OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chauvigné

Chauvigné (en bretó Kelvinieg, en gal·ló Chauveinyaé) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 710 habitants. Limita amb els municipis de Tremblay, Saint-Marc-le-Blanc, Le Tiercent, Saint-Christophe-de-Valains, Vieux-Vy-sur-Couesnon i Romazy.

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 972 | 934 | 946 | 937 | 971 | 976 | 938 | 1 047 | 1 156 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 165 | 1 204 | 1 229 | 1 292 | 1 267 | 1 208 | 1 204 | 1 200 | 1 180 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 129 | 1 194 | 1 172 | 1 057 | 964 | 987 | 959 | 887 | 840 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 789 | 741 | 704 | 617 | 566 | 575 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Henri Rault | |
# Chieko Homma

Chieko Homma (本間 知恵子, 5 de novembre de 1964) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1981. Va disputar 3 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1981 | 3 | 0 |
| Total | 3 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Civitella del Tronto

Citivella del Tronto és una municipi de 5.395 habitants de la província de Teramo, Itàlia situat a 589 metres per damunt la mar. Forma part de la comunitat de Montana del Laga.
# Civitella in Val di Chiana

Civitella in Val di Chiana és un municipi situat al territori de la província d'Arezzo, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Arezzo, Bucine, Laterina, Monte San Savino i Pergine Valdarno.
Les frazione d'Albergo, Badia al Pino (seu comunal), Ciggiano, Cornia, Oliveto, Pieve a Maiano, Pieve al Toppo, Ponticino, Spoiano, Tegoleto, Tuori i Viciomaggio pertanyen al municipi.

## Galeria fotogràfica

* Castell
* Plaça principal
* Via Martiri
* Església de Sta. Maria
# Clarmont (Alta Garona)

Clarmont (francès Clermont-le-Fort) és un municipi francès del departament de l'Alta Garona a la regió d'Occitània.
* Església.
* Panorama.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sénia de la Ribera

La Sénia de la Ribera és una obra de la Fatarella (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estructura pràcticament circular que s'esglaona i s'adapta al pendent del terreny que conforma les parets de la llera del barranc.
L'estructura interna és de pedra seca i paredat de pedra de mesures considerables, parcialment arrebossat. L'interior de la sénia té planta de circ romà, de paredat de pedra seca fins a arribar al nivell del barranc, on està excavada a la roca.
Els murs intermedis estan reomplerts de paredat amb terra natural i argiles.
Sobresurten a nivell de superfície unes grans lloses de pedra que canalitzaven l'aigua. Queden restes dels antics murs que servirien per suportar les estructures de la sénia.

## Història

Situada al costat mateix del llit del barranc de Sant Francesc.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sénia de la Ribera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 març 2019].
# Teatre Dailes

El Teatre Dailes (en letó, Dailes teātris), és un teatre de Letònia, i està ubicat a la ciutat de Riga, capital del país. El seu fundador va ser l'actor i director Eduards Smiļģis, que en el seu temps estava treballant al Teatre de Letònia a Sant Petersburg.
Després de la Guerra de la Independència de Letònia el gener de 1920, s'esperava que s'edifiqués a la capital una Casa del poble sota el lideratge de Rainis. La falta de recursos en aquell moment va fer que no fos possible construir un edifici per allotjar aquesta societat. Finalment es van habilitar els locals de la Societat de crèdit d'artesans letons a Riga (en letó: Rīgas latviešu amatnieku palīdzības biedrība) i a poc a poc, la idea de la Casa del poble com a centre cultural va ser substituïda per la del teatre el nom del qual va ser suggerit per A. Gulbis. Es va inaugurar el 19 de novembre de 1920 amb l'espectacle Indulis un Ārija d'una obra de Rainis.
A la tardor de 1924, es va fundar l'estudi d'art dramàtic, dissenyat per formar els futurs actors de la companyia. L'estudi va treballar durant tres temporades successives.
El 1925, el grup teatral va participar en l'Exposició Internacional d'Art Modern Arts Decoratives i Industrials de París, on Eduards Smiļģis va rebre una medalla d'or.

