OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Torremar (Salou)

Casa Torremar, o també Xalet Torremar o Xalet Recasens, és una obra del municipi de Salou (Tarragonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'antiga casa Torremar s'estructura amb planta baixa i pis noble amb torratxa. Una part de l'edifici sobresurt formant una "L". La planta baixa presenta un porxo emmarcat per dues columnes dòriques. La planta noble té una terrassa col·locada damunt el porxo. Cal destacar la decoració de les portes que donen al carrer i la terrassa amb frontons guarnits per decoració vegetal. També és important l'harmonia que hi dona la balustrada.
La casa s'inclou dintre d'un estil neorenaixentista, molt característic des de la fi del segle xix. Dalt de l'edifici hi ha una torratxa quadrada, els costats de la qual estan guarnits amb finestres tripartides amb arc de mig punt peraltat. Corona tot l'edifici una balustrada. Les cornises es decoren amb tríglifs i quarteres a les cantonades.
Aquest és un xalet elegant i auster de línies, de dues plantes i amb dos elements destacats: el porxo d'entrada amb columnes i la torre-mirador amb quatre finestres coroneles de tres arcs. Els dos elements tenen terrassa superior i balustrada. L'arquitecte Josep Simó va utilitzar un neoclassicisme "beaux arts" amb garlandes vegetals i frontons sobre les obertures. L'edifici s'arrenglera amb la resta de xalets que formen el passeig de Miramar, avui de Jaume I. Es va restaurar el 1994 i ara és la seu del Patronat de Turisme de Salou.

## Història

La casa va ser construïda per l'arquitecte reusenc Josep Simó i Bofarull per al financer i polític catalanista, Eduard Recasens i Mercadé, un dels impulsors del Banc de Catalunya i del Banc de Reus entre els anys 1928 i 1929. Recasens finançava les primeres actuacions urbanístiques a Salou, que van ser fetes a iniciativa de promotors reusencs on actuava l'arquitecte Josep Simó.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Torremar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2016].
* ↑ «Xalet Recasens o Torremar». Mapa de Recursos Culturals. Diputació de Tarragona. [Consulta: 16-VIII-2018].
# Rumpelstiltskin

«Rumpelstiltskin» té aquests significats:
* traducció anglèsa del conte de fades col·leccionat pels Germans Grimm sota el nom Rumpelstilzchen
* Rumpelstiltskin (pel·lícula 1985), animació inspirat d'aquest conte
# El Pi de la Llagosta

El Pi de la Llagosta és un indret del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
És un antic sector de vinyes, actualment en desús, situat en el sector sud-oriental del terme municipal, a ran del límit amb Gallifa. És a prop i al sud-oest del Serrat de les Pedres, a l'extrem sud-occidental de la Serra dels Tudons i al nord-est de la Carena de Coll d'Ases. Es troba a ponent del Coll de Bardissars, al nord del Casalot de Coll d'Ases i al sud-est de la Cova del Penitent.
# Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1959

Resultats del Gran Premi d'Indianapolis 500 disputat al circuit d'Indianapolis el 30 de maig del 1959 i puntuable pel campionat de Fórmula 1 de la temporada 1959.

