OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# KV51

KV51, acrònim de l'anglès King's Valley, és una tomba egípcia de l'anomenada Vall dels Reis, situada a la riba oest del riu Nil, a l'altura de la moderna ciutat de Luxor. Va ser descoberta en 1906 per Edward Ayrton quan treballava al servei de Theodore Davis, però el seu emplaçament s'ha perdut en l'actualitat en una muntanya de runa. Així i tot, sabem que s'hagi molt a prop de KV50 i KV52, també desaparegudes en el triangle format per KV35, KV36 i KV49.
Com els seus bessones les tombes número 50 i 52, KV51 és una de les Tombes d'Animals, sepulcres de la Vall dels Reis en què es van trobar, en el moment del seu descobriment, restes d'animals momificats. Però el realment curiós d'aquestes tombes és que eren aquests animals els autèntics destinataris del lloc, el que implica que almenys un faraó de llavors tenia tant afecte a les seves mascotes que va voler que li acompanyessin a l'altra vida, donant-los més un lloc de descans etern privilegiat. Doncs cal recordar que, encara que no només van ser monarques els enterrats a la Vall dels Reis, és realment excepcional que un personatge no pertanyent a la família reial tingués una tomba en aquell lloc-i encara més, un animal.
La KV51 és la major de les tombes d'animals, i l'única completament excavada i amb les parets polides. Això sí, com la immensa majoria de les tombes no reals de la Vall, no té decoració. Segons l'informe d'Ayrton, el sepulcre no és més que un pou d'entrada (A) seguit d'una habitació rectangular (B) de gairebé setze metres quadrats, on es van trobar les mòmies dels curiosos propietaris del lloc: tres micos, tres ànecs, un ibis i un babuí, tots ells excel·lentment momificats, però lliures dels seus embolcalls. Pel que sembla la visió del babuí era colpidora, donat el seu excel·lent estat de conservació i la seva gens menyspreable mida.
Els animals havien estat enterrats amb el seu propi aixovar funerari, però com gairebé totes les tombes de la Vall dels Reis, KV51 havia estat desvalisada ja en l'antiguitat. Així i tot, es van poder recollir fragments d'una caixa de gots d'estuc i algunes petites joies que estaven encara sobre els cossos d'algunes de les mòmies. Pel que fa a qui va poder ser el monarca que va disposar d'un enterrament així per a algunes de les seves mascotes, encara queda el dubte, ja que no hi ha cap menció seva. L'estil del lloc sembla correspondre a la dinastia XVIII, i el candidat més raonable és el faraó Amenhotep II, la tomba es troba a pocs metres de distància de les tres tombes

## Enllaços externs

* Theban Mapping Project: KV51 Arxivat 2009-04-27 a Wayback Machine.: Inclou descripcions, imatges i plànols de la tomba.
# Cillaperlata

Cillaperlata és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Las Merindades.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 86 | 85 | 55 | 44 | 39 |
# Communications Security Establishment

El Communications Security Establishment (CSE; francès: Centre de la sécurité des télécommunications, CST, en català Centre de Seguretat de les Comunicacions), és l'agència criptològica nacional del Govern del Canadà. És responsable de la intel·ligència de senyals estrangers (SIGINT) i la seguretat de les comunicacions (COMSEC), protegint les xarxes d'informació i comunicació electrònica del govern federal, i és l'autoritat tècnica per a la seguretat cibernètica i la garantia de la informació.
Administrat formalment pel Departament de Defensa Nacional (DND), el CSE és una agència separada de la cartera de Defensa Nacional. El CSE és responsable davant el ministre de Defensa Nacional a través del seu cap adjunt, el cap del CSE. El ministre de Defensa Nacional és al seu torn responsable davant el Consell de Ministres i el Parlament. L'actual cap del CSE és Caroline Xavier, que va assumir el càrrec el 31 d'agost de 2022.

