OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Association Aéronautique et Astronautique de France

L'Association Aéronautique et Astronautique de France (3AF) és una institució mundial que treballa amb els diversos aspectes dels viatges espacials. Va ser fundada el 1971. Acadèmics, fabricants de productes, proveïdors de serveis i altres professionals aeroespacials civils i militars globals estan representats a 3AF. La seu de l'organització és a París.

## Membres coneguts

* Paul Andreu, arquitecte francès
* Jean-François Clervoy, astronauta francès que treballa per a l'ESA
* Hubert Curien, físic francès i figura clau de la política científica europea
* Institut polytechnique des sciences avancées, escola d'enginyeria aeronàutica i aeroespacial Membres destacats

## Referències

* ↑ The AAAF — The leading french aerospace society
* ↑ L’ESA honorée par deux prix de l’AAAF
* ↑ Association aéronautique et astronautique de France (3AF) - PARIS

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Association Aéronautique et Astronautique de France
# Rene

* No s'ha de confondre amb René.
Rene (en grec antic Ῥήνη) va ser, segons la mitologia grega, una nimfa del mont Cilene, al Peloponès, una orèada.
Va ser l'amant d'Oileu, rei d'Opunt, i li va donar un fill, Medont, que lluità a la guerra de Troia al costat del seu germanastre Àiax el Petit i que va morir a mans d'Eneas. Es va ajuntar també amb Hermes, del que tingué un fill, Saó, o Samon.

## Referències

* ↑ Dionís d'Halicarnàs. Antiguitats romanes, 1.61.3
* ↑ Homer. Ilíada, 2.728
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca, 5.48.2
Viccionari
# 150
## Esdeveniments

* Claudi Ptolemeu publica el primer recull de mapes, avantapassat dels atles geogràfics.
* París arriba als 80.000 habitants, xifra que no va tornar a tenir fins al segle xii
* Antoní Liberal escriu una obra sobre mitologia (data aproximada).
* 7 de desembre: té lloc l'eclipsi solar anular més llarg que es viurà des del 4000 aC. fins al 6000 dC. Amb una durada màxima de la fase anular de 12 min 23 s i un curs situat essencialment a l'oceà Pacífic nord equatorial, les úniques terres afectades van ser la península de Califòrnia i el que avui és l'estat mexicà de Chihuahua.

## Naixements

* Babak II, rei dels Fars i governador d'aquesta província (Pèrsia).
* Cassi Dió, escriptor i polític romà, nascut a Nicea.
* Zhang Zhongjing, mete xinès.

## Referències

* ↑ Balk, 2008, p. 166.
* ↑ Liberalis, Antoninus. Aητωηιηου Λιβεραλισ ΜεταμορΦωσεων συναγωγη (en grec). apud Janssonio-Waesbergios, 1676, p. 339.
* ↑ «Solar Eclipses: -3999 to 6000 (4000 BCE to 6000 CE)» (en anglès). NASA. [Consulta: 23 setembre 2023].
* ↑ «Mapa de l'eclipsi del 7 de desembre del 150» (en anglès). NASA. [Consulta: 23 setembre 2023].
* ↑ Flaws, 1994, p. 14.

## Bibliografia

* Balk, Antti P. Saints & Sinners: An Account of Western Civilization (en anglès). Thelema Publications, 2008, p. 798. ISBN 978-952-5700-00-8.
* Flaws, Bob. Chinese Medicinal Wines & Elixirs (en anglès). Blue Poppy Enterprises, Inc., 1994, p. 242. ISBN 978-0-936185-58-3.
# Suimanga de pit escarlata

El suimanga de pit escarlata (Chalcomitra senegalensis) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes amb arbres al Senegal, Gàmbia, sud de Mauritània, sud de Mali, Burkina Faso, Guinea Bissau, Guinea, Sierra Leone, Costa d'Ivori, Ghana, Togo, Benín, sud de Níger, Nigèria, Camerun, República Centreafricana, sud de Txad i Sudan del Sud fins l'oest i centre d'Etiòpia, Eritrea, nord-est de la República Democràtica del Congo, Ruanda, Burundi, Kenya, (excepte el nord-est), Tanzània, incloent Zanzibar i Pemba, Zàmbia, Malawi, sud d'Angola, centre de Namíbia, nord de Botswana, Zimbabwe, Moçambic i nord-est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Suimanga de pit escarlata». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Cercle Maillol