## Resultats

| Pos | G. sort. | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Punts |
| 1 | 6 | 5 | Rodger Ward | Watson - Offenhauser | 200 | 3h 40' 49. 20 | 8 |
| 2 | 3 | 16 | Jim Rathmann | Watson - Offenhauser | 200 | + 23.28 s | 6 |
| 3 | 1 | 3 | Johnny Thomson | Lesovsky - Offenhauser | 200 | + 50.64 s | 4 |
| 4 | 15 | 1 | Tony Bettenhausen | Epperly - Offenhauser | 200 | + 1' 47.09 min. | 3 |
| 5 | 16 | 99 | Paul Goldsmith | Epperly - Offenhauser | 200 | + 2' 06.44 min. | 2 |
| 6 | 11 | 33 | Johnny Boyd | Epperly - Offenhauser | 200 | + 3' 16.98 min. | |
| 7 | 12 | 37 | Duane Carter | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 4' 09.92 min. | |
| 8 | 8 | 19 | Eddie Johnson | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 4' 10.53 min. | |
| 9 | 27 | 45 | Paul Russo | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 4' 11.04 min. | |
| 10 | 17 | 10 | A.J. Foyt | Kuzma - Offenhauser | 200 | + 4' 14.48 min. | |
| 11 | 9 | 88 | Gene Hartley | Kuzma - Offenhauser | 200 | + 5' 42.48 min. | |
| 12 | 7 | 74 | Bob Veith | Moore - Offenhauser | 200 | + 6' 09.73 min. | |
| 13 | 23 | 89 | Al Herman | Dunn - Offenhauser | 200 | + 6' 40.40 min. | |
| 14 | 13 | 66 | Jimmy Daywalt | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 6' 41.54 min. | |
| 15 | 21 | 71 | Chuck Arnold | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 8' 19.86 min. | |
| 16 | 33 | 58 | Jim McWithey | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 11' 41.69 min. | |
| 17 | 2 | 44 | Eddie Sachs | Kuzma - Offenhauser | 182 | Virolla | |
| 18 | 28 | 57 | Al Keller | Kuzma - Offenhauser | 163 | Motor | |
| 19 | 18 | 64 | Pat Flaherty | Watson - Offenhauser | 162 | Accident | |
| 20 | 4 | 73 | Dick Rathmann | Watson - Offenhauser | 150 | Foc | |
| 21 | 30 | 53 | Bill Cheesbourg | Kuzma - Offenhauser | 147 | Magneto | |
| 22 | 25 | 15 | Don Freeland | Kurtis Kraft - Offenhauser | 136 | Magneto | |
| 23 | 32 | 49 | Ray Crawford | Elder - Offenhauser | 115 | Accident | |
| 24 | 10 | 9 | Don Branson | Phillips - Offenhauser | 112 | Suspensions | |
| 25 | 24 | 65 | Bob Christie | Kurtis Kraft - Offenhauser | 109 | Motor | |
| 26 | 5 | 48 | Bobby Grim | Kurtis Kraft - Offenhauser | 85 | Magneto | |
| 27 | 14 | 24 | Jack Turner | Christensen - Offenhauser | 47 | Pèrdua de combustible | |
| 28 | 29 | 47 | Chuck Weyant | Kurtis Kraft - Offenhauser | 45 | Accident | |
| 29 | 19 | 7 | Jud Larson | Kurtis Kraft - Offenhauser | 45 | Accident | |
| 30 | 31 | 77 | Mike Magill | Sutton - Offenhauser | 45 | Accident | |
| 31 | 26 | 87 | Red Amick | Kurtis Kraft - Offenhauser | 45 | Accident | |
| 32 | 22 | 8 | Len Sutton | Lesovsky - Offenhauser | 34 | Accident | |
| 33 | 20 | 6 | Jimmy Bryan | Epperly - Offenhauser | 1 | Motor | |

## Altres

* Pole: Johnny Thomson 1' 01. 683
* Volta ràpida: Johnny Thomson 1' 01. 89 (a la volta 64)
* Jerry Unser i Bob Cortner van morir en accidents a les pràctiques per córrer la cursa.

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 4 - 06 - 2010].
# Lugaluixumgal

Lugaluixumgal o Lugal-ušumgal va ser el primer rei de la segona dinastia de Lagaix a Sumer potser als anys 2230 aC i 2210 aC. Era patesi (gran sacerdot i governador) de Xirpurla (Lagaix), i contemporani de Sargon d'Accad i de Naram-Sin i el seu successor Xar-Kali-Xarri. Se l'anomena com a "escrivà" (idpiru) i servidor o "esclau", indicant clarament que era dependent encara d'Accad en temps de Naram-Sin i era només un funcionari de l'imperi.
Dues inscripcions l'esmenten; en una d'elles es diu "Sargon el poderós rei d'Accad; Lugaluixumgal, patesi de Xirpurla, el seu servidor"; i a l'altra: "Naram-Sin el poderós rei d'Accad i dels quatre cantons del món, Lugaluixumgal, l'escrivà, patesi de Xirpurla, el seu servidor". Això indica una posició de clara supeditació, que va conservar d'un regnat a l'altra. El va succeir Puzurmama, que va aconseguir independitzar-se de Xar-Kali-Xarri.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del antiguo oriente: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1975, p. 96. ISBN 8432301183.

