OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chloroscombrus orqueta

Chloroscombrus orqueta és una espècie de peix de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Califòrnia (Estats Units) fins al Perú, incloent-hi el Golf de Califòrnia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sos (artista)

Sos (en llatí Sosus, en grec antic Σῶσος) fou un orfebre i medallista grec.
Va ser l'autor de diverses medalles i probablement altres treballs artístics amb metalls nobles: el seu nom apareix en una gerra amb la imatge d'Histiea, una heroïna pròpia de l'illa d'Eubea. Apareix el seu nom tanmateix en medalles, i és de les poques mencions d'un artista que es coneixen en aquest tipus de suport.

## Referències

* ↑ 2.Sosus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 887-888
Viccionari
# Reserva índia Eden Valley 216

La Reserva índia Eden Valley 216 és una reserva índia a Alberta situada vora Longview. És compartida per les bandes índies Bearspaw, Chiniki, i Wesley de la Primera Nació Nakoda (Stoney). Té una superfície de 17,48 km². El 2011 tenia 587 habitants, dels quals 320 parlen stoney

## Referències

* ↑ «Eden Valley 216». Statistics Canada, 2001. [Consulta: 27 desembre 2009].
# Rubió de Dalt

Rubió de Dalt és un poble del terme municipal de Foradada (Noguera). El 2019 tenia 25 habitants. Està situat al contrafort oriental de la serra de Boada.
Juntament amb Rubió del Mig i Rubió de Baix formava l'antic municipi de Rubió d'Agramunt que a meitat del segle xix es va integrar a Foradada.

## Referències

* ↑ «Rubió de Dalt». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «250946 Foradada». Idescat. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «Rubió de Dalt». foradada.cat. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «255321 Rubió de Agramunt». Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842. INE. [Consulta: 6 agost 2020].
# Supergrup de l'ancilita

El supergrup de l'ancilita és un grup de minerals de la classe dels carbonats establert l'any 2024. Aquest supergrup engloba el preexistent grup de l'ancilita i el també de nova creació grup de la kozoïta.
Els minerals d'aquest supergrup tenen una fórmula general: (M³⁺$_x$M²⁺$_{2-x}$)(CO₃)₂[(OH)·(2-x)H₂O], on (1 ≤ x ≤ 2, Z = 2) i M = La³⁺,Ce³⁺, Nd³⁺, Ca²⁺, Sr²⁺ i Pb²⁺. El supergrup es divideix en dos grups: el grup de l'ancilita (1 ≤ x ≤ 1,5), que inclou vuit espècies vàlides, i el grup de la kozoïta (1,5<x ≤ 2), que inclou dues.
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals d'aquest supergrup pertanyen a "05.DC - Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans» juntament amb els següents minerals: kamphaugita-(Y), sheldrickita, thomasclarkita-(Y), peterbaylissita, clearcreekita i niveolanita.
Tot i tractar-se d'espècies molt poc habituals, han estat descrites a tots els continents del planeta tret de l'Antàrtida.

### Grup de l'ancilita

El grup de l'ancilita està format per vuit espècies minerals: ancilita-(Ce), ancilita-(La), calcioancilita-(Ce), calcioancilita-(La), calcioancilita-(Nd), gysinita-(Ce), gysinita-(La) i gysinita-(Nd). És un grup estretament relacionat amb el grup de la bastnäsita. Totes aquestes espècies cristal·litzen en el sistema ortoròmbic, excepte la calcioancilita-(Nd) que ho fa en el monoclínic.
| Espècie | Fórmula |
| Ancilita-(Ce) | CeSr(CO₃)₂(OH)·H₂O |
| Ancilita-(La) | LaSr(CO₃)₂(OH)·H₂O |
| Calcioancilita-(Ce) | (Ce,Ca,Sr)CO₃(OH,H₂O) |
| Calcioancilita-(La) | (La,Ca)(CO₃)₂(OH)·H₂O |
| Calcioancilita-(Nd) | Ca(Nd,La,Ce)(CO₃)₂(OH)·H₂O |
| Gysinita-(Ce) | PbCe(CO₃)₂(OH)(H₂O) |
| Gysinita-(La) | PbLa(CO₃)₂(OH)·H₂O |
| Gysinita-(Nd) | PbNd(CO₃)₂(OH)·H₂O |