El Cercle Maillol va ser una agrupació d'artistes catalans, estructurada com un dels Cercles de l'Institut Francès de Barcelona. Fou creat entre 1946 i 1947 per iniciativa d'un grup d'artistes format per Xavier Valls, Charles Collet, Bernat Sanjuan, Alfred Figueras i Suzanne Verdier, que demanaren al director de l'Institut, Pierre Deffontaines, poder reunir-se un dia a la setmana en un dels salons d'aquest i formar un cercle com el que ja havien creat els músics (Cercle Manuel de Falla). Deffontaines acollí favorablement la iniciativa i, sota els auspicis del professor i historiador Pierre Vilar, el Cercle inicià les seves activitats.
El primer president del Cercle, fins a l'any 1950, fou l'escultor Charles Collet. El pintor i gravador Josep Hurtuna cobrí un breu interval, i el següent president fou Josep Maria de Sucre. A aquest el seguí Arnau Puig.
El Cercle Maillol organitzava importants conferències, exposicions temporals, recepcions, lectures d'art i tertúlies setmanals, on els més joves escoltaven els artistes més grans, com Joaquim Sunyer, Josep Clarà o Ricard Opisso. Deffontaines decidí partir una beca d'un any d'estudis en dotze beques de viatge d'un mes, principalment per estudiar a París, el que facilitava l'obtenció del corresponent visat, i alguns dels becats s'hi quedaren llargament. En aquest sentit el Cercle Maillol tingué un paper molt important en la difusió de l'art d'avantguarda i la formació dels joves artistes en un moment en què Espanya es trobava sota la dictadura franquista.

## Artistes que obtingueren una beca del Cercle Maillol per formar-se a París

* Antoni Tàpies (1950)
* August Puig
* Jordi Mercadé (1948)
* Joan Palà (1948)
* Xavier Valls (1949)
* Albert Ràfols Casamada (1950)
* Juan Antonio Roda (1950)
* Josep Maria García-Llort (1950)
* Joan Josep Tharrats (1953)
* Josep Maria Subirachs (1951)
* Modest Cuixart (1949)
* Maria Girona
* Esther Boix
* Josep Guinovart (1953)
* Santi Surós
* Josep Hurtuna
* Ignasi Mundó (1945)
* Francesc Todó (1954)
* Ramon Rogent (1953)
* Leandre Cristòfol (1952)
* Vicenç Caraltó
* Lluís Rey Polo (1951)
* Pere Quetglas Ferrer, Xam (1958). Obté Beca per anar a Alemanya.
* Pere Falcó Golondrina (1960)
* Daniel Argimon i Granell (1965)

## Referències

* ↑ Xavier Valls indica l'any 1947. Valls - 1994
* ↑ VALLÈS ALTÉS, Joan.2000
* 1 2 3 Valls - 1994, pàg. 45.
* 1 2 3 4 Valls - 2003, pàg. 48.

## Bibliografia

* VALLÈS ALTÉS, Joan. Ramon Rogent i el seu entorn: pinzellades d'una vida L'abadia de Montserrat. 2000 pp170-171
* CABAÑAS BRAVO, Miguel. La política artística del franquismo: el hito de la Bienal Hispano-Americana de Arte. CSIC, 1996
* Valls, Xavier; Puig, Arnau. «El Cercle d'arts plàstiques Maillol». A: Miquel Porter i Moix (coord.). Memòria dels Cercles de l'Institut Francès. Barcelona: Editorial Hacer (Josep Ricou), maig 1994, p. 43-61. ISBN 8488711069.
* Valls, Xavier; Jòdar, Julià de ("a cura de..."). «Anys d'aprenentatge». A: La meva capsa de Pandora. Memòries. Barcelona: Quaderns Crema, 2003, p. 48-49. ISBN 9788477273998.
# Onani

Onani (en sard, Onanie) és un municipi italià, dins de la província de Nuoro. L'any 2007 tenia 473 habitants. Es troba a la regió de Barbagia di Nuoro Limita amb els municipis de Bitti, Lodè i Lula. Al seu territori municipal hi havia la colònia penal de Mamone.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Fausto Goddi | Llista Cívica |
# TK

TK té els següents significats:
* Química:
** TK és el símbol de la proteïna anomenada timidina-cinasa.
* Informàtica:
** .tk és el domini d'internet de les illes Tokelau.
** TK (llenguatge de programació)
* Economia:
** Tk és el símbol de la taka, la unitat monetària de Bangladesh.
Viccionari
# Association Sportive Khroub

L'Association Sportive Khroub (AS Khroub) (àrab: الجمعية الرياضية للخروب, al-Jamaʿiyya al-Riyāḍiyya li-l-Ḫurūb, ‘Associació Esportiva de Khroub’) és un club de futbol algerià de la ciutat d'El Khroub, propera a Constantina.
Fundat el 1927, entre 1977 i 1989 es va anomenar Nedj Riadhi Baladiat Khroub.