## Vegeu també

* Teatre Nou de Riga
* Teatre de Marionetes de Letònia

## Referències

* ↑ «Jaunā latviešu teātra, Jaunā Rīgas teātra un Dailes teātra darbības vieta». Valsts Kulturas Piemineklu Aizsardzibas Inspekcija. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ Dzene, Lilija. «Eduarda Smiļģa Dailes teātris no 1920.gada līdz 1960.gadam.» (en letó). kulturaskanons.lv. Arxivat de l'original el 2015-09-27. [Consulta: 9 març 2015].
* 1 2 «1920. gads - Rīgā būs otrs latviešu teātris» (en letó). [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Exhibition 'Latvia in Paris. 1925., 1937'». Kultura.lv. Arxivat de l'original el 2014-12-28. [Consulta: 9 març 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Síndrome de sensibilització central

Les síndromes de sensibilització central (SSC) és el nom que rep un conjunt de síndromes entre els quals, els més rellevants són la fibromiàlgia i la síndrome de fatiga crònica.
Aquest conjunt de malalties de darrer reconeixement i de prevalença cada vegada més alta, són patologies cròniques, d'origen desconegut i especialment invalidants.
Avui en dia hi ha moltes dificultats per confirmar el seu diagnòstic com també de definir quines síndromes s'inclouen dins d'aquest conjunt, hi ha autors que defensen fins a 50 malalties diferents. Actualment constitueixen un autèntic repte, no només per les administracions, sinó també pels professionals sanitaris que s'hi enfronten.

## Referències

* ↑ Quevedo, Héctor «Incremento en la prevalencia de fibromialgia en un centro médico: un estudio observacional comparando los año 2009 y 2011». Interciencia 2012, 3(4), 2012, pàg. 5-9.
* 1 2 «Síndromes de sensibilització central. Fibromiàlgia. Síndrome de fatiga crònica. Síndrome de sensibilitat química múltiple.». Síndromes de sensibilització central. Fibromiàlgia. Síndrome de fatiga crònica. Síndrome de sensibilitat química múltiple., 01-07-2015, pàg. 4. Arxivat de l'original el 2015-09-27 [Consulta: 26 setembre 2015]. Arxivat 2015-09-27 a Wayback Machine.
* ↑ «Nota de premsa». El Departament de Salut revisa el model d'atenció a les persones afectades per la fibromiàlgia, la síndrome de fatiga crònica i la sensibilitat química múltiple, 16-03-2015. Arxivat de l'original el 2015-09-27 [Consulta: 26 setembre 2015]. Arxivat 2015-09-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* «Les síndromes de sensibilització central». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.
* ACAF - Associació Catalana d'Afectades i Afectats de Fibromiàlgia i d'altres Síndromes de Sensibilització Central. Primera associació de Catalunya dedicada a la fibromiàlgia, la síndrome de fatiga crònica, la sensibilitat química múltiple i d'altres síndromes des sensibilització central que s'hi relacionen.
# Tagoror

La paraula tagoror, en amazic, significa ‘recinte circular de pedres' o ‘lloc de reunió’. A l'illa de Tenerife, era el lloc, prop d'un poblat guanxe, on es reunien els ancians i dirigents de la comunitat per prendre decisions que afectaven el poble. Aquestes reunions podien tenir caràcter religiós o judicial.
El tagoror tenia forma circular i estava constituït per grans pedres planes que feien de seient, distribuïdes a l'interior del cercle format també per pedres o lloses de grans dimensions, de vegades semisoterrades, que delimitaven l'espai. Estava dirigit per un guadamenye o gran sacerdot.
En l'època anterior a la conquesta, hi havia nombrosos tagorors al llarg i ample de la superfície habitable de l'illa de Tenerife, que van anar desapareixent a poc a poc després de la colonització espanyola. Tot i això, encara se'n poden contemplar alguns en els llocs més apartats de l'illa. En altres illes de les Canàries també existien aquests recintes assemblearis, si bé amb el nom de tagoror només es coneixen els de l'illa de Tenerife. A Gran Canària, aquestes reunions rebien el nom de sábor.

## Referències

* Tagoror.
# Tagsdorf

Tagsdorf (en alsacià Tàgsdorf) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 312 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 194 | 211 | 201 | 202 | 262 | 312 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | René Danesi | |
# Teodora Comnena (germana d'Aleix I)

* Per a altres significats, vegeu «Teodora Comnena».
Teodora Comnena fou una dama romana d'Orient, germana de l'emperador Aleix I Comnè i muller de Constantí Diògenes. Era la filla petita de Joan Comnè i Anna Dalassena i neboda de l'emperador Isaac I Comnè.
Cap al 1068–1071, contragué matrimoni amb Constantí Diògenes, fill de l'emperador Romà IV Diògenes amb la seva primera muller, neta del tsar Ivan Ladislau de Bulgària. Segons la crònica de Nicèfor Brienni, l'enllaç tingué lloc poc després de la mort del pare de Teodora. El matrimoni de Teodora amb un fill de Romà IV probablement fou arranjat per la seva mare, Anna Dalassena, una dona extremament ambiciosa que s'esforçava per mantenir un vincle estret amb la família imperial i que, a través les seves maquinacions, acabaria tenint un paper important en l'ascens al tron del seu fill Aleix.
Teodora sobrevisqué al seu marit, que caigué en una batalla contra els turcs seljúcides prop d'Antioquia el 1074. A l'Alexíada, Anna Comnena l'esmenta com a «Teodora, germana de l'emperador […] vídua del fill caigut de Diògenes» quan descriu la reacció de la seva tia a un impostor que es feia passar pel seu difunt marit. Teodora es passà la resta de la seva vida com a monja amb el nom monàstic de Xènia.