## Bibliografia

* Lagash
# Los Zigarros

Los Zigarros és una banda de rock and roll procedent de València, formada per Ovidi Tormo (veu i guitarra), Álvaro Tormo (guitarra), Adrián Ribes (bateria) i Nacho Tamarit (baix).

## Història

Els germans Ovidi i Álvaro Tormo formaven part de la banda Los Perros del Boogie amb la qual van arribar a fer de teloners del grup ACDC a Espanya i amb la qual ja van col·laborar amb Carlos Tarque. En l'any 2011 deixen aquest grup i formen una nova banda sota el nom de Los Zigarros. El seu àlbum debut, titulat amb el nom del grup Los Zigarros, va ser publicat al juny de 2013 i produït per Carlos Raya, qui va guiar el procés d'enregistrament. Amb aquest àlbum van recórrer tot Espanya per sales de petit aforament. Van acompanyar com a teloners a Fito i Fitipaldis durant els seus concerts de la gira Huyendo conmigo de mi, la qual cosa els va ajudar a donar-se a conèixer per tot l'estat. En total van fer 150 concerts durant any i mig.
El seu segon àlbum, A todo que sí, va aparèixer en abril de 2016 i també el va produir Carlos Raya. Alguns mitjans els van etiquetar de relleu generacional del rock and roll en Espanya, etiqueta que ells rebutgen.
El 27 de setembre de 2017, van ser teloners en el concert de The Rolling Stones en l'Estadi Olímpic Lluís Companys de Barcelona, pertanyent al seu gira No Filter European Tour.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

| Any | Àlbums d'estudi | Posició en llistes | Certificacions |
| 2013 | Los Zigarros Universal Music Spain | 24 | — |
| 2016 | A todo que sí Universal Music Spain | 3 | — |
| 2019 | Apaga la radio Universal Music Spain | 2 | — |
| 2023 | Acantilados Cultura Rock Rècords | — | — |
| " — " mostra que el seu llançament no va obtenir certificació en vendes o no va aparèixer en llista. ||||

### Àlbums en directe

| Any | Àlbums en directe | Posició en llistes | Certificacions |
| 2020 | ¿Qué demonios hago yo aquí? Universal Music Spain | 8 | — |
| " — " mostra que el seu llançament no va obtenir certificació en vendes o no va aparèixer en llista. ||||

## Referències

* 1 2 3 4 Serrano, Nacho. «Los Zigarros: «No nos mola el papel de líderes del relevo generacional»». ABC, 05-05-2016. [Consulta: 16 juny 2016].
* ↑ «Los Perros del Boogie rompen con su formación original», 04-01-2012.
* 1 2 Almendros, Sergio. «“A todo que sí”, de Los Zigarros: play rocanrol» (en castellà). El Cadillac Negro, 12-04-2016. [Consulta: 16 juny 2016].
* 1 2 «El Hombre Music presenta Los Zigarros en Albacete» (en castellà). La Cerca, 15-06-2016. [Consulta: 16 juny 2016].
* ↑ Manzanares, Susana; Aresté. «Entrevista a Los Zigarros» (en castellà). Metal Symphony, 27-01-2014. [Consulta: 16 juny 2016].
* 1 2 «Spanish Charts» (en anglés). [Consulta: 8 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Página web oficial de Los Zigarros
# Isidore Geoffroy Saint-Hilaire

Isidore Geoffroy Saint-Hilaire (* París, 16 de desembre del 1805 - 10 de novembre del 1861) fou un zoòleg francès, fill del també zoòleg Étienne Geoffroy Saint-Hilaire.
Fou un dels més cèlebres investigadors de la teratologia.