### Grup de la kozoïta

El grup de la kozoïta està format per dues espècies minerals: la kozoïta-(La) i la kozoïta-(Nd). Ambdues espècies cristal·litzen en el sistema ortoròmbic.
| Espècie | Fórmula |
| Kozoïta-(La) | (La,Nd)(CO₃)(OH) |
| Kozoïta-(Nd) | (Nd,La,Sm,Pr)(CO₃)(OH) |

## Referències

* 1 2 «Ancylite Supergroup». Mindat. [Consulta: 7 abril 2024].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 78». European Journal of Mineralogy, 36, 2, 05-04-2024, pàg. 361–367. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-361-2024 [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Ancylite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Kozoite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 abril 2024].
# Ratpenat d'esquena nua de l'illa Biak

El ratpenat d'esquena nua de l'illa Biak (Dobsonia emersa) és una espècie de ratpenat endèmica d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ Bonaccorso, F.; Helgen, K. Dobsonia emersa. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 6 març 2015.
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Llinda de Can Ballestoles

La Llinda de Can Ballestoles és un element arquitectònic de Santa Pau (Garrotxa) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Ballestoles és una casa de planta baixa i un pis que ha sofert moltes modificacions posteriors i conserva una bonica llinda amb la inscripció: "GVARDARTE VOLDRIA PERQVE AB TREBALL TE HE FETA 1761" i una creu al mig.

## Història

La vila de Santa Pau deu la gran empenta constructiva als seus barons. A finals de l'època feudal es va bastir tot el reducte fortificat; muralles, castell, plaça porticada o firal dels bous i grans casals. Poc després es va bastir la Vila Nova, fora muralles, al voltant de la Plaça del Baix. Cal destacar els grans casals de Can Cortada i Can Daniel. Al segle xviii es construïren les cases del carrer del Pont i les del carrer de Sant Roc. Al segle xix s'edificaren les del carrer Major.

## Referències

* 1 2 «Can Ballestoles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Sos del Rey Católico

Sos del Rey Católico és el municipi més al nord de la comarca de les Cinco Villas, al nord-oest de la província de Saragossa, Aragó. És conegut per ser el lloc de filmació de la pel·lícula de Berlanga La vaquilla i per ser el lloc de naixement de Ferran el Catòlic.

## Història

Des del segle x en què va ser reconquerida, va agafar gran protagonisme i importància com a ciutat fronterera. En aquesta vila hi va néixer Ferran el Catòlic el 1452.
Té un nucli històric molt ben conservat i va estar declarat Conjunt Històric-Artístic. Hi sobresurten les muralles defensives, la Plaça de la Vila i el Palau dels Sada on va néixer Ferran II.

## Llocs d'interès

Dintre del seu cas històric destaquen l'església de San Esteban, el castell, la casa de la vila, el Palau dels Sada, el Palau Espanyol de Niño, el Col·legi Isidro Gil de Jaz, la Llotja medieval, el Parador de Turisme, la Casa de los Soteras i els set portals d'entrada a la ciutat emmurallada que encara es conserven, que són el Portal de Saragossa, el Portal de Sangüesa, el Portal de Jaca, el Portal d'Uncastillo, el Portal de Levante, el Portal de Ponent o del Mut i el Santuari de Valentuñana ben a prop de la població.

