OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Franz Josef I de Liechtenstein

Franz Joseph I de Liechtenstein (1726 - 1781) fou el vuitè príncep de Liechtenstein i el tercer sobirà d'aquest estat.

## Vida

Va néixer el 19 de novembre de 1726 a Milà, fill d'Emanuel del Liechtenstein (1700–1771) i de Maria Anna Antònia, Comtessa de Dietrichstein-Weichselstädt Baronessa zu Hollenburg und Finkenstein (1706–1777). Franz Josef era el major de tretze germans.
Va ser reconegut sobirà de Liechtenstein després de la mort sense descendents del seu oncle Josef Wenzel I el 1772. Després de la sobtada mort del seu cosí Johann Nepomuk el 1723, es preveia que hauria d'accedir al tron en el futur, per tant el seu oncle Josef Wenzel li va traspassar tots els coneixement i experiència com a governant. També el va instruir en qüestions d'estratègia militar prenent-lo a la campanya del nord d'Itàlia. Junts van estar a la batalla de Piacenza (1746), formant part de les tropes enviades per l'emperador Carles VI del Sacre Imperi Romanogermànic per a fer costat a Carles Manuel III de Sardenya que s'enfrontava a l'exèrcit francoespanyol.
El 1763 Franz Josef va viatjar a Espanya per a portar un retrat de Maria Lluïsa la futura esposa de l'emperador Leopold II del Sacre Imperi Romanogermànic.
El 1767 va esdevenir conseller privat de l'emperador i el 1771 va ser nomenat cavaller de l'Orde del Tosó d'Or.
Quan se'n va fer càrrec del govern de Liechtenstein va mostrar interès per millorar els assumptes financers, cosa que va aconseguir. A més va continuar adquirint obres d'art que va afegir a la col·lecció començada pels seus avantpassats.

## Matrimoni i descendència

Es va casar amb la comtessa Maria Leopoldina de Sternberg (1733 – 1809), membre del la noblesa bohèmia, el 6 de juliol de 1750 a Valtice. La parella va tenir vuit fills:
* Josef Franz de Paula Felip Emanuel Isaia (1752 – 1754)
* Leopoldina Maria Anna Francesca de Paula Adelgonda (1754 – 1823), casada l'1 de setembre de 1771 amb Karl Emanuel d'Assia-Rheinfels-Rotenburg,
* Maria Antònia Aloisia Walburga Mecthilde (1756 – 1821), que va ser monja
* Fraz de Paula Josef (1758 – 1760)
* Alois (1759–1805)
* Johann I Josef (1760–1836)
* Felip Josef Alois Martin (1762 – 1802)
* Maria Josepa Ermenegilda (1768 – 1845), casada el 15 de setembre de 1783 amb el príncep Nikolaus Esterházy von Galántha (1765 – 1833)

## Mort i successió

Va morir el 18 d'agost de 1781 a Metz i va ser sepultat a la cripta familiar de l'església de la Nativitat a Vranov U Brna (Moràvia). El va succeir el seu fill Alois.

## Referències

* ↑ Pàgina oficial de la Casa Principesca de Liechtenstein
* ↑ Jean-Charles Volkmann "Généalogies de rois et des princes". Edit. Jean-Paul Gisserot (1998)
* ↑ http://pages.prodigy.net/ptheroff/gotha/hesse.html Arxivat 2008-03-15 a Wayback Machine. Landgravial House of Hesse-Rheinfels-Rothenburg
* ↑ «Princely and Countly House of Esterházy de Galántha». Arxivat de l'original el 2008-12-22. [Consulta: 7 gener 2014].

## Bibliografia

* JUŘÍK, Pavel. "Moravská dominia Liechtensteinů a Dietrichsteinů". Praha Libri, 2009. 424 s. ISBN 978-80-7277-403-6.
# Paraliparis violaceus

Paraliparis violaceus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 14,4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu fins als 2.365 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Àrtic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Chernova, N. V., 1991. Snailfishes (Liparididae) from the Eurasian Arctic. Murmansk Institute of Marine Biology. Kola Scientific Centre. USSR Academy of Sciences: 1-112.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chernova, N. V., 1998. Catalogue of the type specimens of snailfish (Liparidae, Scorpaeniformes) in the Zoological Institute of the Russian Academy of Sciences. J. Ichthyol. 38(9):730-746.
* ↑ Andriyashev, A.P. i N.V. Chernova, 1995. Annotated list of fishlike vertebrates and fish of the arctic seas and adjacent waters. J. Ichthyol. 35(1):81-123.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ala al-Din Kaykubad

