OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Merche Romero Gomes

Merche Romero Gomes (Andorra, 27 de novembre de 1976) és una model i presentadora de televisió andorrana, d'ascendència espanyola i portuguesa.
Amb formació a l'àrea del turisme, va destacar com a cara d'innombrables campanyes publicitàries i catàlegs de moda. Es va estrenar com a presentadora de televisió el 2002, amb Metro à Superfície a l'extingida NTV. Passà per la RTP, presentant diàriament i des del 2003 Portugal no Coração, al costat de José Carlos Malato. Va treballar encara en altres produccions, com Praça da Alegria (2003), Uma Boa Aposta per a la Santa Casa da Misericórdia (2004) i Noites de Verão (2005) amb Pedro Miguel Ramos. El 2003, va presentar també el «Moda Lisboa», el més gran esdeveniment de moda a Portugal.
Va ser la primera parella pública de Cristiano Ronaldo, 9 anys més jove, que va durar entre el 2005 i el 2006. Després de la relació va seguir en contacte amb la família, fins i tot va participar en una festa en l'obertura d'una clínica de Madrid amb la germana i la mare de Cristiano. També va tenir una relació amb DJ Tó Pereira, conegut com a DJ Vibe, amb qui tenen un fill. Federico Madeira també ha estat company seu segons la premsa del cor.
A RTP, hi va presentar encara el programa d'entrevistes matutí Factor M i, actualment, presenta juntament amb Carlos Ribeiro el programa Fátima als matins de la Sociedade Independente de Comunicação.

## Referències

* 1 2 AS, Diario. «Merche Romero: así es la que fue la primera novia oficial de Cristiano Ronaldo» (en castellà), 13-10-2017. Arxivat de l'original el 2019-06-22. [Consulta: 22 juny 2019].
* ↑ «¿Quién fue la primera novia oficial de Cristiano Ronaldo? - Mi otra liga» (en castellà). [Consulta: 22 juny 2019].
* ↑ Diezminutos.es. «La hermana y la madre de Cristiano, de sarao con Merche Romero, una ex del madridista» (en espanyol europeu), 26-01-2014. [Consulta: 22 juny 2019].
* ↑ «Así es Merche Romero, la primera novia de Cristiano» (en espanyol europeu), 13-10-2017. [Consulta: 22 juny 2019].
# Kyawthuïta

La kyawthuïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom del Dr. Kyaw Thu (1973-), mineralogista, petròleg i gemmòleg birmà amb un Ph.D. de la Universitat de Yangon.

## Característiques

La kyawthuïta és un òxid d'antimoni i bismut, de fórmula química Bi$^{3+}$Sb$^{5+}$O₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015 i publicada a començaments de 2018. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5. Es tracta de l'únic mineral d'òxid aprovat de bismut i antimoni. Pot tractar-se d'un anàleg químic de la clinocervantita, de la qual és una espècie isostructural, però els grups espacials són lleugerament diferents. No és anàloga a la bismutocolumbita o a la bismutotantalita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Chaung-gyi-ah-le-ywa, dins la municipalitat de Mogok del districte de Pyin-Oo-Lwin (Mandalay, Myanmar), on tan sols s'ha trobat un únic exemplar, el qual va ser tallat com una gemma. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie.

## Referències

* ↑ «Kyawthuite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 desembre 2016].
* 1 2 Kampf, Anthony R.; Rossman, George R.; Ma, Chi; Williams, Peter A. «Kyawthuite, Bi3+Sb5+O4, a new gem mineral from Mogok, Burma (Myanmar)». Mineralogical Magazine, 81, 3, 01-06-2017, pàg. 477–484. DOI: https://doi.org/10.1180/minmag.2016.080.102 [Consulta: 31 gener 2024].
# Graptopetalum bartramii

Graptopetalum bartramii és una espècie de planta suculenta del gènere Graptopetalum, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta suculenta perenne, que forma rosetes solitàries o múltiples, de 7 a 15 cm de diàmetre, de 15 a 70 fulles cuneades-oblanceolades o obovades,de color verd-blavós, de 3 a 10 cm de llarg i de 1 a 4 cm d'ample, llises, amb l'àpex escassament apiculat, amb una mica de recobriment polsós.
La inflorescència és en cimes apiculades amb tiges de 10 a 30 cm, amb 7 a 18 branques de 1 a 6 flors cadascuna. Flors amb forma d'estrella, de color groc-blanquinós amb taques en franges vermelles.