## Esdeveniments

La festa major se celebra la tercera setmana d'agost i en ella destaquen deu penyes anomenades pipotes. Als seus locals es pren vi amb préssec i altres begudes. Tots els dies una "charanga" recorre el poble, hi ha vaquillas tots els vespres i revetlla per la nit. També se celebra des de fa alguns anys el Encierro de San Cojón que és una paròdia dels Sanfermines on tothom es diverteix. La Pascua de Valentuñana se celebra el segon dia de la Pasqua de Pentecostes. Es fa una Romeria al Santuari de Valentuñana, es menja mancomunat, és lliberen reses joves i acaben la jornada amb una revetlla.
* Festival de Música Luna Lunera

## Enllaços externs

* Fitxa de la població
* Ajuntament de Sos del Rey Católico
* Visita Virtual per la població
# Reserva índia Ely Xoixon

La reserva índia Ely Xoixon és una reserva índia dels amerindis Ely Xoixon, tribu reconeguda federalment de Nevada que forma part dels xoixons occidentals. Es troba al costat meridional de la ciutat d'Ely al centre-sud del comtat de White Pine (Nevada). En 2005 tenia una població al voltant de 500, una empresa tèxtil i la seva pròpia cort tribal. La reserva és força petita, ja que només té 104,99 acres (0,4249 km²) i un població resident de 133 persones segons el cens del 2000. Part de la ciutat d'Ely toca el seu territori.

## Referències

* ↑ Ely Reservation, Nevada Arxivat 2020-02-11 at Archive.is United States Census Bureau (consulta: 30 juny 2010)

## Enllaços externs

* www.greatbasinheritage.org/elyshoshone.htm Ely Shoshone Arxivat 2005-10-27 a Wayback Machine.
# Nunun

El nunun és un instrument de vent, tan curiós com fràgil, amb un tallet a l'extrem que, en dur-lo als llavis i bufar-lo, produeix un so dolç i monòton, d'on ve el nom onomatopeic d'aquest instrument de palla.
Era tradicional, al camp, que la mainada, en temps de sega, arrenqués tiges de blat, les tallés adientment i acuradament i en fes petits sonadors que hom anomenà nununs. Els infants traçuts sabien donar-los una gran varietat de sons, tocant alhora tres nununs d'allargada diferent, fets amb altres tantes palletes de mida desigual. La mainada empordanesa deia que amb aquest so cridava el blat de l'any vinent, i la gent, sense creure-ho, veia amb bons ulls aquest entreteniment musical dels infants, perquè pensava que el so que emet el nunun afavoria la sega, encara que, de fet, aquesta musiqueta simple i suau bé podia recordar alguna antiga pràctica de caràcter màgic.
En altres indrets el nunun rep el nom de caramelles.

## Referències

* ↑ Amades, Joan: Costumari Català: Auques, instruments musicals i Nadal. Salvat Editores, S.A., Barcelona, 1997. ISBN 84-345-9682-2, plana 140.
# Rubió d'Agramunt

Rubió d'Agramunt o els Rubions és un antic municipi situat entre la serra del Munt i el terme d'Alòs de Balaguer, a l'esquerra del Segre, que actualment forma part del terme municipal de Foradada. En un primer moment, fou un dels ajuntaments creats a partir de l'aplicació de la Constitució de Cadis, però disposicions ulteriors, imposant un nombre superior a 30 veïns (caps de família) per poder mantenir ajuntament propi, feren que s'unís a Foradada.
Estava format per tres nuclis de població: Rubió de Dalt i Rubió del Mig, damunt un contrafort oriental de la serra de Boada, i Rubió de Baix més al nord, a la vora del Segre.

## Referències

* ↑ «Rubió d'Agramunt». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «255321 Rubió de Agramunt». Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842. INE. [Consulta: 5 agost 2020].

## Enllaços externs

* «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Llinda de Can Collell de Mont

La Llinda de Can Collell de Mont és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Collell de Mont és una casa situada al peu de la carretera comarcal Gi-524 d'Olot a Banyoles per Mieres i Santa Pau. Conserva la llinda amb la següent inscripció: PER FERMAN + ÇACESOLPATI- CI FERMANÇA FAS TUPACARAS ME FECITCIRO NM CLOTAYCOLLELL DEMON ANY 17 35.

