OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reacció de Cannizzaro

La reacció de Cannizzaro, anomenada així pel seu descobridor Stanislao Cannizzaro, és una reacció orgànica que consisteix en una dismutació en medi alcalí d'un aldehid que manca d'un hidrogen en posició α (no aldolitzable). Cannizzaro va dur a terme aquesta reacció per primera vegada l'any 1853, quan va obtenir alcohol benzílic i àcid benzoic a partir del tractament del benzaldehid amb carbonat de potassi: 2C₆H₅CHO → C₆H₅CH₂OH+C₆H₅COOH.
El producte d'oxidació és un àcid carboxílic, i el de reducció un alcohol. En aldehids amb un hidrogen alfa sobre el carbonil, RCHR'CHO, la reacció preferida és la condensació aldòlica, originada per la desprotonació.

## Mecanisme de la reacció

El primer pas és l'addició nucleòfila de la base al carboni carbonílic de l'aldehid. L'alcòxid resultant és desprotonat donant un dianió, conegut com a intermedi de Cannizzaro. La formació d'aquest intermedi requereix un ambient fortament bàsic. Es tracta d'una reacció d'oxidació-reducció. Com a resultat de la reducció es formen alcohols, i com a resultat de l'oxidació es formen sals d'àcid carboxílic.
Ambdós intermedis poden encara reaccionar amb l'aldehid per transferir un hidrur, H$^−$. El caràcter hidrídic de C-H és millorat per caràcter donador d'electrons de l'anió oxigen alfa. Aquesta transferència d'hidrur genera simultàniament un ió alcòxid (RCH₂O$^-$) i un àcid carboxílic, que és ràpidament desprotonat donant lloc al carboxilat corresponent. Més proves sobre el caràcter hidrídic de l'intermedi de Cannizzaro ens les donen la formació de H₂ en la seva reacció amb aigua.
Només els aldehids que no poden formar un ió enolat experimenten la reacció de Cannizzaro. L'aldehid no pot contenir un protó enolitzable. En les condicions bàsiques que faciliten la reacció, els aldehids enolitzables patirien una condensació aldòlica. Alguns dels aldehids que experimenten la reacció de Cannizzaro són el formaldehid i aldehids aromàtics com el benzaldehid.

## Variacions

Un cas particular és la reacció de Cannizzaro encreuada. Aquesta variant és més comuna avui en dia perquè la reacció original produeix una barreja d'alcohol i àcid carboxílic. Per exemple qualsevol aldehid sense hidrogens alfa pot ser reduït en presència de formaldehid. Aquest, s'oxida a àcid fòrmic i l'alcohol corresponent és rendit, encara que l'eficiència atòmica és baixa.

## Referències

* ↑ Cannizzaro, S. «Ueber den der Benzoësäure entsprechenden Alkohol». Liebigs Annalen, 88, 1853, pàg. 129–130. DOI: 10.1002/jlac.18530880114.
* ↑ List, K.; Limpricht, H. «Ueber das sogenannte Benzoëoxyd und einige andere gepaarte Verbindungen». Liebigs Annalen, 90, 1854, pàg. 190–210. DOI: 10.1002/jlac.18540900211.
* ↑ Geissman, T. A. Org. React. 1944, 2, 94. (Review)
# Reticle sarcoplasmàtic

El reticle endoplasmàtic llis, REL, de les cèl·lules musculars es troba altament especialitzat, ja que té un paper important en el cicle contracció-relaxació muscular i rep el nom de reticle sarcoplasma o sarcoplasmàtic(RS).
Està format per sarcotúbuls, formant una xarxa que envolta les miofibril·les.

## Referències

* ↑ Toyoshima C, Nakasako M, Nomura H, Ogawa H (2000). «Crystal structure of the calcium pump of sarcoplasmic reticulum at 2.6 resolution» Nature. Vol 405. n. º 6.787. pp. 647-55. PMID: 10.864.315.
# Reticulació

* Per a altres significats, vegeu «Reticulació (química)».
La reticulació (en anglès:Cross-links) són enllaços químics que enllacen una cadena de polímers amb una altra. Poden ser enllaços covalents o enllaç iònic. Les "cadenes de polímers" es poden referir a polímers sintètics o polímers naturals (com les proteïnes). Quan el terme reticulació ("cross-linking") es fa servir en polímers sintètics normalment es refereix a l'ús de la reticulació per promoure diferències en les propietats físiques dels polímers. Quan la reticulació es fa servir en biologia, es refereix a l'ús d'una sonda per enllaçar proteïnes per investigar les interaccions proteïnes-proteïnes, com també en altres metodologies creatives de reticulació.

