OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ràdio SER Empordà

Emissora de ràdio, propietat de la Cadena SER, fundada el 14 d'abril de 1984 i que va emetre fins al 31 d'agost de 1993. Tenia els estudis a Figueres, al número 43 del carrer Sant Pau, i al carrer Figueres de Roses. Emetia des de la muntanya del Puig Rom a la freqüència 94.4 FM. Va ser un mitjà de comunicació molt arrelat a la comarca de l'Alt Empordà.
El periodista Jordi Costa i Riera va ser-ne el primer director. L'equip fundacional el formaven Jordi Jordà, Narcís Planas, Màrius Puntonet, Àlex Baldomar i Eva Callís. La mort de Costa, un any i mig després de posar en marxa el projecte, no va impedir que l'emissora s'impregnés d'un esperit exigent i creatiu aconseguint una ràdio innovadora i de qualitat, impròpia d'una emissora de comarca dels anys vuitanta del segle xx.
El cap d'informatius Jordi Jordà i Casademont va substituir Jordi Costa al capdavant de Ràdio SER Empordà i va liderar l'èxit de l'emissora amb una programació basada en la informació de proximitat, els esports, la música i la participació dels oients. Durant una dècada va combinar els programes en cadena amb els locals i els espais de ràdio parlada amb la ràdio-fórmula musical.
Entre els programes de producció pròpia destaquen El pati de la ràdio, Ser esportius, La ràdio al sol i les retransmissions dels partits de la Unió Esportiva Figueres, la cobertura d'esdeveniments esportius com la Volta Ciclista a l'Empordà o el Ral·li Costa Brava i les programacions especials dedicades a diferents campanyes electorals, a les Fires i Festes de la Santa Creu o als carnavals de Roses, L'Escala i Cadaqués. Ràdio SER Empordà va ser la primera emissora a emetre en llengua catalana la fórmula d'Els 40 Principals i va organitzar molts concerts multitudinaris amb les actuacions de grups i artistes destacats de l'època.
L'any 1990 l'emissora va passar a dependre de Ràdio Girona i va tenir dos delegats diferents, Jaume Serra i Lluis Baena, fins que el 1993 es va convertir en M80 Sèrie d'or, canviant de nom i de programació.

## Referències

* ↑ «Han començat a Figueres les emissions de la Ser-Empordà». Punt Diari, 17-04-1984.
* ↑ «Ser-Empordà ya ha iniciado si programación radiofónica» (en castellà). Los Sitios Diari de Girona, 23-04-1984.
* ↑ «SER Empordà instal·la uns estudis a Roses». Diari de Girona, 29-01-1987.
* ↑ «Jordi Costa Riera, periodista» (en castellà). El Pais, 02-10-1985.
* ↑ «Jordi Jorda, nou director de Ser-Empordà». Los Sitios Diari de Girona, 20-10-1985.
* ↑ «Anunci cobertura de la XXV Volta ciclista a l'Empordà». Punt Diari, 10-10-1986.
* ↑ «El rally, en la radio y la televisión» (en castellà). Diari de Girona, 15-02-1990.
* ↑ «Anunci "Si no pots anar a les Fires..."». Punt Diari, 26-04-1990.
* ↑ «Anunci concert La ràdio al sol (Tennessee)». El Punt, 26-07-1990.
* ↑ «La Década prodigiosa varen ser les estrelles del concert de la SER a Figueres». Diari de Girona, 20-07-1990.
* ↑ «SER Empordà es convertirà em M-80 Sèrie d'or a partir de l'1 de setembre». Diari de Girona, 24-08-1993.
# Vidal

