OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bandera de Flores

La bandera de Flores és rectangular, i està dividida en quatre quarters: el superior esquerre i l'inferior dret de color vermell, i els altres dos de color blau.
Les quatre unions dels rectangles estan vorejades amb línies daurades. Al centre hi ha un cercle blanc amb vores daurats, amb l'escut de Flores en el seu interior. La bandera es va crear amb el decret 055 del 13 de maig de 1987, i és obra d'Ernesto Dámaso Quintero, guanyador d'un concurs a nivell nacional.

## Referències

* 1 2 Lorena López. «Bandera de Flores» (en castellà). Ecos Regionales, 16 diciembre, 2013. [Consulta: 20 març 2022].
# Aulus Atili Calatí

Aulus Atili Calatí (en llatí: Aulus Atilius Calatinus) va ser un general romà de la Primera Guerra Púnica. Va ser dues vegades cònsol i una dictador. Per les seves gestes va rebre un triomf, però també va participar en un desastre naval.

## Primer consolat

El primer consolat el va exercir l'any 258 aC i li van encomanar tot seguit la conquesta de Sicília i fer fora els cartaginesos, segons Polibi junt amb el seu col·lega Gai Sulpici Patercle i segons altres autors, en solitari.
Va conquerir Hipana i tot seguit la fortalesa de Mitístraton. Després va atacar Camarina, però durant el setge va caure en una emboscada i només es va salvar mercès al generós esforç del tribú Calpurni Flamma que apareix sota diversos noms segons els historiadors. Després va conquerir Camarina, Enna, Drepanum i altres ciutats. A final del seu període va fer un atac a Lipara (Lipari) i les operacions en aquesta zona les va continuar el seu successor. Va obtenir els honors del triomf el 257 aC. Durant alguna d'aquestes batalles va fet una prometença (votum) i a la seva tornada a Roma va encomanar la construcció d'un temple dedicat a Spes i Fides.

## Segon consolat i dictador de guerra

Va tornar a ser cònsol el 254 aC just quan Roma havia perdut poc abans la seva flota durant una tempesta al cap Paquinos, però juntament amb el seu col·lega Gneu Corneli Escipió Asina va construir una nova flota de 220 vaixells en només tres mesos, i amb aquestes naus van sortir cap a Sicília. Allí van ocupar Panorm.
L'any 249 aC va ser nomenat dictador per fer-se'n càrrec de la guerra a Sicília, en lloc de Claudi Glícia. No va fer res destacat però va ser el primer dictador que va dirigir un exèrcit romà fora de la península Itàlica. Una tempesta va destruir la flota. Pels resultats desastrosos de la guerra, va ser multat amb 120.000 asos i el seu col·lega, Pul·le, incapaç de suportar la vergonya, es va suïcidar.

## Els darrers anys

L'any 241 aC va ser nomenat mediador entre el procònsol Gai Lutaci Catul i el pretor Quint Valeri, per decidir quin dels dos tenia dret al triomf, i va decidir a favor del primer.
A la seva tomba es va escriure:
| « | unum hune plurimae consentiunt gentes populi primarium fuisse. | » |
(«Molts estarien d'acord que aquest va ser un membre destacat d'entre totes les tribus romanes»)

## Referències

* ↑ Polibi Històries, I. 24
* ↑ Ciceró, De legibus 2.28
* ↑ Eutropi Història de Roma II. 15-26
* ↑ Valeri Màxim Història de Roma II. 8. § 2
* ↑ Ciceró, Cato maior de senectute, XVII,61
# Azacca (cràter)

Azacca és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -3.76 ° de latitud nord i 221.47 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 49.91 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el primer d'octubre del 2015 i fa referència a Azacca, divinitat de l'agricultura haitiana.

## Referències

* ↑ "Azacca (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Banu Kab

Els Banu Kab (àrab: بنو كعب, Banū Kaʿb) són una tribu àrab antigament a l'Aràbia central i després a l'Iraq, establerta actualment al Khuzistan, a on s'haurien traslladat a partir del segle xvii. Les seves places fortes eren Dawrak, Kubban i Fallahiyya.
A la segona meitat del segle xviii i començament del segle xix van exercir una hegemonia regional al Khuzistan i foren un estat virtualment independent. Vegeu Fallahiyya.
Modernament s'han barrejat amb perses i han anat perdent la identitat. Les seves principals divisions són:
* Dris
* Mukaddam
* Khanafira
* Hazbih

## Referències

Shahbaz Shahnavaz, Britain and the opening up of South-West Persia 1880-1914 «Enllaç».
# Banu Kawus

