OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alphonse Bertillon

Alphonse Bertillon (antic 7è districte de París, 22 d'abril de 1853 - París, 13 de febrer de 1914) fou un policia francès, fill del matemàtic Louis-Adolphe Bertillon i germà del també matemàtic, Jacques Bertillon. Va exercir com a preceptor a Escòcia i, al seu retorn a França, va treballar per a la policia de París.
Investigador i impulsor de mètodes d'individualització antropològica. Oficial de la policia francesa no conforme amb l'ús de la força per identificar els criminals reincidents. Sent fill i germà d'experts en estadística i demografia, el 1882 va exposar una nova disciplina: l'antropometria. Es tractava d'una tècnica d'identificació de criminals basada en el mesurament de diverses parts del cos i el cap, marques individuals, tatuatges, cicatrius i característiques personals del sospitós. Va elaborar la metodologia necessària pel registre i comparació de totes les dades dels processats. El 1884 va aplicar aquest procediment per identificar 241 delinqüents múltiples, de manera que el seu procediment va guanyar enorme prestigi i va ser ràpidament adoptat a Europa i EUA.
El seu mètode va tenir un estrepitós fracàs quan es van trobar dues persones diferents que tenien el mateix conjunt de mesures. Des de llavors es considera que l'antropometria és una pseudociència (com la frenologia).
El 1892 va aparèixer el mètode d'identificació mitjançant empremtes digitals, albirat pel britànic sir Francis Galton i millorat aquell mateix any (1892) pel policia argentí Juan Vucetich (qui va resoldre un infanticidi mitjançant aquest mètode). Quan Vucetich va visitar París el 1913, Bertillon - que mai li havia perdonat les crítiques al seu imperfecte sistema, creat el 1883 - ho va menysprear públicament.
Bertillon també va estandarditzar les fotografies d'identificació i les imatges usades com evidència. Va desenvolupar la "fotografia mètrica" que busca reconstruir les dimensions d'un lloc i la ubicació dels objectes allà trobats. Va indicar que les fotografies de l'escena del crim havien de fer-se abans que es produís qualsevol tipus d'alteració i que dins de la imatge haurien de col·locar-se cintes amb mesures impreses (testimoni mètric) per facilitar la identificació de la grandària de l'element o lloc. El fotògraf havia de fer les seves fotografies frontal i lateralment als objectes. Les seves instruccions en l'actualitat se segueixen respectant.

## Referències

* ↑ «Alphonse Bertillon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Amadeu Sanchis Labiós

Amadeu Sanchis Labiós (València, 1971) és un polític valencià, coordinador general d'Esquerra Unida del País Valencià (EUPV) a la ciutat de València des de 2004. És membre de la direcció d'EUPV des del 2000 on s'encarrega de l'àrea d'economia i militant i membre de la Comissió Política del Partit Comunista del País Valencià (PCPV).
El 2007 fou proclamat candidat a l'alcaldia de València per EUPV a les eleccions locals del mateix any rebutjant arribar a un acord electoral amb el BLOC, partit amb el qual EUPV havia signat un acord a nivell autonòmic plasmat en el Compromís pel País Valencià. Els pèssims resultats d'EUPV, formació que va passar de tenir dos regidors en 2003 a perdre la representació al consistori municipal, va portar a Sanchis a posar el càrrec a disposició de la direcció del partit, tot i que aquesta el va ratificar.
La decisió de la direcció d'EUPV encapçalada per Glòria Marcos de nomenar Amadeu Sanchis membre del Consell d'Administració de Radiotelevisió Valenciana en representació de Compromís pel País Valencià, seguint els pactes preelectorals amb el Bloc i la resta de formacions de Compromís segons els quals el nomenament d'aquest càrrec corresponia a EUPV, va ser un dels factors determinants per al trencament de la coalició electoral i l'esclat d'una crisi interna a EUPV entre Esquerra i País (doncs les diputades d'Esquerra i País a les Corts recolzaren la proposta del Bloc de nomenar al sociòleg Rafa Xambó per a eixe càrrec) i el sector majoritari del partit. Finalment, Amadeu Sanchis va ser membre del consell de RTVV durant aquella legislatura.
L'assemblea d'EUPV de la ciutat de València escollí Amadeu Sanchis per encapçalar la llista a les eleccions municipals de la ciutat de València de 2011 amb el 93,4% dels vots a favor i 6,6% de vots en blanc.
Amadeu Sanchis va nàixer al barri del Cabanyal, barri on encara resideix i on participa activament a les festes de la Setmana Santa Marinera des de ben jove. Nogensmenys és capità de la Confraria de l'Oració de Jesús a l'Hort i es declara catòlic ortodox i comunista convençut.

