OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sr. Chinarro

Sr. Chinarro és un grup de música sevillà format cap al 1990. El seu estil és principalment indie. El seu cantant i compositor i l'únic membre que n'ha format part durant tota la seva existència és Antonio Luque.
Les lletres de les cançons de Sr. Chinarro es caracteritzen per combinar el surrealisme i el costumisme. Són plenes de metàfores, dobles sentits, jocs de paraules i imatges quotidianes.

## Discografia
### Àlbums

* Sr. Chinarro 1994. Acuarela Discos
* Compito 1996. Acuarela Discos
* El porqué de mis peinados 1997. Acuarela Discos
* Noséqué-nosécuántos 1998. Acuarela Discos
* La primera ópera envasada al vacío 2001. Acuarela Discos
* Despídete del lago. Las rarezas de Antonio Luque 1993-2001 2001. Acuarela Discos
* Cobre cuanto antes 2002. Acuarela Discos
* El ventrílocuo de sí mismo 2003. Acuarela Discos
* El fuego amigo 2005. El Ejército Rojo
* El mundo según 2006. Mushroom Pillow
* Ronroneando 2008. Mushroom Pillow
* Presidente 2011. Mushroom Pillow
* ¡Menos samba! 2012. Mushroom Pillow
* Enhorabuena a los cuatro 2013 Mushroom Pillow
* Perspectiva caballera 2014 VEEMMM
* El progreso 2016 El Segell del Primavera

### Singles i EPs

* Pequeño Circo 1993. Acuarela Discos
* Lerele 1995. Acuarela Discos
* Ondina 1996. Elefant Records
* ¿Qué puedo hacer? / Su mapamundi, gracias single conjunt amb Los Planetas 1997 Acuarela Discos
* La pena máxima 2000. Acuarela Discos
* Consecuencias de la pena máxima 2000. Single exclusiu per al club de fans "Mártires de Santa Teresa"
* Tributo a The Cure single conjunt amb Migala 2000. Acuarela Discos
* La casa encima 2001. Acuarela Discos
* La tapia del perejil 2002. Acuarela Discos

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Sr. Chinarro a Musicoscopio.com
* a Indyrock
# Viatxeslav Ivankov

Viatxeslav Kirillovitx Ivankov (rus : Вячесла́в éИванько́в), també conegut amb el sobrenom de Yaponchik, va ser un destacat cap criminal de les màfies post-soviètiques, conegut per les seves activitats delictives a Rússia i els Estats Units. Ivankov va créixer a Moscou, i de jove era practicant amateur de lluita esportiva. El seu primer ingrés a la presó va ser per una baralla en un bar, però la seva carrera criminal va anar progressant dins del clan de Sólntsevskaia, del que algunes fonts en consideren un destacat impulsor. El 1982 va ser condemnat a 14 anys de presó per tinença il·lícita d'armes, narcotràfic i falsificació de documents. El març de 1991 va abandonar la presó, coincidint amb un moment d'expansió del crim organitzat rus. Aleshores, ja considerat com un destacat Vor v zakone, va traslladar-se als Estats Units el març de 1992. A Nova York, es va relacionar amb el nucli criminal que des de feia dues dècades operava des del sud de Brooklyn, la Petita Odessa de Brighton Beach, i amb els anys seria considerat com "el mafiós rus més poderós dels Estats Units", segons fonts de l'FBI. Va ser condemnat per extorsió el 1995, i va estar empresonat fins que l'any 2004 va ser extradit a Rússia. Va morir l'any 2009 d'una peritonitis, presumiblement de la complicació de les ferides que un franctirador li va causar en un restaurant de Moscou.