Els Banu Kawus foren una branca de la dinastia Baduspànida que van governar del 1453 al 1598.
El 1393 Tamerlà va arrabassar els dominis de Ruyan i Rustamdar als baduspànides que sembla que només van conservar la fortalesa de Nur. El 1404, poc abans de la mort de Tamerla, l'amir Kayumarth ibn Bisutun (1404-1453) va recuperar Ruyan i Rustamdar i va restaurar la dinastia; va imposar la religió xiïta que havia adoptat durant el seu exili a Xiraz.
El 1453 el va succeir el més gran dels seus fill vius, Kawus, però davant l'oposició del seu germà Iskandar va haver de repartir els territoris amb aquest. Kawus va conservar Ruyan amb la fortalesa de Nur, i la part baixa de Rustamdar, i Iskandar es va quedar el Laridjan amb part de Rustamdar i Kudjur. Cada línia va tenir un desenvolupament separat i així es van formar els Banu Kawus i els Banu Iskandar. Kawus es va casar amb la filla d'un sayyid d'Amol i així es va reforçar el xiisme de la dinastia, després encara més per aliances posteriors amb els sayyids de Marash.
La història de la dinastia és la de repetides guerres contra senyors veïns, sovint amb el suport dels sobirans de Gilan. El 1504/1505 Bisutun ibn Djihangir ibn Kawus (1498-1507) va arrabassar part de Rustamdar i el Kudjur a la branca dels Banu Iskandar.
El 1596 els safàvides van decidir suprimir aquests dinasties locals. Vers el 1597 Djihangir ibn Aziz fou assetjat a la fortalesa de Kudjur i finalment fou fet presoner, sent executat (1598). Les seves possessions foren donades a un kurxibaxi del xa, Allah Kuli Beg.

## Bibliografia

* Hyacint L. Rabino di Borgomale, Mazanderan and Astarabad, Londres 1928
# Barbara Pravi

Barbara Piévic, més coneguda com a Barbara Pravi (París, 10 d'abril del 1993), és una cantautora francesa.

## Biografia

Piévic va néixer a Paris en el si d'una família d'artistes i músics. El seu avi era d'origen serbi i la seva mare d'origen iranià. Utilitza el seu nom d'artista Pravi com a referència a la paraula sèrbia prava, que vol dir 'autèntica'.
Va rebre un contracte el 2014 i va treure la seva primera cançó Pas grandir el 2017. Dos anys més tard, va escriure la cançó francesa pel Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior 2019, Bim bam toi, amb la qual Carla Lazzari va acabar en cinquè lloc. El 2020, va escriure la cançó francesa J'imagine per al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior 2020, amb la qual Valentina Tronel va guanyar el Festival.
El 2021, Pravi va participar en la preselecció francesa per al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2021. Va guanyar amb la cançó Voilà i va representar França el 22 de maig a la ciutat neerlandesa de Rotterdam, havent quedat segona.

## Discografia

* 2017: Barbara Pravi
* 2020: Reviens pour l'hiver
* 2021: Les prières

## Referències

* ↑ «Valentina - France» (en anglès). Junioreurovision.tv. [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ «France decided: Barbara Pravi to Eurovision 2021!» (en anglès). Eurovision.tv, 30-01-2020. [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ «Eurovision 2021 Results: Voting & Points» (en anglès). Eurovision.tv, 23-05-2021. [Consulta: 23 maig 2021].
# Barranc de Ruixou

El barranc de Ruixou és un barranc, afluent del Flamisell. Comença el seu recorregut en el terme de Baix Pallars, a l'antic terme de Montcortès de Pallars, després fa de termenal entre aquest darrer terme i el de la Torre de Cabdella, a l'antic terme de la Pobleta de Bellveí, i finalment entra del tot dins d'aquest terme.
# Avolsheim

Avolsheim (en alsacià Àvelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 657 habitants. Limita amb els municipis de Wolxheim, Soultz-les-Bains, Dachstein i Ergersheim-sur-Bruche.
Forma part del cantó de Molsheim, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Regió de Molsheim-Mutzig.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 478 | 487 | 513 | 513 | 567 | 657 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Gérard Gendre | | |

## Galeria d'imatges

* Església Saint-Ulrich
* Església Saint-Materne
* Església de Dompeter
# BFH

BFH té els següents significats:
* Bahrain Financial Harbour, complex comercial i residencial de Manama (Bahrain)
* Battlefield Heroes, videojoc de tir desenvolupat per EA Digital Illusions CE
# BERT (model de llenguatge)