## Referències

* ↑ «Effectifs des clubs - DZFOOT.COM». Arxivat de l'original el 2017-09-13.
* ↑ DZFoot.com Profile
* ↑ WorldfootballTravel.com Profile

## Enllaços externs

* Perfil a DZFoot.com
# Rendon

Rendon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 9.022 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rendon tenia 9.022 habitants, 3.221 habitatges, i 2.576 famílies. La densitat de població era de 140,7 habitants/km².
Dels 3.221 habitatges en un 34,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,6% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 20% no eren unitats familiars. En el 16,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.065 $ i la renda mediana per família de 57.238 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.789 $ mentre que les dones 25.771 $. La renda per capita de la població era de 22.121 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rendon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rendon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# 1500
## Esdeveniments

* Cèsar Borgia és nomenat Capità General de l'Església.
* 30 de gener - Vicente Yáñez Pinzón descobreix l'eixida al mar del riu Amazones.
* 11 de novembre - Granada: Lluís XII de França i Ferran el Catòlic hi signen el Tractat de Granada per repartir-se el Regne de Nàpols.

## Naixements

* Gant (Bèlgica) - Carles d'Habsburg, futur Emperador Carles V.
* 3 de novembre - Florència (Itàlia): Benvenuto Cellini, orfebre, pintor, escultor, soldat i músic italià del Renaixement (m. 1571).

## Necrològiques

* Assassinat d'Alfons d'Aragó, espòs de Lucrècia Borja, instigat per Cèsar Borja.
* 20 de juliol - Granada: Miquel da Paz, infant de Portugal i príncep d'Astúries

## Referències

* ↑ Paoletti, John T.. El arte en la Italia del Renacimiento. Madrid, España: Akal, 2002. ISBN 84-460-1149-2.
# Cine Florida

En cinema obrí les portes l'1 de gener de 1935, anteriorment Sala Argentina.
El primer programa que es va projectar va ser Un marido en apuros, Una mujer para dos i Palacio flotante. Durant una temporada va programar conjuntament amb l'Arnau i de vegades amb el Broadway.
El local va ser víctima d'una de les bombes que es van llençar a Barcelona durant la Guerra Civil el 1938. L'edifici es va ensorrar i va suposar la fi del cinema Florida.
Curiositats
Les actuals sales de projeccions de la Filmoteca de Catalunya ocupen en part l'espai on antigament es trobaven les sales del Cinema Florida i de la Sala Argentina. Això és degut al fet que les sales de la Filmoteca estan sota la plaça de Salvador Seguí.

## Referències

* 1 2 Munsó Cabús, Joan. Els cinemes de Barcelona. Barcelona: Proa Edicions, 1995.
* ↑ Bar.cel.ona.uta. «BARCELOFÍLIA: SALA ARGENTINA (1910-1934) / CINE FLORIDA (1935-1938). Carrer Sant Pau 64.», 17-03-2017. [Consulta: 25 maig 2017].
# Suimanga de l'illa de Pemba

El suimanga de l'illa de Pemba (Cinnyris pembae) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes amb acàcies de l'illa de Pemba, al sud-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Suimanga de l'illa de Pemba». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Catalans want to vote

Catalans want to vote (en català, Els catalans volen votar) va ser una iniciativa d'Òmnium Cultural per reivindicar el dret a l'autodeterminació de Catalunya en diverses capitals europees. Es va dur a terme el 8 de juny de 2014 i va consistir en una actuació simultània a vuit ciutats europees en què es van aixecar castells amb una pancarta que proclamava Catalans want to vote, i en què es donava a conèixer la petició d'exercir el dret a decidir per part dels ciutadans de Catalunya (emmarcada en la consulta del 9N).
L'acte central es va realitzar a la plaça Gaudí de Barcelona. Des d'allà es va connectar amb les actuacions simultànies de Londres, París, Ginebra, Lisboa, Roma, Brussel·les i Berlín. Es van mobilitzar més de 70 colles castelleres a través de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya, que a més a més de les 8 capitals europees, van aixecar castells arreu dels Països Catalans.

