OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert Sara

Robert Sara (Oberlainsitz, 9 de juny de 1946) és un futbolista retirat austríac de la dècada de 1970.
El seu germà petit, Josef, també fou un destacat futbolista.
Sara esdevingué una llegenda del club Austria Wien, després de romandre-hi 20 temporades i guanyar 8 lligues i 6 copes. L'any 2001 fou escollit dins l'onze del segle XX del club.
També jugà amb la selecció. Debutà l'octubre de 1965 davant Anglaterra, i participà en la Copa del Món de 1978. Fou capità de la selecció. Una passada seva a Hans Krankl significà el gol de la victòria per 3 a 2 en un partit enfront Alemanya Occidental que fou conegut com "El miracle de Córdoba", ja que fou la primera victòria de la selecció d'Àustria sobre l'alemanya en els darrers 47 anys.
En total fou 55 cops internacional amb la selecció. El darrer partit internacional fou el maig de 1980 davant Argentina.

## Palmarès

* Lliga austríaca de futbol (8):
** 1969, 1970, 1976, 1978, 1979, 1980, 1981, 1984
* Copa austríaca de futbol (6):
** 1967, 1971, 1974, 1977, 1980, 1982

## Referències

* ↑ Record at FIFA Tournaments Arxivat 2009-09-01 a Wayback Machine. - FIFA
* ↑ Appearances for Austrian National Team - RSSSF

## Enllaços externs

* Perfil a Austria archiv (alemany)
* Perfil a National Football Teams
# Maghreb Association Sportive de Fès

El Maghreb Association Sportive de Fès o Maghreb Fès (àrab: المغرب الفاسي, al-Maḡrib al-Fāsī) és un club de futbol marroquí de la ciutat de Fes.

## Història

El club va ser fundat el 1946. Fou el primer equip del Marroc en arribar als 32ns de final de la Coupe de France el 1954 contra el Red Star.

## Palmarès

* Lliga marroquina de futbol:
** 1965, 1979, 1983, 1985
* Copa marroquina de futbol:
** 1980, 1988, 2011
* Segona divisió marroquina de futbol:
** 1997, 2006

## Jugadors destacats

* Mohamed Ziat
* Ismael Goumghar
* Hamid Hazzaz
* Tarik Sektioui
* Ahmed Bahja
* Mohcine Bensouda
* Khalid Fouhami
* Abdessalam Bounou
* Mohammed Amine El Bourkadi
* Hamid Lahbabi
* lhoussine Igzim
* Abdessalam Benjelloun
* Redouane Guezzar
* Mustapha Bidodane
* Mounir Bougdira
* Abdelkarim Kissi

## Enllaços externs

* Web de seguidors Arxivat 2019-07-01 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Morocco - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Morocco - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Universitat de Friburg

* Per a altres significats, vegeu «Universitat de Friburg de Brisgòvia».
La Universitat de Friburg —Universität Freiburg (alemany), Université de Fribourg (francès), Universitas Friburgensis (llatí) — va ser fundada en 1889 a la ciutat homònima. És la sisena universitat de Suïssa per nombre d'estudiants i l'única universitat del país oficialment bilingüe.

## Referències

* ↑ «University of Fribourg - Universities Handbook». www.universitieshandbook.com.
* ↑ «Université de Fribourg». www.fr.ch.
# Urbà VII

Urbà VII (Roma, 4 d'agost del 1521 - † Roma, 27 de setembre del 1590 és el nom que Giovanni Battista Castagna va triat quan va ser elegit papa de l'Església Catòlica Romana).

## Origen i formació

Giovanni Battista Castagna era d'origen genovès, fill d'un noble genovès anomenat Cosimo i de la romana Constanza Ricci. Va estudiar dret civil i canònic i es va doctorar a la Universitat de Bolonya.