## Bibliografia

* (1832-1837) Histoire générale et particulière des anomalies de l'organisation chez l'homme et les animaux
* Essais de zoologie générale (1841)
* La Vie d'Étienne Geoffroy Saint-Hilaire (1847)
* Acclimatation et domestication des animaux útiles (1849)
* Lettres sur les substances alimentaires et particulièrement sur la viande de cheval (1856)
* Histoire naturelle générale des règnes organiques (en 3 volums, 1854-1862), que no pogué acabar.

## Referències

* ↑ (1832-1837) Histoire générale et particulière des anomalies de l'organisation chez l'homme et les animaux.

## Enllaços externs

* Biografia i textos (en francès)
# Carpomys

Carpomys és un gènere de rosegadors de la subfamília dels murins, format per només dues espècies vivents i una d'extinta.

## Distribució i hàbitat

Són endèmics de l'illa filipina de Luzon, on el seu hàbitat són els boscos densos de muntanya entre els 2.100 i 2.400 metres d'altitud.

## Descripció

Són espècies de mida petita, que tenen una longitud conjunta del cap i del cos que varia entre 18 i 20 centímetres una cua que fa entre 16 i 21 centímetres i un pes que pot arribar als 185 grams. El pelatge és suau i dens, i de color marró a la part superior i groc blanquinós a la part inferior. Les potes posteriors són amples, una adaptació al seu estil de vida arbori.

## Ecologia

És poc el que es coneix d'aquestes espècies, tot i així se sap que són animals arboris, probablement de vida nocturna, que s'alimenten de llavors.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit el 1895 per Oldfield Thomas. Actualment forma part de la Divisió Phloeomys de la tribu dels fleominis.

## Estat de conservació

De les dues espècies reconegudes per la UICN, C. melanurus està catalogada com dades insuficents, mentre C. phaeurus està catalogada com en risc mínim.

## Referències

* 1 2 Musser, Guy G.; Carleton, M.D.. «Superfamily Muroidea». A: Don E. Wilson i DeeAnn M. Reeder. Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, p. 894-1531. ISBN 0-8018-8221-4.
* 1 2 Nowak, Ronald M. Walker's mammals of the world (en anglès). 6ena edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1999, p. 2015. ISBN 9780801857898.
* ↑ Heaney, L.R., Balete, D.S., Dollar, M.L., Alcala, A.C., Dans, A.T.L., Gonzales, P.C., Ingle, N.R., Lepiten, M.V., Oliver, W.L.R., Ong, P.S., Rickart, E.A., Tabaranza Jr., B.R. and Utzurrum, R.C.B.. «A synopsis of the mammalian fauna of the Philippine Islands». A: Zoology new series (en anglès). 88. Chicago: Field Museum of Natural History, 1998, p. 1-61 (Fieldana). DOI 10.5962/bhl.title.3419.
* ↑ Thomas, Oldfield. «XXII.—Preliminary diagnoses of new mammals from Northern Luzon, collected by Mr. John Whitehead». A: Annals and Magazine of Natural History Series 6 (en anglès). 16, 1895, p. 160–164.
* ↑ Kennerley, R. (2016). Carpomys melanurus. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2013. UICN, edició 2013.2. Consultat el 02-01-2018.
* ↑ Heaney, L. (2016). Carpomys phaeurus. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2013. UICN, edició 2013.2. Consultat el 02-01-2018.
# Salts al Campionat del Món de natació de 2015 – 3 metres trampolí sincronitzat mixt

KZN 2015 Campionats del món :
| Salts |||
| Individual |||
| 1 m | homes | dones |
| 3 m | homes | dones |
| 10 m | homes | dones |
| Sincronitzats |||
| 3 m | homes | dones |
| 10 m | homes | dones |
| Mixte | 3 m | 10 m |
| Per equips |||
| High diving |||
| homes dones |||
| Aigües obertes |||
| 5 km | homes | dones |
| 10 km | homes | dones |
| 25 km | homes | dones |
| Equips | Equips |
| Natació |||
| Lliures |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| 800 m | homes | dones |
| 1.500 m | homes | dones |
| Esquena |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Braça |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Papallona |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Estils |||
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| Relleus lliures |||
| 4×100 m | homes | dones |
| 4×200 m | homes | dones |
| Relleus d'estils |||
| 4×100 m | homes | dones |
| Relleus mixtes |||
| 4×100 m | lliures | estils |
| Natació Sincronitzada |||
| Solo | tècnic | lliure |
| Duet | tècnic | lliure |
| Duet Mixt | tècnic | lliure |
| Equip | tècnic | lliure |
| combinada ||
| Waterpolo |||
| homes dones | homes dones | |
| Aquesta caixa: |||
La prova de 3 metres trampolí sincronitzat mixt es va celebrar el 2 d'agost de 2015 a Kazan, Rússia.

