OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cristina Valido García

Cristina Valido García (Las Palmas de Gran Canaria, 28 d'agost de 1969) és una política canària, membre de Coalició Canària. Actualment és diputada electa al Congrés dels Diputats per la circumscripció de Santa Cruz de Tenerife.

## Trajectòria

Cristina Valido va néixer a Las Palmas de Gran Canària, però a finals de la dècada del 1980 es va traslladar a l'illa de Tenerife per a cursar els seus estudis a la Universitat de La Laguna. És tècnica especialista en Administració i Gestió d'Empreses i experta en Governabilitat i Desenvolupament Local.
El 1999 va accedir al seu primer càrrec públic en ser designada regidora de joventut de l'ajuntament de La Orotava. Quatre anys més tard va ser elegida consellera del Cabildo de Tenerife exercint-se en l'àrea d'Afers Socials i, posteriorment, va ser vicepresidenta de la institució insular. El 2017, després de la crisi de govern de Fernando Clavijo, aquest va cessar els consellers socialistes del Govern de Canàries i va nomenar Cristina Valido com a nova consellera de Política Social i Ocupació. No obstant això, més endavant Valido seria reprovada pel parlament autonòmic a causa de la seva gestió en l'àmbit de la la dependència, essent la primera consellera a ser reprovada en la història de Canàries.
En 2019 va obtenir la seva acta de diputada com a número 2 per la circumscripció de Tenerife. El 2023 va tornar a presentar-se al parlament canari i, després de l'avançament de les eleccions generals al 23 de juliol, Coalició Canària va designar-la com a cap de llista per la circumscripció de Tenerife al Congrés dels Diputats en substitució d'Ana Oramas.

## Referències

* ↑ Jiménez, Jennifer. «Cristina Valido, diputada de Coalición Canaria: "Si de nosotros depende evitar el bloqueo, vamos a hablar"» (en castellà), 01-08-2023. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Valido da el salto a la política regional tras trece años en el Cabildo de Tenerife» (en castellà). 20 minutos, 04-01-2017. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «El Parlamento de Canarias reprueba la gestión de Cristina Valido en dependencia». Europa Press, 17-10-2018. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Cristina Valido (CC) irá de 2 a la Cámara regional tras Rosa Dávila - El Día - Hemeroteca 29-03-2019» (en anglès). [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Cristina Valido (CC) garantiza su apoyo a Feijóo si se presenta a la investidura, pero no se niega a hablar con Sánchez» (en castellà), 21-08-2023. [Consulta: 21 agost 2023].
# El Bruguer

«El Bruguer» té aquests significats:
* El Bruguer (el Brull), masia a Osona
* El Bruguer (Sant Julià de Vilatorta), masia a Osona
* El Bruguer (Sant Pere de Vilamajor), veïnat de Sant Pere de Vilamajor
* El Bruguer (Vilanova de Sau), masia d'Osona
* El Bruguer Nou, masia de Vic
# Brist

Brist és un poble del municipi de Gradac, entre Makarska i Ploče (Split-Dalmàcia, Croàcia). El 2021 tenia 351 habitants.

## Referències

* ↑ «Split-Dalmacija (Croatia): Settlements in Municipalities» (en anglès), 26-11-2022. [Consulta: 10 febrer 2024].
# Cràter Khigaix

Khigaix és un cràter d'impacte del Kazakhstan.
Té un diàmetre de 8 km i la seva edat va ser estimada en 5 ± 3 milions d'anys (Pliocè o Miocè). El cràter s'exposa a la superfície.

## Referències

* ↑ «Bigach». Earth Impact Database. Universitat de Nova Brunswick.
# El Bradâa

El Bradâa (àrab: البرادعة, al-Brādaʿa) és una ciutat del Sahel tunisià, a la governació de Mahdia, situada una vintena de quilòmetres al sud de Mahdia, entre Ksour Essef i Melloulèche. Constitueix una municipalitat que tenia 7.404 habitants el 2014.