## Carrera eclesiàstica

El 1553 va ser nomenat arquebisbe de Rossano i el 1555 governador de Fano durant el pontificat de Juli III, i amb Pau IV va ésser governador de Perusa i Úmbria.
Entre 1562 i 1563 va participar en el Concili de Trent. El 1565 és enviat a la nunciatura d'Espanya per set anys. Hi va ajudar el cardenal llegat Boncompagni a desenredar l'espinós nus de la «causa toletana» és a dir, l'estira i arronsa entre les inquisicions espanyola i romana pel que fa a la jurisdicció de l'arquebisbe de Toledo Bartolomé de Carranza (1503-1576), acusat d'heretgia. Després de set anys a Espanya va retornar a Itàlia, el 1577, esdevé governador de Bolonya.
El 1583 retorna a Roma on és nomenat cardenal prevere de Sant Marcel, ja amb Sixt V esdevé inquisidor general del Sant Ofici.
A la mort de Sixt V, el primer candidat Marcantonio Colonnva fracassar. Castagna va ser la segona opció. Cardinal Michele Bonelli (1541-1598) s'hi va oposar, entre d'altres per que de jove hauria assassina algú a Bolonya i també tindria una filla natural. No va poder confirmar les dues acusacions i Castagna va ser elegit el 15 de setembre de 1590. Va ser un dels primers papes que no era proposat per les poderoses famílies romanes, però va ser triat per la seva carrera a la cúria i el coneixement de dret canònic.
El seu pontificat només va durar dotze dies, va morir el 27 de setembre del mateix any per malària.El seu mandat és considerat com el més curt de la història des que el 1961, l'Església va excloure de la llista de papes legítims Esteve II que va morir el 752, tres dies després de ser elegit, sense ser instal·lat.

## Referències

* ↑ «Urbà VII». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 24 juliol 2023].
* 1 2 «Pope Urban VII» (en anglès). Catholic Saints, 03-03-2023. [Consulta: 24 juliol 2023].
* 1 2 Ott, M. «Pope Urban VII». A: The Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company, 1912 [Consulta: 11 maig 2020].
* 1 2 3 4 Benzoni, 2001.

## Bigliografia

* Benzoni, Gino. «Urbano VII, papa». A: Dizionario Biografico degli Italiana (en italià). 55, 2001 [Consulta: 23 juliol 2023].
# Užventis

Užventis ( escoltar (?·pàg.) (en samogitià: Ožvėntis) és una ciutat petita a Lituània situada en el districte municipal de Kelmė. Es troba a 25 km el nord-oest de Kelmė. El riu Venta flueix a través de la ciutat.
| Església de fusta | El riu Venta per la ciutat |

## Enllaços externs

* http://www.mockus.us/optimum/deksnys/uzventis.html Arxivat 2008-04-20 a Wayback Machine.
# Vaillant (Alt Marne)

Vaillant és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 58 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vaillant era de 58 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 16 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 43 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 42 eren cases i 1 era un apartament. Dels 29 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 3 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vaillant el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 8 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 26 persones, 19 eren actives i 7 eren inactives. De les 19 persones actives 16 estaven ocupades (11 homes i 5 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 7 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa financera, 2 d'empreses immobiliàries i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una agència immobiliària.
L'any 2000 a Vaillant hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vaillant a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vaillant a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Vailets de Ripollet

Els Vailets de Ripollet van ser una colla castellera de la vila de Ripollet. Van néixer l'any 1996, van descarregar tota la gamma de castells fins al 5 de 7 i van intentar el 2 de 7. L'any 2007 es va dissoldre la colla.
La diada d'aniversari es feia l'1 de maig. L'actuació de la festa Major de la vila la celebraven el dissabte abans de l'últim diumenge d'agost. La Diada de la Colla la celebraven el primer diumenge de novembre.

## Imatge
### Color de camisa

El color de les camises dels Vailets de Ripollet era el groc pollet, tonalitat que apareix a l'escut de la ciutat. El pollet és el senyal parlant referent al nom de la vila, el qual ja apareixia en un segell municipal de 1700.

### Escut

L'escut de la colla constava d'un dibuix d'un pollet groc amb mocador vermell i faixa negra fent l'aleta. El pollet, al centre de l'escut, es trobava sobre un cercle blau de fons. A fora del cercle i seguint-ne la curvatura, hi havia el nom de la colla: "Vailets" a la part superior i "de Ripollet" a la inferior.

## Referències

* 1 2 «“La meva colla plega, però jo continuo”». Revista Castells, 28-05-2013. [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «Els Vailets enceten nova temporada amb bon peu». VilaWeb, 21-04-2003. [Consulta: 6 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Anna Pijuan: ‘Els castells s'haurien de recuperar pel programa de Festa Major' (Revista de Ripollet)
Colles castelleres desaparegudes (llista) :
Colles que van fer castells de nou :
Colles que van fer castells de vuit :
Colles que van fer castells de set :
Colles que van fer castells de sis :
Nota: Colles que van descarregar com a mínim un castell de la gamma corresponent. Les colles en cursiva indica que només el van carregar. :
# Valarxak d'Armènia