«Vidal» té aquests significats:
* Toponímia:
** Colònia Vidal
** Vidal (Califòrnia)
* Biografies:
** Sants:
*** Vidal de Bolonya (Bolonya, segle III-304), màrtir cristià venerats com a sant a l'Església catòlica
*** Vidal de Ravenna, màrtir cristià venerat com a sant
*** Vidal de Roma, dels Set Sants Germans
*** Vidal de Savigny (Tierceville, Normandia, ~1050 - Savigny, 1119/22), religiós normand, fundador de l'Orde de Savigny, venerat com a sant per l'Església catòlica
*** Vidal, Zenó i Felícola de Roma, màrtirs a Roma
** Prenom:
*** Vidal Aragonés i Chicharro, advocat i polític català
*** Vidal de Canyelles, bisbe d'Osca
** Cognom:
*** Aleix Vidal Parreu, futbolista català
*** Aleix Vidal-Quadras Roca, polític català
*** Antoni Vidal, diversos personatges
*** Arturo Vidal, futbolista xilè
*** Carme Vidal i Huguet, filòloga i política catalana
*** César Vidal Manzanares, historiador, escriptor i periodista espanyol
*** Francesc d'Assís Vidal i Barraquer, bisbe i cardenal català
*** Francisco Vidal Gormaz (1837 – Santiago de Xile, 1907), militar i geògraf xilè
*** Gore Vidal, escriptor estatunidenc
*** Javan Vidal (Manchester, 1989), futbolista anglès
*** Jaume Vidal Alcover, escriptor mallorquí
*** Joaquim Vidal i Perpiñà, empresari i polític català
*** Josep Vidal diversos personatges
*** Llorenç Vidal Vidal, poeta, educador i pacifista mallorquí
*** Nacho Vidal, actor pornogràfic
*** Nacho Vidal, futbolista valencià
*** Paul Vidal de la Blache, geògraf i historiador francès
*** Pèire Vidal, trobador occità
*** Ramon Vidal de Besalú, trobador català
*** Rocío Vidal, dibuixant de còmic catalana
*** Rocío Vidal i Menacho, periodista i divulgadora científica valenciana
*** Rossend Vidal i Bosch
* Miscel·lània:
** Trofeu Vidal, torneig d'escala i corda
** Vidal Mayor, primera compilació dels Furs d'Aragó
** Papas Vicente Vidal, empresa valenciana de patates fregides
# Suimanga de Bohol

El suimanga de Bohol (Aethopyga decorosa) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, clars i vegetació secundària de les terres baixes de Bohol, a les illes Filipines.

## Taxonomia

Segons el Handbook of the Birds of the World aquesta espècie és en realitat una subespècie del suimanga d'ales d'acer (Aethopyga pulcherrima). El Congrés Ornitològic Internacional versió 11.1, 2021 els considera espècies diferents arran els treballs de Hosner et al, 2013

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ PA Hosner, AS Nyári i RG Moyle. 2013. Water barriers and intra-island isolation contribute to diversification in the insular Aethopyga sunbirds (Aves: Nectariniidae). Journal of Biogeography 40: 1094–1106.
# Pradera

* No s'ha de confondre amb prada.
«Pradera» té aquests significats:
* No confondre amb Praderia que és una gran superfície coberta de prat.
* Geografia:
** Pradèra e les Borguets municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió de Migdia-Pirineus
** Pradera (Valle del Cauca), municipi de Colòmbia, en el departament de Valle del Cauca
* Biografies:
** Javier Pradera (Sant Sebastià, 1934 - Madrid, 2011), escriptor, columnista i editor espanyol
** María Dolores Pradera (Madrid, 1924), cantant i actriu
** Mikel Pradera Rodríguez (Mallabia, Biscaia, 1975), ciclista basc
** Víctor Pradera Larumbe (Pamplona, 1873 - Sant Sebastià, 1936), enginyer, advocat, polític i assagista
# Mercat Espanyol de Futurs Financers

El Mercat Oficial de Futurs i Opcions Financers a Espanya (més conegut com a MEFF) és un mercat organitzat regulat, controlat i supervisat per la CNMV i el Ministeri d'Economia d'Espanya on es negocien diferents derivats financers.
Els productes negociats són:
* Futurs i Opcions sobre bons de l'Estat.
* Futurs i Opcions sobre l'índex bursatil IBEX-35.
* Futurs i Opcions sobre accions.
Es va crear el 1989 sota la denominació de Mercado OM Ibérica, i el 1992 es canviaria per MEFF Renda Variable. El 2001, es va integrar al costat de AIAF i SENAF en MEFF AIAF SENAF Holding de Mercados Financieros, S.A per a beneficiar-se de sinergies entre els diferents mercats i optimitzar mitjans. Aquest grup està al seu torn integrat en el holding Bolsas y Mercados Españoles. Per a comprar o vendre contractes és necessari fer-lo a través d'un intermediari financer. Solament les entitats financeres que compleixen determinats requisits, i amb les quals MEFF té subscrit un contracte, tenen la capacitat de canalitzar i introduir les ordres cursades pels seus clients directament al mercat.