Bidireccional Encoder Representations from Transformers (amb acrònim anglès BERT) és una tècnica d'aprenentatge automàtic basada en transformadors per l'àmbit de processament del llenguatge natural (NLP) desenvolupada per Google. BERT va ser creat i publicat el 2018 per Jacob Devlin i els seus col·legues de Google. El 2019, Google va anunciar que havia començat a aprofitar BERT al seu motor de cerca i, a finals del 2020, estava utilitzant BERT en gairebé totes les consultes en anglès. Una enquesta de literatura del 2020 va concloure que "en poc més d'un any, BERT s'ha convertit en una línia de base omnipresent en experiments de NPL", comptant més de 150 publicacions de recerca que analitzen i milloren el model.
El BERT original en anglès té dos models: (1) el BERT $_{BASE}$ : 12 codificadors amb 12 capçals d'autoatenció bidireccional, i (2) el BERT $_{LARGE}$ : 24 codificadors amb 16 capçals d'autoatenció bidireccional. Tots dos models s'entrenen prèviament a partir de dades no etiquetades extretes del BooksCorpus amb 800 milions de paraules i la Viquipèdia en anglès amb 2.500 milions de paraules.
BERT és en el seu nucli un model de llenguatge transformador amb un nombre variable de capes de codificació i capçals d'autoatenció. L'arquitectura és "gairebé idèntica" a la implementació original del transformador a Vaswani et al. (2017).
BERT es va entrenar prèviament en dues tasques: modelatge del llenguatge (el 15% dels fitxes es van emmascarar i BERT es va entrenar per predir-los des del context) i predicció de la següent frase (BERT va ser entrenat per predir si una frase següent escollida era probable o no donava la primera frase). Com a resultat del procés de formació, BERT aprèn incrustacions contextuals de paraules. Després de la formació prèvia, que és computacionalment costosa, BERT es pot ajustar amb menys recursos en conjunts de dades més petits per optimitzar el seu rendiment en tasques específiques.

## Referències

* ↑ «BERT 101 - State Of The Art NLP Model Explained» (en anglès). https://huggingface.co.+[Consulta: 17 octubre 2022].
* ↑ «Open Sourcing BERT: State-of-the-Art Pre-training for Natural Language Processing» (en anglès). Google AI Blog. http://ai.googleblog.com.+[Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ Rogers, Anna; Kovaleva, Olga; Rumshisky, Anna Transactions of the Association for Computational Linguistics, 8, 2020, pàg. 842–866. arXiv: 2002.12327. DOI: 10.1162/tacl_a_00349.
* ↑ Devlin, Jacob; Chang, Ming-Wei; Lee, Kenton; Toutanova, Kristina «BERT: Pre-training of Deep Bidirectional Transformers for Language Understanding». arXiv:1810.04805 [cs], 24-05-2019.
* ↑ Aligning Books and Movies: Towards Story-Like Visual Explanations by Watching Movies and Reading Books.
* ↑ Attention Is All You Need.
* ↑ Horev, Rani. «BERT Explained: State of the art language model for NLP» (en anglès). Towards Data Science. https://towardsdatascience.com,+2018.+[Consulta: 27 setembre 2021].
# Barranc de la Bassa (Isona)

* Aquest article tracta sobre del barranc d'Isona. Si cerqueu pel barranc homònim, vegeu «Barranc de la Bassa (Arbul)».
El Barranc de la Bassa és un barranc del terme municipal d'Isona i Conca Dellà que pertany íntegrament a l'antic terme d'Isona.
Es forma al Bosc del Cimadal, al sud-oest de la Corona, a 1.409,5 m. alt. Des d'allí davalla cap al sud-oest, entre la Serra Mitjana, al nord, i el Serrat de la Rebollera, al sud, i es va a abocar en el barranc de les Valls just a llevant del Castell de Llordà.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Badr (desambiguació)

Badr (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
Badr forma part del nom de molts personatges:
* Abu-n-Najm Badr ibn Hassanwayh Nàssir-ad-Dawla, emir kurd hasanwàyhida
* Al-Àfdal ibn Badr al-Jamalí, visir fatimita
* Al-Nasir Badr al-Din Abu l-Maali Hasan, sultà mameluc bahrita d'Egipte
* Badr al-Kharxaní, emir àrab
* Badr al-Jamalí, general i visir fatimita
* Badr-ad-Din ibn Qadi Samawna, erudit i revolucionari turc
El nom Badr també forma part del nom d'accidents geogràfics i llocs d'interès:
* Badr o Badr Hunayn, petita vila al sud-oest de Medina. I relacionat amb aquesta:
** Batalla de Badr
* Badr, localitat de Líbia.