Valarxak, Valarshak o Valarsaces d'Armènia (en armeni Վաղարշակը) fou un co-rei d'Armènia de la dinastia dels Arsàcides, que va regnar del 384 al 386.
Valarxak éera el fill segon del rei Pap d'Armènia i de la reina Zarmandukht. Fou portat al tron l'any 384 com rei mancomunat amb el seu germà Arshak III pel regent Manuel Mamikonian amb l'acord de la cort de Pèrsia.
Amb la finalitat de mantenir l'equilibri entre les grans dinasties feudals armènies, es va casar amb la filla de la aspet (comandant de la cavalleria) Sahak I Bagratuní mentre que el seu germà es va casar amb la pròpia filla del régent Vardandukht Mamikonian.<.
Valarxak, que sembla haver fixat la seva residència a la part occidental d'Armènia, va morir sense deixar cap hereu el 386, mesos després de Manuel Mamikonian.

## Referències

* 1 2 Gérard Dédéyan, Histoire du peuple arménien, Toulouse, Éd. Privat, 2007

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947 (réimpr. 1973, 1984, 1995, 2008), 644 p., p. 161-162.
* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Rome, 1990, p. 87-88.
# Visayas

Les Visayas són un dels tres grups d'illes de les Filipines, juntament amb Luzon i Mindanao. El grup de les Visayas està format per diverses illes i conforma la part central de l'arxipèlag filipí. Es diu que el nom espanyol de Visayas, conservat així mateix en anglès (que en cebuà i waray-waray es diu Kabisay-an i en tagàlog Kabisayaan), prové de l'antic imperi Srivijaya, originari de l'illa de Sumatra, que va governar la regió entre els segles xii i xiii. Les illes principals són, d'oest a est:
* Panay
* Negros
* Cebú
* Bohol
* Leyte
* Samar
Des del 2005, hi ha un projecte de llei del Parlament perquè la província insular de Palawan, la més occidental de l'estat filipí, que solia estar adscrita al grup de Luzon, passi administrativament de la Regió VI o de les Visayas Occidentals; de moment, però, el canvi encara no s'ha portat a la pràctica.

## Regions i províncies

Administrativament, les Visayas es divideixen en 3 regions, alhora subdividides en 16 províncies.
* Visayas Occidentals o Regió VI. Comprèn l'illa de Panay i la meitat occidental de la de Negros. Inclou les províncies d'Aklan, Antique, Capiz, Guimaras, Iloilo i Negros Occidental. El centre administratiu és la ciutat d'Iloilo.
* Visayas Centrals o Regió VII. Comprèn les illes de Cebú i Bohol i la meitat oriental de la de Negros. Inclou les províncies de Bohol, Cebú, Negros Oriental i Siquijor. El centre administratiu és la ciutat de Cebu.
* Visayas Orientals o Regió VIII. Comprèn les illes de Leyte i Samar. Inclou les províncies de Biliran, Leyte, Leyte Meridional, Samar, Samar Oriental i Samar Septentrional. El centre administratiu és Tacloban, a la província de Leyte.
# Verkhnessolonovski

Verkhnessolonovski (en rus: Верхнесолоновский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 770 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Государственный архив Волгоградской области. Справка по истории административно-территориального деления Волгоградской области». Arxivat de l'original el 2017-09-04. [Consulta: 8 agost 2022].
* ↑ «Климат: Ближнеосиновский». Arxivat de l'original el 2017-09-04.
# Vorótnikovo

Vorótnikovo - Воротниково (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 254 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].
# Voskhod

«Voskhod» té aquests significats:
* Cosmonàutica:
** El Programa Voskhod és un programa espacial soviètic.
*** Voskhod 1 va ser una missió espacial tripulada.
*** Voskhod 2 va ser una missió espacial tripulada.
* Geografia:
** Voskhod (Kovalévskoie) és una localitat del krai de Krasnodar a Rússia
** Voskhod (Novopokrovski) és una localitat del krai de Krasnodar a Rússia
** Voskhod (Novossibirsk) és una localitat de l'óblast de Novossibirsk a Rússia
** Voskhod (Calmúquia) és una localitat de Calmúquia a Rússia
** Voskhod (Sakhalín) és una localitat de l'óblast de Sakhalín a Rússia
** Voskhod (Crimea) és una localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Vorónino

Vorónino (en rus: Воронино) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 37 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Vos estis lux mundi

Vos estis lux mundi (Vosaltres sou la llum del món) és un motu proprio del papa Francesc que concreta les normes que ha de seguir l'Església catòlica respecte els abusos sexuals publicat el 9 de maig de 2019 i que ha d'entrar en vigor l'1 de juny del 2019.
El text obliga els religiosos a informar als superiors dels casos d'abusos i encobriment, reforça la responsabilitat dels bisbes, crea un sistema de denúncia i imposa un termini de 90 dies per resoldre les investigacions. El document és fruit de la trobada de bisbes sobre la protecció dels menors en l'Església que es va celebrar el febrer del 2019 al Vaticà.