## Reticulació en cadenes sintètiques de polímers

Per exemple un polímer líquid es pot convertir en un sòlid o un gel. Una reticulació molt intensa pot fer que els materials es tornin molt rígids o vitrificats.

## Reticulació en les ciències biològiques

En biologia la reticulació típicament es refereix a reaccions químiques més específiques utilitzades per sondejar interaccions moleculars. Per exemple unes proteïnes poden ser reticulades fent servir petites molècules reticuladores.

## Referències

* ↑ Influence of Crosslink Density
* ↑ Wollensak G, Spoerl E, Seiler T. Riboflavin/ultraviolet-a-induced collagen crosslinking for the treatment of keratoconus. Am J Ophthalmol. 2003 May;135(5):620-7.

## Vegeu també

* Cristal·lització d'enzims per entrecreuament
* Curat per UV
# Teodora Comnena, reina de Jerusalem

Teodora Comnena (1145 – després del 1183) fou reina consort de Jerusalem com a muller del rei Balduí III de Jerusalem. Era filla del príncep romà d'Orient Isaac Comnè i Irene Sinadena i neta de l'emperador Joan II Comnè.
El seu matrimoni fou acordat el 1157 a iniciativa de Jerusalem, que volia forjar una aliança contra el soldà de Síria, Nur-ad-Din Mahmud. Teodora, reputada per la seva gran bellesa, aportà un gran dot i rebé la ciutat d'Acre del seu marit quan es casaren el 1158. Tanmateix, Balduí morí pocs anys després, el 1162, i Teodora quedà vídua i sense fills.
Uns anys més tard, Andrònic Comnè, cosí del pare de Teodora, arribà al Regne de Jerusalem, on els dos començaren una relació incestuosa i fugiren a la cort de Nur-ad-Din, on tingueren dos fills, i des d'on es traslladaren primer a Bagdad i després al Soldanat de Rum. Uns anys més tard, l'emperador Manuel I Comnè capturà Teodora i els seus fills i els mantingué com a ostatges a Constantinoble per fer venir Andrònic. El 1180, Andrònic arribà a la capital per sotmetre's a Manuel.
No hi ha proves que Teodora anés a viure amb Andrònic després que aquest es convertís en emperador el 1183, ni se sap res sobre els últims anys de la seva vida.

## Referències

* ↑ Varzós, K. «Η Γενεαλογία των Κομνηνών (B)» (PDF) (en grec). Centre d'Estudis Bizantins de la Universitat de Tessalònica, 1984. Arxivat de l'original el 2019-04-01. [Consulta: 7 octubre 2019].
# Portada/efemèride setembre 7

Gala Dalí
« 6 de setembre · 7 de setembre · 8 de setembre »
# Blodets röst

Blodets röst (en suec La veu de la sang) és una pel·lícula muda dramàtica sueca del 1913 dirigida per Victor Sjöström.

## Repartiment

* Greta Almroth - Ruth
* John Ekman
* Richard Lund - Lander
* Victor Sjöström - Daniel Barkner
* Ragna Wettergreen - Louise Barkner

## Producció

La pel·lícula es va estrenar el 7 de setembre 1913 al Verdensspeilet d'Oslo (aleshores encara es deia Kristiania) a Noruega i es va estrenar a Suècia el 22 de setembre a cinema Cosmorama a Göteborg. La pel·lícula va ser rodada a l'estudi del Biografteatern a Lidingö amb exteriors de Djurgården a Estocolm per Henrik Jaenzon.

## Referències

* ↑ «Progressive Silent Film List: The Voice of Passion». Silent Era. Arxivat de l'original el 26 de febrer 2005. [Consulta: 22 abril 2009].

## Enllaços externs

* Blodets röst al Svensk Filmdatabas
# Monique van de Ree

Monique van de Ree (Willemstad, Moerdijk, Brabant del Nord, 2 de març de 1988) és una exciclista neerlandesa professional des del 2007. El 2020 es va retirar.