## Distribució

Planta endèmica d'Arizona (Estas Units d'Amèrica) i de Chihuahua i Sonora (Mèxic).
Creix en escletxes de roca i pendents de grava a les muntanyes, entre 1200 i 2100 m d'altura.

## Taxonomia

Graptopetalum bartramii va ser descrita per Rose, Joseph Nelson i publicada a Addisonia; colored illustrations and popular . . . 11(1): 1–2, pl. 353. 1926.

### Etimologia

* Graptopetalum: nom genèric que deriva de les paraules gregues: γραπτός (graptos) per a "escrits", pintats i πέταλον (petalon) per a "pètals" on es refereix als pètals generalment tacats.
* bartramii: epítet atorgat en honor del botànic nord-americà William Bartram.

### Sinonímia

* Echeveria bartramii (Rose) Kearney & Peebles

## Referències

* ↑ «Flora of North America». eFloras.org.
* ↑ «Graptopetalum bartramii Rose». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
# Gobius ater

Gobius ater és una peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
És un burret de tons marronosos i d'uns 7 cm de llargada que viu als fons litorals d'aigües somes i a les llacunes litorals. Es troba des de les Balears i el Golf de Lleó fins a Niça i Sardenya.

## Referències

* ↑ Adolf de Sostoa, Frederic Casals, Joaquim Casaponsa, Joan Víctor Fernández i Colomé, Domènec Lloris, Jesús Matallanas, Francesc J. de Sostoa, Dolors Vinyoles. «Els gòbids: burrets, cabots o gòbits». A: Història natural dels Països Catalans. Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sa-a, Pascualita; Bailly, Nicolas. «Gobius ater Bellotti, 1888 Bellotti's goby» (en anglès). Fishbase.
# Trogon ramonianus

Trogon ramonianus és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita la selva humida de la conca de l'Amazones, a Brasil, sud de Colòmbia i Veneçuela, est de l'Equador i del Perú i nord de Bolívia. En diverses llengües rep el nom de "trogon amazònic" (amazonian trogon (anglès), trogon d'Amazonie, (francès)).
# Cavall Pinto

El Cavall Pinto és una raça de cavall que prové del cavall àrab.

## Orígens

Va néixer com a "cavall dels indis", sent els "pells-roges" qui van iniciar la seva cria. Aquests buscaven els cavalls més salvatges amb la finalitat de creuar-los amb els cavalls espanyols. Els encreuats amb el cavall American Quarter horse van donar origen al cavall American Paint, molt similar al Pinto, però amb característiques pròpies del cavall American Quarter. El Pinto es cria de forma controlada des del 1930; any en què es va començar a buscar un aspecte homogeni a través de la barreja amb el pura sang anglès i amb el cavall àrab. Podem dir que es tracta d'una raça que encara s'està consolidant i que ha tingut un èxit recent.

## Característiques

El Cavall Pinto és molt similar al cavall àrab, tant per la seva morfologia com pel seu caràcter:
* Alçada de la creu: variable.
* Capa principal: nombrosos colors, sempre tacada.
* Cap petit i aplanat.
* Llarg coll.
* Espatlles robustes.
* Extremitats curtes, però molt fortes.
Només els aficionats als cavalls saben diferenciar un cavall American Paint d'un pinto.

## Vegeu també

* Cavall American Paint

## Referències

* "Breeds of Livestock - Pintabian Horse". Oklahoma State University. http://www.ansi.okstate.edu/breeds/horses/pintabian/index.htm Arxivat 2010-06-02 a Wayback Machine.. Retrieved 2010-05-13.
* "Pintabian Horse Registry". Pintabian Horse Registry. http://www.pintabianregistry.com/. Retrieved 2010-05-13.
* Lynghaug, Fran (2009). The Official Horse Breeds Standards Guide: The Complete Guide to the Standards of All North American Equine Breed Associations. Voyageur Press. ISBN 978-0-7603-3499-7.

## Enllaços externs

* Registre oficial de la raça
* http://www.ansi.okstate.edu/breeds/horses/pintabian/index.htm Arxivat 2010-06-02 a Wayback Machine.
* http://cowboyfrank.net/fortvalley/breeds/Pintabian.htm
# .invalid

El .invalid és un domini de primer nivell genèric reservat per l'IETF que no pretén esdevenir un domini actiu d'Internet. Les raons per reservar aquest domini són per reduir els conflictes i les confusions. Això permet l'ús d'aquests noms de domini per documentació o en escenaris locals de prova.
Aquest domini de primer nivell genèric s'usa a vegades com a pseudo nom de domini en els URI per transmetre una condició d'error o d'ús en la protecció de la privacitat. Un exemple d'aquest ús és en el SIP, on el domini anonymous.invalid en un URI SIP indica l'ocultació de la identitat del client.