## Resultats

La final es va celebrar a les 15:00.
| Posició | País | Saltadors | Punts |
| 01 | R.P. de la Xina | Wang Han Yang Hao | 339.90 |
| 02 | Canadà | Jennifer Abel François Imbeau-Dulac | 317.01 |
| 03 | Itàlia | Tania Cagnotto Maicol Verzotto | 315.30 |
| 4 | Austràlia | Grant Nel Maddison Keeney | 310.02 |
| 5 | Mèxic | Dolores Hernández Rommel Pacheco | 308.40 |
| 6 | Rússia | Maria Polyakova Ilia Molchanov | 306.27 |
| 7 | Malàisia | Ng Yan Yee Muhammad Puteh | 291.42 |
| 8 | Alemanya | Timo Barthel Christina Wassen | 287.94 |
| 9 | Estats Units | Abigail Johnston Jordan Windle | 287.70 |
| 10 | Suïssa | Guillaume Dutoit Jessica Favre | 284.34 |
| 11 | Nova Zelanda | Elizabeth Cui Liam Stone | 277.86 |
| 12 | Colòmbia | Diana Pineda Sebastián Villa | 266.22 |
| 13 | Brasil | Ian Matos Juliana Veloso | 249.60 |

## Referències

* ↑ Start list
* ↑ «Final results». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 3 agost 2015].
# El Piano (Picasso)

El Piano és un oli sobre tela de 130 × 96 cm pintat per Pablo Picasso a Canes l'any 1957 i dipositat al Museu Picasso de Barcelona.

## Context històric i artístic

El personatge que Picasso tracta a El Piano, amb un sentit de l'humor extraordinari i certa ironia, és Nicolás de Portosanto o Pertusato, el nan italià que entretenia les joves dames de la cort dels Àustries. Era tan ben proporcionat que més que nan semblava un nen. Velázquez l'havia pintat amb les mans enlaire i el peu esquerre damunt el gos endormiscat. Aquesta positura precisament suggereix a Picasso la presència de l'instrument musical:
| « | "He vist el nen amb un piano (...) El piano em venia al cap i no tenia altre remei que posar-lo en algun lloc (...) Això em passa moltes vegades quan pinto, i aquestes imatges formen part de la realitat del tema (...)". | » |

## Descripció

Picasso presenta, de manera enginyosa i creativa, el bufó baldufa davant el teclat, sota la llum de dues espelmes, guarnit amb una indumentària estrafolària d'un vermell cridaner. El cos es mou al ritme de la música que les seues mans fan sortir del gran moble harmònic. El cap és una taca rodona blanca que llisca vers el dors a través d'una llarga trena llarga.
L'encís de l'escena rau en la captació, sincera i fresca, del moment. "El paper de la pintura és el de parar el moviment", diu en alguna ocasió Picasso.
Davant, l'aristocràtic gos velazquià és substituït pel Lump, el basset que aleshores viu a La Californie i que acusa en el decurs de tota la sèrie de Las Meninas les distorsions picassianes.
Fou donat per l'artista al Museu Picasso de Barcelona l'any 1968.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Rafart i Planas, Claustre, 1998. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona. ISBN 8476098693. Pàg. 107.

## Enllaços externs

* Els habitants del museu: Las Meninas - Museu Picasso de Barcelona (català)
* Oblidant Picasso - Diari El País (català)
# Luganh

«Luganh» té aquests significats:
* Luganh (Tarn), municipi francès, situat al departament del Tarn i a la regió de Migdia-Pirineus.
* Luganh (Avairon), municipi francès, situat al departament de l'Avairon i a la regió de Migdia-Pirineus.
# Loomisita

La loomisita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de Tom Loomis, col·leccionista i distribuïdor de minerals de Dakota del Sud (Estats Units), qui va recollir el material tipus.