## Història

No es conserva cap notícia documental de l'església de Santa Llúcia i les seves rodalies. Molt possiblement l'església i la casa estaven aixecades ran del vell camí que comunicava Emporium i la Vall de Bas. Així ho confirmarien les troballes de diferents enterraments, tapats amb lloses i amb teules als punts d'unió. Les grans onades nummulítiques que travessen aquests terrenys han donat peu a que la gent de les rodalies parli de "dinerets de Santa Pau" o "Ulls de Santa Llúcia" quan fan referència als fòssils vegetals i animals.

## Referències

* 1 2 «Llinda de Can Collell de Mont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Chery Arrizo 8

El Chery Arrizo 8 ((xinès)) és un mida mitjana sedan produït per Chery.

## Overview

L'Arrizo 8 va debutar l'abril de 2022. Es va llançar al mercat xinès el setembre de 2022.
La potència de l'Arrizo 8 prové de dues opcions de motor, una de les quals és un motor d'1,6 litres 194 hp (145 kW) i 290 N·m (210 lbf·ft). El segon és una opció de producció de turbo de 2,0 litres 250 hp (190 kW) and 390 N·m (290 lbf·ft), i ambdós models tenen tracció davantera acoblada a la transmissió de doble embragatge de 7 velocitats.
* Rear view
* Interior

## Referències

* ↑ Feijter, Tycho de. «Chery Arrizo 8 Is A Pretty New Sedan For China». CarNewsChina.com, 05-08-2022.
* ↑ Feijter, Tycho de. «Chery Arrizo 8 Is A Sleek And Pretty Chinese Sedan». CarNewsChina.com, 10-04-2022.
# Stephen Appiah

Stephen Appiah (nascut el 24 de desembre de 1980) és un futbolista ghanès que juga com a centrecampista pel Bologna de la Serie A italiana.
# Casa Escubós

La Casa Escubós és una obra d'Olot (Garrotxa).

## Descripció

És un edifici que resulta de la reforma d'una antiga casa probablement del segle xvii, que s'inscriu dins el corrent modernista. Destaca la formalització de les seves façanes als carrers Major, Baix Tura i plaça del Conill. Les obertures estan disposades sobres eixos verticals de composició i presenta balcons correguts en dues de les façanes. Els treballs de ferro forjat en les baranes són molt simples. Les obertures resten emmarcades amb motius modernistes en els que apareixen peces de ceràmica vidriada. El ràfec és de fusta amb colls vistos.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Escubós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Mussolet pit-roig

El mussolet pit-roig (Glaucidium tephronotum) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita la selva humida de l'Àfrica Occidental i Central, cap a l'est fins a l'oest de Kenya. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Mussolet pit-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 4 febrer 2023 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 251. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Red-chested Owlet. Glaucidium tephronotum» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 gener 2023].
# Ramon Frigola i Carreres

Ramon Frigola i Carreres (Castelló d'Empúries, 3 de setembre de 1802 - 1829) va ser violinista i professor de música de Castelló d'Empúries.

## Biografia

Va néixer a Castelló d'Empúries fill de Bonaventura Frigola i Carreres i d'Anna Carreras Mir. Es va casar amb Teresa Frigola i Foixà també natural de Castelló d'Empúries. Va formar part d'una familia amb una llarga tradició musical. Va ser mestre de violí del seu fill Bonaventura Frigola i Frigola, violinista, compositor i director d'orquestra,i dels seus nebots Bonaventura Frigola i Fajula i Narcís Frígola i Fajula.
El 7 de juliol de 1826 Frigola rebé el benefici de Santa Caterina, es tracta d'un benefici eclesiàstic per accedir a la plaça de primer violí. L'any 1829 Frigola renuncià a aquest benefici a causa de la seva mort, en conseqüència el benefici serà donat a Agustí Mirosa.