## Referències

* ↑ Colomer, Marc; Bosch, Francina. «Desplegament casteller a Europa per internacionalitzar el 9-N». Diari Ara, 04-06-2014. [Consulta: 21 maig 2016].
* ↑ «Europa se llena de Castells para reclamar el 'dret a decidir'» (en castellà). La Vanguardia, 09-06-2014. [Consulta: 21 maig 2016].
* ↑ «Catalans want to vote». Òmnium Cultural. Arxivat de l'original el 2017-11-27. [Consulta: 23 maig 2015].
# Ocenys

Ocenys, o Ocenyes, (Océnias en francès) és un antic poble de l'actual terme comunal d'Orellà, a la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És al nord-oest d'Orellà, i també de Celrà, a la carena que davalla des del Llomet, la Serra de Palmes, a les planes (en altres temps conreades) que dominen Orellà, Èvol i Ralleu.
Havia tingut l'església de Sant Esteve d'Ocenys, citada el 1267.

## Història

És documentat ja al 868 amb el nom d'Ucenias. Altres proves el fan Oncenias (869), Occenias (875 i 879). Al 895 és enregistrat com una de les possessions de l'abadia de Sant Miquel de Cuixà. Variants del nom al llarg dels temps: Ozenias, Seigne (finals del segle xviii), Oceynes, Ocenyes, Océnias i A Cein (com surt als mapes de l'IGN. Una riera que acaba a uns 500 metres al nord d'Èvol porta el nom de Còrrec d'Ocellons, i se suposa que és una deformació de l'antic nom.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «107 - Orellà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Orellà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Ocenys en els ortofotomapes de l'IGN
# TK/KN-3

La carretera prefectural 3 (東京都道・神奈川県道3号世田谷町田線, Tōkyōto-dō Kanagawa kendō 3-gō Setagaya Machida-sen) és una carretera prefectural de primera classe compartida entre les prefectures de Tòquio i Kanagawa, comunicant el districte especial de Setagaya amb la ciutat de Machida, ambdós punts localitzats a Tòquio.
La TK/KN-3 rep diversos noms com ara "carrer Setagaya" (世田谷通り, Setagaya-dōri), "camí de Tsukui" (Tsukui-michi) o "carretera de Tsurukawa" (Tsurukawa-kaidō). La carretera prefectural 3 té una llargària total de 27,2 quilòmetres. Les seccions del recorregut a Tòquio i Kawasaki tenen una llargària de 18.424 i 8.816 metres respectivament.

## Història

La secció del traçat viari que passa pel centre de Setagaya va ser creada i desenvolupada dins dels preparatius per als Jocs Olímpics d'Estiu de 1964. Des de l'11 de maig de 1993, la carretera prefectural 3 va ser reanomenada amb la seua actual denominació, sent categoritzada com a carretera prefectural de primera classe.

## Recorregut

| Enllaç | Recorregut | Recorregut | Recorregut |
| N-246 | Tòquio | Setagaya | Setagaya |
| TK-318 | Tòquio | Setagaya | Setagaya |
| TK-427 | Tòquio | Setagaya | Setagaya |
| TK-311 | Tòquio | Setagaya | Setagaya |
| TK-428 | Tòquio | Setagaya | Setagaya |
| TK-11 | Tòquio | Setagaya | Setagaya |
| TK-11 | Tòquio | Komae | Komae |
| TK-114 | Tòquio | Komae | Komae |
| Local | Kanagawa | Kawasaki | Kawasaki |
| KN-9 | Kanagawa | Kawasaki | Kawasaki |
| KN-13 | Kanagawa | Kawasaki | Kawasaki |
| KN-124 | Kanagawa | Kawasaki | Kawasaki |
| Local | Kanagawa | Kawasaki | Kawasaki |
| KN-137 | Kanagawa | Kawasaki | Kawasaki |
| KN-12 | Kanagawa | Kawasaki | Kawasaki |
| TK-139 | Tòquio | Machida | Machida |
| TK-57 | Tòquio | Machida | Machida |
| TK-18 | Tòquio | Machida | Machida |
| TK-52 | Tòquio | Machida | Machida |
| TK-47 | Tòquio | Machida | Machida |