## Referències

* ↑ Els candidats a València, a 20 minutos del 11/05/2007.
* ↑ Amadeu Sanchis posa el seu càrrec a disposició d'Esquerra Unida, a Las Províncias de 29/05/2007.
* ↑ El Consell Polític d'EUPV-València ratifica Sanchis com a coordinador per 14 vots a favor, cap en contra i una abstenció, a Vilaweb de 15/06/2007.
* 1 2 Un nazareno provoca la mayor crisis de la historia de EUPV notícia a Diario Crítico del 24 de juliol de 2007 (castellà)
* ↑ Amadeu Sanchis: «És evident que Mónica Oltra i Mireia Mollà treballen per al Bloc», a Levante-EMV del 27/07/2007.
* ↑ Amadeu Sanchis encapçalarà la llista d'EU a l'Alcaldia de València en 2011, a El Mundo del 06/11/2010.
* ↑ Un natzaré al front d'Esquerra Unida, a El Mundo de 23/03/2008.

## Vegeu també

* Compromís pel País Valencià
* Esquerra Unida del País Valencià

## Enllaços externs

* Perfil personal a Twitter
# Cesiofarmacosiderita

La cesiofarmacosiderita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la farmacosiderita.

## Característiques

La cesiofarmacosiderita és un arsenat de fórmula química CsFe₄[(AsO₄)₃(OH)₄]·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013. Cristal·litza en el sistema isomètric. Es tracta del primer mineral arsenat que conté cesi.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 63205, i al Museu Victòria, a Melbourne (Austràlia) amb els números de catàleg: m52762 i m52763.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres obtingudes a dos indrets: l'altiplà Puna, dins el volcà Tuzgle (Província de Jujuy, Argentina), i a la mina Tambo, al dipòsit de El Indio, dins la província d'Elqui (Coquimbo, Xile). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Caesiumpharmacosiderite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 octubre 2020].
# Cesiònids

Caesionidae és una família de peixos de l'ordre dels perciformes.

## Particularitats

N'hi ha quatre gèneres amb vint espècies. Totes es troben a la conca Indo-Pacífica. Llurs hàbitats preferits són a la vora dels esculls de corall.

## Gèneres

Segons FishBase :
* Gènere Caesio Lacepède, 1801
** Caesio caerulaurea Lacepède, 1801
** Caesio cuning Bloch, 1791
** Caesio lunaris Cuvier, 1830
** Caesio striata Rüppell, 1830
** Caesio suevica Klunzinger, 1884
** Caesio teres Seale, 1906
** Caesio varilineata Carpenter, 1987
** Caesio xanthonota Bleeker, 1853
* Gènere Dipterygonotus Bleeker, 1849
** Dipterygonotus balteatus Valenciennes, 1830
* Gènere Gymnocaesio Bleeker, 1876
** Gymnocaesio gymnoptera Bleeker, 1856
* Gènere Pterocaesio Bleeker, 1876
** Pterocaesio capricornis Smith & Smith, 1963
** Pterocaesio chrysozona Cuvier, 1830
** Pterocaesio digramma Bleeker, 1864
** Pterocaesio flavifasciata Allen & Erdmann, 2006
** Pterocaesio lativittata Carpenter, 1987
** Pterocaesio marri Schultz, 1953
** Pterocaesio monikae Allen & Erdmann, 2008
** Pterocaesio pisang Bleeker, 1853
** Pterocaesio randalli Carpenter, 1987
** Pterocaesio tessellata Carpenter, 1987
** Pterocaesio tile Cuvier, 1830
** Pterocaesio trilineata Carpenter, 1987

## Referències

* Carpenter, K.E. (1987) "Revision of the Indo-Pacific fish family Caesionidae (Lutjanoidea), with descriptions of five new species." Indo-Pacific Fishes (15):56

## Enllaços externs

* Caesionidae a catalogueoflife.org (anglès)
# Chuck Comeau

Chuck Comeau (Mont-real, 17 de setembre de 1979) és bateria de la banda canadenca Simple Plan.
Charles Andre Comeau és el seu nom complet, encara que prefereix que li diguin Chuck (el seu sobrenom). Va estar estudiant dret a la universitat McGill de Mont-real, però va preferir ser músic en acabar la carrera. Va ser el creador de Simple Plan, quan va començar a tocar amb en Sebastien Lefebvre i en Jeff Stinco. Va cercar Pierre Bouvier, que havia estat cantant del grup Reset. Bouvier va fer venir David Desrosiers i així van ser tots els membres de la banda actual. Juntament amb Bouvier escriu les cançons de la banda.