## Economia

La regió es caracteritza per la producció d'oli d'oliva.

## Administració

És el centre de la municipalitat o baladiyya homònima, amb codi geogràfic 33 24 (ISO 3166-2:TN-12).
Al mateix temps, forma dos sectors o imades, El Bradâa Sud (33 61 61) i El Bradâa Nord (33 61 62), dins de la delegació o mutamadiyya de Ksour Essef (33 61).

## Referències

* ↑ «Populations, logements et ménages par unités administratives et milieux» (pdf) (en àrab). Arxivat de l'original el 28 de gener 2018. [Consulta: 19 novembre 2017].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 144. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 86-90. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* El Bradâa - Lloc web oficial
# Enric Grey

Enric Grey (17 de gener de 1517 - 23 de febrer de 1554), Marquès de Dorset i Duc de Suffolk.
Va ser fill de Tomàs Grey, Segon Marquès de Dorset i la seva segona esposa Margarida Wotton, Marquesa de Dorset, va ser el pare de Joana Grey reina d'Anglaterra per 9 dies.
Va heretar el títol Marquès de Dorset en morir el seu pare.

## Matrimoni

El seu primer matrimoni va ser amb Catalina Fitzalan de qui es va divorciar al cap de poc, casant-se novament el 1533 amb Frances Brandon, filla de la Princesa Maria Tudor (germana d'Enric VIII) i Charles Brandon duc de Suffolk.
Amb Maria va tenir tres filles:
* Joana (Bradgate, 1537 - Londres, 1554);
* Caterina (1540 - Londres, 1568);
* Maria (1545 - 1578).

## Intrigues durant el regnat d'Eduard VI

Es va unir a John Dudley, duc de Northumberland, líder del Consell Reial que servia com a regent en nom del menor Eduard VI d'Anglaterra, que era rei des dels nou anys. Aprofitant l'ascendència de la seva esposa, que era cosina del Rei, Dudley i Enric van tractar de controlar la corona quan el malaltís rei Eduard va morir sense hereus.
El testament d'Enric VIII, pare del jove rei, deixava clar que si el seu fill moria sense descendència les successores a la corona havien de ser les seves filles Maria i Isabel, però Dudley i Enric van fer signar a un agonitzant Eduard un nou testament, que dictava que havien de ser els descendents de Frances Brandon els successors al tron. Tots dos van organitzar un acurat matrimoni entre els seus fills, celebrat el 21 de maig de 1553. El 6 de juliol del mateix any, Eduard va morir i als tres dies el consell va proclamar a Lady Joana Grey com a reina d'Anglaterra.

## Maria

El pla d'Enric i Dudley va funcionar 9 dies, el temps que va necessitar Maria, filla d'Enric VIII, per a reunir les forces necessàries per reivindicar els seus drets. El 19 de juliol de 1553 va ser proclamada reina i va condemnar a mort a Dudley, perdonant a Joana Grey, al seu pare Enric Gray i els altres implicats. Enric i els altres aliats perdonats van entrar a formar part del consell de Maria, ara coronada com Maria I d'Anglaterra.
La reina va enviar a Grey, en expedicions successives, a defensar els seus territoris de Calais i Guînes amençats per Enric II de França.
El matrimoni entre la reina i Felip II d'Espanya va crear molt descontentament a tot el país (Revolta de Thomas Wyatt). Entre els nobles que buscaven crear conflicte hi havia també el Duc de Suffolk, que al costat d'altres conspiradors van intentar fer pujar al tron, a Isabel, germana menor de Maria.
Les revoltes van ser dominades i els responsables empresonats i condemnats a mort. Enric Grey va ser decapitat el 23 de febrer de 1554.