## Palmarès

* 2006
** Campiona dels Països Baixos júnior en ruta
* 2012
** 1a a l'A través de Flandes
* 2015
** 1a a la Parel van de Veluwe

## Referències

* ↑ «Monique van de Ree» (en anglès). Procyclingstats.com. [Consulta: 28 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Puig de Lanós

El Puig de Lanós és una muntanya de 2.660,5 m d'altitud situada al Massís del Carlit, concretament al límit entre l'Alta Cerdanya, i el Sabartès, al País de Foix, del Llenguadoc (Occitània) al nord, concretament entre els termes comunals d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes, Orlun i Merens. Està situat a la punxa de l'extrem nord del terme comunal d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes, al sud-oest del d'Orlun i al nord-est del de Merens. És a prop al nord-est del Puig de les Bacivelles i al nord de l'Estany de Lanós.

## Referències

* ↑ El Puig de Lanós en els ortofotomapes de l'IGN
# Coventry (desambiguació)

«Coventry» té aquests significats:
* Coventry, ciutat del centre de Gran Bretanya.
* Coventry Climax, companyia britànica.
* Coventry (Rhode Island), població dels Estats Units a l'estat de Rhode Island.
* Coventry (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut.
* Coventry (Vermont), població dels Estats Units a l'estat de Vermont.
# Coventry Climax

Coventry Climax és el nom de la companyia britànica Climax que fabricava principalment motors d'automòbil, a més de generadors, motobombes i muntacàrregues.

## Història

Coventry Climax va ser fundada l'any 1903 per H. Pulham Lee, un antic treballador de Daimler que va crear l'empresa per construir motors de combustió amb el nom de Coventry Simplex.
Ja a la preguerra els motors Coventry diverses marques d'automòbils com Morgan Motor Company, Triumph, Swift i altres feien servir motors de Climax.
Amb la crisi financera de 1930, especialment amb el tancament de Swift l'any 1931, Coventry es va quedar amb una gran quantitat de motors emmagatzemats. Lee va deixar la companyia en mans del seu fill Leonard Lee, que va decidir canviar el nom a Coventry Climax i transformar els motors emmagatzemats en generadors, el que va donar a la companyia l'oportunitat d'entrar en una nova àrea.
L'any 1937 es va començar a produir motobombes reconegudes per poder treballar llargs períodes a causa del bon disseny i una construcció de qualitat. Constructors que feien servir motors Coventry després de la II Guerra Mundial van ser Clan, Hillman, Kieft, Lotus, Cooper i TVR
Ja l'any 1949 va diversificar-se i va passar a construir també motors dièsel per ús marí, muntacàrregues, etc. L'any 1990 l'empresa va tancar portes.

## A la F1

Coventry Climax va debutar a la vuitena temporada de la història de la Fórmula 1 disputant el 19 de maig de la temporada 1957, el GP de Mònaco.
Coventry Climax va guanyar un total de quatre títols mundials amb els equips Cooper i Lotus.
# Date Masamune

    En aquest nom japonès, el cognom és Date.
Date Masamune (伊達 政宗) (Yonezawa, Província de Dewa, Japó, 5 de setembre de 1567 - Yonezawa, Província de Dewa, Japó, 27 de juny de 1636) va ser un samurai i primer dàimio del Han de Sendai. Membre del clan Date, era el fill de Date Terumune.
Date Masamune va nàixer al Castell de Yonezawa, llavors dins de la Província de Dewa i actualment a la Prefectura de Yamagata. Quan era un nen va perdre un ull, per culpa d'un atac de verola, va ser ell mateix qui se'l va arrencar. Donat això la seva mare el va desheretar del llinatge del clan Date a favor del seu germà petit; tot i que el mateix Masamune el van assassinar posteriorment. Així, quan tenia 18 anys, va assumir el lideratge com a dàimio; va ser considerat un excepcional espadatxí i un home de tàctica. Va ser conegut com a Dokuganryū (独眼竜, Drac d'un ull). Va ser el fundador de Sendai que es va convertir en una ciutat pròspera sota el seu mandat.
Quan el Shogun va decidir construir un galió al Japó per tal de portar Sebastián Vizcaíno de retorn a Nova Espanya, juntament amb una missió japonesa, Date Masamune va ser l'encarregat del projecte i va cridar un dels seus servidors, Hasekura Tsunenaga, per liderar la missió. El galió, anomenat Date Maru pels japonesos i després San Juan Bautista pels espanyols, es va construir en 45 dies, comptant amb la participació d'experts tècnics de Bakufu, 800 constructors navals, 700 ferrers i 3.000 fusters.

## Referències

* ↑ Díez, Pablo M. «San Juan Bautista: el galeón que unió Japón y España» (en castellà). ABC, 18-10-2015. [Consulta: 21 setembre 2021].

