OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Pere España

Francesc Pere Espanya, Francisco España (Girona, 1793 - Barcelona, 1877) va ser un lutier català que construí guitarres, violins i alguns aeròfons.
S'establí a Barcelona vers el 1820, on inicià el seu treball associat amb el mestres Thérèse de Mirecourt. Cap al 1835 se separà de Thérèse i va personalitzar els seus models, engrandint-los, amb obertures acústiques (ff) a l'estil de Guarneri i amb vernís fosc poc transparent. Va aconseguir una sonoritat molt bona. Els primers instruments sortits del taller etiquetats "España" són amb ff molt ben tallades, estil Stradivari, vernís groc clar transparent i amb un marcat estil francès. Són generalment molt apreciats per la seva excel·lent manufactura.
Existeixen també nombrosos instruments aeròfons com flautes, clarinets i diferents instruments de metall amb la mateixa marca, però no se sap si construïts al mateix taller o bé comercialitzats.
El 1842 va crear un altre taller al carrer dels Escuders, número 13.

## Vegeu també

* Joseph Massaguer i Matheu

## Referències

* ↑ «Francesc España, resultat de la cerca | Museu de la música». [Consulta: 13 juliol 2018].
* 1 2 Els nostres luthiers : escultors del so : del 8 de maig al 7 de juliol de 1996, Capella de Santa Àgata.. [Barcelona]: Museu de la Música, 1996. ISBN 8476097883.
* ↑ Joan., Pellisa,. Guitarres i guitarrers d'escola catalana : dels gremis al modernisme. 1. ed. Barcelona: Amalgama Edicions, 2013. ISBN 9788489988712.

## Bibliografia

* Els nostres luthiers : escultors del so. Exposició del 8 de maig al 7 de juliol de 1996, Capella de Santa Àgata, Museu de la Música.. Barcelona: Museu de la Música de Barcelona, 1996. ISBN 8476097883 [Consulta: 22 maig 2013].
* Vannes, René. Dictionnaire Universel des luthiers. Bruxelles: Les Amis de la Musique, 1972.
# Francisco Xavier Alcalá Navarro

Xavier Alcalá (Francisco Xavier Alcalá Navarro) (Miguelturra, província de Ciudad Real, 1947) és un escriptor en gallec. És enginyer de telecomunicacions. Va passar la seva infantesa a Ferrol i actualment resideix a La Corunya. Va començar la seva carrera literària escrivint cançons per a Andrés do Barro, a continuació va passar fugaçment a la poesia per a finalment especialitzar-se en la prosa. Col·labora com a columnista en diversos periòdics gallecs. El 1980 obtingué el Premi de la Crítica de narrativa gallega per Fábula.

## Obras

* Voltar, seis personaxes e un fado, 1972 (relats)
* A insua, 1978 (novel·la)
* A nosa cinza, 1980 (novel·la)
* Fábula, 1980 (novel·la)
* Nos pagos de Huinca Loo, 1982 (novel·la)
* O Larvisión e outros relatos, 1984, (relats)
* Tertúlia, 1985 (novel·la)
* Cárcere verde, 1990 (novel·la)
* Latitude austral, 1991 (relats)
* Viaxes no país de Elal, 1992 (crònica de viatges)
* Contos das Américas, 1992 (relats)
* Contos do impaís, 1992 (relats)
* Código Morse, 1996 (novel·la)
* La Habana Flash, 1998 (crònica de viatges)
* Alén da desventura, 1998 (novel·la)
* Entre fronteiras, 2004 (novel·la)