## Referències

* Carolly Erickson, Bloody Mary , 2001. ISBN 88-04-45179-3
Plantilla:ORENA:Grey, Eric
# Membrana basilar

La membrana basilar és una membrana situada a l'interior de la còclea. És la responsable de la resposta en freqüència de l'oïda.
Això es deu al fet que la membrana basilar varia en massa i rigidesa al llarg de tota la seva longitud, amb el que la seva freqüència de ressonància no és la mateixa en tots els punts:
* En l'extrem més proper a la finestra oval i a la finestra rodona, la membrana és rígida i lleugera, pel que la seva freqüència de ressonància és alta.
* Per contra, a l'extrem més distant, la membrana basilar és pesada i suau, amb el que la seva ressonància és baixa freqüència.
El marge de freqüències de ressonància disponible a la membrana basilar determina la resposta en freqüència de l'oïda humana, les audiofreqüències que van des dels 20 Hz fins als 20 kHz. Dins d'aquest marge d'audiofreqüències, la zona de major sensibilitat de l'oïda humana es troba en els 1000 i els 5000 Hz (cosa que explica per què l'oïda humana té més sensibilitat davant dels tons aguts).
I permet que siguem capaços de tolerar un rang dinàmic que va des dels 0 db (llindar d'audició) als 120 dB (llindar de dolor)
Tot i que és la membrana basilar la que analitza les freqüències, les cèl·lules capaces de descodificar aquesta informació i enviar-la al cervell, no es troben aquí, sinó que són a l'òrgan de Corti.
El moviment de la membrana basilar empeny a l'òrgan de Corti sobre la membrana tectòria. Aquesta pressió estimula de forma diferencial (en funció de la freqüència de ressonància de cada punt de la membrana basilar) a les cèl·lules de l'òrgan de Corti.
# Euroswydd

Euroswydd és una figura de la mitologia gal·lesa, el pare de Nisien i Efnysien i marit de Penarddun (la filla de Beli Mawr).
En la Segona branca del Mabinogi, Penarddun és l'esposa de Llŷr, amb qui té tres fills: Brân el beneït, Manawydan i Branwen.
Les circumstàncies de la concepció de Nisien i Efnysien no es descriuen, però una de les Triades gal·leses, esmenta que Euroswydd havia retingut a Llŷr captiu com un dels «Tres presoners exaltats de l'illa de Bretanya»; és probable que les tradicions estiguin connectades.
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Beli mab Mynogan | Beli mab Mynogan | Beli mab Mynogan | Beli mab Mynogan | Beli mab Mynogan | Beli mab Mynogan |
| | | | | | | | | | | | | | | | | Llŷr | Llŷr | Llŷr | Llŷr | Llŷr | Llŷr | | | | | | | | | Penarddun | Penarddun | Penarddun | Penarddun | Penarddun | Penarddun | | | | | | | | | | | | | | | | | Euroswydd | Euroswydd | Euroswydd | Euroswydd | Euroswydd | Euroswydd |
| Brân el beneït | Brân el beneït | Brân el beneït | Brân el beneït | Brân el beneït | Brân el beneït | Manawydan | Manawydan | Manawydan | Manawydan | Manawydan | Manawydan | Rhiannon | Rhiannon | Rhiannon | Rhiannon | Rhiannon | Rhiannon | | | Pwyll | Pwyll | Pwyll | Pwyll | Pwyll | Pwyll | Branwen | Branwen | Branwen | Branwen | Branwen | Branwen | | | Matholwch | Matholwch | Matholwch | Matholwch | Matholwch | Matholwch | Nisien | Nisien | Nisien | Nisien | Nisien | Nisien | Efnysien | Efnysien | Efnysien | Efnysien | Efnysien | Efnysien |

## Bibliografia

* Bromwich, Rachel. Trioedd Ynys Prydein: The Welsh Triads (en anglès). Cardiff: University of Wales Press, 1978. ISBN 0-7083-0690-X.
* Gantz, Jeffrey. The Mabinogion (en anglès). Londres i Nova York: Penguin Books, 1976. ISBN 0-14-044322-3.
* Ifans, Dafydd; Ifans, Rhiannon. Y Mabinogion (en anglès), 2001. ISBN 1-85902-260-X.