## Referències

* ↑ «El Economista» (en castellà). El Economista. [Consulta: 23 juliol 2023].
* ↑ «¿Qué es MEFF y qué contratos de futuros puedo negociar?» (en castellà). Rankia, 14-04-2014. [Consulta: 22 juliol 2023].
* ↑ «Derivats». Tesoro Público. [Consulta: 23 juliol 2023].
* ↑ «Los mercados españoles se integran en un solo grupo para competir en Europa» (en castellà). Cinco Días, 21-06-2001. [Consulta: 22 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Web Oficial
# Districte de Mendrisio

El Districte de Mendrisio és un dels 8 districtes del cantó de Ticino (Suïssa). Té 48188 habitants (cens de 2007) i una superfície de 101 km². Està format per 26 municipis i el cap del districte és Mendrisio.

## Municipis

Circolo di Balerna :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Balerna | 3449 | 2.6 | 5242 |
| Castel San Pietro | 2087 | 11.4 | 5249 |
| Chiasso | 7792 | 5.3 | 5250 |
| Morbio Inferiore | 4329 | 2.3 | 5257 |
| Total | 17'657 | 21.6 | |
Circolo di Canegio :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Bruzella | 184 | 3.4 | 5244 |
| Cabbio | 199 | 5.7 | 5245 |
| Caneggio | 325 | 3.9 | 5246 |
| Morbio Superiore | 690 | 2.8 | 5258 |
| Muggio | 214 | 8.4 | 5259 |
| Sagno | 294 | 1.7 | 5264 |
| Vacallo | 2884 | 1.6 | 5268 |
| Total | 4790 | 27.5 | |
Circolo di Mendrisio :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Coldrerio | 2616 | 2.5 | 5251 |
| Mendrisio | 11'496 | 21.7 | 5254 |
| Total | 14'112 | 24.2 | |
Circolo di Riva San Vitale :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Besazio | 639 | 0.9 | 5243 |
| Meride | 330 | 7.5 | 5255 |
| Riva San Vitale | 2494 | 5.9 | 5263 |
| Total | 3463 | 14.3 | |
Circolo di Stazio :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Ligornetto | 1620 | 2.0 | 5253 |
| Novazzano | 2423 | 5.2 | 5260 |
| Stabio | 4123 | 6.2 | 5266 |
| Total | 8166 | 13.4 | |

## Fusions de municipis

* Municipis el 2003
* Municipis l'abril de 2009

### Fusionen

* 2003: Mendrisio i Salorino → Mendrisio
* 2003: Casima, Castel San Pietro i Monte → Castel San Pietro
* 2009: Arzo, Capolago, Genestrerio, Mendrisio, Rancate i Tremona → Mendrisio

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Ticino
# Rocca di Papa

Rocca di Papa és un municipi italià de la regió del Laci, a la ciutat metropolitana de Roma Capital, amb gairebé 14.859 habitants l'any 2008. S'estén per una superfície de 40,18 km², amb una densitat de població de 369,81 hab./km². Limita amb Albano Laziale, Arícia, Castel Gandolfo, Grottaferrata i Nemi.
Aquesta ciutat es troba on en època romana hi havia la ciutat de Cabum o Caba, mencionada per Plini el Vell, que la situa prop del Mont Cavo, i allà s'ha trobat un temple de Júpiter Latiaris.

## Referències

* ↑ «Rocca di Papa». Enciclopedia Treccani. [Consulta: 3 juny 2023].
41° 46′ N, 12° 43′ E﻿ / ﻿41.767°N,12.717°E﻿ / 41.767; 12.717
# Vidal (Califòrnia)

Vidal és una petita població al sud-est de Califòrnia que pertany al comtat de San Bernardino. Té 47 habitants, amb una mitjana d'edat de 40,3 anys. Està situat a la carretera 95, que creua Estats Units des de Mèxic fins al Canadà, a uns 61 km de Blythe i 89 km de Needles.
Segons les cròniques, Wyatt Earp, el conegut marshall, va passar-hi els últims anys de la seva vida.
Cap als anys 60 va ser la seu d'una ordre esotèrica coneguda com a "Solar Lodge".
En l'actualitat, pràcticament tota l'activitat s'ha desplaçat a Vidal Junction, a 10 km, a l'encreuament amb la carretera 62 de Califòrnia.
Situat en ple desert de Sonora, les temperatures més extremes que s'hi han enregistrat són 127 °F (53 °C) el 1905 i 9 °F (-13 °C) el 1911.

