OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chevy Chase View

Chevy Chase View és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 863 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chevy Chase View tenia 863 habitants, 303 habitatges, i 232 famílies. La densitat de població era de 1.281,6 habitants per km².
Dels 303 habitatges en un 38,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,6% hi vivien parelles casades, en un 4,3% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 3,2% entre 18 i 24, un 20% entre 25 i 44, un 32,2% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 120.828 $ i la renda mediana per família de 139.468 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 77.899 $. La renda per capita de la població era de 58.916 $. Cap de les famílies i l'1,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chevy Chase View». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chevy Chase View». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Chambersita

La chambersita és un mineral de la classe dels borats, que pertany al grup de la boracita. Rep el seu nom del comtat de Chambers, situat a l'estat de Texas, Estats Units, on va ser descoberta.

## Característiques

La chambersita és un borat de fórmula química Mn₃B₇O$_{13}$Cl. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7. És l'anàleg amb manganès de la boracita i l'ericaïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la chambersita pertany a «06.GA - Tectoheptaborats» juntament amb els següents minerals: boracita, ericaïta, congolita, trembathita i korzhinskita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dom de sal de Barbers Hill, al mont Belvieu, situat al comtat de Chambers, Texas (Estats Units), on sol trobar-se associada a anhidrita. També ha estat descrita a diverses localitats del Canadà, de la Xina i de l'estat de Louisiana, als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Chambersite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 juny 2017].
# Chamberlain (Dakota del Sud)

Chamberlain és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 2.338 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chamberlain tenia 2.338 habitants, 942 habitatges, i 550 famílies. La densitat de població era de 139,3 habitants per km².
Dels 942 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 41,6% no eren unitats familiars. En el 36,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.487 $ i la renda mediana per família de 43.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.545 $ mentre que les dones 22.009 $. La renda per capita de la població era de 17.018 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chamberlain». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chamberlain». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Colomar de l'Arboçar de Baix

El Colomar de l'Arboçar de Baix és una obra popular del municipi d'Avinyonet del Penedès (Alt Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local. Les investigacions actuals semblen coincidir a situar l'origen d'aquesta construcció en època medieval, en contra d'hipòtesis anteriors que l'identificaven com a columbari romà.

## Descripció

El colomar de l'Arboçar està situat a prop del nucli rural de les Cases de Cal Segarra. Actualment el seu estat és ruïnós, ja que només se'n conserven un parament i restes d'un altre. El murs interiors mostren sèries regulars de nínxols de forma arrodonida. També s'hi poden observar restes de carreus de la base de la construcció.

## Referències

* 1 2 «Colomar de l'Arboçar de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Colomar de Venturer

Colomar de Venturer és un colomar enrunat de Llançà (Alt Empordà) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És al sud-oest del nucli urbà de la població de Llançà, a l'indret de les Vinyes d'en Tanasi, al paratge del Venturer.
Es tracta d'un antic colomar enrunat construït damunt de la roca natural, en un punt amb fort desnivell, amb una part anivellada artificialment. És un edifici de planta rectangular, d'uns vuit metres de llargada per tres d'amplada aproximada, amb un gruix d'uns seixanta centímetres. Estan bastits amb lloses de pissarra lligades amb fang, tot i que els paraments originals eren arrebossats. La part més destruïda correspon a l'extrem on hi havia la porta. La façana sud-est, amb una alçada aproximada d'uns tres metres, presenta una petita finestra rectangular i diversos forats de bastida per aixecar la construcció. A l'interior s'hi poden identificar diverses filades d'encaixos quadrangulars, de mida no gaire gran tot i que poc homogenis, per fer-hi niar els coloms. Sembla que la coberta, actualment desapareguda, era protegida amb ímbrex o teula àrab.

## Història

En època medieval els coloms eren molt apreciats tant pel consum com per a sistema de comunicació i per tant, la cria i cacera de coloms va ser important per la vida de les poblacions de l'edat mitjana i n'han quedat testimonis a la toponímia, la documentació i diferents restes arquitectòniques.
Els coloms es podien criar en punts enlairats de les cases urbanes, però en el món rural va ser molt corrent construir edificacions específiques, sovint aïllades.
Si bé el colomar descrit no es pot documentar històricament, a Catalunya es tenen notícies de l'existència de colomers des del segle ix, tenint una forta implantació durant els segles medievals. En un text de 1093 s'esmenta l'existència de colomars a l'Empordà, a la rodalia de Cistella. Els colomars rurals aïllats començaren a desaparèixer de molts llocs a partir del segle xvi a causa de les transformacions agràries. La seva importància econòmica s'evidencia per les disposicions generals del rei de les corts que es dictaren del segle xiii al XV contra els lladres de colomars, per regular la cacera del colom amb paranys, el seu comerç, etc. També hi ha notícia de les palomeres: instal·lacions i llocs de parada per capturar volades de coloms. Així, en aquest territori del monestir de Sant Pere de Rodes són esmentades unes palomeres de l'any 974. S'ha conservat, en aquest lloc, el topònim de les Palomeres, en un coll abrupte de la Serra de Rodes, entre el cim del castell de Sant Salvador de Verdera (la Monegra) i l'alta carena del Pla d'Està i Querlabs, en el límit actual entre els termes de la Selva de Mar i Palau-saverdera.
Els propietaris d'aquests colomars podien ser des dels senyors feudals i els monestirs fins als propis pagesos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Colomar de Venturer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Chronicon Barcinonenses I