## Referències

* ↑ «Yaponchik» (en anglès). PBS Frontline, 1999. [Consulta: 13 abril 2020].
* 1 2 3 «Mafioso ruso entre la vida y la muerte» (en castellà). BBC, 29-07-2009. [Consulta: 13 abril 2020].
* ↑ Finckenauer, James O.; Waring, Elin J.. Russian Mafia in America: Immigration, Culture, and Crime (en anglès). UPNE, p. 110-113. ISBN 9781555533748 [Consulta: 13 abril 2020].
* ↑ Schwirtz, Michael «For a Departed Mobster, Wreaths and Roses but No Tears» (en anglès). The New York Times, 13-10-2009 [Consulta: 13 abril 2020].
# Ràdio Sant Boi

Ràdio Sant Boi és l'emissora de ràdio municipal de Sant Boi de Llobregat, a la província de Barcelona.
Després de les primeres eleccions municipals, aquestes persones van cercar l'ajuda de l'Ajuntament, que aviat va donar el seu suport a un mitjà de comunicació propi i directe. Darrerament, el conveni amb COM Ràdio, signat l'any 1995, i la renovació dels equips tècnics amb la incorporació del so digital, un any més tard, són dos referents fonamentals per conèixer la posició actual de la ràdio.

## Història

Durant la celebració de la Festa Major de 1980, després de la decisió política de crear l'emissora, van iniciar-se les emissions des del Palau de Marianao, que va ser la seu de Ràdio Sant Boi durant dos anys. Després es va instal·lar provisionalment a Can Massallera i, des de 1985 fins al 2018, les instal·lacions principals de la ràdio van ser al Carrer Torras i Bages, a un pis i en condicions difícils.
L'emissora commemora l'any 2000 el 20è aniversari del seu naixement. El divendres 19 de maig es duu a terme a la localitat la inauguració d'una exposició retrospectiva que va donar el tret de sortida a les celebracions previstes per l'emissora. Durant el pregó de la Festa Major de llavors, Javier Gurruchaga va recordar les dues dècades de trajectòria de la ràdio local.
El 2017, Ràdio Sant Boi commemora el Dia Mundial de la Ràdio amb una programació especial durant tot el matí.
El 2017, Ràdio Sant Boi és premiada a l'entrega dels XVII Premis Ràdio Associació de Catalunya per “La República Santboiana”. L'equip del programa va recollir una menció de qualitat en l'apartat Millor Programa de Ràdio Local.

## Referències

* 1 2 3 «Ràdio Sant Boi celebra 20 anys d'història com a mitjà de comunicació local». La Xarxa Comunicación Local, 19-05-2000. [Consulta: 17 desembre 2019].
* ↑ «Ràdio Sant Boi celebra el Dia Mundial de la Radio». EL PERIÓDICO / SANT BOI DE LLOBREGAT, 20-04-2017. [Consulta: 17 desembre 2019].
* ↑ «'La República Santboiana' rep una menció de qualitat dels Premis Ràdio Associació de Catalunya». EL PERIÓDICO / SANT BOI, 08-05-2017. [Consulta: 17 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Web de Ràdio Sant Boi
# Neopitagorisme

El neopitagorisme és un moviment filosòfic sorgit a mitjans del segle i aC. El que pretén aquest moviment és reinstaurar el misticisme propi del pensament de Pitàgores.
El primer d'aquests neopitagòrics va ser el filòsof romà Publi Nigidi Fígul, que va viure a Alexandria a mitjans d'aquest segle i va ser amic de Ciceró. Hi va haver d'altres filòsofs neopitagòrics pel territori de l'Imperi, però va ser a Alexandria on es van concentrar els filòsofs neopitagòrics més actius, perllongant aquest corrent durant el segon i tercer segle de l'era cristiana, i expandint-se des d'allà a tot l'Imperi. A Alexandria, a més, va aparèixer un conjunt d'escrits que es va atribuir als antics pitagòrics, els Versos auris, així com unes Cartes que es creien escrites pel mateix Pitàgores, encara que pel que sembla, aquest mai va deixar res escrit.
El neopitagorisme es va configurar al voltant d'aquestes característiques pròpies:
* Exaltació de Pitàgores, fins a fer d'ell un ésser semidiví.
* Sincretisme filosòfic, que admetia al costat de doctrines estrictament pitagòriques teories de tall platònic, aristotèlic i estoic.
* Sincretisme religiós: s'admeten en la filosofia neopitagòrica principis extrets de diverses religions (l'egípcia i d'altres).
Els neoplatònics i els neopitagòrics van fer causa comuna per oposar el seu propi sistema de regeneració espiritual al cristianisme i a conseqüència d'això van arribar a una certa mixtura eclèctica, de manera que ambdues doctrines s'interpenetren, assimilant a més altres elements platònics, aristotèlics, estoics i orientals. Potser per això les doctrines pitagòriques van acabar amb freqüència en astrologia, superstició o màgia, i van acabar per atribuir-se a les figures de Pitàgores i Apol·loni de Tiana tot tipus d'històries fabuloses i llegendes.