## Característiques

La loomisita és un fosfat de fórmula química Ba[Be₂P₂O₈]·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, sent publicada en el mes d'octubre del mateix any. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades al Museu Mineral de la Universitat d'Arizona, a Tucson (Arizona), amb el número de catàleg: 22710, i al projecte RRUFF, amb el número de mostra: r210017.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Big Chief, situada a la localitat de Glendale, dins el districte miner de Keystone del comtat de Pennington (Dakota del Sud, Estats Units), on es troba en forma d'esprais divergents de cristalls de fulles molt primes que es redueixen suaument fins a una terminació roma. També se'n troben cristalls individuals de fins a 0,80 x 0,06 x 0,03 mm. Aquest és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Loomisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ Yang, Hexiong; Gu, Xiangping; Gibbs, Ronald B.; Downs, Robert T. «Loomisite, Ba[Be2P2O8]⋅H2O, the first natural example with the zeolite ABW-type framework, from Keystone, Pennington County, South Dakota, USA». Mineralogical Magazine, 87, 1, 01-02-2023, pàg. 79–85. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2022.117 [Consulta: 5 abril 2023].
# Los Xics Caleros

Los Xics Caleros era una colla castellera de l'Ametlla de Mar, fundada l'any 2012, essent la primera a crear-se a les Terres de l'Ebre. Los Xics Caleros eren una entitat cultural esportiva catalana, sense ànim de lucre.
Al setembre del 2012, la Societat Cultural, Esportiva i Recreativa (SCER) de l'Ametlla de Mar, organitzà uns tallers de castells amb molt bona acollida. L'èxit d'aquests tallers farà que en el mes d'octubre, en el context de la Diada de l'Arrossejat i acompanyats dels que serien els seus padrins, plantessin a plaça el seu primer castell. El 17 de desembre del 2012 són admesos per la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC) com la primera «colla en formació» seguint el nou protocol d'admissió. El 3 de febrer del 2013, només sis mesos després de la seva fundació, va tenir lloc el bateig de la colla a la Plaça Nova de l'Ametlla de Mar. Actuaren com a padrins els Xiquets del Serrallo i els Castellers de Vilafranca. El 2 de desembre del 2013 són acceptats com a membre de ple dret de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya.
La colla es va dissoldre definitivament el gener del 2018 arran de la pèrdua progressiva de castellers en els darrers anys.

## Referències

* 1 2 «Los Xics Caleros celebraran 2 anys aquest diumenge». Nació Digital, 08-09-2014. [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ «Els Xics Caleros descarreguen el primer 2 de 6 del seu historial». L'Infomakis, 02-02-2014. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 24 octubre 2015].
* 1 2 «Los Xics Caleros descarreguen el primer 5d6a de la seva trajectòria». Nació Digital, 15-09-2014. [Consulta: 23 octubre 2015].
* 1 2 «Sempre amb tu: Los Xics Caleros». La Cala RTV, 12-11-2014. [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ Gustau Moreno Pérez. «Els Xics Caleros ja són la primera colla castellera oficial de les Terres de l'Ebre». Marfanta, 17-12-2012. [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ «Los Xics Caleros, admesos com a colla en formació segons el nou protocol». CCCC, 19-12-2012. [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ «Els Xics Caleros s'estrenen a plaça amb castells de 6». Directe.cat, 03-02-2013. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ «La CCCC accepta els Xics Caleros com a nou membre i tres colles en formació». CCCC, 04-12-2013. [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ «Els Xics Caleros es dissolen definitivament per manca de castellers | Món Casteller». [Consulta: 23 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Los Xics Caleros - Lloc web oficial
Colles castelleres desaparegudes (llista) :
Colles que van fer castells de nou :
Colles que van fer castells de vuit :
Colles que van fer castells de set :
Colles que van fer castells de sis :
Nota: Colles que van descarregar com a mínim un castell de la gamma corresponent. Les colles en cursiva indica que només el van carregar. :