El Chronicon Barcinonenses I és un cronicó de la sèrie de Cronicons Barcinonenses, escrits en la seva majoria en llatí, i que començaren a ser redactats entre el 1149 i el 1153 a l'empara de les gestes militars de Ramon Berenguer IV de Barcelona, Príncep d'Aragó i Comte de Barcelona. Aquest comprèn el període del 985 al 1311 i sembla procedir d'un cronicó barcinonense inicial avui perdut, que finalitzava el 1274.

## Bibliografia

* «Chronicon Barcinonenses I». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Cronicons Barcinonenses
# Cleistochloa

Cleistochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* C. hubbardiana Henrard
* C. rigida (S.T. Blake) R.D. Webster
* C. sclerachne (F.M. Bailey) C.E. Hubb.
* C. ubjuncea C.E. Hubb.

## Sinònim

Dimorphochloa S. T. Blake.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 23.06.08». Arxivat de l'original el 2009-05-08. [Consulta: 23 juny 2008].
# Cirurgia toràcica

La cirurgia toràcica és el camp de la cirurgia que participen en el tractament quirúrgic de les malalties que afecten òrgans a l'interior del tòrax (el pit), amb excepció del cor. Generalment el tractament de les condicions dels pulmons, la paret toràcica, l'esòfag i el diafragma.
# Cycloramphus granulosus

Cycloramphus granulosus és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Heyer, R. & Verdade, V. 2004. Cycloramphus granulosus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Cycloramphus diringshofeni

Cycloramphus diringshofeni és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Heyer, R., Garcia, P. & Silvano, D. 2004. Cycloramphus diringshofeni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Cycloramphus izecksohni

Cycloramphus izecksohni és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Garcia, P. & Verdade, V. 2004. Cycloramphus izecksohni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Clemens Fritz

Clemens Fritz (7 de desembre de 1980, Erfurt, RDA) és un futbolista alemany que actualment juga de lateral dret pel Werder Bremen.
# Cyclura pinguis

Cyclura pinguis és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família Iguanidae en greu perill d'extinció. Extinta a Puerto Rico i Saint Thomas, només sobreviu a l'illa d'Anegada.

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Cyclura pinguis
# D'Amico Utensilnord

L'equip D'Amico Utensilnord (codi UCI: AZT), conegut anteriorment com a Area Zero, és un equip ciclista italià, de ciclisme en ruta. Creat al 2014, té categoria continental.

## Principals resultats

* Gran Premi Südkärnten: Andrea Pasqualon (2016)
* Ronda de l'Oise: Antonio Parrinello (2016)
* Copa dels Càrpats: Antonio Parrinello (2016)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

L'equip participà en els Circuits continentals de ciclisme des del 2015. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 29è | Andrea Pasqualon (244è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 38è | Andrea Pasqualon (63è) |
| 2015 | 65è | Antonio Parrinello (84è) |
| 2016 | 43è | Marco Tizza (149è) |
| 2017 | 111è | Ettore Carlini (807è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# David Kent (músic)

David Kent (Mount Lawley, 3 de febrer de 1941) és un historiador de la música australià i un escriptor sobre la cultura pop. Kent va crear i produir el Kent Music Report, complicant les llistes musicals nacionals des del mes de maig de 1974 fins al 1996; va ser conegut com a Australian Music Report des de 1987. Els informes musicals van ser un llistat setmanal de les posicions nacionals de Top 100 de senzills i àlbums. Els informes musicals de Kent van ser utilitzats per l'Australian Recording Industry Association (ARIA) com els ARIA Charts oficials des de mitjans de 1983 fins al juliol de 1988 quan ARIA va desenvolupar una llista feta per ells mateixos.
Kent va continuar publicant la seva Australian Music Report setmanalment fins al 1996. In 1993, Kent collated his charts into a book, Australian Chart Book, 1970–1992. Va continuar amb el Australian Chart Book (1940–1969) el 2005, l'Australian Chart Book (1993–2005) el 2006, i el The Australian top 20 book (1940–2006) el 2007.