## Referències

* ↑ Wyatt Earp's cottage Arxivat 2017-02-11 a Wayback Machine. - Vidal, California
* ↑ «Temps local». Arxivat de l'original el 2008-10-10. [Consulta: 10 febrer 2017].

## Bibliografia

* California Road and Recreation Atlas, 2005, p. 114. ISBN 3-89707-081-2.

## Enllaços externs

* Vidal, CA a zipskinny.com (anglès)
# Tamashek

El tamashek és una varietat de les llengües tuaregs. És parlada pels tuaregs, principalment a l'àrea de Timbuktu. Hi ha dos dialectes divergents: Timbuktu (Tombouctou, Tanaslamt) i Tadghaq (Kidal) a Mali.
El tamasheq, parlat al nord-est de Burkina Faso, és similar.
El nom tamasheq sovint s'aplica a les llengües tuaregs en general.

## Referències

* ↑ «Tamasheq. Southern». Ethnologue: Languages of the World (19th Edition). Dallas: SIL International, 2016. Arxivat de l'original el 2016-12-10.
* ↑ Blažek, Václav. «Jazyky Afriky v přehledu genetické klasifikace. Libyjsko-berberské jazyky» (pdf) p. S. 9—10. Masarykova univerzita. Filozofická fakulta, 2009. Arxivat de l'original el 2016-11-27.
* ↑ «David Sudlow, 2001, The Tamasheq of Nord-East Burkina Faso: Notes on grammar and syntax including a key vocabulary, Köln, Rüdiger Köppe Verlag». Arxivat de l'original el 2010-06-07. [Consulta: 18 juny 2017].
# Altmarkita

L'altmarkita és un mineral de la classe dels elements natius. També es coneix com a "amalgama de plom", de l'anglès leadamalgam.

## Característiques

L'altmarkita és un aliatge de mercuri i plom, una amalgama de fórmula química Pb$_{0,7}$Hg$_{0,3}$. Cristal·litza en el sistema tetragonal. S'ha trobat en forma d'un gra aïllat en concentrats de mena, de dimensió màxima de 50 micres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'altmarkita pertany a «01.AD - Metalls i aliatges de metalls, família del mercuri i amalgames» juntament amb els següents minerals: mercuri, belendorffita, kolimita, eugenita, luanheïta, moschellandsbergita, paraschachnerita, schachnerita, weishanita, amalgames d'or i potarita.

## Formació i jaciments

Es troba en concentrats pesants de material trillat de sulfurs de platí que contenen coure i níquel, associada a magnetita. Va ser descoberta al dipòsit de Cu-Ni-(Pt-Pd) de Xiaonanshan, a Wuchuan Co. (Mongòlia Interior, República Popular de la Xina). També se n'ha trobat a Moctezuma (Sonora, Mèxic).

## Referències

* ↑ «Leadamalgam» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «Leadamalgam» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «Altmarkita» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 gener 2016].
# Mercat Centre de Cornellà de Llobregat

El Mercat és una obra del municipi de Cornellà de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Mercat ocupa tota una illa i que s'estructura en dos pisos. L'entrada principal es troba a l'altura del primer pis, accessible per una doble escala amb rampes que precedeix una petita placeta superior. A peu de carrer hi ha diverses entrades laterals que donen a la planta baixa del mercat.
El mercat està obrat amb materials simples i industrials (maó, ferro en tub, formigó i vidre) que es troben combinats cercant el contrast plàstic i de colors dels materials. El resultat és un funcionalisme gens renyit amb un esteticisme agosarat de formes. Destaquen els volums trapezoïdals i la lluminositat produïda per les cobertes formades totalment de vidre refractari.