## Referències

* Article sobre el neopitagorisme (castellà) Arxivat 2011-06-09 a Wayback Machine.
* Entrada de l'Enciclopèdia Catalana
# Flattr

Flattr és un sistema de micropagaments via web creat per Peter Sunde i posat en marxa en agost del 2010. El sistema consisteix en el fet que els usuaris paguen una quantitat fixa que es dividida al final de mes entre els llocs web als quals l'usuari ha seleccionat com a receptors. Els receptors tenen com a requeriment que donen 2 euros al mes com a mínim per a poder rebre ells.
Els seus competidors són Rewrdr i Kachingle.
Al principi solament es posà en marxa com a beta tancada.
El 2016 col·laborà amb AdBlock per tirar endavant un sistema que permetera i facilitara el micropagament per part dels usuaris cap als creadors de contingut en línia anomenat Flattr Plus.

## Referències

* ↑ «Pirate boss to make the web pay». BBC News, 12-02-2010 [Consulta: 1r maig 2017].
* 1 2 O'Hear, Steve «Flattr opens to the public, now anybody can 'Like' a site with real money». TechCrunch, 12-08-2010 [Consulta: 1r maig 2017].
* ↑ Jifry, Fasna; Irfan, Mohammed; Rishadhy, Mohammed. «Secure Micropayment Scheme for Newspaper Subscription - Pay Per Article». A: ESCaPe 2015 - Third Engineering Students' Conference at Peradeniya, 2015, p. 2 [Consulta: 1r maig 2017]. Arxivat 2017-12-08 a Wayback Machine.
* ↑ Loll, Mumme i Pinkwart, 2010, p. 5-6.
* ↑ Loll, Mumme i Pinkwart, 2010, p. 5.
* ↑ Mullin, Joe «Adblock Plus will help users pay publishers and keep a cut for itself». Ars Technica, 03-05-2016 [Consulta: 10 abril 2017].

## Bibliografia

* Loll, Frank; Mumme, Christopher; Pinkwart, Niels «Flattr this! Explorative Evaluation von Social (Micro-)Payments als alternatives Bezahlmodel». IfI Technical Report Series, 10, 10, 2010, pàg. 1-19.
# Ahmed Saad Osman

Ahmed Saad Osman (àrab: أحمد سعد عثمان) (Bengasi, 7 d'agost de 1979) és un exfutbolista libi de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Líbia. Pel que fa a clubs, destacà a Club Africain.

## Referències

* ↑ Courtney, Barrie. «African Nations Championship 2009 - Details». RSSSF, 12-06-2009. [Consulta: 13 agost 2009].
* ↑ Ahmed Saad Osman a National-Football-Teams.com (anglès)
# Sindicat Obrer Aragonès

Sendicato d'os Treballadors d'Aragón (SOA-STA) és un sindicat independentista aragonès creat el desembre de 1999 i que es declara hereu del nacionalisme aragonès d'esquerres, de caràcter alternatiu, no sexista i internacionalista. Forma part junt amb diverses associacions jovenils del Bloque Independentista de Cuchas. Edita els diaris O Mallo (des de 2000) i O Bozero (des de 2002).

## Enllaços externs

* Sendicato d'os Treballadors d'Aragón (aragonès)
# Viatxeslav Ambartsumian

Viatxeslav Ambartsumian (Moscou, 22 de juny de 1940 - Moscou, 4 de gener de 2008) fou un futbolista rus d'origen armeni de la dècada de 1960.
Fou 2 cops internacional amb la selecció de la Unió Soviètica.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Spartak Moscou, PFC CSKA Moscou i FC Torpedo Kutaisi.