## Bibliografia

* Kent, David «Kent music report 1974–1987». Australian Music Report. David Kent, 1987 [[[St Ives, New South Wales|St Ives]], N.S.W.], 1–675, 29-06-1987. ISSN: 0156-2223.
* Kent, David. Australian Chart Book 1970–1992. St Ives, N.S.W.: Australian Chart Book, 1993. ISBN 0-646-11917-6.
* Kent, David «Australian music report : Kent music report 1987–1999». Australian Music Report. Australian Music Report, 1987–1999 [[[Pymble, New South Wales|Pymble]], N.S.W.], 675–1270, 04-01-1999. ISSN: 0156-2223.
* Kent, David. Australian Chart Book (1940–1969). Turramurra, N.S.W.: Australian Chart Book, 2005, 2005. ISBN 0-646-44439-5.
* Kent, David. Australian Chart Book (1993–2005). Turramurra, N.S.W.: Australian Chart Book, 2006, 2006. ISBN 0-646-45889-2.
* Kent, David. The Australian top 20 book (1940–2006). Turramurra, N.S.W.: Australian Chart Book, 2007, 2007. ISBN 978-0-646-47665-0.
* Kent, David. Australian Chart Chronicles (1940–2008). Turramurra, N.S.W.: Australian Chart Book, 2009, 2009. ISBN 978-0-646-51203-7.
* Australian Chart Book (1993–2009), 2010. ISBN 978-0-646-52995-0.

## Referències

* 1 2 3 4 Lowe, Daniel. «Australian Chart History», 2003. Arxivat de l'original el 4 d'abril 2008. [Consulta: 22 març 2009].
* ↑ «David Kent». National Library of Australia. [Consulta: 20 març 2009].
* ↑ «ARIA Charts FAQs». Australian Recording Industry Association (ARIA). Arxivat de l'original el 10 de febrer 2009. [Consulta: 22 març 2009].
* ↑ Kent, David. Australian Chart Book 1970–1992. St Ives, N.S.W.: Australian Chart Book, 1993. ISBN 0-646-11917-6.
* ↑ Kent, David. Australian Chart Book (1940–1969). Turramurra, N.S.W.: Australian Chart Book, 2005, 2005. ISBN 0-646-44439-5.
* ↑ Kent, David. Australian Chart Book (1993–2005). Turramurra, N.S.W.: Australian Chart Book, 2006, 2006. ISBN 0-646-45889-2.
* ↑ Kent, David. The Australian top 20 book (1940–2006). Turramurra, N.S.W.: Australian Chart Book, 2007, 2007. ISBN 978-0-646-47665-0.
* ↑ «[austchartbook.com.au Australian Chart Book 1993-2009]». [Consulta: 31 març 2016].
# David McKee

David McKee (anglès: David John McKee) (Tavistock i Plympton, 2 de gener de 1935 - Niça, 6 d'abril de 2022) va ser un escriptor i un il·lustrador britànic, conegut especialment per ser el creador de la sèrie d'Elmer, l'elefant de colors, inspirat en l'obra de Paul Klee. També va treballar com a animador en la companyia King Rollo Films, de vegades amb personatges de la seva creació.

## Alguns llibres

* Dos monstres
* Elmer (i tota la col·lecció)
* Ara no, Bernat
* Negres i blancs
* La trista història de la Verònica
# Cucut becgroc

El cucut becgroc (Coccyzus americanus) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita boscos més o menys espessos i ciutats, criant en Amèrica del Nord, a gran part dels Estats Units, nord de Mèxic i les Antilles. Passa l'hivern a les zones boscoses tropicals d'Amèrica del Sud.

## Referències

* ↑ Cucut becgroc a CERCATERM Rev. 18/04/2012
# Cucut becgròs de Jamaica

El cucut becgròs de Jamaica (Coccyzus pluvialis) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita els boscos densos de Jamaica.
# Cucut babau

El cucut babau (Morococcyx erythropygus) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) i única espècie del gènere Morococcyx. Habita el sotabosc i matolls del vessant del Pacífic de Mèxic, des del sud de Sinaloa cap al sud, per Amèrica Central fins al nord-oest de Costa Rica.
# Club Atlético Pantoja

El Club Atlético Pantoja és un club dominicà de futbol de la ciutat de Santo Domingo.
Va ser fundat l'any 2000 com a Deportivo Pantoja Fútbol Club.