## Referències

* 1 2 «Mercat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Roccalbegna

Roccalbegna és un municipi situat al territori de la província de Grosseto, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Arcidosso, Campagnatico, Manciano, Santa Fiora, Scansano i Semproniano.
Pertanyen al municipi les frazioni de Cana, Santa Caterina, Triana i Vallerona

## Galeria

* Castell de Triana
* Panorama
* Església de la Madonna del Conforto

## Referències

* ↑ Comune di Roccalbegna - Statuto.
# Vóronove

Vóronove (en ucraïnès Воронове, en rus Вороново, Vóronovo) és una vila de la província de Luhansk a Ucraïna. Fins al 2020 formava part del municipi de Sieverodonetsk. La ciutat està ocupada per Rússia des del 25 de juny del 2022, i és administrada per la República Popular de Luhansk. El 2020 tenia 869 habitants.

## Referències

* ↑ Мазуренко Альона. «Окупований Сєвєродонецьк зруйнований на 90% – Гайдай», 25 червня 2022.
# Tell Asharneh

Tell Asharneh és una excavació arqueològica de Síria a la vall de l'Orontes a 35 km al nord-oest d'Hama o Hamah, a la vall del riu Ghab.
Es compon de l'acròpoli a la part més alta, i turons secundaris, i una part baixa amb una ciutat bastant gran entorn de la qual foren construïts uns terraplens de terra alts. Ha estat excavada per un equip canadenc de la Universitat Laval i la Universitat de la Colúmbia Britànica sota la direcció de Michel Fortin i Elisabeth Cooper, des del 1998 al 2004, i en aquest darrer any es va començar una nova excavació especialment dirigida a identificar les restes ceràmiques i de poteria a la Vall del Ghab, on 40 jaciments arqueològics han estat localitzats.
S'han trobat restes paleolítiques que proven que la zona fou habitada des del 300 000 aC. Segons les proves arqueològiques el que fou la ciutat fou ocupada des de la meitat del tercer mil·lenni i fins al segle viii aC i després només es troben algunes restes hel·lenístiques i de l'època de les croades. Al segle viii aC, quan fou abandonada, era una ciutat fortificada amb un mur exterior i terraplens inclinats. Les restes de les fortificacions dels croats han estat també estudiades.
# Andrzej Bartkiewicz

Andrzej Bartkiewicz (24 d'octubre de 1991) és un ciclista polonès, professional des del 2012. Actualment corre a l'equip Wibatech 7R Fuji. Competeix tant en carretera, ciclocròs i pista

## Palmarès en carretera

* 2007
** Medalla d'or en contrarellotge al Festival olímpic de la joventut europea
* 2014
** Vencedor d'una etapa de la Bałtyk-Karkonosze Tour

## Palmarès en pista

* 2013
** Campió de Polònia en Persecució

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Amanecer en Asia

Amanecer en Asia és una pel·lícula espanyola dirigida per Dionisio Pérez i estrenada el 2009. L'obra, que tracta de la dignitat humana, va obtenir el premi a la millor pel·lícula del Festival de Madrid.

## Argument

Lluny de casa seva, en un lloc indeterminat del tercer món, una dona desconeguda salva la vida de Daniel. Aquest acte d'amor li porta a bussejar en un passat de la gent anònima que ha sacrificat la seva vida perquè d'altres visquin en un món més just i més lliure. I després d'aquest viatge descobrirà per fi quin és el fil invisible que l'uneix amb aquella dona que li va salvar la vida en aquell país llunyà.

## Repartiment

* María Ballesteros: Paula
* Hui-Chi Chiu: Jove asiàtica
* Víctor Clavijo: Daniel
* Frank Feys: Director financer
* Abdelatif Abdeselam Hamed: Jorge Estrada
* Alejandro Jornet: Psicòleg
* Tony Lam: Cap de fàbrica
* Emilio Linder: Director General
* Teresa Lozano: Susana
* Eduardo MacGregor: David Sabater
* Carola Manzanares: Directora de màrqueting
* Javier Tolosa: Director Comercial

## Referències

* ↑ «“Amanecer en Asia”, una película sobre la dignidad humana, de Dionisio Pérez Galindo, con Víctor Clavijo» (en castellà). PeriodistasEnEspañol, 05-08-2010. [Consulta: 25 gener 2011].
* ↑ «'Amanecer en Asia' se lleva el premio a la mejor película en el Festival de Cine de Madrd» (en castellà). ElEconomista, 24-09-2009. [Consulta: 25 gener 2011].