## Referències

* ↑ «Population of the federal public service by department», 12-07-2012.
* ↑ «Communications Security Establishment» (en anglès). Communications Security Establishment, 06-05-2020. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ Establishment, Communications Security. «Communications Security Establishment» (en anglès). www.cse-cst.gc.ca, 27-10-2020. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ «Organizational structure» (en anglès). Communications Security Establishment, 27-10-2020. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ Office of the Prime Minister «The Prime Minister announces changes in the senior ranks of the Public Service». , June 27, 2018. «Shelly Bruce, currently Associate Chief of the Communications Security Establishment, becomes Chief of the Communications Security Establishment, effective immediately.»
# Can Tries

«Can Trias o Can Tries» té aquests significats:
* Can Trias (Barcelona), casa al districte de Gràcia (Barcelona)
* Can Trias (les Franqueses del Vallès), conjunt d'edificis d'estructura complexa al municipi de les Franqueses del Vallès (Vallès Oriental)
* Can Trias (Olot), edifici a Olot (la Garrotxa)
* Can Tries (Sant Andreu de Llavaneres), masia de Sant Andreu de Llavaneres (el Maresme)
* Can Trias (Sant Julià de Ramis), masia al municipi de Sant Julià de Ramis (Gironès)
* Can Tries (Santa Eulàlia de Ronçana), masia al municipi de Santa Eulàlia de Ronçana (el Vallès Occidental)
* Can Tries (barri de Viladecavalls), barri al municipi de Viladecavalls (el Vallès Occidental)
* Can Tries (mas de Viladecavalls), masia al municipi de Viladecavalls (el Vallès Occidental)
* Can Tries (Vilobí d'Onyar), conjunt d'edificis al municipi de Vilobí d'Onyar (la Selva)
* Estació de Can Tries - Gornal, estació del Metro de Barcelona
# Joseph Kavaruganda

Joseph Kavaruganda (mort el 7 d'abril de 1994) va ser un jutge de Ruanda i president del Tribunal Constitucional de Ruanda. Va ser assassinat a l'inici del genocidi ruandès.
Un destacat opositor de la ideologia del poder hutu, Kavaruganda va ser conegut per ser mal considerat per alguns membres del règim del MRND. El 17 de febrer de 1994 el comandant de la UNAMIR Roméo Dallaire va rebre informació d'un complot per assassinar Kavaruganda i Lando Ndasingwa. En el seu llibre Shake Hands with the Devil, Dallaire afirma que els va informar d'aquesta trama, i tampoc es van sorprendre.. UNAMIR va enviar cinc soldats ghanesos per protegir la casa de Kavaruganda.
El 7 d'abril, membres de la Guàrdia Presidencial van arribar a la seva porta, afirmant que hi anaven per la seva seguretat. La esposa de Kavaruganda, Annonciata Kavaruganda, afirma que sabia que això era una mentida, però que, amb tot, no va veure cap altra opció. Va ser assassinat més tard aquell dia.
Segons Annonciata Kavaruganda, els soldats de Ghana van ser amistosos amb milicians ruandesos que havien vingut per Kavaruganda, rient i bevent junts mentre els soldats del govern la van colpejar a ella i als seus fills.

## Bibliografia

* ^ Carol Off. 2000. The Lion, the Fox, and the Eagle: A story of generals and justice in Rwanda and Yugoslavia. Random House. ISBN 0-679-31138-6.

## Notes

* ↑ Neuffer, Elizabeth. The key to my neighbor's house: seeking justice in Bosnia and Rwanda (MacMillan 2002), page 98.
# Xelloss