## Influències

Comeau ha estat influenciat per Blink-182, Good Charlotte, Linkin Park, Sugar Ray, The Beach Boys i Guns 'N Roses

## Discografia
### Simple Plan

* No Pads, No Helmets...Just Balls (2002)
* Still, Not Getting Any... (2004)
* Simple Plan (2008)
* Get Your Heart On! (2011)
* Taking One for the Team (2016)

## Referències

* ↑ «Biography - Chuck Comeau » Simple Plan Brasil». Arxivat de l'original el 2016-09-08. [Consulta: 14 juny 2016].
* 1 2 «Chuck Comeau's Biography», 13-02-2009. Arxivat de l'original el 2017-12-28. [Consulta: 14 juny 2016].
# Christian Gottlieb Dachselt

Christian Gottlieb Dachselt (Kamenz, 16 de desembre de 1737 - 22 de desembre de 1804) fou un organista alemany.
Dachselt va entrar a la capella de la cort de Dresden als 12 anys com a estudiant del cor. Després de completar els seus estudis amb Johann Chr Richter, va abandonar la capella el 1758. El 1768 esdevingué organista a l'església de l'orfenat de Dresden; a l'any següent també va ser nomenat organista de la Johanniskirche. El 1785 va succeir a Christian Ehregott Weinligs com a organista de la "Frauenkirche".
Des del 1769, Dachselt també estava ocupat pel Tribunal Electoral. Tenia una extensa biblioteca musical. La seva finca, comprada el 1805, va constituir la base del departament de música de la que ara és la Biblioteca de l'Estat Saxó.

## Bibliografia

* Gustav Schilling: Enciclopèdia de totes les ciències musicals. Vol. 2 Köhler, Stuttgart 1840, pàg 348.
# Albesa (Viver)

Albesa, o Ubesa, és una masia de Viver al terme municipal de Viver i Serrateix (Berguedà), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Albesa és una masia d'origen medieval (segles XII-XIII) transformada al segle xvii i abandonada en l'actualitat. És de planta gairebé quadrada i consta de planta baixa i dos pisos. La planta baixa conserva encara part de les voltes de mig punt i d'arc apuntat, així com part de la interessant distribució de la masia d'època gòtica. Al primer pis, l'obertura de l'eixida i les finestres amb llinda són obra del segle xvii, així com la construcció de l'embigat de fusta, avui totalment destruït. L'aparell, força endreçat i ben treballat, és encara testimoni de l'antiguitat d'aquesta masia.

## Història

Sembla que en època iberoromana en aquest lloc ja hi havia una casa de pagès. La trobem documentada des de l'any 1010; conserva importants restes romàniques del segle xiii a la planta baixa, consistents en uns amplis arcs apuntats i els murs, fets amb carreus força regulars, sobre els quals es va bastir la nova masia al segle xvii.
L'any 1010 ja surt esmentat Mir d'Albesa i el 1187 consta el mas d'Albesa en l'Acta de Consagració de l'església parroquial de Sant Miquel de Lillet. Al segle xiv figura com una de les propietats del monestir de Santa Maria de Serrateix al terme del castell de Viver; aleshores el mas pagava censos en diners i en espècies (ordi, forment, civada, porc, vi i anyells). En un capbreu de vers el 1400 s'esmenta un mas d'Albesa de l'abadia de Serrateix.
En l'interessant arxiu conservat a la Masia de la Vall de Vilaramó (municipi de Gaià) del segle XIV-XV hi ha documents que fan referència a Ubesa. Com la Vall de Vilaramó i la casa de les Comes de Puig-reig (periques), Albesa fou una de les cases propietat d'Arnau Cescomes, arquebisbe de Tarragona. Cadascuna d'aquestes cases les deixà a una germana.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 «Mas Ubesa». Cercador inventari del patrimoni arquitectònic. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 febrer 2016].
* ↑ «Viver». Ajuntament de Viver i Serrateix. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2016. [Consulta: 11 febrer 2016].
* ↑ Serra, R., Bernadich, A., Sota, M.. Guía d'art del Berguedà: el patrimoni arquitectònic i artístic a la comarca. Berga: Consell Comarcal del Berguedà, Patronat del Centre d'Estudis del Berguedà, 1991, p. 202. ISBN 8440495447.
# Challis