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquest llistat s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Badr, tot i que no en fos el nom principal
# Baga de Cal Magre

La Baga de Cal Magre, o Baga de la Covorca, és una obaga del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situada a la part central del terme del poble de Bertí, en el vessant septentrional de la Serra del Magre i a l'esquerra del torrent de l'Ullar, al nord del lloc on hi ha les ruïnes de la masia de la Serra i al sud-oest del Camp del Mill.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0.
# Balfour Stewart

Balfour Stewart (Edimburg, Escòcia, 1 de novembre de 1828 - Drogheda, Irlanda, 19 de desembre de 1887) va ser un físic escocès. Va realitzar estudis sobre la radiació de la calor, meteorologia i magnetisme terrestre.

## Biografia

Va assistir a la Universitat d'Edimburg. Durant una temporada es va dedicar, com el seu pare, al negoci del te, viatjant a Leigh i a Austràlia. Al seu retorn a Edimburg l'any 1856, va exercir d'ajudant de James David Forbes, treballant principalment en la radiació de la calor. El 1859 va ser designat director de l'Observatori Kew, època en la qual es va interessar per la meteorologia i el magnetisme terrestre. Un any més tard, el 1860 va ser acceptat com a membre de la Royal Society de Londres, i el 1868 va rebre la medalla Rumford, lliurada per la societat esmentada. El 1870, any en què va sofrir serioses lesions causades per un accident ferroviari, va ser nomenat catedràtic de física en el Owens College de Manchester.

## Referències

* 1 2 Asimov, Isaac. «Stewart, Balfour». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 342. ISBN 8429270043.
* ↑ Siegel, Daniel M. «Stewart, Balfour» (en anglès). Encyclopedia.com, 23-05-2018. [Consulta: 7 febrer 2023].
# Banda Simfònica del Cercle Catòlic de Torrent

La Banda Simfònica del Cercle Catòlic de Torrent és la banda musical pertanyent a la societat del Cercle Catòlic de Torrent. És la banda més antiga de la ciutat, fundada el 1887.

## Història

"No s'apureu, si li posem música del patronat, ací estic jo pa tot lo que siga"
Esta fou la proposta que als començaments de l'any 1887 fera D. José Méndez Perpiñá, vicari de la Parròquia torrentina, fundador del " Patronato de la Juventud Obrera" i del " Círculo Católico Obrero de San José" creat el 1884, en Torrent, a un grup d'amics músics torrentins, i que donaria origen a la que hui anomenem Banda Simfònica del Cercle Catòlic de Torrent.
Fins al segon terci de l'any 1889, participarà en diversos actes religiosos de nostra població i localitats veïnes, però principalment es dedicarà a organitzar l'agrupació musical, dotar-la de l'instrumental i uniformitat necessàries i anar avançant en nombre de músics i qualitat artística, aspecte que assumirà en qualitat de director D. Eulogi Piqueres Simó i que exercirà amb plena satisfacció artística per 25 anys. El dia 7 d'abril del 1888, Dijous Sant la banda estrenarà els seus primers uniformes.
El 31 de juliol del 1889 participa per primera vegada al Certamen de la Fira de Juliol de València celebrat en l'Albereda. Dirigida per D. Eulogio Piqueres Simó obté el Segon Premi dotat amb 1.000 pessetes. " El 1892 concorre de nou al Certamen de la Fira de Juliol, a València, aconseguint en esta ocasió el Tercer Premi, dotat amb 1.500 pessetes.
Serà a partir del 1893 quan es pot afirmar que la Banda és consolidada i comença a contar, amb autèntica categoria, en l'àmbit musical del territori valencià. El 1894 i 1900 tornarà a participar en els Certàmens de Bandes de música de València.
El 1911 la banda fou contractada per actuar a la Seu d'Urgell amb ocasió de les festes en honor de Sant Josep de Calasanç per mediació del Cardenal Benlloch, llavors bisbe de la Seu d'Urgell, decidit protector de la Banda, condeixeble del Pare Méndez, i amic íntim d'altres personalitats torrentines que li feren visitar sovint Torrent.
En Barcelona, de regrés a Torrent, el 12 de Setembre s'imposà a la bandera de la banda la corona de llorer que havia indicat el Bisbe Benlloch.
El 1912 i 1914 prendrà part al certamen de la Fira de Juliol de València en la primera secció, màxima categoria aleshores, i sota la direcció de D. Josep Maria Rius Lerma obtindrà, en ambdues ocasions, el Primer Premi.
El 2010 va incorporar nous músics.