Xellos (ゼロス, Zerosu) és un personatge de ficció creat per l'escriptor japonès de novel·les fantàstiques Hajime Kanzaka per a la sèrie "Slayers". El seu nom japonès és ゼロス (ze-ro-su) encara que també respon a les variants de "Zeros", "Xeros", "Xellos", i el fandom li adjudica erròniament el cognom de "Metallium".
Xelloss és un mazoku (dimoni /monstre espiritual segons el folklore japonès) de rang elevat. El seu veritable ser és un con d'energia espiritual de color negre, però per poder manifestar-se en el pla físic sol adoptar la forma d'un sacerdot humà més o menys jove (diuen que no sembla tenir més de 20 anys quan en realitat resulta tenir més de 100.000) amb vestidures negres i cabell lila o porpra tallat a l'estil dels patges medievals. El personatge sol adoptar un somriure perpetu amb els ulls tancats, excepte ocasions especials on obre els ulls (sol ser quan apareix un gran perill), sent aquests de color ametista i amb la pupil·la esquinçada.
Xelloss és un dels personatges de "Slayers" més identificats amb el folklore japonès en una sèrie de reminiscències clarament occidentals. Segons la mitologia tradicional japonesa, és un “mazoku”; un dimoni espiritual de gran poder. També té els ulls violetes, com correspon a aquestes criatures, i sol adoptar un somriure perpètua amb els ulls tancats (tanupii), característica comuna dels esperits entremaliats que poden canviar de forma segons les necessitats. Aquestes característiques són també molt comuns en altres personatges d'anime amb aquest perfil.
Xelloss va ser creat per la bèstia “Zellas Metallium”, un dels 5 servents directes del rei mazoku Shabragnigdu, utilitzant tot el seu poder per crear un únic servidor que ostenta el títol de general-sacerdot (la resta dels alts mazokus van crear 2 servents directes, un general i un sacerdot) el que ho fa superior a qualsevol serf directe dels altres mazokus, fins i tot que els de Fibrizzo, el servent més poderós del rei mazoku "ull de robí". Per poder igualar el seu poder, un sacerdot i un general l'haurien d'atacar alhora, comenta ell en un dels capítols del manga.

## Referències

* ↑ November 26, 2013. «The Beginner’s Guide to Anime, No. 31 – The Slayers | OnTheBox», 26-11-2013. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Anime Review: Slayers Try | Anime Reviews | The Escapist», 21-10-2009. Arxivat de l'original el 2016-03-07. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ Merchez, Yuri. «Animage's Anime Grand Prix ®: 20° Annual Anime Grand Prix (1997)», 04-07-2009. Arxivat de l'original el 5 març 2012. [Consulta: 30 març 2016].
* ↑ «Top 10 Most Powerful Anime Characters Of All Time». YouTube, 21-02-2016. [Consulta: 20 juliol 2016].
# Allium roseum

Allium roseum és una espècie de planta perenne bulbosa de la família de les amaril·lidàcies oriünda de la regió Mediterrània. Aquesta planta rep en català més d'una desena de noms vernacles sense especificitat taxonòmica com araall de bruixa o all bord, Addicionalment pot rebre els noms d'all de bruixes, all de colobra, all de marge, all de moro, all de vinyes, all porrí, all porrit, all porro, all rosat, all silvestre, allassa vermella, calabruix, cebollí, porradell bord, porradell fi i porro. També s'han recollit la variant lingüística pòrrec.
Prolifera en cunetes, vores de camins i terres de cultiu, però generalment en llocs amb sol i baixa altitud. L'ús principal n'és sens dubte en jardineria. Els bulbs són fàcilment plantables i no requereixen una cura exigent; un cop acabada la floració es poden extreure els bulbils, que poden ser replantats. El bulb és comestible i de sabor suau.

## Morfologia

Herba d'un mig metre, amb tija erecta i buida acabada en inflorescències de tipus umbel·la simple. Com la majoria, encara que no totes les espècies d'Allium, té aquesta olor característica a all. Els bulbs ovoides, a uns 10 cm de profunditat, s'omplen de bulbils: això fa que n'apareguin formant mates. Les flors extremes amb pedicels d'un parell de centímetres, són de color blanc o rosat, aquestes últimes amb un nervi central rosa més marcat en els tèpals. Són hermafrodites, és a dir, que tenen ambdós sexes. Les fulles són llargues, uns 2/3 de la tija, verdes, brillants, no gaire amples: acaben postrant-se a terra pel pes. És fàcil trobar-les recargolades sobre si mateixes o en forma de cinta, abraçant la tija totalment (fulles embeinades), totes en la part seva basal, no gaire nombroses, entre 2 i 4. Fruit en càpsula.