## Enllaços externs

* Bloc de l'autor Arxivat 2010-11-29 a Wayback Machine.
# Folgefonna

Folgefonna és un terme utilitzat per a designar les tres glaceres situades a la regió de l'altiplà de Hardanger, al comtat de Hordaland, Noruega.
Les tres estan situades a la península de Folgefonna als municipis d'Odda, Jondal, Kvinnherad i Etne. La glacera més gran és la més meridional, amb una superfície de 167 km², seguida de la septentrional (26 km²) i la central (4,2 km²). En total, Folgefonna cobreix uns 207 km² (2006). El 14 de maig de 2005 es va establir el Parc Nacional de Folgefonna, l'objectiu del qual és la protecció de les glaceres i les zones circumdants.
La glacera és la llar d'una estació d'esquí d'estiu, situada a la regió nord. Les branques més grans de Folgefonna són Blomstølskardbreen, Bondhusbreen, i Buarbreen. Des del voltant del 1960, Blomstølskardbreen a l'extrem sud de Folgefonna ha canviat molt poc. Bondhusbreen i Buerbreen, situades més al nord, han estat creixent des de la dècada de 1990, tot i que des de l'any 2000 aquest creixement s'ha aturat bastant. La glacera és una famosa atracció turística. La majoria de les persones que visiten la ciutat d'Odda visiten Buarbreen, una de les branques de la Folgefonna.
* Bondhusbreen - una branca de Folgefonna
* Mirant cap avall des de la glacera
* Vista aèria de les glaceres

## Referències

* ↑ «Folgefonna – Store norske leksikon». Store norske leksikon.
* ↑ Folgefonna og Fjordbygdene (en noruec). Nord4, 2008, p. 591. ISBN 9788273260703.
# Folding@home

El Folding@home (pronunciat "folding at home" en anglès) és un projecte de computació distribuïda dissenyat per realitzar simulacions per ordinador del plegament de proteïnes. Aquest projecte va ser iniciat l'1 d'octubre del 2000 i actualment és dirigit pel Grup Pande, al departament de química de la Universitat Stanford, sota la supervisió del professor Vijay S. Pande.
Folding@home és el segon projecte de computació distribuïda amb més suport del món, darrere del projecte SETI@home, encarregat en aquest cas de buscar vida extraterrestre. El 8 de març del 2004 el projecte genome@home es va fusionar amb el folding@home.

## Enllaços externs

* Pàgina oficialArxivat 2012-09-08 a Wayback Machine. (anglès)
# Foley (Minnesota)

Foley és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 2.154 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Foley tenia 2.154 habitants, 756 habitatges, i 499 famílies. La densitat de població era de 442,4 habitants per km².
Dels 756 habitatges en un 39,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 15,2% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.393 $ i la renda mediana per família de 48.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.466 $ mentre que les dones 21.731 $. La renda per capita de la població era de 17.168 $. Entorn del 6,1% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Foley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Foley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Frinis

Frinis (Phrynis o Phrynnis, Φρύννις o Φρυ̂νις), fill de Camó, fou un poeta ditiràmbic grec de l'època de la guerra del Peloponès, nadiu de Mitilene però que va florir a Atenes.
La forma del seu nom genuïna en eòlic és Frinnis, encara que apareix normalment com Frinis. Pertanyia a l'escola lèsbica de música citaròdia. Fou deixeble del músic Aristòclides. Les seves innovacions y efeminament foren criticats pels poetes còmics especialment Ferècrates. Fou el primer que va obtenir un triomf en els concursos musicals establerts per Pericles al festival de la Panatenea.
# Félicité Niyitegeka