«Ala al-Din Kaykubad» té aquests significats:
* Ala al-Din Kaykubad I, sultà de Rum
* Ala al-Din Kaykubad II, sultà de Rum
* Ala al-Din Kaykubad III, sultà de Rum 1284-1285 (no reconegut pels mongols)
* Ala al-Din Kaykubad III, sultà de Rum 1297-1303
# Palauet Guerreirinho

El Palauet Guerreirinho és un edifici considerat "notable" de la ciutat de Faro.Fou construït per l'arquitecte Norte Júnior, en estil neoclàssic, a petició de Francisco Guerreiro Pereira Júnior, i es conclogué al 1936.
L'interior conté interessants trams decoratius a les parets, en concret una del Palauet da Fonte da Pipa, a Loulé (abans també pertanyent als mateixos propietaris).
L'edifici desemboca en dos carrers (Ventura Coelho i Infant D. Henrique), i a la cantonada s'alçà als anys 1970 un altre edifici i en les excavacions aparegué part d'un valuós mosaic romà hui exposat al Museu Municipal de Faro, per tant és probable que sota els fonaments del Palauet Guerreirinho es troben importants restes de la mateixa època.
El Palauet Guerreirinho funciona, des de fa dècades, com a seu d'Oficials de les Forces Armades.

## Referències

* ↑ «Foto do Palacete da Quinta da Fonte da Pipa no jornal Barlavento Online».
* ↑ «Foto do mosaico no Site do Ministério da Cultura.».

## Fonts

* Fernandes, José Manuel. Gener, Ana. Arquitectura no Algarve - Dos Primórdios à Actualidade, Uma Leitura de Síntese. Ediçâo da CCDRAlg (Comissâo de Coordenaçâo e Desenvolvimento Regional do Algarve) i Ediçôes Afrontamento, 2005.
* Lameira, Francisco I. C. Faro Edificações Notáveis. Ediçâo da Câmara Municipal de Faro, 1995.
# Activisme contra la caça de balenes

L'activisme contra la caça de balenes són les accions empreses per les persones que volen posar fi a la caça de balenes, sia a escala local o global, per fomentar la conservació del medi marí. Aquest tipus d'activisme sovint es duu a terme en resposta a conflictes concrets amb estats favorables a la caça de balenes i organitzacions que practiquen la caça de balenes amb fins comercials o de recerca, així com els grups indígenes que practiquen la caça de balenes de subsistència. Alguns grups contraris a la caça de balenes han estat criticats o fins i tot perseguits judicialment pels seus mètodes extrems, incloent-hi acció directa violenta.

## Referències

* ↑ «Whaling» (en anglès). Greenpeace. Arxivat de l'original el 1 març 2010. [Consulta: 26 febrer 2010].
* ↑ «The Whales' Navy» (en anglès). Sea Shepherd Conservation Society. Arxivat de l'original el 10 febrer 2010. [Consulta: 26 febrer 2010].
* ↑ «Australia condemns anti-whaling protest» (en anglès). The Sydney Morning Herald, 3 març 2008.
* ↑ «Japan may press charges against anti-whaler» (en anglès). The Daily Telegraph, 16 febrer 2010.
# Resolució 1851 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1851 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 16 de desembre de 2008. Després d'observar la preocupant situació a Somàlia, i en virtut del Capítol VII de la Carta, el Consell, a proposta dels Estats Units i a petició del Govern Federal de Transició de Somàlia, va demanar als Estats i organitzacions cooperació amb la lluita contra la pirateria i el robatori a mà armada a la costa de Somàlia mitjançant el desplegament de vaixells i avions militars, i la confiscació d'embarcacions i armes usats en aquests delictes. També convida a tots els Estats i organitzacions regionals que puguin celebrar acords amb països disposats a custodiar pirates detinguts i a facilitar-ne la persecució i la investigació.
L'aprovació de la resolució va portar a la creació del Grup de Contacte sobre la Pirateria a la costa de Somàlia (CGPCS).

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL AUTHORIZES STATES TO USE LAND-BASED OPERATIONS IN SOMALIA, AS PART OF FIGHT AGAINST PIRACY OFF COAST, UNANIMOUSLY ADOPTING 1851 (2008)». United Nations, 16-12-2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Fricativa faríngia sonora

La fricativa faríngia sonora és una consonant fricativa present en algunes llengües, sobretot en les llengües semítiques. A l'alfabet fonètic internacional (AFI) aquest fon es representa amb el símbol ʕ. En català, aquest so no existeix. El seu mode d'articulació és fricatiu, perquè aquest fon és degut a la fricció causada pel pas ininterromput d'aire a través d'un estrenyiment de la cavitat oral; la seva posició d'articulació és faríngia, perquè a la quant es pronuncia aquest so la llengua es col·loca a la faringe; és una consonant sonora, a causa que l'emissió d'aquest so es produeix per la vibració dels plecs vocals. En àrab, aquest fon es representa gràficament amb la lletra <ﻉ> (ayn): عمان [ʕɑmˈmɑːn]
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Bizkaia Arena

Bizkaia Arena és un pavelló multiusos del complex Bilbao Exhibition Centre situat a Barakaldo, Biscaia. És el pavelló d'usos múltiples més gran de l'estat espanyol, ja que pot albergar fins a 18.640 espectadors per a esdeveniments esportius.