## Referències

* ↑ L. Publicat per primer cop per Linné a Species Plantarum (1753)
* ↑ Allium roseum a TERMCAT
* ↑ «all». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 «Allium roseum». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 27 març 2022].

## Bibliografia

* Diccionario ilustrado de los nombres vernáculos de las plantas de España -Andrés Ceballos Jiménez. ICONA, 1986.
# Ar-Razí (desambiguació)

Ar-Razí, Al-Razí és el nom dels següents personatges:
* Abu-Bakr Muhàmmad ibn Zakariyyà ar-Razí (865 - 925), metge persa de gran renom.
* Abu-Hàtim ar-Razí, poeta i teòleg ismaïlita
* Àhmad ar-Razí (885-995), historiador andalusí.
* Fakhr-ad-Din ar-Razí (1149 - 1206), erudit persa.
* Mussa ar-Razí, cronista andalusí
* Najm-ad-Din ar-Razí (1177 - 1256), sufí persa.
# Cill na Martra

Cill na Martra ("església del màrtir", en anglès Kilnamartyra pron. ˈkʲiːlʲ n̪ˠə ˈmʷɑrˠtˠərˠə) és una vila d'Irlanda, propera a Macroom, a la Gaeltacht de Muskerry, al comtat de Cork, a la província de Munster.
Hi ha nombrosos llocs d'esbarjo a la vila, com el camp local de l'Associació Atlètica Gaèlica i dos pubs. L'escola locals s'anomena Scoil Lachtain Naofa, és una Gaelscoil i rep el seu nom per Sant Lachtain, el sant patró Cill na Martra. Un 31% de la població usa l'irlandès de manera quotidiana
Cill na Martra es troba a un kilòmetre de la carretera local L3402 que s'uneix a la carretera N22 tres kilòmetres avall-

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
# Commutació (química)

* Per a altres significats, vegeu «Commutació (desambiguació)».
En química, s'anomena commutació o comproporció al procés químic on un element passa de tenir dos estats d'oxidació diferents a un únic estat d'oxidació. Així el mateix element és oxidat i reduït dins de la mateixa reacció.

## Exemples

Un exemple és la termòlisi del nitrit d'amoni on el nitrogen passa dels estats d'oxidació +3 i -3 a un intermedi 0:
NH₄NO₂ → N₂ + 2 H₂O
El procés de Claus, on s'oxida l'àcid sulfhídric amb diòxid de sofre per a obtenir sofre elemental, seria un altre exemple:
2 H₂S + SO₂ → 2 H₂O + 3 S
Com a producte no només es poden formar elements en estat d'oxidació 0 sinó que també es pot aprofitar en la síntesi d'alguns compostos. Així el clorur de coure (II) reacciona amb coure metall donant el clorur de coure (I). Aquesta reacció és afavorida per la baixa solubilitat de la sal formada:
Cu + CuCl₂ → 2 CuCl

## Vegeu també

* Dismutació (el procés contrari)
* Reaccions redox
# Can Vives (Castellfollit del Boix)

Can Vives és un mas al terme municipal de Castellfollit del Boix (el Bages). Es tracta d'una masia amb diferents dependències. L'edifici principal és de planta rectangular i teulada a dos vessants amb un cos annex a la façana lateral i un altre a la part posterior. Al davant de la façana principal hi ha un pati tancat. Les façanes posteriors són de pedra vista i s'estan restaurant. Hi ha diverses dates que permeten testimoniar algues intervencions constructives: A sobre del portal del femer hi ha una placa de pedra amb la següent inscripció "Francisco Bibas 1882". En una llinda de finestra de la paret lateral hi ha inscrita la data del 1693.