## Vegeu també

* El Casal de Llŷr
* El Casal de Dôn
Temes de la mitologia celta :
Part de {{Mitologies europees}} :
Temes generals :
Mitologia irlandesa :
Mitologia escocesa :
Mitologia gal·lesa :
Mitologia bretona :
Vegeu també: Mitologia de les illes Hèbrides, {{Mitologia gal·lo-britònica}}, {{Mitologia gallega}}, {{Mitologia irlandesa (Ulster)}} i {{Llegenda del Rei Artús}} :
# Bristol (Connecticut)

Bristol és una ciutat del Comtat de Hartford a l'estat de Connecticut dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2005 Bristol tenia 61.353 habitants. Segons el cens del 2000, tenia 60.062 habitants, 24.886 habitatges, i 16.175 famílies. La densitat de població era de 874,8 habitants per km².
Dels 24.886 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 28,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.422 $ i la renda mediana per família de 58.259 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.483 $ mentre que les dones 30.584 $. La renda per capita de la població era de 23.362 $. Aproximadament el 4,8% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bristol». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bristol». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* Bristol - Lloc web oficial
# Cràter complex

Un cràter complex és un cràter d'impacte amb una elevació central.
Per sobre d'una determinada mida de llindar, que varia amb la gravetat planetària, el col·lapse i la modificació de la cavitat transitòria és molt més extensa i l'estructura resultant es denomina cràter complex. El col·lapse de la cavitat transitòria és impulsada per la gravetat, i implica tant l'elevació de la regió central com el col·lapse cap a l'interior de la vora. L'elevació central no és el resultat de rebot elàstic, que és un procés en el qual un material amb força elàstica intenta tornar a la seva forma original; més aviat l'elevació és un procés en el qual un material ofereix poca o cap resistència als intents de tornar a un estat d'equilibri gravitacional.
Els cràters complexos tenen el centre elevat, i típicament són grans cràters poc profunds, plans i amb parets en forma de terrassa. Poden aparèixer un o més anells exteriors o interiors en els cràters més grans i l'estructura pot ser etiquetada com una conca d'impacte en lloc d'un cràter d'impacte.
La morfologia del cràter complex en planetes rocosos sembla seguir una seqüència regular amb l'augment de mida:
* El cràter complex petit presenta un pic topogràfic al centre que s'anomena pic anul·lar central, com per exemple Tycho.
* El cràter de grandària intermèdia, anomenat «cràter d'anell de pics», presenta un anell de pics que substitueix al pic central, com per exemple Schrödinger.
* Els cràters més grans contenen diversos anells topogràfics concèntrics, i s'anomenen «conques amb múltiples anells», com per exemple Orientale.
En el gel, en comparació amb els cossos rocosos, apareixen altres formes morfològiques que poden tenir forats centrals en lloc de pics centrals. En les mides més grans poden contenir molts anells concèntrics, com per exemple Valhalla, de Calisto.

## Referències

* ↑ French, Bevan M. Traces of Catastrophe: A Handbook of Shock-Metamorphic Effects in Terrestrial Meteorite Impact Structures. Houston, Texas: Lunar and Planetary Institute, 1998, p. 120. LPI Contribution No. 954.
# El tresor de Curly

El tresor de Curly (títol original: City Slickers II: The Legend of Curly's Gold) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Paul Weiland, estrenada l'any 1994. Es tracta de la continuació de Cowboys de ciutat estrenada tres anys abans. Ha estat doblada al català.

## Argument

Des de fa poc temps, Mitch no deixa de tenir visions de Curly. Un vespre, descobreix, en el plec del barret del seu difunt custodi, un mapa del tresor datat de començaments del segle passat. Excitat amb la idea de trobar una fortuna, embolica el seu millor amic també turmentat així com el paràsit del seu germà per boges aventures a través de les planes àrides del desert de Mojave.