## Referències

Viccionari
* 1 2 RFC 2606 (BCP 32), Reserved Top Level DNS Names, D. Eastlake, A. Panitz, The Internet Society (June 1999)
* ↑ RFC 3325, Private Extensions to the Session Initiation Protocol, C. Jennings, J. Peterson, M. Watson, The Internet Society (November 2002)
Domini de primer nivell genèric :
Actuals :
Proposats :
Llista de dominis de primer nivell territorial :
# .22 Extra Long

El .22 Extra Long és un cartutx de percussió anular de calibre .22 in (0,22 polzades o 5,7 mm). És un disseny estatunidenc basat en el .22 Long, allargant-ne la beina per augmentar la capacitat de pólvora i obtenir major velocitat.

## Història

El cartutx .22 Extra Long va ser introduït l'any 1878, i va ser utilitzat en rifles de les companyies Remington, Ballard, Wesson i Stevens. A partir del 1916 també es va introduir en els fusells de forrellat monotir M1903 i M1904 de Winchester, així com en els revòlvers Smith & Wesson.
Va ser dissenyat amb una bala lubricada de 40 gr (2,6 g), la mateixa que posteriorment utilitzaria el molt més comú calibre .22 Long Rifle, i 6 gr (389 mg) de pólvora negra. Al principi va superava lleugerament la velocitat del .22 LR, però amb una precisió menor. Amb versions posteriors d'aquests calibres, fabricats ja amb càrregues de pólvora sense fum el .22LR assolia la mateixa velocitat de sortida i una major pressió.
Igual que amb els cartutxos .22 Winchester Automatic i .22 Remington Automatic, el .22 Extra Long no es pot utilitzar en armes amb recambres dissenyades pel calibre .22 LR, ja que la beina té una longitud major que aquest. No obstant això, un cartutx de percussió anular més curt, però del mateix diàmetre de beina, pot ser disparat de manera segura per una arma dissenyada per a un cartutx més llarg. Per exemple, una arma per a cartutxos (principalment revòlvers).22 LR, pot disparar cartutxos .22 Long i .22 Curt (de la mateixa manera, un cartutx .38 Especial pot ser disparat en un revòlver .357 Magnum).
El .22 Extra Long va deixar d'oferir-se al mercat l'any 1935.

## .22 Extra Long Suís

Seguint el mateix procés que amb el .22 Extra Long a Suïssa van crear cartutxos amb beina allargada, cercant potenciar el .22 Long. A la dècada del 1880 es va dissenyar el .22 Extra Long Suís. Aquest es diferenciava del .22 Extra Long estatunidenc, ja que la longitud de beina del suís era de 18,6 mm mentre que la del nord-americà era de 19,8 mm; la longitud total del suís era de 28 mm mentre que la del nord-americà era de 29,9 mm. També existien lleugeres diferències en potència. La nomenclatura mil·limètrica del .22 Extra Long suís seria "5,6x18 mm" mentre que la del nord-americà seriam "5,6x20 mm".

## Vegeu també

* .22 Long Rifle
* .22 Curt
* .22 Long
* 6 mm Flobert

## Referències

* ↑ «A Brief History of .22 Rimfire Ammunition». Chuck Hawks. [Consulta: 13 abril 2020].
* ↑ Frank C. Barnes. Cartridges of the World. 10th., rev. and expanded. Krause Publications, 2007. ISBN 0-87349-605-1.
* ↑ «.22 Extra Largo Suizo». www.municion.org. Arxivat de l'original el 21 de maig 2012. [Consulta: 13 abril 2020].
# .256 Newton

La .256 Newton era una bala d'alta velocitat rimless que va ser desenvolupada el 1913 per Charles Newton juntament amb Western Cartridge Company. Era una versió curta de la 30-06 Springfield i es va reduir a .264 amb un angle d'espatlla diferent. Encara que la .256 Newton i la 30-06 Springfield no són intercanviables, igual que tampoc ho són la .256 Newton i la 6.5-06.

## Referències

* ↑ Barnes, Frank, and Amber, John T. Cartridgs of the World (DBI, 1972), p.76, ".256 Newton".
* ↑ «256 Newton [Archive - The Firing Line Forums]». [Consulta: 30 agost 2021].