## Referències

* ↑ (rus) Profile Arxivat 2020-08-09 a Wayback Machine. a rusteam.permian.ru
* ↑ a eu-football.info
* ↑ Viatxeslav Ambartsumian a National-Football-Teams.com (anglès)
# SKA Minsk

El SKA Minsk és un equip d'handbol de Belarús fundat el 1976 de la ciutat de Minsk. Actualment disputa la 1a Divisió d'handbol belarussa, si bé fins a la independència d'aquest país ho feu a la Lliga de l'antiga URSS, on fou un dels grans equips dominadors d'aquest esport.
Cal destacar el fet que l'equip ha guanyat 3 Copes d'Europa els anys 1987, 1989 i 1990, així com 2 Recopes d'Europa dels anys 1983 i 1988.

## Palmarès

* 3 Copes d'Europa: 1987, 1989 i 1990
* 2 Recopes d'Europa: 1983 i 1988
* 6 Lligues de l'URSS: 1981, 1984, 1985, 1986, 1988 i 1989
* 11 Lligues de Belarús: 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001 i 2002
* 3 Copes de l'URSS: 1980, 1981 i 1982
# Neoplecostomus corumba

Neoplecostomus corumba és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Fortune carrée

Fortune carrée és una pel·lícula en coproducció franco-italiana de 1955 dirigida per Bernard Borderie. És basada en la novel·la homònima de Joseph Kessel, autor del guió. Fou seleccionada al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1955.

## Argument

Mentre instrueix l'exèrcit dels Amiris, Igricheff s'oposa a la decisió de qadi d'equipar als soldats amb armes automàtiques lliurades per un traficant francès, Mortdhom. Rebutjat com a traïdor, decideix venjar-se unint-se a la tribu enemiga, els Ghafaris. Però aquests són menys i són derrotats, i Igricheff és fet presoners. Yasmina, una jove esclava, l'ajuda a escapar i només es pot refugiar al vaixell de Mortdhom. Després d'uns enfrontaments, els dos homes acaben per reconciliar-se i continuar les seves aventures.

## Repartiment

* Folco Lulli: Hussein
* Anna Maria Sandri: Yasmina
* Paul Meurisse: Mordhom
* Fernand Ledoux: Le cadi
* Pedro Armendáriz: Igricheff
* Léopoldo Francès: Abdi

## Referències

* ↑ Pel·lícules en competició al Festival de Sant Sebastià

## Enllaços externs

* Fortune carrée a Unifrance
# Ahmed Saadawi

Ahmed Saadawi (àrab: أحمد سعداوي, Aḥmad Saʿdāwī) (Bagdad, 1973) és un novel·lista, poeta, guionista i realitzador de documentals iraquià que viu i treballa a Bagdad. Fou guardonat amb el Premi Internacional de Ficció Àrab el 2014 per Frankenstein in Baghdad.

## Obra publicada

* 2000 Anniversary of Bad Songs (poesia)
* 2004 The Beautiful Country (novel·la)
* 2008 Indeed He Dreams or Plays or Dies (novel·la)
* 2013 Frankenstein in Baghdad (novel·la)

## Premis i reconeixements

* 2010 Projecte Beirut39, un dels 39 participants seleccionats
* 2014 Premi Internacional de Ficció Àrab, guanyador de Frankenstein in Bagdad

## Referències

* ↑ «Profile». Arxivat de l'original el 2014-04-01. [Consulta: 1r juny 2016].
* ↑ Randa El-Banna. «Saadawy wins International Prize for Arabic Fiction in 2014». The Cairo Post, 30-04-2014. [Consulta: 30 abril 2014].
* ↑ Dennis Abrams. «"Frankenstein in Baghdad" Wins the 2014 Arabic Booker Prize». Publishing Perspectives, 30-04-2014. [Consulta: 30 abril 2014].
* ↑ «Frankenstein in Baghdad by Ahmed Saadawi wins 2014 International Prize for Arabic Fiction». International Prize for Arabic Fiction, 29-04-2014. Arxivat de l'original el 2 de maig 2014. [Consulta: 30 abril 2014].
# Senyalística