Félicité Niyitegeka (Butare, 1934 - Gisenyi, 21 d'abril de 1994) filla de Simon Sekabwa i Angelina Nyirampabuka. va ser una ciutadana religiosa originària de Vumbi, Butare d'ètnia hutu, coneguda per salvar almenys 16 tutsi de ser morts a trets per la milícia Interahamwe.
Durant el Genocidi de Ruanda, Niyitegeka va ser la cap del Centre Saint Pierre, una llar de caritat sota la diòcesi catòlica de Nyundo a Gisenyi (districte de Rubavu). Niyitegeka va subornar un soldat amb una quantitat de diners perquè permetés creuar al veí Zaire a diversos objectius a matar. Inicialment, la milícia hutu temia assaltar el Centre Saint Pierre perquè Niyitegeka tenia un germà que era un oficial superior en l'exèrcit (FAR). Però el seu germà, el coronel Alphonse Nzungize, es va assabentar d'això i va enviar als seus escortes a la seva germana per advertir-li que no intentés resistir els atacs d'Interahamwe al centre. Li va advertir que aviat la matarien si seguia refugiant i defensant els tutsis. Fins i tot la van animar a abandonar-los i fugir. Però ella s'hi va negar, lliurant als emissaris de tornada un missatge per dir-li al seu germà que no hauria d'estar preocupat per ella:
   «El meu germà més estimat,
   Gràcies per voler ajudar-me. Preferiria morir que abandonar les quaranta-tres persones de les quals en sóc responsable. Preguem per nosaltres perquè puguem venir a Déu. Diem "adéu" a la nostra mare i al nostre germà. Quan estigui amb Déu, pregaré per vosaltres. Cuida't. Gràcies per pensar en mi. Si Déu ens salva, com esperem, ens veurem demà.
   La teva germana, Félicité Niyitegeka.»
La milícia, en vista de la resistència dels religiosos a deixar abandonats els refugiats, va portar tothom a un camp d'extermini. Pel camí se'ls va donar l'oportunitat de baixar dels vehicles i salvar llurs vides, però es van negar a abandonar als protegits. Allà van ser assassinats tots, llevat d'un supervivent que es va fer passar per mort, que va reconèixer el cadàver de Félicité. A l'endemà el seu germà Nzungize va buscar el seu cos entre la pila de la fossa comuna i el va soterrar en una fossa individual.
En recopilar la llista dels Herois Nacionals, les autoritats van trobar que la seva valentia durant tota la seva vida li van atorgar un lloc a la llista. Va ser consagrada com a heroïna nacional. Així ho va dictar una decisió de la reunió del Govern celebrada el 12 de setembre del 2011.

## Referències

* 1 2 «Felicité Niyitegeka ‘was always a heroine’» (en anglès), 01-02-2020. [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ «Félicité Niyitegeka» (en francès). Arxivat de l'original el 2020-06-12. [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ Yanditswe na Oswald Niyonzima. «Umubikira yanze gutererana Abatutsi 43 bamuhungiyeho yicanwa nabo» (en anglès). [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ «The men and women of valour we honour today» (en anglès), 01-02-2020. [Consulta: 12 juny 2020].
# Francisco Navarro Fuster

Francisco Navarro Fuster (Bétera, 20 de desembre de 1962), fou un ciclista valencià, professional entre 1985 i 1990. El seu principal èxit van ser una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1988.

## Palmarès

* 1988
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cantàbria
* 1989
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Algarve

### Resultats al Tour de França

* 1986. Fora de control (4a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1987. Abandona
* 1988. 114è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ de Dalmases, Javier «Una escapada "publicitaria" acabo en triunfio». Mundo Deportivo, 30-04-1988 [Consulta: 11 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Folkendange

Folkendange (en luxemburguès: Folkendeng; en alemany: Folkendingen) és un poble de la comuna de Vallée de l'Ernz situada al districte de Diekirch del cantó de Diekirch. Està a uns 26 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Abans d'1 de gener de 2012, Folkendange formava part de la comuna d'Ermsdorf que es va dissoldre durant la creació de la nova comuna de Vallée de l'Ernz.

## Referències

* ↑ «Folkendange». [Consulta: 7 octubre 2015].
# Fresnoïta

La fresnoïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom del comtat de Fresno (Califòrnia, Estats Units), on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La fresnoïta és un silicat de fórmula química Ba₂Ti(Si₂O₇)O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1965. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fresnoïta pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Big Creek, dins el dipòsit de Rush Creek, al comtat de Fresno (Califòrnia, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets de Califòrnia, així com al Canadà, Mèxic, Alemanya, la República Democràtica del Congo, Mongòlia, el Tadjikistan i Rússia.