## Vegeu també

* .30 Newton
# 15 d'Aquari

15 d'Aquari (15 Aquarii) és una estrella de la constel·lació equatorial d'Aquari. Té una magnitud aparent de 5,83.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ Anderson, E.; Francis, C. «XHIP: An extended Hipparcos compilation» (en anglès). Astronomy Letters, 38, 5, 2012, pàg. 331. arXiv: 1108.4971. Bibcode: 2012AstL...38..331A. DOI: 10.1134/S1063773712050015.
# 1151
## Esdeveniments

* 25 de gener, Riudoms, Camp de Tarragona: El príncep normand Robert d'Aguiló fa donació de la terra de Riudoms al cavaller Arnau de Palomar amb la condició de construir-hi un castell, fet que es considera com la fundació del poble.
* 27 de gener, Tudilén, Navarra: Es firma el Tractat de Tudilén entre Alfons VII, rei de Lleó, de Castella i de Galícia, i Ramon Berenguer IV, comte de Barcelona i príncep d'Aragó
* 1 de febrer, Andenne, actualment a Bèlgica: Batalla d'Andenne entre el principat de Lieja i el comtat de Namur
* 7 de juliol, Borja: Ramon Berenguer IV, comte de Barcelona i príncep d'Aragó, ocupa la plaça que estava sota el poder de Garcia Ramires, dux de Pamplona (ofensiva de Ramon Berenguer IV).

## Necrològiques
### Països Catalans

* 31 de maig, Girona: Guillem Umbert de Basella, baró de Montseny.
# 27è Festival Internacional de Cinema de Moscou

El 27è Festival Internacional de Cinema de Moscou es va celebrar entre el 17 i el 26 de juliol de 2005. El Sant Jordi d'Or fou atorgat a la pel·lícula russa Kosmos kak predtxuvstvie dirigida per Aleksei Utxitel.

## Jurat

* Valentin Txernykh (Rússia – President)
* Nicola Piovani (Itàlia)
* Ulrich Seidl (Àustria)
* János Kende (Hongria)
* Viktoriya Tolstoganova (Rússia)
* Claire Denis (França)

## Pel·lícules en competició

Les següents pel·lícules foren seleccionades per la competició:
| Títol original | Director(s) | País de producció |
| Bal-Kan-Kan | Darko Mitrevski | Macedònia del Nord, Itàlia, Regne Unit |
| Paha maa | Aku Louhimies | Finlàndia |
| Gitarrmongot | Ruben Östlund | Suècia |
| Erkak | Yusup Razykov | Uzbekistan |
| Welcome Home | Andreas Gruber | Àustria |
| Dear Wendy | Thomas Vinterberg | Dinamarca, Alemanya, França, Regne Unit |
| La vita che vorrei | Giuseppe Piccioni | Itàlia, Alemanya |
| Kosmos kak predchuvstvie | Alexei Uchitel | Rússia |
| Tabl-e bozorg zir-e pai-e chap | Kazem Ma'asoumi | Iran |
| Nyfes | Pantelis Voulgaris | Grècia |
| La última luna | Miguel Littín | Xile, Palestina, Mèxic |
| El desenlace | Juan Pinzás | Espanya |
| Otkradnati otxi | Radoslav Spassov | Bulgària, Turquia |
| Le sourire d'Hassan | Frédéric Goupil | França, Síria |
| A porcelánbaba | Péter Gárdos | Hongria |
| Příběhy obyčejného šílenství | Petr Zelenka | Txèquia, Alemanya, Eslovàquia |
| The Chumscrubber | Arie Posin | Estats Units |

## Premis

* Sant Jordi d'Or: Kosmos kak predchuvstvie d'Alexei Uchitel
* Premi Especial del Jurat: Sant Jordi de Plata: Paha maa d'Aku Louhimies
* Sant Jordi de Plata:
** Millor Director: Thomas Vinterberg per Dear Wendy
** Millor Actor: Hamid Farrokhnezhad per Tabl-e bozorg zir-e pai-e chap
** Millor Actress: Vesela Kazakova per Otkradnati otxi
* Premi a la carrera: István Szabó
* Sant Jordi de Plata a la millor pel·lícula de la competició perspectiva: How the Garcia Girls Spent Their Summer de Georgina Riedel
* Premi Stanislavsky: Jeanne Moreau

## Referències

* ↑ «27th Moscow International Film Festival (2005)». MIFF. Arxivat de l'original el 3 abril 2013. [Consulta: 9 abril 2013].