## Vegeu també

* Zuihōden
# Daisuke Ichikawa

Daisuke Ichikawa (Prefectura de Shizuoka, Japó, 14 de maig de 1980) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Daisuke Ichikawa va disputar 10 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Delleker

Delleker és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 674 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Delleker tenia 674 habitants, 264 habitatges, i 180 famílies. La densitat de població era de 95 habitants per km².
Dels 264 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 27,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 40.573 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.286 $ mentre que les dones 16.406 $. La renda per capita de la població era de 15.848 $. Entorn de l'11,2% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Delleker». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Delleker». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Dellinger (cràter)

Dellinger és un cràter d'impacte que es troba a la cara oculta de la Lluna. S'insereix a la vora sud del cràter Pannekoek. Al sud-est es troba el cràter Marconi, i al sud-oest apareix Chauvenet.
* Localització de Dellinger (superior centre de la imatge)
* Cràters satèl·lit
La vora exterior d'aquest cràter està erosionada en alguns llocs, incloent-hi un sortint cap a l'exterior al llarg de la vora meridional i en particular al llarg de la meitat nord.
* Vista obliqua des de l'Apollo 17 mirant cap al nord
* Fotografía de la misión Lunar Reconnaissance Orbiter
Es localitza un parell de petits cràters a la part nord-oest del sòl interior.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Dellinger.
| Dellinger | Coordenades | Diàmetre |
| B | 5° 30′ S, 141° 06′ E﻿ / ﻿5.5°S,141.1°E﻿ / -5.5; 141.1﻿ (Dellinger B) | 53 km |
| U | 6° 18′ S, 136° 48′ E﻿ / ﻿6.3°S,136.8°E﻿ / -6.3; 136.8﻿ (Dellinger U) | 16 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Delta1 de la Lira

Delta¹ de la Lira (δ¹ Lyrae) és un sistema estel·lar binari a la constel·lació de la Lira, a uns 1.100 anys llum de distància de la Terra. Les dues estrelles completen una òrbita l’una sobre l’altra aproximadament un cop cada 88 dies. Són binàries espectroscòpiques, és a dir, la separació entre ambdues és molt petita i la seva velocitat orbital és molt elevada.
El membre principal, el component A, és una estrella de la seqüència principal blanca blavosa del tipus espectral B2.5V.

## Referències

* ↑ «UBV photometry and MK spectral classification of northern early-type stars in intermediate galactic latitudes» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1977, pàg. 691–702. DOI: 10.1093/MNRAS/180.4.691.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Norberto Castro «The IACOB project. III. New observational clues to understand macroturbulent broadening in massive O- and B-type stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 19-12-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201628541.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «* del01 Lyr». SIMBAD. Centre de données astronomiques de Strasbourg.
* ↑ Richardson, E. H.; McKellar, A. «Redetermination of the spectrographic orbit of delta1 Lyrae». Publ. Dominion Astrophys. Obs., 10, 1957, pàg. 407–413. Bibcode: 1958PDAO...10..407R. $^{,p.412}$
# Custines

Custines és un municipi francès, situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est.
# Derdes d'Elímia

Derdes (en llatí Derdas, en grec antic Δέρδας) fou un sobirà dels elimis d'Elímia o Elimea (Elymia o Elymeia), probablement de la mateixa família que un altre Derdes, cosí de Perdicas II contra el que es va rebel·lar.
Per por de l'increment de poder d'Olint va ajudar els espartans en la guerra contra aquesta ciutat que va durar del 382 aC fins al 379 aC, segons diuen Xenofont i Diodor de Sicília. Teopomp de Quios explica que va ser fet presoner pels olintis però no se sap quan. Aristòtil menciona un Derdes, però segurament era una altra persona. Un altre Derdes, germà de Fila d'Elimiotis, una de les esposes de Filip II de Macedònia, tenia relacions de parentiu amb aquest.

## Referències

* ↑ Derdas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 994
# Derdi Janbai

Derdi Janbai fou un petit estat tributari protegit a l'agència de Kathiawar, al nord de la península de Kathiawar, presidència de Bombai. Estava format per un únic poble amb dos tributaris separats.
Els ingressos es calculaven en 250 lliures el 1881.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Die

«Die» té aquests significats:
* Die (anglès) o dau (circuit integrat), part d'una oblia semiconductora
* Die (francès) o Dia (Droma), municipi francès
* Bisbat de Die
Viccionari
# Die Arbeiter von Wien

Die Arbeiter von Wien, (en català: "Els treballadors de Viena"), és una cançó escrita, probablement, el 1927, en el marc de la revolta de juliol que es va succeir a la capital austríaca, en la qual 89 manifestants van perdre la vida com a conseqüència dels trets de la policia. La lletra és de Fritz Brügel (1897–1955), poeta i assagista vienès. La melodia prové de la marxa soviètica Exèrcit blanc, baró negre, de Samuel Pokrass (1897–1939), i que durant la dècada de 1930 va ser adoptada pels emigrants dels Estats Units.