## Història

El recinte ha estat seu de nombrosos esdeveniments esportius. En bàsquet, va acollir la Copa del Rei 2010, la Supercopa d'Espanya 2007 i la Supercopa d'Espanya 2011; a més serà una de les sis seus de la Copa del Món de bàsquet 2014. És també la seu del Bilbao Basket per als partits com a local des de la temporada 2009/10. És on es va celebrar el partit amistós que van disputar el Bilbao Basket i els Philadelphia 76ers.
Diversos grups internacionals de música han realitzat concerts al Bizkaia Arena, incloent Bryan Adams (2005), The Who (2006), Bruce Springsteen (2007), AC/DC (Black Ice World Tour, 2009), Leonard Cohen (2009), Jonas Brothers (2009), Rammstein (2009), Shakira (The Sun Comes Out World Tour, 2010), Chuck Berry, Judas Priest (2011), Iron Maiden (2013) o Rihanna (Diamonds World Tour, 2013).
El recinte també ha estat utilitzat per a altres tipus d'espectacles com ara òpera, Disney On Ice, la gala dels premis MTV EMA o discursos polítics.

## Referències

* ↑ Scoresway.us Bizkaia Arena Capacity: 15414.
* ↑ Eurocupbasketball.com The Club Scene: Bizkaia Bilbao Basket - The club was allowed to host four regular season games at Bizkaia Arena - against Real Madrid, Barcelona, Tau and Guipuzkoa Basket - and managed to set an all-time ACB attendance record by hosting 15,414 fans in the game against Tau..
* ↑ «Què és el Bilbao Exhibition Centre». Arxivat de l'original el 2008-07-26. [Consulta: 18 juliol 2014].
* ↑ https://web.archive.org/web/20130123125152/http://www.wearereadyfor2014.com/sedeBilbao.aspx#lang=es MundoBasket España 2014: Sedes - Bilbao
* ↑ «Conveni perquè Barcelona sigui seu del Mundial de bàsquet del 2014». 324.cat, 25-05-2010. [Consulta: 18 juliol 2014].
* ↑ «El Bizkaia Arena acogerá la ópera 'Aida' de Verdi». Arxivat de l'original el 2012-03-08. [Consulta: 18 juliol 2014].
* ↑ «El BEC generó un impacto de 134 millones en 2018, el más alto de su historia» (en castellà). Finanzas.com, 2019. [Consulta: 13 octubre 2020].

## Vegeu també

* Bilbao Arena

## Enllaços externs

* bizkaiaarena.com
* Bilbao Basket Web Oficial
# La Roureda (Tremp)

La Roureda és una masia de l'antic poble de Prullans, a l'antic terme de Fígols de Tremp, pertanyent actualment al municipi de Tremp. Està situada al nord-est de Prullans, i al sud-oest de Casa Ensenyat, al nord del Serrat de l'Àliga, i a la riba esquerra del barranc del Pont.
Es tracta d'una antiga masia conformada per un habitatge, com a edifici principal, acompanyat d'una era quadrangular i d'un seguit de coberts, un magatzem i una cabana rehabilitada com a habitatge. La casa consta de planta, pis i golfes. Està construït amb pedra del país sense treballar rejuntada amb fang. Les parets conserven parts de l'arrebossat original. Disposa de diverses obertures que es reparteixen, regularment, entre les diferents façanes, la majoria amb llinda de fusta. La façana oberta al pati presenta una amb grans arcades adovellades. La coberta, amb un ràfec d'uns 30 cm, és a dues vessants sobre embigat de fusta i cobert de llosa. Al lateral oest de l'habitatge s'annexen dues naus que s'aixequen sobre una planta i sotateulada, tot i que la part superior de la primera nau es destina a terrassa. Comparteixen característiques constructives amb la resta d'edificis. La primera nau presenta una gran arcada adovellada a la paret oest. La resta d'obertures són rectangulars i acabades amb llinda de fusta.