Challis és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 909 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Challis tenia 909 habitants, 410 habitatges, i 248 famílies. La densitat de població era de 197,2 habitants per km².
Dels 410 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 39,3% no eren unitats familiars. En el 35,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.904 $ i la renda mediana per família de 39.444 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.250 $ mentre que les dones 21.964 $. La renda per capita de la població era de 15.803 $. Aproximadament el 8,5% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Challis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Challis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ciclisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - Contrarellotge per equips

La contrarellotge per equips fou una de les dues proves del programa olímpic en carretera dels Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. Els resultats de la cursa individual foren sumats per donar la classificació per equips.
La cursa es va disputar el dia 13 d'agost de 1920, amb la presència de 44 ciclistes procedents d'11 nacions, i un recorregut de 175 km.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| França Fernand Canteloube Georges Detreille Marcel Gobillot Achille Souchard | Suècia Sigfrid Lundberg Ragnar Malm Axel Persson Harry Stenqvist | Bèlgica Albert De Bunné Jean Janssens André Vercruysse Albert Wyckmans |

## Resultats

| Posició | País | Ciclistes | Temps |
| | França | Fernand Canteloube, Georges Detreille, Marcel Gobillot, Achille Souchard | 19h 16' 43.4" |
| | Suècia | Sigfrid Lundberg, Ragnar Malm, Axel Persson, Harry Stenqvist | 19h 23' 10.0" |
| | Bèlgica | Albert De Bunné, Jean Janssens, André Vercruysse, Albert Wyckmans | 19h 28' 44.4" |
| 4 | Dinamarca | Johan Johansen, Johan Lundgren, Kristian Frisch, Georg Claussen | 19h 53' 32.2" |
| 5 | Itàlia | Federico Gay, Pietro Bestetti, Camillo Arduino, Dante Ghindani | 20h 24' 44.0" |
| 6 | Països Baixos | Piet Ikelaar, Nicolaas de Jong, Arie van der Stel, Pieter Kloppenburg | 20h 28' 39.2" |
| 7 | Estats Units | Ernest Kockler, August Nogara, James Freeman, John Otto | 21h 32' 36.6" |
| 8 | Noruega | Helge Flatby, Paul Henrichsen, Olaf Nygaard, Thorstein Stryken | 21h 35' 11.8" |
| 9 | Txecoslovàquia | Josef Procházka, Ladislav Janoušek, František Kundert, Bohumil Rameš | 22h 10' 01.8" |
| 10 | Regne Unit | William Genders, Leonard Meredith, David Marsh, Edward Newell | NF |
| 11 | Canadà | Herbert McDonald, Harry Martin, Norman Webster, Harold Bounsall | NF |
NF: no finalitza

## Referències

* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2008-10-14. [Consulta: 19 desembre 2009]. (polonès)
# Anacampseros arachnoides

Anacampseros arachnoides és una espècie de planta suculenta del gènere Anacampseros, que pertany a la família Anacampserotaceae.

## Descripció

És una petita planta suculenta de fulles gruixudes de color verd, vermellós o marró fosc, que acaben en punta. Forma rosetes que es van estenent formant una estora.
Les tiges són erectes, esveltes, de fins a 5 cm de llarg.
Les fulles són peludes, compactes i ordenades densament en espiral de 2/5 (per contra, les de A. albidiflora i A. filamentosa són generalment en espiral de 3/8). Cada fulla té una forma ovoide, tan gruixuda com ampla (20 mm de llarg per 15 mm d'amplada) i té una petita punta aguda.
Les flors poden ser blanques o roses i només s'obriran a la tarda durant unes hores, si s'exposen al sol. Les copioses llavors petites i blanques es distribueixen pel vent.

## Distribució

Planta endèmica de Sud-àfrica, a les províncies del Cap Occidental i Cap Oriental, i creix al Petit Karoo i al Gran Karoo, en escletxes rocoses, sòls rocosos, entre herbes i protegides per arbusts o matolls.

## Taxonomia

Anacampseros arachnoides va ser descrita per John Sims (Sims) i publicada al Botanical Magazine; or, Flower-Garden Displayed ... London 33: t. 1368 (1811).

### Etimologia

Anacampseros: nom genèric que deriva de les paraules gregues: Anakampto = 'recuperar' i eros = 'amor'.
arachnoides: epítet que deriva del llatí que significa 'semblant a una teranyina'.