## Referències

* ↑ Brienni, N. «Istorítxeskie zapiski (976 – 1087)» (en rus). Vostótxnaia Literatura. [Consulta: 30 maig 2018].
* ↑ Comnè, A. «Alexíada». Bogotxelovétxeskaia Istória.
# Speculum Maius

Speculum Maius és el nom de l'enciclopèdia medieval de Vicent de Beauvais, una de les obres de referència més ambicioses del període, amb 3 milions de mots aproximadament. El seu títol, que significa Gran Mirall, resumeix la pretensió de reflectir per escrit tot el coneixement disponible. Publicada al segle xiii, va gaudir de considerable difusió fins al Renaixement. Se'n troben còpies de la part històrica a la Biblioteca capitular de Barcelona.

## Estructura

L'enciclopèdia consta de tres parts: Speculum Naturale, Speculum Doctrinale i Speculum Historiale, que tracten respectivament de la natura, la ciència i la història. Posteriorment s'afegí un volum apòcrif sobre moral, recollint pensament de diversos autors.
L'obra es va difondre àmpliament i es conserva en diversos manuscrits. La crítica textual ha identificat les famílies que han transmès l'obra: per a la primera i segona part part n'hi ha dues, la versió Tournai i la Douai (la més acceptada) mentre que per a la tercera, la de més èxit, a part de la còpia Douai es conserven quatre versions més.

### Speculum Naturale

El primer volum narra com es va produir la Creació, seguint el punt de vista del Gènesi però incorporant troballes de diversos pensadors cristians i pagans. Comença explicant la doctrina de la Santíssima Trinitat i les característiques dels àngels i posteriorment indica com es van crear i els atributs de la llum i els quatre elements clàssics, essència de tot allò que existeix. Més endavant recrea la traïció de Llucifer i reflexiona sobre el temps i la cosmologia imperant.
Quan ja s'apropa a la Terra, resumeix les nocions de geografia de l'Edat Mitjana i fa un ampli compendi dels éssers vius coneguts, cadascun amb atributs mèdics associats. Per acabar incorpora un tractat d'anatomia humana.

### Speculum Doctrinale

Aquest volum aborda les qüestions lligades a l'educació i els diferents oficis, recollint tant els conceptes bàsics del trivi i del quadrivi com nocions de les diferents ciències. Inclou un petit diccionari de llatí i algunes de les històries més famoses de l'Antiguitat grecollatina.
En aquesta segona part resumeix també la seva filosofia, de caràcter escolàstic. Destaquen els tractats sobre les diferents virtuts. Més endavant dona consells sobre les arts pràctiques, seguint la divisió del saber d'Hug de Sant Víctor. Apareix també un capítol rellevant sobre la música, on segueix a Boeci.

### Speculum Historiale

Al tercer volum resumeix la història del món fins al 1250, seguint molt de prop el Chronicon d'Hélinand de Froidmont. Comença pels relats de la Bíblia, explica les llegendes de Babilònia, es deté sobretot a l'època grega i romana i segueix explicant els fets més rellevants d'Orient. Després se centra ja en l'Europa medieval, destacant l'aportació de Carlemany i els diversos regnes. L'apartat consta igualment d'una nòmina d'autors literaris de fama.

## Referències

* ↑ «Pàgina de recerca de la Universitat d'Utrecht». Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 5 febrer 2011].
# Suzu Chiba

Suzu Chiba (Yokohama, Japó, 11 d'agost de 1975) és una nedadora japonesa retirada especialitzada en proves d'estil lliure llarga distància, on va aconseguir ser medallista de bronze mundial en 1991 en els 400 metres estil lliure.

## Carrera esportiva

Al Campionat Mundial de Natació de 1991 celebrat a Perth (Austràlia), va guanyar la medalla de bronze en els 400 metres estil lliure, amb un temps de 4:11.44 segons, després de l'estatunidenca Janet Evans (or amb 4:08.63 segons) i l'australiana Hayley Lewis.

## Referències

* ↑ Fitxa. Arxivat 2020-04-17 a Wayback Machine. Sports Reference. Consultat el 3 de març de 2018.