## Enllaços externs

* Festival Internacional de Cinema de Moscou: 2005 a Internet Movie Database
# Abdul Sattar Edhi

Abdul Sattar Edhi (1 de gener de 1928 – 8 de juliol de 2016), (Memoni, en urdu, : عبدالستار ایدھی) va ser un prominent filantrop, activista social, asceta i humanitari pakistanès. Va ser el fundador i director de la Fundació Edhi al Pakistan.
Juntament amb la seva dona, Bilquis Edhi, va rebre el 1986 el Premi Ramon Magsaysay de Servei Públic. És també el receptor del Premi Lenin de la Pau i el Premi Balzan. En 2006, l'institut d'Administració d'empreses de Pakistan li va conferir un doctorat honoris causa. Al setembre 2010, Edhi també va obtenir un doctorat honorari de la Universitat de Bedfordshire. El 1989 Edhi va rebre el Premi Nishan-i-Imtiaz del Govern de Pakistan. L'1 de gener de 2014, Edhi va ser triat Persona de l'any 2013 pels lectors The Express Tribune.
Abdul Sattar Edhi va dirigir la Fundació Edhi al Pakistan durant sis dècades. La fundació posseeix i opera un servei d'ambulàncies, asils, orfenats, clíniques, refugis per a dones, cuines i centres de rehabilitació per a addictes i malalts a través del país.
Se li considerava un home humil. No tenia un salari de la seva organització i vivia en un apartament de dos dormitoris sobre la seva clínica a Karachi. Va ser proposat per a un premi Nóbel de la Pau pel Primer ministre de Pakistan amb més de 30.000 signatures encapçalades per Ziauddin Yousafzai, el pare de Malala Yousafzai. El 25 de juny de 2013 Edhi va sofrir una fallada renal i va passar a diàlisi. The Guardian el va anomenar 'un treballador de caritat llegendari conegut pel seu ascetisme'. Se li ha anomenat també el més gran humanitari viu al món en un article del 2013 a The Huffington Post.
Edhi va morir a l'edat de 88 anys a Karachi el 8 de juliol de 2016.

## Referències

* ↑ http://dawn.com/2012/06/15/abdul-sattar-edhi-under-taliban-threat/, published 15 June 2012, Retrieved 24 March 2016
* ↑ Arxivat 2016-04-05 a Wayback Machine., Edhi's National Awards on Edhi Foundation website, Retrieved 24 March 2016
* ↑ Tribune person of the year 2013: Your vote, our hero, published 1 Jan 2014, Retrieved 24 March 2016
* ↑ «Campaign for Abdul Sattar Edhi to receive Nobel Peace Prize by Malala's dad».
* ↑ http://tribune.com.pk/story/568148/edhi-suffers-from-kidney-failure-to-stay-on-dialysis-rest-of-his-life/, The Express Tribune newspaper, published 25 June 2013, Retrieved 24 March 2016
* ↑ http://www.theguardian.com/world/2015/apr/01/pakistan-charity-abdul-sattar-edhi-foundation-karachi?
* ↑ http://www.huffingtonpost.com/2013/05/06/abdul-sattar-edhi_n_3223839.html, Abdul Sattar Edhi on Huffington Post, Retrieved 24 March 2016
* ↑ http://www.dawn.com/news/1267583/celebrated-humanitarian-abdul-sattar-edhi-passes-away-in-karachi
# 844
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Sunifred I de la Cerdanya esdevé duc de Gòtia després que una delegació de Carles el Calb li transferís el govern de gran part de la Septimània i de comtats catalans.
* Es firma la Capitular de Carles el Calb, que estableix les condicions jurídiques dels habitants del comtat de Barcelona, que guanyen exempcions fiscals i concessions de terrenys.

### Món

* Invasió normanda de Galícia.
* Traducció a l'àrab dels escrits de Plató.
* 23 de maig - Emirat ed Còrdova: Batalla de Clavijo. Enfrontament llegendari entre les tropes de Ramir I d'Astúries i les de Abd al-Rahman II, amb victòria final cristiana.

## Naixements

* Abd-Al·lah ibn Muhàmmad ibn Abd-ar-Rahman, emir de Còrdova.

## Necrològiques

* A Rouen: Berà, primer comte de Barcelona.
* Bernat de Septimània, comte de Barcelona, Girona, Osona, duc de Septimània i Gòtia.