## Notes

* ↑ «Can Vives». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Dmítrievka (Petrovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Dmítrievka».
Dmítrievka (en rus: Дмитриевка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 27 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Yuji Aoki

Yūji Aoki (青木雄二, Aoki Yūji,nascut el 9 de juny de 1945 i mort el 5 de setembre de 2003) és un mangaka japonès que va nàixer en Fukuchiyama, Japó. Fou conegut per Naniwa Kin'yūdō (ナニワ金融道, lit. "The Way of the Osaka Loan Shark"), pel qual va guanyar en 1992 el Premi de Manga Kodansha per a manga general o adult i en 1998 el Tezuka Osamu Cultural Prize premi a l'excel·lència.
L'autor simpatitzava amb el marxisme, cosa que influí el contingut del seu debut: Naniwa Kinyudo, el qual és el seu manga més reconegut que va arribar a tindre dos adaptacions live-action en forma de sèrie televisiva (una el 1996 i una altra el 2007). Després d'aquesta obra l'autor volgué retirar-se però els seus seguidors li insistiren tant que continuà dibuixant manga. Altres mangues adaptats a sèries televisives live-action són: Kawachitare! el 2001 iTokujō Kabachi!! Kabachitare! 2 el 2010.
Takahiro Kochi fou el seu assistent.

## Obres

* 1990: Naniwa Kinyudo (publicat a la revista Weekly Morning)
    Tracta sobre la vida de diverses persones des del punt de vista d'un usurer. L'obra tracta de respondre les preguntes que es realitzava l'autor, com "Què fan quan troben que els falta els diners?". L'usurer actua de manera implacable, arribant a incomplir la llei per a cobrar el deute.
* Kawachitare!, com a editor supervisor.
* Shin Naniwa Kin'yudo
* 1999: Tokujō Kabachi!! Kabachitare! 2, més tard continuat per Takashi Tajima i Takahiro Kochi (publicat a la revista Weekly Morning)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Masanao, Amano; Wiedemann, Julius. Manga design. Madrid: Taschen, 2004, p. 20. ISBN 3-8228-3124-7.
* ↑ Joel Hahn. «Kodansha Manga Awards». Comic Book Awards Almanac. Arxivat de l'original el 2007-08-16. [Consulta: 21 agost 2007].
* 1 2 3 «Tokujō Kabachi!! Kabachitare! 2 Manga to Get TV Drama». Anime News Network, 09-11-2009 [Consulta: 26 juliol 2017].
* ↑ «Life, Hataraki Man Manga Added to iPhone's J App Store». Anime News Network, 2008 [Consulta: 26 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Perfil Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine. a The Ultimate Manga Page
# Roca Llisa

«Roca Llisa» té aquests significats:
* Roca Llisa (Santa Maria de Corcó), muntanya del terme municipal de Santa Maria de Corcó, de la comarca d'Osona
* Roca Llisa (Montanissell), muntanya del terme municipal de Coll de Nargó, dins de l'antic terme de Montanissell, de la comarca de l'Alt Urgell
# Ar Nur

Ar Nur (en rus: Ар Нур) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2012 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal de Tróitskoie.

## Referències

* ↑ «Калмыцкие топонимы Астраханской области — автореферат и диссертация по филологии.». Arxivat de l'original el 2014-10-09.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-02-04.
* ↑ Бага-Чоносовское сельское муниципальное образование (История)
# Cobrament d'efectiu

En la comptabilitat d'una empresa la funció de cobrament d'efectiu o recaptació d'efectiu és la que té com finalitat cobrar els pagaments pendents. Es tracta del fet d'obtenir diners en efectiu d'una empresa o d'una persona a la qual se l'hi han emès una o més factures.
Les factures són emeses amb terminis de pagament. Aquests termes varien àmpliament des del terme «al comptat», que significa que la factura s'ha de cobrar immediatament, fins a les moltes formes de "pagament ajornat" (per exemple, 30 dies a partir de la data de factura, o 30-60-90, etc..)
Les factures pendents de pagament es consideraran en circulació. Les factures que estiguin pendents de pagament per un període més llarg que els 'termes' indicats a la factura són considerades pagaments endarrerits.
L'objectiu de la funció de "recaptació d'efectiu" d'una empresa és recollir el diner en metàl·lic de totes les factures pendents de pagament abans del seu venciment o poder renegociar nous acords de pagament de les que no es cobren per tal de garantir que els deutes facturats no es converteixin en dubtosos o dolents.