## Referències

* ↑ 東京都道路現況調書 平成28年度. 東京都建設局道路管理課, 2016, p. 79.
* ↑ 川崎市道路統計書―平成28年4月1日現在― (PDF). 川崎市建設緑政局道路管理部管理課, 2016, p. 11 [Consulta: 13 juliol 2017].
# Resolució 1374 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1374 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 19 d'octubre de 2001 després de reafirmar la resolució 864 (1993) i totes les resolucions posteriors sobre Angola, en especial la 1127 (1997), 1173 (1998), 1237 (1999), 1295 (2000), 1336 (2001) i 1348 (2001) el Consell va ampliar el mecanisme de vigilància de les sancions contra UNITA durant sis mesos més fins al 19 d'abril de 2002.
El Consell de Seguretat va expressar la seva preocupació pels efectes de la guerra civil sobre la situació humanitària, determinant que la situació continuava sent una amenaça per a la pau i la seguretat internacionals. També va declarar que el mecanisme de vigilància estaria vigent en la mesura que fos necessari. Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va ampliar el mecanisme de vigilància per un període addicional de sis mesos i va demanar que informés periòdicament al Comitè establert en la Resolució 864 amb un informe final abans del 19 d'abril de 2002. La Es va instruir a la comissió a fer una revisió abans del 31 de desembre de 2001 sobre futures millores del mecanisme de control.
Es va demanar al Secretari General Kofi Annan que nomenés quatre experts per servir al mecanisme de control i fer acords financers a aquest efecte. Finalment, tots els països van ser convidats a cooperar amb el mecanisme durant el curs del seu mandat.

## Vegeu també

* Guerra Civil angolesa
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 – 2002)

## Referències

* ↑ «Security Council extends for six months mandate of sanctions monitoring mechanism against Angola rebel group». United Nations, 19-10-2001.
* ↑ Findlay, Trevor «Monitoring UN sanctions in Africa: the role of panels of experts». Verification Yearbook, 2003, pàg. 1–264. Arxivat de l'original el 2012-02-27. ISSN: 1477-3759 [Consulta: 13 agost 2017].

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Lutak

Lutak és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 39 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lutak tenia 39 habitants, 19 habitatges, i 12 famílies La densitat de població era de 0,1 habitants/km².
Dels 19 habitatges en un 21,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,46.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,4% tenia menys de 18 anys, un 2,6% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 41% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones hi havia 143,8 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 175 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.250 $ i la renda mediana per família de 26.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 80.488 $ mentre que les dones 50.000 $. La renda per capita de la població era de 20.928 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lutak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lutak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Suimanga de ventre olivaci

El suimanga de ventre olivaci(Cinnyris chloropygius) és una espècie d'ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae) que habita zones boscoses de l'Àfrica Occidental i Oriental, des del Senegal, cap a l'est fins a Kenya occidental, i cap al sud fins al centre de la República Democràtica del Congo i el nord d'Angola.

## Referències

* ↑ «Suimanga de ventre olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Celler Cooperatiu de Bràfim

El Celler Cooperatiu de Bràfim és un edifici del municipi de Bràfim (Alt Camp) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici de la cooperativa agrícola està situat a l'entrada del poble. El conjunt és format per dos cossos de planta rectangular, complementats amb altres construccions a la part posterior. Presenten les característiques d'aquests tipus d'edificis agrícoles, i com a element remarcable la utilització de maó vist en la decoració.

## Història

La bodega va ser fundada l'any 1898 pels dos germans, Joan i Daniel Padró Valldosera, encara que l'inici de l'activitat es considera que va començar molt abans, ja que s'han trobat documents antics que així en deixen constància.
La història de Vins Padró s'escriu al llarg de diverses generacions, en què el treball i la dedicació dels nostres avantpassats perdura fins al dia d'avui. Ara, és la nova generació qui afegeix els nous coneixements i els aplica en l'elaboració del vi i la cura de la vinya.
L'any 1930, es va fundar el Sindicat Agrícola de Bràfim l'Alt Camp. L'objectiu d'aquesta associació era la defensa de la producció dels pagesos, millora del procés de producció agrària i comercialitzar els productes agraris dels seus associats.
La cooperativa agrícola de Bràfim va ser bastida l'any 1916, segons consta al cos principal; en aquest edifici se'n va afegir un altre, a la banda esquerra, l'any 1952, i encara en etapes posteriors ha experimentat diverses modificacions i ampliacions.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Celler Cooperatiu de Bràfim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Osteocephalus verruciger

Osteocephalus verruciger és una espècie de granota que es troba a Colòmbia i l'Equador.

## Referències

* Angulo, A., Coloma, L.A., Ron, S., Jungfer, K.-H., Cisneros-Heredia, D., Castro, F. & Rueda, J.V. 2004. Osteocephalus verruciger. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.