La senyalística és una activitat pertanyent al disseny gràfic que estudia i desenvolupa un sistema de comunicació visual sintetitzat en un conjunt de senyals o símbols que fan la funció de guiar, orientar o organitzar una persona o ensems de persones en aquells punts de l'espai que creïn dilemes de comportament, com per exemple dins d'una gran superfície (centres comercials, fàbriques, polígons industrials, parcs tecnològics, aeroports, etcètera).
El disseny de la senyalística comença amb l'estudi de plans de planta de la gran superfície (d'estudis de camins, itineraris o circulacions proposades); passa per la presentació de la nova i òptima organització d'aquestes circulacions i acaba en el disseny de símbols gràfics sintètics i de fàcil comprensió per a guiar la gent o vehicles per aquestes grans superfícies. Els símbols dissenyats variaran segons si són per a una senyalització interna o externa, si és per a guiar pedestres o per a guiar vehicles. En les empreses, normalment aquests símbols segueixen els alineamients de la identitat visual corporativa (colors, estil, geometries, tipografia, etc. propis de l'empresa) o bé poden contenir el distintiu visual (logotip o marca) de l'empresa dins de cada rètol.

## Senyalística contra senyalització

Alguns estudiosos insisteixen a diferenciar entre senyalística i senyalització. Senyalística és un mot recollit pel Termcat (que descarta senyalètica) però no pas pel DIEC. Aquest neologisme, tanmateix, hauria de designar l'estudi dels senyals, mentre que el conjunt mateix d'aquests utilitzats dins d'un espai públic hauria de ser anomenat senyalització, terme acceptat per l'Institut d'Estudis Catalans.
La senyalització està dirigida a regular el trànsit humà i motoritzat en espais predominantment exteriors. El codi utilitzat ha estat prèviament homologat i normalitzat, essent indiferent a les característiques de l'entorn (per exemple, el codi de circulació). La senyalística en canvi persegueix l'obejectiu d'identificar, regular, i facilitar l'accés a uns serveis requerits.
La senyalització és la conjunció de diversos signes o senyals que tenen en comú diversos trets tals com: color o codis de color, síntesi de formes representatives, tipografies, etc.
La senyalística aborda l'elaboració de sistemes de senyals i les seves representacions considerant factors tals com: situació geogràfica, llengua de la localitat, nacionalitat, identitat o elements representatius del lloc, etc. a fi que els senyals que componguin el sistema senyalístic siguin coherents no solament amb allò a què es refereixen, si no als del seu encontorn.

## Vegeu també

* Disseny de senyalètica
* Semiologia
* Senyals de tràfic
* Senyalització bilingüe
* Rètol
# Urspelt

Urspelt (en luxemburguès: Ischpelt) és una vila i centre administratiu de la comuna de Clervaux del districte de Diekirch al cantó de Clervaux. Està a uns 52 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Vegeu també

* Castell d'Urspelt

## Referències

* ↑ «Urspelt». [Consulta: 23 setembre 2015].
# SJF

SJF té els següents significats:
* Unió Sueca de Periodistes (del seu nom en suec Svenska JournalistFörbundet), sindicat de periodistes de Suècia
* Skopje Jazz Festival, festival anual de jazz de Skopje, a Macedònia del Nord
* Treball més curt (del seu nom en anglès Shortest Job First), mètode planificador de tasques per a un procés informàtic
# Niko Omilana

Niko Omilana (Staffordshire, 4 de març de 1998) és un youtuber anglès conegut pels seus vídeos de broma. A més, es va presentar com a candidat a l'alcaldia de Londres en 2021 i va quedar cinquè.
Niko va néixer i va créixer en Staffordshire. És un youtuber que ha guanyat popularitat amb els seus vídeos de paròdia, sketchs còmics originals, bromes i diverses entrades de vlogs. També és el fundador i autoanomenat «líder suprem» de la Niko Defence League (NDL), una paròdia de l'organització d'extrema dreta English Defence League.

## Referències

* ↑ «The YouTubers who stood for mayor of London» (en anglès). BBC News.
* 1 2 «YouTuber Niko Omilana Managed To Come Fifth In London’s Mayoral Elections» (en anglès). [Consulta: 12 desembre 2021].
# Ahmed Shobair

Ahmed Shobair (àrab: أحمد شوبير) (Tantā, 28 de setembre de 1960) és un exfutbolista egipci de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1990.
Pel que fa a clubs, destacà a Al Ahly.