## Referències

* ↑ «La banda simfònica del Cercle Catòlic de Torrent incorpora nous músics». El Punt Avui.
# Baltasar Fontanilles

Baltasar Fontanilles i Maçana (segle xvii-segle xviii). Prior president del Monestir de Poblet (1708-1713) i posteriorment Abat de Poblet (1720-1724).
En plena Guerra de Successió, l'Abat de Poblet Francesc Dorda donà suport a la causa de l'Arxiduc Carles i aquest el nomenà Vice-Tresorer General i president del seu Consell d'Hisenda el 1705. L'estada quasi permanent de Dorda a Barcelona l'obligà a deixar el Monestir en mans del seu segon, el pare prior Baltasar Fontanilles.
El 1708, Carles III d'Aragó nomena Francesc Dorda Bisbe de Solsona. Fou aleshores quan Baltasar Fontanilles és nomenat Prior president del Monestir de Poblet. Sota el seu mandat es bastí el retaule de la Mare de Déu dels Àngels de l'església conventual però el 1713 Fontanilles es veié obligat a endeutar-se a través d'un censal de mil lliures amb el batlle del Pla de Santa Maria «per a subvenir diffarents necessitats... En què es trobavan per l'ocurrència de les guerras, malas cullitas y altres contratemps.» Poc després, s'escolliria un nou abat en la persona del pare Josep Escuder.
Anys més tard, el pare Baltasar Fontanilles fou escollit Abat de Poblet (1720) i va fer arreglar part de la façana d'entrada al monestir amb columnes salomòniques, projecte que havien iniciat els germans Lluís i Pere Antoni d'Aragó, del llinatge dels Cardona.

## Referències

* ↑ Grau i Pujol, J.M.; La Guerra de Successió a la Conca de Barberà; CECB, pàg. 20
* ↑ Hemeroteca de La Vanguardia
# Batalla d'Arinnanda

La batalla d'Arinnanda fou un combat entre l'Imperi Hitita i el Regne d'Arzawa en una data incerta que se situa entre 1325 aC i 1315 aC, al quart any de regnat de Mursilis II.

## Antecedents

Després de la derrota de Piyama-Kurunta a la batalla del riu Astarpa, prop de la ciutat de Walma front la invasió hitita al quart any de regnat de Mursilis II, els arzawans van retornar en desordre cap a Apasa perseguits pels hitites. El rei Uhha-Ziti va pujar a un vaixell i va fugir de la ciutat, mentre altres es refugiaven a Puranda i un altre grup es va fer fort a Arinnanda, una muntanya situada a alguna illa enfront d'Apasa (Efes), on es van fer forts els opositors a la conquesta d'Arzawa.

## Batalla

Com que no es podien usar carros de guerra, la infanteria hitita va pujar els primers contraforts de la muntanya i va bloquejar als resistents a la zona més inaccessible; aquestos sense menjar ni aigua es van entregar en pocs dies. Mursilis II diu que va fer més de quinze mil presoners.

## Conseqüències

Amb l'arribada de les pluges, Mursilis II no va poder perseguir els resistents a Puranda, i finalment la primavera següent va conquerir Puranda.

## Referències

* ↑ Mark William Chavalas, The ancient Near East: historical sources in translation (anglès)
* ↑ Mikasa no Miya Takahito. Essays on Ancient Anatolian and Syrian Studies in the 2nd and 1st Millennium (en anglès). Mikasa no Miya Takahito, 1991, p. 31. ISBN 3447031387.
* ↑ Mikasa no Miya Takahito. Essays on Ancient Anatolian and Syrian Studies in the 2nd and 1st Millennium (en anglès). Mikasa no Miya Takahito, 1991, p. 32. ISBN 3447031387.
# Baló

«Baló» té aquests significats:
* pilota o baló.
* Globus (joguina) o baló.
* Bala (unitat de mesura) o baló.
* Baló de ventilació.
* Baló presoner, joc d'infants.
Viccionari
# Baía das Gatas

Baía das Gatas és una vila al nord-est de l'illa de São Vicente a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada 8 kilòmetres a l'est de Mindelo. Pren el nom de la badia on està situada, també coneguda com a baía das Gatas. El nom de la badia es deu a l'abundància de peix gat (gata, gata-tubarões en portuguès, gata, gata-tubarois en crioll capverdià)

## Festival de música

Des de 1984 se celebra cada any el Festival de Música de Baía das Gatas en el cap de setmana de lluna plena d'agost a la platja de Baía das Gatas. Hi participen músics locals i internacionals.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd

## Bibliografia

* (francès) Michel Lesourd (dir.), « Baía das Gatas », a Le Cap-Vert, les Éd. du Jaguar, Paris, 2006, p. 211 ISBN 978-2-86950-408-0

## Referències

* ↑ Festival a mindelo.info