## Referències

* ↑ «Mas de la Roureda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Agramunt (Sant Llorenç Savall)

Agramunt és una masia del municipi de Sant Llorenç Savall (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local. Està situada a la capçalera de la vall d'Horta, a uns 600 metres d'altitud.

## Descripció

La masia d'Agramunt es troba a ponent del castell de Pera i al vessant de llevant de Roca Sareny. Està formada per diversos cossos. El cos principal té la teulada a dues vessants mentre que els altres alguns són a un i altres a dos vessants. Les obertures són escasses, petites i allindanades. La porta d'accés al recinte és un arc rebaixat adovellat. El parament és de pedres sense escairar unides amb morter.

## Història

Masia documentada des del segle xiv que, malgrat ser la masia més propera al castell de Pera, estava sota el domini del monestir de Montserrat. El mas va ser habitat per la família Comapregona, la mateixa que vivia al mas Pregona. L'any 1695, la masia va ser adquirida per la família Gibert de Mura, que la van reformar profundament, donant-li l'aspecte actual i esborrant-ne els vestigis del segles anteriors.

## Referències

* 1 2 Miquel Casals i Suades; Albert Vicens i Llauradó. El vessant desconegut de Sant Llorenç del Munt : la capçalera del Ripoll: Sant Llorenç Savall. 1.. Sant Vicenç de Castellet: Farell, 2004. ISBN 84-95695-28-6.
* 1 2 «Agramunt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].

## Vegeu també

* Castell de Pera
* Roca Sareny
Viccionari
# Orde de Sant Jaume (desambiguació)

«Orde de Sant Jaume» té aquests significats:
* Orde de Sant Jaume, orde militar fundat al Regne de Lleó al segle xii, després i actualment orde de cavalleria
* Orde de Sant Jaume d'Altopascio, orde militar hospitaler fundat al nord d'Itàlia al segle XI
* Orde de Sant Jaume per a la Fe i la Pau, orde militar fundat a Gascunya al segle xiii
# Resolució 1855 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1855 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 de desembre de 2008. recordant les resolucions Resolució 955 (1994) 1165 (1998), 1329 (2000), 1411 (2002) i 1431 (2002), i esmenant l'apartat 2 de l'article 11 de l'Estatut de la Cort Penal Internacional relatiu a la composició de les cambres, el Consell decideix que el Secretari General pugui nomenar fins a tres jutges ad litem per tal que el Tribunal Penal Internacional per a Ruanda acabi els seus judicis i en convoqui d'addicionals per tal d'acabar la seva funció. La vigent resolució estarà vigent fins al 31 de desembre de 2009.

## Referències

* ↑ «AIMING TO EXPEDITE WORK OF RWANDA GENOCIDE TRIBUNAL, SECURITY COUNCIL AUTHORIZES SECRETARY-GENERAL TO APPOINT UP TO THREE AD HOC JUDGES». United Nations, 19-12-2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Fricativa bilabial sorda

La fricativa bilabial sorda és un fonema que no existeix en català. El seu símbol a l'AFI és [ɸ], és a dir, una lletra fi minúscula de l'alfabet grec. Es troba a idiomes com el japonès, el maori o l'ainu, entre d'altres.

## Característiques

* És un so fricatiu perquè l'aire passa fregant els òrgans fonadors
* És un so sord, ja que no hi ha vibració de les cordes vocals
* Pot aparèixer com al·lòfon dels sons oclusius /p/ i /b/.
* És una consonant oral
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Boretsk

Boretsk (en rus: Борецк) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 90 habitants. Pertany al districte municipal de Romànovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Романовского муниципального района Саратовской области». Официальный сайт Министерства строительства и жилищно-коммунального хозяйства Саратовской области. Arxivat de l'original el 2020-10-31.
* ↑ «Alekseyevskiy». GeoNames. Arxivat de l'original el 2020-10-30.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# La Roureda Nova

la Roureda Nova és una masia al terme d'Avià inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Els actuals propietaris hi resideixen tan sols en dies festius i vacances. Ells daten la construcció vers 1920.
Masia orientada a migdia d'estructura força clàssica, estructurada en planta baixa i tres pisos superiors. El parament és fet a base de carreus de pedra de grans dimensions, sense desbastar i units amb morter. A les cantonades i a altres llocs destacats, en canvi, en trobem de perfectament escairats. La coberta és a dues aigües feta de teula àrab. Destaca una motllura esglaonada de pedra vista a la coberta, com a remat de la façana principal. Hi ha un gran nombre d'obertures a la façana principal; trobem arcs escarsers, finestres allindanades, i el més destacat són els tres arcs de mig punt suportats per pilars cruciformes a la zona central dels pisos. Les finestres de la resta de les façanes són de menors dimensions, allindanades i disposades de forma aleatòria.