## Referències

* ↑ Arxiu Diocesà de Girona. Castelló d'Empúries. Baptismes (1801-1824).Pàg.91
* ↑ Gregori i Cifré, Josep M; Salgado Cobo, Elena. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 7: Fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2013.
# Llinda de Can Carreras

La Llinda de Can Carreras és una obra de Castellterçol (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada al nucli antic de Castellterçol. En la llinda de pedra de la porta d'entrada de la casa es pot llegir: "Joan Carreras. Any 1707".

## Història

Al segle xvii i principis del xviii, amb el floriment del gremi dels paraires i del negoci de la neu, la població experimentà una notable creixença.

## Referències

* 1 2 «Llinda de Can Carreras». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Cisterna de Teodosi

La Cisterna de Teodosi (en turc, Şerefiye Sarnıçı) és una de les moltes cisternes existents sota la ciutat d'Istanbul, Turquia. Va ser construïda per l'emperador romà d'Orient Teodosi II entre els anys 428 i 443 per guardar l'aigua que portava l'Aqüeducte de Valent. L'Aqüeducte de Valent va ser redirigit per Teodosi cap al Ninfeu, els Banys de Zeuxippos i al Gran Palau de Constantinoble. Aquesta redistribució va portar a la construcció de la Cisterna de Teodosi.
Ocupa una superfície de 45 per 25 metres, i el sostre d'una altura de 9 metres està recolzat en 32 columnes de marbre.
Igual que la Cisterna de la Basílica i la cisterna de Filoxè, està oberta al públic. L'entrada actual es troba en el Piyer Loti Caddesi, en el districte de Eminönü.

## Referències

* ↑ https://www.dailysabah.com/history/2018/04/27/theodosius-cistern-a-witness-to-istanbuls-long-history

## Vegeu també

* Cisterna de la Basílica (Istanbul)
* Cisterna de Filoxè (Istanbul)
* Llista de cisternes romanes
* Aqüeductes de Roma

## Bibliografia

* Aleksandr Kajdan (ed.), The Oxford Dictionary of Byzantium, 3 vols., Oxford University Press, 1991 (ISBN 0-19-504652-8), s. v. Constantinople, Monuments of : Cisterns, vol. 1, 518-519 ;
* (German) Wolfgang Müller-Wiener, Bildlexikon Zur Topographie Istanbuls: Byzantion, Konstantinupolis, Istanbul Bis Zoom Beginn D. 17 Jh, Wasmuth, Tübingen, 1977 (ISBN 3-8030-1022-5), 280-281
* (En anglès) Handbook of Applied Hydraulics. Library of Congress Catalog Card Number 67-25809.

## Enllaços externs

* USGS: Stream Modeling (anglès)
# Stephen Ahorlu

Stephen Ahorlu (Kpandu, 5 de setembre de 1988) és un futbolista ghanès que des del 2008 juga al primer equip del Heart of Lions.

## Referències

* ↑ FIFA World Cup List
* ↑ «Stephen Ahorlu» (en anglès). [Consulta: 9 setembre 2023].
# Casa Espanyolet

La Casa Espanyolet és una casa d'Escunhau al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa d'estructura rectangular, de dues plantes i "humarau", definits per finestres i "lucanes", respectivament. La coberta de dues aigües, amb teulada de pissarra, presenta la "Capièra" paral·lela a la façana, ambdues orientades a llevant. La porta d'accés és de fàbrica, blocs de pedra tallada en els muntants i llinda monolítica, aixoplugada per una mena de guardapols (vegeu). A l'extrem dret de la façana destaca una petita fornícula que conformen un pedestal amb motllures en relleu, en la base, i blocs de pedra rectangulars en la resta del marc. En el seu interior alberga la tala en fusta de Sant Martí. Sobre el guardapols una pedra duu pintat LAN/180.-

## Referències

* ↑ «Casa Espanyolet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Stille dage i Clichy

Stille dage i Clichy (en danès, Dies tranquils a Clichy) és una pel·lícula danesa estrenada el 1970 que va ser escrita i dirigida per Jens Jørgen Thorsen. Ambientada a París, inclou música de Country Joe McDonald i Ben Webster. Tret de la novel·la semiautobiogràfica novel·la de 1956 de Henry Miller, actualitzada des dels anys trenta fins als anys seixanta, ofereix reflexions i incidents en la vida de dos joves que comparteixen un apartament. La quantitat de nuesa, activitat sexual i llenguatge cru de la pel·lícula ha restringit la seva projecció pública a molts països.