## Repartiment

* Billy Crystal: Mitch Robbins
* Daniel Stern: Phil Berquist
* Jon Lovitz: Glen Robbins
* Jack Palance: Duke Washburn
* Patricia Wettig: Barbara Robbins
* Pruitt Taylor Vince: Bud
* Bill McKinney: Matt
* Bob Balaban: Dr. Jeffrey Sanborn (no surt als crèdits)
* Beth Grant: Lois
* Noble Willingham: Clay Stone
* Josh Mostel: Barry Shalowitz
* David Paymer: Ira Shalowitz
* Lindsay Crystal: Holly Robbins

## Al voltant de la pel·lícula

* En aquest segon lliurament, Bruno Kirby ha deixat el seu lloc a Jon Lovitz per completar el trio.
* Premis 1994: Nominada als Premis Razzie: Pitjor remake o seqüela

## Referències

* ↑ «El tresor de Curly». esadir.cat. [Consulta: 7 febrer 2022].
* ↑ «City Slickers II: The Legend of Curly's Gold». The New York Times.
# Elhuuia

Elkhulia o Elhuuia fou un territori de les muntanyes Zagros, veí del territori dels gutis. El poble que habitava aquesta comarca estava emparentat als uquniauu i als habitants de Sarnida, i als mateixos gutis. Tukultininurta I, rei d'Assíria vers 1235-1196 aC, va fer una campanya a la regió a l'est del Tigris fins a les muntanyes, al començament del seu regnat, i hauria cobrat tribut.

## Referències

* ↑ The Journal of the Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland, 1905
# Síndrome de Peutz-Jeghers

La síndrome de Peutz-Jeghers (SPJ) és un trastorn genètic autosòmic dominant caracteritzat pel desenvolupament de pòlips hamartomatosos benignes al tracte gastrointestinal i màcules hiperpigmentades als llavis i la mucosa oral (melanosi). Aquesta síndrome es pot classificar com una de les diverses síndromes de poliposi intestinal hereditària i una de les diverses síndromes de poliposi hamartomatosa. Té una incidència d'aproximadament 1 de cada 25.000 a 300.000 naixements.

## Referències

* ↑ James, William; Berger, Timothy; Elston, Dirk. Andrews' Diseases of the Skin: Clinical Dermatology. 10th. Saunders, 2005, p. 857. ISBN 0-7216-2921-0.
* ↑ Dean, PA «Hereditary intestinal polyposis syndromes». Rev Gastroenterol Mex, 61, 2, 1996, p. 100–111.
* ↑ Jelsig, AM «Hamartomatous polyposis syndromes: a review». Orphanet J Rare Dis, 9, 1, 2014, p. 101–111. DOI: 10.1186/1750-1172-9-101.
* ↑ Bouquot, Jerry E.; Neville, Brad W.; Damm, Douglas D.; Allen, Carl P. Oral and Maxillofacial Pathology. Philadelphia: Saunders, 2008, p. 16.11. ISBN 978-1-4160-3435-3.
# Mendoza (desambiguació)