## Referències

* 1 2 «Masia la Roureda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Pastor croat

El pastor croat o Tornjak és una raça de gos pastor de muntanya nadiu de Croàcia i de Bòsnia i Hercegovina. Tor significa corral en bosnià i croat.

## Característiques

El Tornjak és un gos de tipus gos molós, gran i fort, ben proporcionat i àgil. La forma del seu cos és gairebé quadrada. Els seus ossos no són lleugers, però tampoc especialment pesats ni gruixuts i el seu pelatge és llarg i dens, i protegeix al cos contra les males condicions ambientals en què s'ha criat tradicionalment. El cos d'aquest gos és fort i ben construït, amb moviments harmoniosos i amb una clara dignitat. La seva cua és peluda i va alçada com una bandera.
El Tornjak té una mirada clara, confiada, seriosa i calmada. En general el seu mantell és llarg però té el pèl curt a la cara i a les potes, a la part superior el pèl és llarg, gruixut i dur, és especialment llarg a la part més alta de la gropa, sobre les espatlles i al llom pot ser ondulat.
En el musell i en el front, fins a la línia imaginària que uneix les orelles, sobre els orelles i en les parts davanteres de les potes i els peus, el pèl és curt. És sobretot abundant al voltant del coll (com una cabellera), densa i llarga sobre les cuixes superiors (com bombatxos). El pelatge interior és a l'hivern llarg, gruixut i amb una agradable textura llanosa.

## Temperament

Generalment és un gos calmat, gens nerviós ni agressiu, es tracta d'un gos estoic, dur i robust. En un primer cop d'ull pot semblar un animal indiferent a l'entorn, però quan la situació ho necessita, és un gos vigilant i que alerta. D'altra banda, amb la família humana és molt emocional.

## F.C.I.

* Federació Cinològica Internacional: Grup Secció 2.2 #355 (Molosoides)

## Referències

* http://www.123dog.net/servlets/gateway/user/GalleryNews.jsp/id/256/typeid/3002/jlang/en/dogs.html
* http://www.angelfire.com/journal/tornjak/tornjaken.htm#description
* http://www.angelfire.com/journal/tornjak/

## Enllaços externs

* Tornjak info page
* Base de dades de pedigree Tornjak
* *ZLATNA SAPA* TORNJAK
# Marigny

* No s'ha de confondre amb Margny.
«Marigny» té aquests significats:
* Toponímia:
** Marigny (Allier), municipi al departament de l'Alier (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
** Marigny (Deux-Sèvres), municipi francès al departament de Deux-Sèvres (regió de la Nova Aquitània, França)
** Marigny (Jura), municipi al departament del Jura (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Marigny (Manche), municipi al departament de la Manche (regió de Normandia, França)
** Marigny (Marne), municipi al departament del Marne (regió del Gran Est, França)
** Marigny (Saona i Loira), municipi al departament de Saona i Loira (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Marigny-Brizay, municipi al departament de la Viena (regió de la Nova Aquitània, França)
** Marigny-Chemereau, municipi al departament de la Viena (Nova Aquitània)
** Marigny-en-Orxois, municipi al departament de l'Aisne (regió dels Alts de França, França)
** Marigny-l'Église, municipi al departament del Nièvre (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Marigny-le-Cahouët, municipi al departament de la Costa d'Or (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Marigny-le-Châtel, municipi al departament de l'Aube (regió del Gran Est, França)
** Marigny-lès-Reullée, municipi al departament de la Costa d'Or (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Marigny-les-Usages, municipi al departament del Loiret (regió de Centre – Vall del Loira, França)
** Marigny-Marmande, municipi al departament de l'Indre i Loira (Centre – Vall del Loira)
** Marigny-Saint-Marcel, municipi al departament de l'Alta Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
** Marigny-sur-Yonne, municipi al departament del Nièvre (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Cantó de Marigny, cantó al districte de Saint-Lô (departament de la Manche, França)
** La Cour-Marigny, municipi al departament del Loiret (regió de Centre – Vall del Loira, França)
** Théâtre Marigny, a l'avinguda dels Camps Elisis, al 8è arrondissement de París
* Biografies:
** Enguerrand de Marigny (Lyons-la-Forêt, 1260 – Horcas de Montfaucon, 1315), camarlenc francès i ministre de Felip IV
** Gaspard de Bernard de Marigny (Luçon, 1754 – Combrand, 1794), militar francès, general de l'exercit en la Revolta de La Vendée
** Jean Fortuné Boüin de Marigny (Châtellerault, 1766 – Angers, 1793), general de la Revolució francesa