## Referències

* ↑ «Egypt Versus Kenya». www.angelfire.com/ak/EgyptianSports. [Consulta: 29 novembre 2017].
* ↑ Ahmed Abdelaziz Shobair - Century of International Appearances
* ↑ «Egypt - squad».
# Spalax antiquus

Spalax antiquus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels espalàcids. És endèmica de Romania. Conforma un clade dins el gènere Spalax juntament amb S. istricus. Es diferencia de S. graecus, del qual anteriorment era considerada una subespècie, en una sèrie de caràcters dentals. Quedà separada de S. graecus per l'aixecament del sud-est dels Carpats.

## Referències

* ↑ Attila Németh; Zalán G. Homonnay; VirágG Krízsik; Máté Csorba; Tomáš Pavlíc, Zsolt Hegyeli, Yarin Hadid, Szilárd Sugár, János Farkas et Gábor Csorba «Old views and new insights: taxonomic revision of the Bukovina blind mole rat, Spalax graecus (Rodentia: Spalacinae)» (en anglès). Zoologial Journal of the Linnea Society, 169, 4, 01-12-2013, pàg. 903-914. Arxivat de l'original el 2016-04-26. DOI: 10.1111/zoj.12081 [Consulta: 2 juliol 2017]. Arxivat 2016-04-26 a Wayback Machine.
Espècies vivents d'espalàcids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Myospalacinae :
Rhizomyinae :
Spalacinae :
Categoria :
# Urska Zganec

Urska Zganec és una centrecampista de futbol internacional per Eslovènia. Ha jugat a les lligues d'Eslovènia, Itàlia i Àustria, i actualment juga al Olimpija Ljubljana.

## Trajectòria

| Temporades | Club |
| 06/07 - 08/09 | ZNK Senozeti |
| 09/10 | ZNK Jevnica |
| 10/11 - 11/12 | Rudar Skale |
| 12/13 | Calcio Chiasiellis |
| 13/14 - 15/16 | Sturm Graz |
| 16/17 - act. | Olimpija Ljubljana |

## Referències

* ↑ UEFA
* ↑ «ZNK Olimpija». Arxivat de l'original el 2016-11-06. [Consulta: 17 novembre 2016].
# Newington

«Newington» té aquests significats:
* Anglaterra: Newington (Londres), barri de Londres
* Austràlia: Newington (Sydney), barri de Sydney
* Estats Units d'Amèrica:
** Newington (Geòrgia)
** Newington (Nou Hampshire)
** Newington (Virgínia)
# Font del Vaquer

La Font del Vaquer és una font del terme municipal de la Torre de Cabdella, del Pallars Jussà, en el seu terme primigeni, dins del territori del poble d'Espui.
Està situada a 1.938 m d'altitud, al centre de la vall del riu de Filià, a tocar -al sud-est- de la Cabana de Filià. És a la dreta del riu de Filià, al centre de la vall, on fins recentment estaven construint una estació d'esquí, abandonada el 2009.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Bangana sinkleri

Bangana sinkleri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: rius Chao Phraya i Mekong.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1):1-128.
* ↑ Doi, A., 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* ↑ Taki, Y., 1978. An analytical study of the fish fauna of the Mekong basin as a biological production system in nature. Research Institute of Evolutionary Biology Special Publications no. 1, 77 p. Tòquio (Japó).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Fowler, H. W. 1934. Zoological results of the third De Schauensee Siamese Expedition, Part I.--Fishes. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 86: 67-163, Pl. 12.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ahmed Hassan

Ahmed Hassan (àrab: أحمد حسن) (Maghagha, 2 de maig de 1975) és un exfutbolista egipci de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte.
Pel que fa a clubs, destacà a Gençlerbirliği, Beşiktaş JK i Anderlecht.

## Referències

* ↑ Dove, Ed «The 50 Greatest African Players of All Time» (en anglès). Bleacher Report [Consulta: 10 juliol 2018].
* ↑ «Ahmed Hassan – Century of International Appearances». Arxivat de l'original el 3 març 2016. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ https://www.fifa.com/en/mens/index/0,2527,114620,00.html?articleid=114620 Arxivat 18 July 2006$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Player Profile». footballdatabase.eu. [Consulta: 16 desembre 2013].
* ↑ «anglès&playerid=74&menu=3&submenu=15&supersubmenu= RSCA.BE, Official website of RSC Anderlecht». Arxivat de l'original el 26 de setembre 2007. [Consulta: 9 agost 2019].
* ↑ Ahmed Hassan a National-Football-Teams.com (anglès)