«Mendoza» té aquests significats:
* Toponímia:
** Mendoza, ciutat argentina capital de la província homònima localitzada a l'oest del país
** Província de Mendoza, província argentina situada en l'oest del país
** Mendoza (Uruguai), localitat de l'Uruguai ubicada al departament de Florida
** Mendoza Chico, localitat de l'Uruguai ubicada al mateix departament
* Biografies:
** Primer cognom:
*** Antonio de Mendoza (Granada, 1493 - Lima, 1552), primer virrei de Nova Espanya (1535 -1550)
*** Cardenal Mendoza (Guadalajara, 1428 - 1495), eclesiàstic i polític castellà
*** Eduardo Mendoza i Garriga (Barcelona, 1943), escriptor en llengua castellana i catalana
*** García Hurtado de Mendoza y Manríquez (Conca, 1535 - Madrid, 1609), quart Marquès de Cañete
*** José de Mendoza y Ríos, astrònom i matemàtic espanyol del segle XVIII
*** José Antonio de Mendoza Caamaño y Sotomayor, tercer marquès de Vilagarcía de Arousa, cavaller de l'Ordre de Cavallers de Santiago
*** Llorenç Mendoza i Ruiz (Paiporta, 1964), clarinetista, compositor i director d'orquestra i de banda
*** Pedro de Mendoza, President de la Generalitat de Catalunya en el període 1497 -1500
*** Pedro de Mendoza y Luján, conquistador espanyol i fundador de Buenos Aires el 1536
*** Polissena de Mendoza (†1642) princesa de Piombino i títols inherents del 1624 al 1626
*** Ramón Mendoza Fontela (Madrid, 1927 - Nassau, Bahames, 2001) empresari espanyol i president del Real Madrid
*** Vincent Mendoza (Tulsa, Oklahoma, 1947), escriptor nord-americà
** Segon cognom:
*** Andrés Hurtado de Mendoza (Granada, ? - Lima, 1561), segon Marquès de Cañete i virrei del Perú (1556 - 1561)
*** Carlos Augusto Ochoa Mendoza (Apatzingán, 1978) futbolista mexicà que juga de davanter
*** Diego Hurtado de Mendoza, diversos personatges
*** Francisco Hurtado de Mendoza y Cárdenas (? - Barcelona, 1615), segon marquès d'Almazán i comte de Monteagudo
*** Francisco Javier Aragón Mendoza (Cadis, 1969), futbolista andalús que jugava en la posició de davanter
*** García Álvarez de Toledo y Mendoza (Nàpols, 1579 - Madrid, 1649), noble i militar del Regne de Nàpols
*** Íñigo López de Mendoza, Marquès de Santillana i Comte del Real de Manzanares
*** Joaquín Ruiz Mendoza (Melilla, 1915 - 2003) advocat i polític valencià originari de Melilla
# El tresor (pel·lícula)

El Tresor (romanès: Comoara) és una 2015 pel·lícula romanesa dirigida per Corneliu Porumboiu, on hi surten Toma Cuzin, Adrian Purcărescu i Corneliu Cozmei. Explica la història de dos homes joves que busquen un tresor perdut en un jardí. Es va presentar al Festival de cinema de Cannes del 2015 on va guanyar el premi Prix Un Certain Talent.

## Repartiment

* Toma Cuzin Com Costi
* Adrian Purcărescu mentre Adrian
* Corneliu Cozmei Com Cornel
* Radu Banzaru Com Vanzator
* Florin Kevorkian Com Sef Costi
* Iulia Ciochina Com Vanzatoare
* Cristina Toma com Raluca
* Dan Chiriac com Lica
* Laurentiu Lazar Com Petrescu
* Clemence Valleteau Mentre Emma Dumont

## Producció

La pel·lícula va ser produïda a través de l'empresa del director 42 km en col·laboració amb l'empresa francesa Les Films du Worse i Rouge International. Va rebre les beques que corresponen a 350,000 euros del Centre de Pel·lícula Nacional Romanès i suport de Arte França Cinéma, HBO i Eurimages. A excepció de Toma Cuzin, el repartiment sencer consisteix d'actors no professionals. La gravació va tenir lloc de 15 octubre a 15 novembre 2014 a la província de Teleorman i Bucarest.

## Referències

* ↑ «2015 Official Selection». Cannes. Arxivat de l'original el 28 d’abril 2016. [Consulta: 16 abril 2015].
* ↑ «Screenings Guide». Festival de Cannes, 06-05-2015. [Consulta: 8 maig 2015].
* ↑ Rebeccas Ford. «Cannes: 'Rams' Wins Un Certain Regard Prize». The Hollywood Reporter, 23-05-2015. [Consulta: 23 maig 2015].
* ↑ Dobroiu, Stefan. «Corneliu Porumboiu starts shooting The Treasure». Cineuropa, 17-10-2014. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ Staff writer. «Eurimages supports 17 co-productions». Cineuropa, 21-10-2014. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ Blaga, Iulia. «Production: Corneliu Porumboiu Starts Shooting The Treasure». Film New Europe, 14-10-2014. [Consulta: 16 març 2015].

## Enllaços externs

* El tresor a Internet Movie Database (anglès)