## Referències

* ↑ «Fresnoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Fresc Co

Fresc Co és una cadena de restaurants de bufet lliure i amanides, nascuda a Catalunya l'any 1995, impulsada per Víctor Arrese i Jordi Arrese. El 2005 va ser adquirida per l'empresa The Eat Out Group, filial llavors del grup Agrolimen, que en dos anys va triplicar el nombre de restaurants. El creixement es va estroncar el 2013, amb el tancament de 18 locals i l'acomiadament de 214 persones de la plantilla. El 2014 el grup Eat Out va ser venut al grup portuguès Ibersol.

## Referències

* ↑ «Fres Co apuesta por crecer en el extranjero mediante franquicias» (en castellà). Cinco días, 05-02-2001. [Consulta: 1r març 2014].
* ↑ «Economía/Empresas.- Fresc Co invierte 2,3 millones en cuatro nuevos restaurantes en Barcelona y Madrid» (en castellà). El Economista, 29-03-2007. [Consulta: 18 novembre 2013].
* ↑ «Eat Out tanca 36 locals i retalla 450 llocs de treball». La Vanguardia, 20-04-2013. [Consulta: 10 juny 2024].
* ↑ «Artur Carulla, de crear Pans & Company a venderla por 120 millones: auge y caída de los bocatas» (en castellà). El Español, 23-01-2024. [Consulta: 10 juny 2024].

## Vegeu també

* Menjar ràpid
* Menjar escombraria

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Gabriac (Losera)

Gabriac és un municipi francès, situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Gaborone United SC

El Gaborone United SC és un club botswanès de futbol de la ciutat de Gaborone.

## Palmarès

* Lliga botswanesa de futbol:
** 1967, 1969, 1970, 1986, 1990, 2009, 2022
* Copa botswanesa de futbol:
** 1968, 1970, 1984, 1985, 1990, 2012, 2020, 2022
* Botswana Independence Cup:
** 1978, 1979, 1980, 1981, 1984, 1985, 1992, 1993
* Orange Kabelano Charity Cup:
** 2003
* Mascom Top 8 Cup:
** 2013, 2015

## Referències

* ↑ «Botswana - List of Champions». RSSSF, 2010.
* 1 2 3 4 «Botswana Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Frínic

Frínic és el nom dels següents personatges:
* Frínic (general), general atenenc
* Frínic (poeta tràgic), poeta atenenc (s V aC)
* Frínic (actor), actor tràgic grec
* Frínic (poeta còmic), poeta còmic de la vella comèdia (s. V aC)
# Frínids

Phrynidae és una família de Arachnida de l'ordre Amblypygi. Les espècies de Phrynidae habiten en regions tropicals i subtropicals del nord i sud d'Amèrica. Algunes espècies són subterrànies; totes són nocturnes. Algunes espècies de Phrynidae posseeixen territoris que defensen dels altres individus.

## Taxonomia

Els següents gèneres han estat reconeguts:

### Phrynidae Blanchard, 1852

* Acanthophrynus Kraepelin, 1899 (1 espècie)
* †Britopygus Dunlop & Martill, 2002 (1 espècie; Cretàcic)
* †Electrophrynus Petrunkevich, 1971 (1 espècie; Miocè)
* Heterophrynus Pocock, 1894 (14 espècies)
* Paraphrynus Moreno, 1940 (18 espècies)
* Phrynus Lamarck, 1801 (28 espècies, Oligocè - Present)

## Referències

* ↑ Chapin, KJ; Hebets, EA «Behavioral ecology of amblypygids». Journal of Arachnology, 44, 1, 2016, pàg. 1–14.
* ↑ «Territoriality evidenced by asymmetric intruder-holder motivation in an amblypygid». Behavioural Processes, 122, 2015, pàg. 110–115.
* ↑ Mark S. Harvey. «Order Amblypygi». A: Catalogue of the smaller arachnid orders of the world: Amblypygi, Uropygi, Schizomida, Palpigradi, Ricinulei and Solifugae. CSIRO Publishing, 2003, p. 3–58. ISBN 978-0-643-06805-6.
# Fulmar austral