## Contingut

Abans del 2020 totes les diòcesis hauran de tenir una oficina "fàcilment accessible al públic" per presentar i processar les denúncies. La norma fixa en 90 dies el termini per resoldre les investigacions. La norma prohibeix "els prejudicis, represàlies o discriminacions" contra els que presentin una queixa.
Informar els superiors o l'autoritat eclesiàstica competent de totes les denúncies relacionades amb els casos d'abusos, també les d'encobriment, passa a ser una obligació pels religiosos i els clergues, i en cas d'incompliment podran ser sancionats. Els delictes que s'han de denunciar s'estenen més enllà dels abusos contra nens i adults vulnerables i la pornografia infantil i inclouen qualsevol tipus de violència sexual i assetjament a través de l'abús de l'autoritat, incorporant d'aquesta manera també la violència contra les monges.
El document precisa que el delicte d'encobriment és equiparable al d'abusos quan els defineix com "conductes que consisteixen en accions o omissions dirigides a interferir o eludir investigacions civils o canòniques, administratives o penals, contra un clergue o un religiós".
Els bisbes deixen de tenir qualsevol consideració especial pel que fa a aquestes investigacions, ja que poden ser investigats en el suposat d'omissions "dirigides a interferir o eludir les investigacions civils o canòniques, administratives o penals".
El text reforça la figura de l'arquebisbe metropolità que s'encarregarà de recollir informació rellevant sobre els fets i conduir la investigació amb el suport d'experts laics si ho considera oportú, amb l'objectiu de traslladar els fruits de les investigacions al Vaticà en un termini de 90 dies.
Per afrontar les despeses dels processos les conferències episcopals podran establir un fons destinat a sufragar el cost de les investigacions.

## Referències

* 1 2 Pacho, Lorena «El Papa obligará a todos los religiosos a informar a sus superiores de los casos de abusos y encubrimiento». El País, 09-05-2019 [Consulta: 9 maig 2019].
* 1 2 3 «El Papa obliga a denunciar abusos i exigeix celeritat en les investigacions», 09-05-2019. [Consulta: 9 maig 2019].
* 1 2 3 4 «El Papa obligará a las diócesis a tener un mostrador de quejas de abusos sexuales», 09-05-2019. [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «El Papa impone a sacerdotes, religiosos y religiosas la denuncia inmediata de abusos sexuales, incluso antiguos» (en castellà), 09-05-2019. [Consulta: 9 maig 2019].
# Vosges (serralada)

Els Vosges (en alemany Vogesen) són una serralada de l'est de França paral·lela al Rin per la seva riba esquerra. Té uns 250 km en direcció sud-oest a nord-est, entre la Vall de Saverne (Tabernae) al nord, el pas de Belfort al sud, l'altiplà triàsic de la Lorena i els turons de les Faucilles a l'oest, i la plana d'Alsàcia a l'est. El punt culminant és el Ballon de Gebweiler de 1.424 metres, al sud de la serralada (cap al nord l'altura és molt inferior i ronda els 400 metres). El seu nom antic fou Vosegus (també Vogesus)
Juli Cèsar va entaular combat amb Ariovist el 58 aC entre el sud dels Vosges i el Rin.
La regió fou poblada pels sèquans; els leucs i mediomàtrics eren al nord d'aquestos i a l'est dels Vosges; i entre els Vosges i el Rin vivien també els rauracs, tribocs, nèmetes, vangíons i ceracates. La taula de Peutinger marca la regió com a Silva Vosagus.
La seva carena marca la frontera entre els les regions de la Lorena (a l'oest) i l'Alsàcia (a l'est).