## Enllaços externs

* Larimer, Tim. «Tears of a Mermaid A Japanese swimmer wins in the pool but loses to bureaucracy». CNN, 14-08-2000. Arxivat de l'original el 2011-07-25. [Consulta: 5 març 2011].
# Taylor (Arizona)

Taylor és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 4.063 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Taylor tenia 3.176 habitants, 946 habitatges, i 771 famílies La densitat de població era de 49,8 habitants/km².
Dels 946 habitatges en un 48,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,6% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 18,4% no eren unitats familiars. En el 16,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,1% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 8,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.577 $ i la renda mediana per família de 36.518 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 20.243 $. La renda per capita de la població era d'11.918 $. Aproximadament el 13,9% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Taylor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Taylor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Taylor (Alabama)

Taylor, Alabama és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.898 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Taylor tenia 1.898 habitants, 699 habitatges, i 552 famílies La densitat de població era de 103,2 habitants/km².
Dels 699 habitatges en un 47,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 21% no eren unitats familiars. En el 18,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,7% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 35,6% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones hi havia 97,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.664 $ i la renda mediana per família de 44.181 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.401 $ mentre que les dones 22.321 $. La renda per capita de la població era de 16.327 $. Aproximadament el 8,7% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Taylor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Taylor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Team Rocket

El Team Rocket és una de les organitzacions criminals que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak.
Entre d'altres, els objectius del Team Rocket són robar Pokémon i estafar els seus entrenadors. El líder de l'organització és Giovanni, una caricatura d'un cap de la màfia. Té control sobre tots els membres del Team Rocket, però gairebé no entra en acció ell mateix. A més de dirigir l'organització criminal, és el líder del Gimnàs de Viridian City, en el qual s'especialitza en Pokémon de tipus terra com ara Nidoking, Nidoqueen i la línia evolutiva de Rhyhorn. A Pokémon Yellow i l'anime sempre apareix amb un Persian, probablement en referència al personatge de Don Vito Corleone, de la pel·lícula El Padrí.
Normalment, el terme «Team Rocket» s'utilitza sobretot per designar un trio, que consisteix en Jessie, James i el Pokémon Meowth. De vegades també apareixen altres membres de Team Rocket, com ara Cassidy i Butch. Tot i que són companys, Jessie i James els veuen com a rivals. Volen fer-ho tot per guanyar el respecte del seu líder Giovanni (sovint de manera malvada), però Cassidy i Butch ho aconsegueixen molt més sovint.
A la sèrie de televisió, el Team Rocket apareix a cada episodi tret del primer. Un episodi típic consisteix en l'execució d'un dels seus malvats plans per capturar el Pikachu de l'heroi Ash Ketchum. Els noms de Jessie i James venen de Jesse James, un bandoler infame del Far West.

## Referències

* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ Haddadène, A.; Lassinat-Foubert, L. Générations Pokémon: Vingt ans d'évolution. Création - univers - décryptage (en francès). Third Editions, 2018. ISBN 978-2-37784-051-9.
* 1 2 Egan, J. 1000 Facts about Animated Shows Vol. 1 (en anglès). Lulu.com, 2016. ISBN 978-1-326-67658-2.
* ↑ O'Neal, C. «Pokemon: Why Team Rocket Wants to Catch Ash's Pikachu» (en anglès). CBR, 01-04-2020. [Consulta: 10 abril 2020].
* ↑ Tobin, J. J. Pikachu's Global Adventure: The Rise and Fall of Pokémon (en anglès). Duke University Press, 2004, p. 84. ISBN 0-8223-3287-6.
# Teatre romà de Cartago

El teatre romà de Cartago fou una construcció monumental romana a la nova ciutat de Cartago fundada a finals del segle i aC. El teatre no es va construir fins al començament del segle ii probablement sota Hadrià amb una capacitat per 11.500 persones. Es va utilitzar principalment marbre blanc. Tenia nombroses estàtues entre les quals dues de colossals que decoraven els nínxols del fons de l'escena. Fou reformat al segle iii i al segle iv i fou destruït pels vàndals el 439.
El teatre estava format per la càvea, l'orquestra i l'escena. La càvea o graderia tenia un diàmetre de 106 metres; el seu mur d'escena estava format per tres absis de tres nivells i l'escena es trobava a més de 50 metres.
Fou descobert el 1904 i excavat i després restaurat fins al punt que avui dia es fa servir de marc per alguns actes culturals del Festival Internacional de Cartago (a partir de l'any 1967).
# Teague

Teague és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 4.557 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Teague tenia 4.557 habitants, 1.275 habitatges, i 864 famílies. La densitat de població era de 511,5 habitants per km².
Dels 1.275 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 14,6% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 14,6% entre 18 i 24, un 36,9% entre 25 i 44, un 15,4% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 185 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.485 $ i la renda mediana per família de 36.842 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.884 $ mentre que les dones 18.821 $. La renda per capita de la població era de 14.326 $. Aproximadament el 10% de les famílies i el 16,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Teague». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Teague». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].