## Vegeu també

* Comptabilitat
* Saldo
* Captació de fons
* Recaptació d'impostos

## Referències

* ↑ efectiu a Optimot
* ↑ Bill
* ↑ «Retard». Arxivat de l'original el 2011-06-10. [Consulta: 6 abril 2013].
# Can Garí (Tiana)

Can Garí és una casa eclèctica de Tiana (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil, una casa formada per una planta baixa, un soterrani, un pis i un terrat. De planta rectangular. De la seva composició eclèctica destaca l'ús d'elements neoclàssics: guardapols damunt de totes les finestres i obertures, que a la vegada estan flanquejades per pilastres adossades i coronades per capitells corintis.
A la façana, les obertures, tres per planta, ocupen quasi la totalitat de la superfície. La cornisa està suportada per mènsules, i el terrat queda tancat per una barana amb motius calats, al centre de la qual hi ha un frontó rectangular, amb l'any de construcció esgrafiat: 1909. Tot el conjunt està arrebossat de color ocre clar. Al jardí d'entrada, davant de la façana, hi ha una làmpada de tipus neoclàssic de ferro colat que representa la figura d'una dona.

## Referències

* 1 2 «Can Garí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Corneliu Mănescu

Corneliu Mănescu (8 de febrer de 1916 – 28 de juny de 2000) fou un polític i diplomàtic romanès nascut a Ploieşti.
Militant del Partit Comunista Romanès abans de l'esclat de la Segona Guerra Mundial. Un cop s'instaurà el comunisme a Romania (1948) fou un dels responsables de les relacions internacional del partit, membre del Comitè Central del Partit Comunista Romanès, motiu pel qual s'integrà en el ministeri d'afers exteriors romanès. Va ser ministre d'afers exteriors de la República Popular de Romania entre els anys 1961 i 1965 i de la República Socialista de Romania entre els anys 1965 i 1972. Fou president de l'Assemblea General de les Nacions Unides entre els anys 1967 i 1968 esdevenint així en el primer comunista que presidia aquest organisme. Ençà de l'any 1972 (just quan Ceauşescu va començar a eliminar qualsevol oposició) fou apartat de qualsevol responsabilitat dins del Partit Comunista Romanès a causa del fet que després del traspàs de Gheorghe Gheorghiu-Dej l'any 1965 va fer costat a Gheorghe Apostol com a secretari general del PCR enfront de Nicolae Ceauşescu.
L'any 1989 i coincidint amb la propera convocatòria del XIV Congrés del Partit Comunista Romanès va liderar el sector reformista del partit (que estava totalment marginalitzat) que demanava la reforma, la democratització del comunisme romanès i la renúncia de Nicolae Ceauşescu. Al març del 1989 va signar la Carta dels sis (juntament amb Alexandru Bârlădeanu, Silviu Brucan, Constantin Pârvulescu i Gheorghe Apostol (que havia estat Secretari General del PCR entre els anys 1954 i 1955) motiu pel qual va ser retingut al seu domicili, (acusat de ser un traïdor al comunisme i un espia capitalista), fins que el 22 de desembre de 1989 fou alliberat quan Nicolae Ceauşescu va fugir de Bucarest. Un cop caigut el dictador romanès va formar part del govern provisional del Front de Salvació Nacional presidit per un altre antic membre del PCR, Ion Illiescu, fins que es van celebrar les eleccions legislatives el 20 de maig de 1990, moment en el qual es va retirar de la vida política romanesa.

## Referències

* ↑ Dragomir, Elena. Cold war perceptions : Romania's policy change towards the Soviet Union, 1960-1964, 2015. ISBN 978-1-4438-7303-1.
* ↑ «Key ministries. Key Ministries».
* 1 2 3 Petrescu, Cristina «The "Letter of the Six": on the political (sub)culture of the Romanian communist elite.». Studia Politica: Romanian Political Science Review, 2005, pàg. 355-383.