## Enllaços externs

* Amanecer en Asia a 20 minutos
# Sverigeïta

La sverigeïta és un mineral de la classe dels silicats. Va ser descoberta l'any 1983 a Långban, Filipstad, Värmland, Suècia, l'única localitat on ha estat trobada; de fet rep el seu nom de Suècia, Sverige en suec.

## Característiques

La sverigeïta és un nesosilicat de fórmula química NaBe₂Mn$^{2+}$SnSi₃O₁₂(OH) segons l'IMA. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en complexos de cristalls ben formats de fins a 2 mm. És de color groc o groc pàl·lid. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sverigeïta pertany a «9.AE - Nesosilicats amb anions addicionals (O,OH,F,H₂O); cations en coordinació tetraèdrica [4]» juntament amb els següents minerals: beril·lita, euclasa, hodgkinsonita, gerstmannita, clinohedrita, stringhamita, katoptrita, yeatmanita i esferobertrandita.

## Formació

La sverigeïta va ser trobada en un runam de mina associada amb els següents minerals: mimetita, jacobsita, calcita rica en manganès i amfíbol.

## Referències

* 1 2 «Sverigeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: July 2016» (en anglès). IMA-CNMNC. Arxivat de l'original el 9 de setembre 2016. [Consulta: 12 octubre 2016].
* 1 2 «Sverigeïta» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2012. [Consulta: 12 octubre 2016].
# Presó de Gandesa

La Presó de Gandesa és un edifici del municipi de Gandesa (Terra Alta) declarat bé cultural d'interès nacional. L'avui anomenada presó de Gandesa és un edifici d'origen medieval que rep el nom de l'última de les funcions per a les quals ha estat utilitzat

## Descripció

Situada dins el nucli antic de la població, la façana més antiga dona al carrer del Castell. Hom creu que en principi era el palau dels receptors de l'orde Santjoanista, que controlava la vila després del 1319 en què foren expropiats els béns dels Templers, senyors del lloc des de la reconquesta. La hipòtesi què el seu emplaçament pugui correspondre al de l'antic castell de la vila, bastit pels templers i ampliat posteriorment pels Santjoanistas, no es pot comprovar ara com ara. Hom pensa que aquest se situava en el mateix carrer però més a prop de la Plaça de l'Església.
És probable que el casal hagi estat destinat des de sempre a funcions de tipus municipal. En els segles XV-XVI era conegut com a "Casa del Delme", i la tradició recull també referint-se a ell el nom de "La Quarantena", ja que era el lloc on hom aplegava els tributs imposats per a ajudar a l'obra de l'església parroquial - corresponents a la quarantena part dels fruits.
L'edifici és de planta rectangular i s'obre a dos carrers. La part més antiga, abocada al carrer del Castell, data dels segles XIII-XIV. A la façana, l'estructura original es presenta molt alterada. Bastida amb carreus de pedra que perden qualitat a mesura que augmenta l'altura, hom hi pot apreciar restes d'arcades medievals ben dovellades, malgrat restar tapiades actualment la porta i part de les finestres. Comunicava antigament el carrer amb la gran sala gòtica interior, en la qual destaquen tres grans arcs diafragma apuntats, fets amb gruixuts carreus de pedra, que creuen transversalment l'edifici de mitgera a mitgera, i que sostenen el sostre.
Sobre el nivell medieval es va bastir posteriorment dos pisos, amb sortida a un carrer paral·lel al del Castell però situat a un nivell més elevat. Això determinà la construcció d'una nova façana, centrada per una porta en forma d'aracada de mig punt dovellada, que esdevingué principal quan es va tapiar la primitiva, probablement en convertir l'edifici en presó el 1841. Aquesta reforma suposà la conversió de la sala gòtica en un semisoterrani, que s'utilitzaria com a calabós, i que comunica amb el primer pis mitjançant una estreta escala tancada per dues portes blindades i forrellats reforçats
L'edifici, en especial la part més moderna, està sotmès a un procés de degradació en alguns punts, com la teulada i darrer pis, irreversible.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Presó de Gandesa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Presó de Gandesa». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.