## Argument

L'escriptor estatunidenc Joey i el seu amic europeu Carl comparteixen un pis al barri de Clichy-sous-Bois de París a finals dels anys seixanta. El temps lliure i els diners que tenen es dediquen majoritàriament a perseguir dones.
Una artista surrealista arriba al seu apartament, ofereix els seus serveis i pinta consignes a les parets del bany. En una cafeteria, Joey coneix l'amable Nys i van a un hotel. Després al carrer, quan ella li demana diners, ell li dona tot el que té. Es queda sense res per sopar, recorre els carrers de la ciutat amb una fam i una angoixa cada vegada més gran. Tornant desesperat a l'apartament buit, es veu reduït a treure constantment menjar de la paperera. Tractant de dormir inútilment, és despertat per Carl que ha tornat a la Colette, una menor d'edat fugitiva a la qual li donen una llar. Joey té més cites amb Nys, sense càrrec perquè gaudeix de la seva companyia. Els pares de la Colette finalment la localitzen i la recuperen, dient a Carl i Joey que no informaran a la policia sempre que els dos no tornin a veure la noia.
Considerant prudent abandonar França un temps, els dos homes prenen un tren cap a Luxemburg que troben pintoresc però avorrit. Quan el propietari d'un bar els diu que el seu establiment està lliure de jueus, el colpegen i tornen ràpidament a París. Allà Joey coneix l'exòtica Mara, que afirma haver tingut una carrera brillant a Costa Rica però es veu temporalment reduïda a prostituir-se als Champs-Élysées. En Carl torna dues prostitutes d'un bar de jazz, totes dues anomenades Christine, i les cinc passen una nit salvatge. Més tard, Carl i Joey es diverteixen amb dos visitants daneses, un dels quals no para de proclamar la seva indisponibilitat perquè és una dona casada amb dos fills.

## Repartiment

* Paul Valjean: Joey
* Wayne Rodda: Carl
* Ulla Koppel: Nys
* Lisbet Lundquist: Jeanne
* Elsebeth Reingaard: Colette
* Olaf Ussing: Pare
* Noemie Roos: Mare
* Ben Webster: Ben Webster
* Avi Sagild: Mara
* Susanne Krage: Christine
* Louise White: Surrealista
* Petronella: Adrienne

## Vegeu també

* Dies tranquils a Clichy (1990 film)

## Referències

* ↑ Stille dage i Clichy a dfi.dk
* ↑ Stille dage i Clichy a Svensk Filmdatabase
* ↑ QUIET DAYS IN CLICHY (1970) (4K UHD REVIEW) a The Digital Bit

## Enllaços externs

* Stille dage i Clichy a Dailymotion
# Cisterna de Can Barnils

La Cisterna de Can Barnils és una obra de Sant Quirze Safaja (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un element arquitectònic semisoterrat, rectangular i situat a la falda del turó. Al seu davant hi ha dos abeuradors de pedra i una llinda abandonada, també de pedra.
Té volta de canó, que posteriorment ha estat reforçada amb ciment i ha quedat una mica apuntada. El fons està ple d'aigua, la qual es filtra cap a les instal·lacions del mas.
A dalt hi ha una peça de pedra rectangular, en forma d'embut, segurament per recollir l'aigua de la pluja.
A la façana hi ha la porta, quadrada, amb llinda i una inscripció, de la qual amb prou feines es llegeix: MARIA GRACIA BARNILS.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cisterna de Can Barnils». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 març 2019].