## Palmarès

* Liga Dominicana de Fútbol:
** 2015
* Liga Mayor Dominicana de Fútbol:
** 2004-05, 2009, 2011-12
* Campionat de la República Dominicana de futbol:
** 2000-01, 2002-03
* Campionat de clubs de la CFU:
** 2018

## Referències

* ↑ «Conoce a tu Equipo a Fondo - Estadios y Más». Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 9 juny 2019].
* 1 2 3 «Dominican Republic - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Demetri de Capadòcia

Demetri de Capadòcia (en llatí Demetrius, en grec antic Δημητριος) fou un príncep capadoci, fill del rei Ariarates V de Capadòcia.
El seu pare li va donar el comandament de les tropes enviades per donar suport al rei Àtal II de Pèrgam en la seva guerra contra Prúsies II de Bitínia, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 4.Demetrius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 961
# Demetri d'Esztergom

Demetri d'Esztergom (? - † 20 de febrer de 1387) fou el quarantè arquebisbe d'Esztergom, tresorer reial, custodi del segell reial i canceller hongarès.

## Biografia

Es desconeix l'origen de la família de Demetri, però si bé no pertanyia a l'aristocràcia, es crià juntament amb el príncep Lluís I d'Hongria. El 1356 va convertir-se en guardià del segell reial, després el 1359 tresorer reial. En aquesta mateixa època també començà la seva carrera eclesiàstica: fou nomenat canonge de Pécs i el 1363 prepòsit d'Eger, i el 1364 el papa Urbà V el nomenà bisbe de Sirmia, essent només un sotsdiaca.
L'1 d'abril del 1365 ocupà el seu càrrec definitivament i el 28 de juny del 1368 fou transferit al cap del bisbat de Transsilvània per ordres papals, on fou substituït per Joan de Küköllő, car Demetri es quedà a la cort del rei. Durant el seu ofici com a bisbe de Transsilvània construí un claustre per a l'orde paulí, restaurant-ne un altre a Szenterzsébet, el qual també se li atorgà a aquest orde religiós. El 23 de gener del 1376 el papa Gregori XI va nomenar-lo bisbe de Zagreb, però després d'això tampoc no hagué d'anar-se'n de la cort, on obtingué el càrrec de canceller, que portà fins a la seva mort.
El 16 d'agost del 1378 el papa Urbà VI el va nomenar arquebisbe d'Esztergom i el 18 d'octubre cardenal. Com a cardenal no visità Roma, la qual cosa permeté que el papa el nomenés ambaixador papal a Hongria. Com a arquebisbe, Demetri va enterrar Lluís I d'Hongria el 16 de setembre del 1382 a Székesfehérvár, i l'endemà coronà la seva filla Maria I d'Hongria. El 1384 acompanyà a Polònia a la posterior canonitzada Eduvigis de Polònia, la germana petita de la reina Maria. La seva missió era que ella ocupés el tron polonès i es casés amb el duc lituà Ladislau II Jagelló.
Més endavant, després que el jove Segimon I no pogués obtenir el tron hongarès a través de la seva promesa, la reina Maria, una facció de la noblesa hongaresa cridà al regne Carles III de Nàpols, familiar llunyà del mort Lluís I d'Hongria, qui havia viscut diverses dècades al regne hongarès. D'aquesta manera el 31 de desembre del 1385 Demetri el coronà com a Carles II d'Hongria en presència de la reina Maria i la seva mare la reina vídua Isabel. Tanmateix, pocs mesos després el nou rei fou assassinat per partidaris de les reines i Segimon pogué tornar al regne. Demetri morí poc temps abans que Segimon fos coronat rei d'Hongria pel nou arquebisbe d'Esztergom, Joan de Kanizsa.
# Dard

«Dard» té aquests significats:
* Dard (joc), projectil llarg i prim de petites dimensions consistent en una peça de forma aguda, un cos central i un conjunt de làmines per estabilitzar-ne el vol
* Dard o dardell, projectil petit, utilitzat per a jocs amb diana
* Dard (arma), arma de tipus llancívol composta d'una asta que té a la seva extremitat una fulla esmolada o punxeguda
* Frédéric Dard (1921, Bourgoin-Jallieu, Isère, França - 2000, Bonnefontaine, Friburg, Suïssa), escriptor cèlebre per les aventures del comissari San-Antonio i el seu ajudant Bérurier
Viccionari
# Daly (cràter)

Daly és un petit cràter d'impacte que es troba en la part oriental de la Lluna, al nord-oest del cràter Apol·loni. Aquesta formació és relativament circular, amb una lleugera protuberància cap a l'interior al llarg de la vora nord. La paret interna és més ampla en la meitat sud que en la nord. El cràter envaeix parcialment el cràter de grandària similar Apol·loni F a l'est-sud-est.
Aquest cràter va ser designat prèviament Apol·loni P abans de ser canviat el nom per la UAI.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Daly (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 14 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 14 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Daly» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 14 juliol 2018].