## Referències

* ↑ «BATALLA DE CLAVIJO | Causas, desarrollo y consecuencias» (en castellà). Mundo Antiguo. [Consulta: 7 maig 2020].
# Aeroport de Kamembe

L'Aeroport de Kamembe (codi IATA: KME, codi OACI: HRZA) és l'aeroport que serveix Cyangugu i Kamembe, a Ruanda. RwandAir ha operat un Dash 8-Q400 amb nou vols per setmana a Kigali, però actualment ha suspès el servei fins que finalitzi la reestructuració de la pista. L'aeroport rep vols xàrter de Tanzània, Uganda i República Democràtica del Congo, encara que no en un horari regular.
Durant la Guerra Civil ruandesa, es va suggerir l'aeroport de Kamembe com a lloc per transitar les armes franceses al govern interí després d'abril de 1994.
L'edifici de la terminal de l'aeroport es va veure fortament danyat per un terratrèmol de 2008 i, a principis de 2010, el govern de Ruanda va anunciar que l'aeroport de Kamembe es modernitzaria. A finals de 2012 es va completar una nova terminal, es va obrir una nova torre de control, i Techno Sky, una sucursal de la corporació italiana ENAV, tenia instal·lació de nous sistemes de navegació.
Durant una visita de maig de 2013, el ministre d'Infraestructures, Albert Nsengiyumva, va anunciar que la pista d'aterratge s'ampliaria i s'allargaria d'1,5 quilòmetres a 2,2 quilòmetres en 2014-2015. L'aeroport va tornar a obrir el juny de 2015 i RwandAir va començar vols regulars des de l'aeroport.

## Aerolínies i destins

| Aerolínies | Destinacions |
| RwandAir | Kigali |

## Referències

* ↑ Airport information for HRZA from DAFIF (efectiu octubre 2006)
* ↑ Informació de l'Aeroport de Kamembe a Great Circle Mapper. Font: DAFIF (vàlid a octubre de 2006).
* ↑ RwandAir Flight Schedules Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., 2015. Accessed 19 març 2015.
* ↑ Des Forges, Alison. Leave None to Tell the Story: Genocide in Rwanda – Acknowledging Genocide. Nova York: Human Rights Watch, març 1999. ISBN 1-56432-171-1.
* ↑ Gérard Rugambwa, L'aéroport de Kamembe va être réhabilité, 7 juny 2010 (archived link). Accessed 19 març 2015.
* ↑ Techno Sky (Italy) wins a contract with the Rwanda Civil Aviation Authority Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine., 11 juny 2012. Accessed 19 març 2015.
* ↑ "Rehabilitation works at Kamembe Airport are completed and plans of extending Landing site to 2 kilometres length by 2015 are in place to increase the capacity of handling many planes at the same time"
* ↑ Thome first=Wolfgang «Kamembe Airport ready to open new runway». , 15-06-2015. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-10-10. [Consulta: 13 juny 2018].
# Aeroport de Kalandia

L'Aeroport de Kalandia (àrab: مطار قلنديا, Maṭār Qalandiyā), també anomenat Aeroport de Jerusalem (àrab: مطار القدس, Maṭār al-Quds) i Aeroport d'Atarot, és un petit aeroport situat entre Jerusalem i Ramallah. Quan va ser inaugurat l'any 1920 va ser el primer aeroport al Mandat Britànic de Palestina. S'ha tancat al trànsit civil des de l'esclat de la Segona Intifada el 2001.
Des de 1920 fins a 1930, el camp d'aviació de Kalandia era l'únic aeroport en el Mandat Britànic de Palestina. Va ser utilitzat per les autoritats militars britàniques i convidats prominents amb destinació a Jerusalem. El 1931, el govern va expropiar terres obligatòria del poble jueu d'Atarot per ampliar la pista d'aterratge, en el procés de demolició d'habitatges i el desarrelament d'horts fruiters. El 1936, l'aeroport va ser inaugurat vols regulars. El poble d'Atarot va ser capturat i destruït per la Legió Àrab jordana durant el Guerra araboisraeliana de 1948.
Des de 1948 a la Guerra dels Sis Dies al juny de 1967, l'aeroport estava sota control jordà, designat OJJR. Després de la Guerra dels Sis Dies, l'aeroport de Kalandia va ser incorporat en el terme municipal de la ciutat de Jerusalem i va ser designat Aeroport Internacional de Jerusalem (àrab: مطار القدس الدولي, Maṭār al-Quds ad-Duwalí).