazione de Carbuta. Limita amb Bormida, Finale Ligure, Mallare, Orco Feglino, Rialto i Tovo San Giacomo.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Calice Ligure entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat», 31-12-2015. Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 19 d’abril 2017].
# Calibre (músic)

Dominick Martin, més conegut pel seu nom artístic Calibre, és un productor musical i DJ de drum and bass irlandès.

## Trajectòria

Mentre estudiava Belles Arts a la Universitat d'Ulster a Belfast, Martin es va interessar per la música de John Cage, el treball del qual va influir en el títol del seu primer àlbum, Musique Concrète (2001). El novembre de 2005 va publicar el segon àlbum de llarga durada a través del seu propi segell Signature Records, titulat Second Sun.
A partir del 2007, la sèrie d'àlbums Shelflife es va concebre com una manera de compartir produccions inèdites amb els seus seguidors. Shelf Life Vol. 2 (2009) és un àlbum doble que inclou moltes pistes de downtempo, i el juny de 2010 Calibre va publicar Even If.

## Discografia
### Àlbums

| Any | Títol | Dicogràfica |
| 2001 | Musique Concrète | Creative Source |
| 2005 | Second Sun | Signature Records |
| 2007 | Shelflife | Signature Records |
| 2008 | Overflow | Signature Records |
| 2009 | Shelf Life Vol. 2 | Signature Records |
| 2009 | Shine a Light | Signature Records |
| 2010 | Even If | Signature Records |
| 2011 | Condition | Signature Records |
| 2013 | Spill | Signature Records |
| 2013 | Valentia | Signature Records |
| 2014 | Shelflife 3 | Signature Records |
| 2016 | Shelflife 4 | Signature Records |
| 2016 | Grow | The Nothing Special |
| 2017 | The Deep | Signature Records |
| 2018 | Shelflife 5 | Signature Records |
| 2018 | 4AM | ThirtyOne Recordings |
| 2019 | Planet Hearth | Signature Records |
| 2020 | Shelflife 6 | Signature Records |
| 2021 | Feeling Normal | Signature Records |
| 2021 | Shelflife 7 | Signature Records |
| 2022 | Double Bend | The Nothing Special |
| 2023 | Shelflife 8 | Signature Records |
| 2023 | Rudy | Signature Records |

### EP

| Any | Títol | Discogràfica |
| 2003 | Just Fine | Creative Source |
| 2006 | Late Night Squeeze | Signature Records |
| 2006 | Corner Dance | Signature Records |
| 2006 | Deranged | Soul:R |
| 2008 | Roundhouse | Signature Records |
| 2008 | Don't Mind | Signature Records |
| 2010 | Judgement Day | Samurai Red Seal |
| 2011 | Hummer | Samurai Red Seal |
| 2012 | Renaissance EP | Footprints |
| 2015 | Strumpet EP | EXIT Records |
| 2015 | Fourfit EP | Soul:R |
| 2015 | Dreamz Dub EP | C.I.A |
| 2015 | Break That EP | The Nothing Special |
| 2019 | Cowper Street EP | Signature Records |

## Referències

* ↑ Short Circuits: Calibre Arxivat 24 February 2012 a Wayback Machine. DOA: Accessed 27 July 2009
* ↑ Dominick drums up an act of a first-class Calibre Belfast Telegraph: Accessed 6 September 2009
* ↑ "forthcoming: Dominick Martin – “Shine A Light” LP – Signature" St Holdings: Accessed 1 Nov 2009
* ↑ «CALIBRE: RASING THE STANDARD» (en anglès), 12-04-2013. [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ «Calibre: Meet the man who's never been remixed». UKF.com, 21-03-2014. Arxivat de l'original el 20 de novembre 2023. [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ "STH releases w/c 15 June 2009" St Holdings: Accessed 12 Aug 2009
* ↑ «Calibre announces new downtempo album». Resident Advisor.
* ↑ "Calibre: Even If…" Hyponik.com: Accessed 19 January 2020
# Calat

* Per a altres significats, vegeu «Calat (decoració)».
El calat és la distància vertical entre un punt de la línia de flotació i la línia base o quilla d'una embarcació, amb el gruix del buc inclosa. En funció del punt de referència per mesurar el calat, s'obtenen diferents definicions:
* Calat de traçat: és el calat quan no es té en compte el gruix del buc.
* Calat de popa (Cpp): és el calat mesurat a la perpendicular de popa.
* Calat de proa (Cpa): és el calat mesurat a la perpendicular de proa.
* Calat mitjà (Cm): és el calat mesurat a la vertical del centre de gravetat de la flotació, F, que es consideri. El calat mitjà s'obté pel càlcul a partir de la semisuma dels calats de proa i popa, (Cpp + Cpr)/2, amb una correcció per l'assentament i valor de la posició de F respecte de la perpendicular mitjana.

## Referències

* ↑ Pujol i Hamelink, Marcel Pujol «La Terminologia de construcció naval i el seu origen : mediterrani / atlàntic». Drassana: revista del Museu Marítim, 14, 2006, pàg. 84–102. ISSN: 2385-3425.
# Camp de Voleibol platja del Parc Chaoyang

El Camp de Voleibol platja del Parc Chaoyang (xinès tradicional: 朝陽公園沙灘主题樂園, xinès simplificat: 朝阳公园沙滩主题乐园, pinyin: Zhāoyáng Gōngyuán Shātān Zhǔtí Lèyuán) és una instal·lació temporal a Pequín on se celebraren les competicions de Voleibol platja dels Jocs Olímpics de 2008.
Comptava amb una pista central de competicions i 8 pistes d'entrenament. La pista central tenia una capacitat de 12.000 espectadors.
Estava ubicat al Parc Chaoyang, districte de Chaoyang, a l'orient de la capital xinesa, a uns 8,5 km al sud-est del Parc Olímpic.
Posteriorment tingué altres usos esportius, però es considera abandonada la instal·lació des de la celebració del FIVB Beach Volleyball World Tour del 2012.

## Referències

* ↑ «Chaoyang Park Beach Volleyball Ground». [Consulta: 4 juny 2023].
* 1 2 CatPilgrim. «Serving to Ghosts at Beijing's Abandoned Olympic Beach Volleyball Court» (en anglès), 29-10-2018. [Consulta: 4 juny 2023].