## Lletra

    Wir sind das Bauvolk der kommenden Welt,
    wir sind der Sämann, die Saat und das Feld.
    Wir sind die Schnitter der kommenden Mahd,
    wir sind die Zukunft und wir sind die Tat!
    (Tornada:)
    So flieg, du flammende, du rote Fahne, voran dem Wege, den wir ziehn!
    Wir sind der Zukunft getreue Kämpfer, wir sind die Arbeiter von Wien.
    So flieg, du flammende, du rote Fahne, voran dem Wege, den wir ziehn!
    Wir sind der Zukunft getreue Kämpfer, wir sind die Arbeiter von Wien.
    Herrn der Fabriken, ihr Herren der Welt,
    endlich wird eure Herrschaft gefällt.
    Wir, die Armee, die die Zukunft erschafft,
    sprengen der Fesseln engende Haft.
    (Tornada)
    Wie auch die Lüge uns schmähend umkreist,
    alles besiegend erhebt sich der Geist
    Kerker und Eisen zerbricht seine Macht,
    wenn wir uns rüsten zur letzten Schlacht.
    (Tornada)

## Referències

* ↑ Edmondson, 1978, p. 44.
* Edmondson, Clifton Earl. The Heimwehr and Austrian politics, 1918-1936 (en anglès). University of Georgia Press, 1978, p. 352. ISBN 9780820304373.
# Die Artisten in der Zirkuskuppel: ratlos

Die Artisten in der Zirkuskuppel: ratlos (alemany: Artistes a la carpa: perplexos) és una pel·lícula alemanya occidental del 1968 escrita i dirigida per Alexander Kluge. La pel·lícula està feta en un estil collage, amb notícies i cites de filòsofs juntament amb la història d'un circ fallit, la propietària del qual, Leni (Hannelore Hoger), ha de decidir si el seu somni d'un nou tipus de circ és massa optimista. La pel·lícula és una representació simbòlica de les frustracions de Kluge en intentar ajudar a estimular el moviment del Nou cinema alemany.

## Argument

Una dona jove, anomenada Leni Peickert, és una trapezista. Li apassiona el circ i vol que les seves actuacions siguin realment artístiques. Però la incomprensió dels seus interlocutors, les seves dificultats econòmiques i els seus errors l'obliguen a optar per un exercici més rutinari de la seva professió.

## Repartiment

* Hannelore Hoger com Leni Peickert
* Sigi Graue com Manfred Peickert (com Siegfried Graue)
* Alfred Edel com Dr. Busch
* Bernd Höltz com Herr von Lueptow
* Eva Oertel com Gitti Bornemann
* Kurt Jürgens com Mackensen, Dompteur
* Gilbert Houcke com Houke, Dompteur
* Wanda Bronska-Pampuch com Frau Saizewa
* Herr Jobst com Impresario
* Hans-Ludger Schneider com Assessor Korti
* Klaus Schwarzkopf com Gerloff, Philologe

## Premis

La pel·lícula va guanyar el Lleó d'Or a l 20a Mostra Internacional de Cinema de Venècia.La pel·lícula també va ser seleccionada com a entrada d'Alemanya Occidental per l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa als Premis Oscar de 1968, però no va ser acceptada com a nominada.

## Referències

* ↑ David Bordwell and Kriston Thompson, Film History: An Introduction, 2e (McGraw Hill, 2003), p. 573.
* ↑ Frédérique Fanchette; Alexander Kluge «L’éléphant et le pickpocket : rencontre avec Alexander Kluge». Libération, 26-10-2018.
* ↑ Jean de Baroncelli «Les Artistes sous les chapiteaux : Perplexes». Le Monde, 05-03-1969.
* ↑ Guider, Elizabeth «Protests at '68 Venice fest got a reality Czech». Variety, September 4, 2005.
* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences

## Enllaços externs

* Die Artisten in der Zirkuskuppel: ratlos a YouTube