## Vegeu també

* Departament francès dels Vosges
# Volta a Chihuahua

La Volta a Chihuahua (en castellà: Vuelta a Chihuahua) és una cursa ciclista per etapes que es va disputar a l'estat de Chihuahua, Mèxic, entre el 2006 i el 2011. Des del moment de la seva creació es va integrar a l'UCI Amèrica Tour, primer amb una categoria 2.2 i a partir del 2009 amb una categoria 2.1. El 2010 deixà de formar part del calendari UCI i degut a la crisis econòmica i el conflicte entre el narcotràfic i les autoritats, els organitzadors van substituir-la per un critèrium no oficial. Les fortes despeses per organitzar una cursa internacional de nivell van fer inviable el projecte i pel 2011, darrera edició, la cursa es requalificà com una cursa nacional de 3 etapes. Francisco Mancebo, amb dues victòries, és l'únic ciclista que va repetir victòria.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2006 | Luis Pérez Romero (ESP) | Jesús Zárate Estrada (MEX) | Fausto Esparza Muñoz (MEX) |
| 2007 | Francisco Mancebo (ESP) | Christian Meier (CAN) | Antonio Aldape Chávez (MEX) |
| 2008 | Francisco Mancebo (ESP) | Gregorio Ladino (COL) | Iker Camaño (ESP) |
| 2009 | Óscar Sevilla (ESP) | Gregorio Ladino (COL) | Rui Costa (POR) |
| 2010 | Alexandre Vinokourov (KAZ) | Andy Schleck (LUX) | Samuel Sánchez (ESP) |
| 2011 | Gonzalo Garrido (CHI) | Luis Pulido Naranjo (MEX) | Carlos López González (MEX) |

## Referències

* ↑ «Calendario UCI America Tour 2010-2011». uciamericatour.com. Arxivat de l'original el 2012-01-15. [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ «Chihuahua, la capital del ciclismo mundial». marca.com.
* ↑ Adiós a la Vuelta Chihuahua
* ↑ «Vuelta a Chihuahua 2011 antes de JP». [Consulta: 27 desembre 2022].
* ↑ «Vuelta a Chihuahua (Mex) - Cat. 2.2». [Consulta: 27 desembre 2022].

## Enllaços externs

* (castellà) Web oficial Arxivat 2007-08-19 a Wayback Machine.
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# William Zorach

William Zorach, nascut Zorach Gorfinkel (28 de febrer de 1887-15 de novembre de 1966) va ser un escultor, pintor, impressor i escriptor lituà-nord-americà guanyador de la Medalla Logan de les Arts (Logan Medal of the arts).
Va emigrar amb la seva família als Estats Units l'any 1893 i es van establir a Cleveland (Ohio) sota el nom de Finkelstein; i un mestre de l'escola va canviar el seu primer nom a William.
Es va casar amb Marguerite Thompson, i la parella va adoptar Zorach, el nom original de William, com a cognom comú.

## Referències

* ↑ «(2) William Zorach» (en anglès). Artnet. [Consulta: 23 abril 2009].
* ↑ «William Zorach» (en castellà). MSN Encarta. Arxivat de l'original el 2009-02-13. [Consulta: 23 abril 2009].

## Algunes obres

* Puma, al National Gallery of Art
* Puma
* Moses
* Dimitri Mitriopoulos, International Music Competition Medal
* Brooklyn Museum - Tree - Yosemite - William Zorach -
* Brooklyn Museum - Skiff in Waves i Figures in Landscape- Marguerite Thompson Zorach
* New Horizons. escultura de bronze 1951.
* William Zorach, Floating Figure. 1922. Bronze. High Museum of Art, Atlanta, Georgia.

## Enllaços externs

* Web Oficial Arxivat 2007-09-06 a Wayback Machine.
# Wolfgang Petersen

Wolfgang Petersen (Emden, 14 de març de 1941 - Brentwood, 12 d'agost de 2022) fou un director de cinema alemany. Començà a dirigir produccions de teatre als 21 anys mentre cursava els seus estudis d'interpretació a l‘Ernst Deutsch Theater d'Hamburg. Reifezeugnis ("Notes finals"), una de les seves pel·lícules, convertí de sobte una actriu nova, Nastassja Kinski, en una estrella i fins avui és el telefilm de més èxit en la història de la televisió alemanya.

## Filmografia

* One or the Other of Us (1974)
* Die Konsequenz (1977)
* Das Boot (1981)
* The NeverEnding Story (1984)
* Enemic meu (Enemy Mine) (1985)
* La nit dels vidres trencats (Shattered) (1991)
* In the Line of Fire (1993)
* Esclat (Outbreak) (1995)
* Air Force One (1997)
* The Perfect Storm (2000)
* Troia (2004)
* Poseidon (2006)
* Vier gegen die Bank (2016)

## Premis

* 1973: Premi Nacional del Cinema Alemany per millor nou director per la seva pel·lícula "The One or the Other".
| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1982 | Oscar a la millor direcció | Das Boot | Nominat |
| 1982 | Oscar al millor guió adaptat | Das Boot | Nominat |