El fulmar austral (Fulmarus glacialoides) és una espècie d'ocell de la família dels procel·làrids (Procellariidae) que cria colonialment a illes dels mars Antàrtics, duent la resta de l'any una vida pelàgica per aquells oceans.
Se'l pot trobar també en terra ferma, en l'Ecoregió del Desert Antàrtic de Maudlàndia.

## Referències

* ↑ «Antarctica: East of the Transantarctic Mountains» (en anglès). WWF. [Consulta: 16 juny 2020].
# Gaini

Gaini - Гайны (rus) - és un possiólok del krai de Perm, a Rússia. En el cens del 2010 tenia 4.050 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Félix Rodríguez Velasco

Félix Rodríguez Velasco (Santiago de Calatrava, província de Jaén, 21 de desembre de 1946) ha estat un sindicalista i polític valencià, diputat a les Corts Valencianes i alcalde de Sant Joan de Moró.
Treballà com a pintor alhora que des de 1976 era militant tant de la UGT com del PSPV-PSOE. Ha estat secretari general provincial de Castelló de la Unió General de Treballadors de 1980 a 1987. Dins les files del PSPV-PSOE fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983 i de 1987. De 1987 a 1991 fou secretari de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat.
A les eleccions municipals espanyoles de 1991 i 1995 fou escollit alcalde del nou municipi de Sant Joan de Moró, separat de Vilafamés. Des de 2010 és secretari d'Acció Social i Cultura de la Secció de Jubilats de la UGT de Castelló.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 11 maig 2015].
* ↑ Moró celebra sus 20º años independiente de Vilafamés a El Periódico Mediterráneo
* ↑ Los jubilados de UGT eligen a su secretaria en Castellón a El Periódico Mediterráneo
# Gao Qipei

Gao Qipei (en xinès simplificat: 高其佩; en xinès tradicional: 高其佩; en pinyin: Gāo Qípeì) fou un pintor i funcionari amb alt càrrec d'ètnia manxú que va néixer el 1660 a Tieling, província de Liaoning (al nord de la Xina) i va morir el 1734. Va viure sota la dinastia Qing.
Va començar a destacar com a pintor de paisatges (notables per la seva espontaneïtat) i, també, de figures. Seguint el model tradicional però aviat va esdevenir un artista excèntric a causa de les seves llarguíssimes ungles que feia servir com a instruments i a la seva preferència a pintar amb els dits en comptes dels pinzells com ho havien fet abans Zhang Zhao encara que Gao va arribar més lluny, fent servir tota la mà per pintar, creant un estil molt individual però que l'apartava del refinament. Entre les seves obres destaca El mendicant i El tigre.
Obres de Gao Qipei es conserven al Museum of Fine Arts de Boston, al Rijksmuseum d'Amsterdam, a l'Indianapolis Museum of Art d'Indiana i al Johnson Museum of Art at Cornell University de Nova York.

## Bibliografia

* ” The Art Book of Chinese Paintings” Ed. Long River Press.

## Referències

* ↑ http://www.artcyclopedia.com/artists/qipei_gao.html

## Enllaços externs

* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts7006.html Arxivat 2012-12-11 a Wayback Machine.
# Gao Min