### Sinonímia

* Anacampseros arachnoides (Haw.) Sims
** Portulaca arachnoides Haw.
** Ruelingia arachnoides Haw.
** Talinum arachnoides W.T.Aiton
* Anacampseros arachnoides var. rubens (Haw.) Sond.
** Anacampseros rubens (Haw.) Sweet
** Portulaca rubens Haw.
** Ruelingia rubens Haw.
** Talinum rubens Steud.
* Anacampseros filamentosa var. depauperata A.Berger
** Anacampseros depauperata (A.Berger) Poelln.
* Anacampseros gracilis Poelln.
* Anacampseros rubroviridis Poelln.
* Anacampseros schoenlandii Poelln.
* Talinum retusum Willd.

## Referències

* ↑ «Anacampseros arachnoides». Giromagi.
* ↑ «Anacampseros arachnoides Sims». International Plant Names Index.
# Anacampseros bayeriana

Anacampseros bayeriana és una espècie de planta suculenta del gènere Anacampseros, que pertany a la família Anacampserotaceae.

## Descripció

És una planta perenne, nana, suculenta, de fins a 10 mm d'alçada.
Té un càudex subterrani en forma de fus i pèls axil·lars més llargs que les fulles.
Les fulles són escasses, ovades, de 2 a 2,5 mm de llarg, acanalades per sobre, amb un marge prim elevat, finament papil·loses.
La flor, única, de color blanc marfil, tenyit de rosat grisós, amb pètals finament estriats, de 5 a 7 estams, floreix a final d'estiu.

## Distribució

Planta endèmica del sud-est de Namíbia, i del Cap Septentrional de Sud-àfrica (Richtersveld a Kleinsee i Bushmanland).
Creix sobre afloraments de quars.

## Taxonomia

Anacampseros bayeriana va ser descrita per Steven Allen Hammer (S.A. Hammer) i publicada a Cact. Succ. J. (Los Angeles) 60(5): 215 (1988).

### Etimologia

Anacampseros: nom genèric que deriva de les paraules gregues: Anakampto = 'recuperar' i eros = 'amor'.
bayeriana: epítet atorgat en honor del botànic sud-africà Martin Bruce Bayer.

## Referències

* ↑ «Anacampseros bayeriana S.A.Hammer». World Flora Online.
* ↑ «Anacampseros bayeriana S.A.Hammer». International Plant Names Index.
* ↑ «The Eponym Dictionary of Southern African Plants». Calflora.
# City A.M.

City A.M. és un diari dedicat als negocis britànic de distribució gratuïta de Londres, editat en anglès. El seu editor és David Hellier. La seva distribució certificada és de 132.076 exemplars diaris el maig de 2012 i 108.921 exemplars l'any 2014 segons les estadístiques compilades per l'Audit Bureau of Circulations.

## Referències

* 1 2 «City A.M.» (en anglès). Audit Bureau of Circulations, agost de 2014 [Consulta: 24 desembre 2014].
* ↑ «Daily Telegraph City A.M. Editor» (en anglès). The Guardian, 31-03-2014.
* ↑ City A.M. «About us City A.M.» (en anglès). [Consulta: 21 novembre 2009].
# Città di Castello

Città di Castello és un municipi italià, situat a la regió d'Úmbria i a la província de Perusa. L'any 2004 tenia 39.570 habitants.

## Personatges il·lustres

* Antonio Maria Abbatini (1597–1679), compositor musical i mestre de capella.
* Monica Bellucci (1964), actriu i model.
* Vegeu també: Categoria:Persones de Città di Castello

## Enllaços externs

* YouTube
# Anacroneuria starki

Anacroneuria starki és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten el cap groc amb un patró trapezoïdal entre els ulls i els ocels i les membranes alars marrons amb la nervadura també marró.
* La nimfa no ha estat encara descrita.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Nicaragua.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fenoglio & Morisi, 2002 (2001). Aquatic Insects 23:312.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Stoneflies (Plecoptera: Perlidae) of Nicaragua Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Anacroneuria starki, a New Species from Nicaragua (Plecoptera: Perlidae) (anglès)
* ↑ Living National Treasures of Nicaragua (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):171.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:56.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 26 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* A characterization of the egg capsules of Anacroneuria starki and A. talamanca (Plecoptera: Perlidae), with a suggestion about the distribution of stoneflies in the Tropics (anglès)