Gao Min (7 de setembre de 1970, Zigong, província de Sichuan, Xina) és una saltadora xinesa campiona olímpica de salts de trampolí als Jocs de Seül 1988 i Barcelona 1992. És considerada com una de les millors saltadores de la història.
En la seva infantesa va començar practicant la gimnàstica, fins que un entrenador de salts la va convèncer per provar en aquest esport. Amb 15 anys va guanyar la seva primera gran competició en proclamar-se campiona de salts des del trampolí de 3 metres en els Mundials de Madrid 1986.
Gao Min va dominar els salts de trampolí a nivell internacional durant diversos anys, no perdent ni una sola competició entre 1986 i 1992. En aquest temps va guanyar les medalles d'or als Jocs Olímpics de Seül 1988 i Barcelona 1992, a més d'obtenir tres títols de campiona mundial, tres de la Copa del Món i dos als Jocs Asiàtics.
Es va retirar el 1992 després dels Jocs de Barcelona. Després es va traslladar a viure al Canadà, on va ser entrenadora durant diversos anys en Edmonton.
Era coneguda com "La Reina dels salts" (Diving Queen) i és considerada com una de les millors saltadores de la història per l'elegància i perfecció dels seus moviments. Va ser triada com la millor saltadora del món durant set anys consecutius, entre 1986 i 1992.
El 1998 va ser inclosa en el Saló de la Fama de la Natació Internacional.
Va ser una de les últimes portadores de la torxa olímpica en la Cerimònia d'obertura dels Jocs Olímpics de Pequín 2008.

## Resultats

| Any | Competició | Lloc | Resultat |
| 1986 | Campionat del Món | Madrid | 1ª en Trampolí (3m.) |
| 1987 | Copa del Món | Amersfoort | 1ª en Trampolí (3m.) |
| 1988 | Jocs Olímpics | Seül | 1ª en Trampolí (3m.) |
| 1989 | Copa del Món | Indianapolis | 1ª en Trampolí (1m.) 1ª en Trampolí (3m.) |
| 1990 | Jocs Asiàtics | Pequín | 1ª en Trampolí (1m.) 1ª en Trampolí (3m.) |
| 1990 | Jocs de la Bona Voluntat | Seattle | 1ª en Trampolí (1m.) 1ª en Trampolí (3m.) |
| 1991 | Campionat del Món | Perth | 1ª en Trampolí (1m.) 1ª en Trampolí (3m.) |
| 1991 | Universiada | Sheffield | 1ª en Trampolí (3m.) |
| 1992 | Jocs Olímpics | Barcelona | 1ª en Trampolí (3m.) |

## Referències

* 1 2 «Min Gao / Diving» (en anglès). Athletes. Women's Sports Foundation, 2003. Arxivat de l'original el 20 juny 2010. [Consulta: 2 gener 2023].
* 1 2 3 4 «1998 Honor Diver - Gao Min (CHN)» (en anglès). Honorees. International Swimming Hall of Fame, 1998. Arxivat de l'original el 4 desembre 2008. [Consulta: 2 gener 2023].
* ↑ «Gao Min Biography and Olympic Results» (en anglès). Sports-Reference.com. Arxivat de l'original el 19 maig 2011. [Consulta: 2 gener 2023].
* ↑ «Beijing 2008 Olympic Torch Relay - Highlights» (en anglès). olympics.com. International Olympic Committee. [Consulta: 2 gener 2023].

## Enllaços externs

* Gao Min - Biographical information & Results - Olympedia.com (anglès)
# GKS Bełchatów

El Górniczy Klub Sportowy Bełchatów és un club de futbol polonès de la ciutat de Bełchatów.

## Història

El club va néixer el 1977. No ha guanyat cap títol major nacional, però fou segon a primera divisió el 2007, finalista de copa els anys 1996 i 1999, i de la copa de la lliga el 2007.

## Futbolistes destacats

Futbolistes internacionals amb més de 80 partits al club.
* Carlo Costly
* Dainius Suliauskas
* Łukasz Garguła
* Jacek Krzynówek
* Radosław Matusiak
* Grzegorz Rasiak
* Łukasz Sapela

## Referències

* ↑ «I zespół» (en polish). GKS Bełchatów. [Consulta: 26 juny 2017].
* ↑ «Poland Final Tables (1st and 2nd level)». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Poland - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
* GKS Bełchatów a Soccerway