OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Germán Rodríguez Saiz

Germán Rodríguez Saiz va ser un jove mort per la policia durant la festa dels Sanfermins de 1978 pels trets de la policia espanyola, que irrompé disparant al a plaça de braus de Pamplona per retirar unes pancartes que reclamaven l'Amnistia per als presos polítics.
Durant aquella jornada La violència policial deixà més de 150 ferits, 11 d'ells de bala i 1 mort. Germán Rodríguez que tenia 27 anys d'edat i era militant de la formació d'esquerres Liga Komunista Iraultzailea. Germán va morir en rebre una bala de la policia al cap, a la intersecció de l'avinguda Carlos III amb el carrer Roncesvalles. Aquest assassinat va tenir un impacte important els dies següents a tot el País Basc, i en les protestes per la seva mort, un jove d'Astigarraga, Joseba Barandiaran moriria dies després a Sant Sebastià, mort també per la policia espanyola..
Organitzat per les Penyes de Pamplona i diverses associacions, cada any se celebra un homenatge a Germán Rodríguez, el 8 de juliol, junt al monument que es va aixecar en la seva memòria al lloc on va ser assassinat. Hi ha una làpida per commemorar els fets i, tot i que va ser retirada per l'Ajuntament de Pamplona quan governava la dreta, el monument va ser reconstruït pels veïns primer i per l'ajuntament d'esquerres alguns anys després.

## Referències

* ↑ «Exigirán verdad y justicia 30 años después de Sanfermines 78».
* ↑ «Pamplona. 38 años sin Germán Rodríguez» (en castellà). Público, 09-07-2016.
* ↑ «El monumento «Gogoan» una conquista popular en la ciudad» (en castellà). Gara, 01-07-2019.
# Pearland

Pearland és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2008 tenia 90.700 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pearland tenia 37.640 habitants, 13.192 habitatges, i 10.659 famílies. La densitat de població era de 369,5 habitants/km².
Dels 13.192 habitatges en un 43,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,6% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 19,2% no eren unitats familiars. En el 15,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 34,2% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 8,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 64.156$ i la renda mediana per família de 70.748$. Els homes tenien una renda mediana de 49.359$ mentre que les dones 34.570$. La renda per capita de la població era de 26.306$. Aproximadament el 3,4% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pearland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pearland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Leudesi

Leudesi (Leudesius, mort 676) fou majordom de palau de Nèustria, fill de l'antic majordom Erquinoald.
Quan Teodoric III fou cridat del seu exili al monestir de Saint-Denis i proclamat rei per segon cop el 675 va nomenar Leudesi com a majordom, suposadament sota consell de bisbe Leodegari d'Autun. Però l'antic majordom Ebroí es va escapar del seu exili a Luxeuil (675) i el va fer matar (676) i va ocupar aquest càrrec per un pacte amb el rei Teodoric.

## Referències

* Nathalie Stalmans, La Conjuration des Fainéants, Terre de brume, 2008, ISBN 9782843623899.
# Alternantera peploide

L'alternantera peploide (Alternanthera caracasana), és una espècie de planta dins la família amarantàcies. És una planta nadiua d'Amèrica central i d'Amèrica del Sud, però s'ha estès a molts altres llocs, inclosos els Països Catalans, com a mala herba. La planta té unes llargues tiges prostrades cobertes per petites fulles que varien de forma des d'hexagonal a arrodonides. Té un rizoma i sovint arrela des dels seus nòduls. Les flors són petites i blanques. És una planta ruderal que creix a les vores dels camins i en zones sovint trepitjades.
Addicionalment pot rebre els noms de herba de l'adoquinat i rajolera.

## Galeria

* A l'Índia
* A Hyderabad
* Flors i una papallona Zizeeria karsandra a Hyderabad

## Referències

* 1 2 «Alternanthera caracasana». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1r abril 2022].
* Everitt, J.H.; Lonard, R.L., Little, C.R.. Weeds in South Texas and Northern Mexico. Lubbock: Texas Tech University Press, 2007. ISBN 0-89672-614-2.

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment.
* Royal Botanic Gardens Kew - Flora Zambesiaca.
# Maylandia glaucos

Maylandia glaucos és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Etimologia

Maylandia fa referència a l'ictiòleg alemany Hans J. Mayland i glaucos (gris blavós) prové del grec en al·lusió a la coloració del cos i les aletes d'aquesta espècie.

## Descripció

Fa 6,9 cm de llargària màxima. Cap moderadament inclinat i amb premolars a la filera exterior de les mandíbules. La manca d'una franja submarginal negra a l'aleta dorsal, el color groc de la regió gular i de les membranes branquiòstegues juntament amb el fet que les femelles, de color marró clar, tinguin les vores de les aletes grogues diferencien M. glaucos d'altres espècies del mateix gènere (llevat de Maylandia chrysomallos i de Maylandia benetos). Té menys dents en la filera externa de la mandíbula inferior esquerra en comparació amb M. chrysomallos, però més que M. benetos. Les femelles difereixen de les de Maylandia xanthos per tindre una mandíbula inferior més curta i de les de Maylandia aurora per posseir entre 8 i 11 bandes verticals per sota de l'aleta dorsal en oposició a les 6 d'aquesta darrera espècie.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (12°S-13°S, 34°E-35°E), el qual viu a l'Àfrica oriental: el llac Malawi (Moçambic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Meyer, M. K., i W. Foerster, 1984. Un nouveau Pseudotropheus du lac Malawi avec des remarques sur le complexe Pseudotropheus-Melanochromis (Pisces, Perciformes, Cichlidae). Revue Française d'Aquariologie et d'Herpetologie 10:107-112.
* ↑ ITIS (anglès)
* 1 2 3 Ciccotto, P. J., Konings, A. & Stauffer, J. R. Jr., 2011. Descriptions of five new species in the genus Metriaclima (Teleostei: Cichlidae) from Lake Malawi, Africa. Zootaxa, 2738: 1–25.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Romero, P., 2002. An etymological dictionary of taxonomy. Madrid (Espanya).
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ All fishes of Mozambique - FishBase (anglès)
* ↑ Species in Malawi (Lake) (anglès)
* ↑ Checklist of the Cichlid Fishes of Lake Malawi (Lake Nyasa/Niassa) by Michael K. Oliver, Ph.D. Arxivat 2012-11-14 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Alaixéievka

Alaixéievka (en rus: Алашеевка) és un poble de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 273 habitants, pertany al municipi d'Atiàixevo.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Pararealgar

El pararealgar és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom del grec παρα "para", més enllà, per la relació estructural polimorfa amb el realgar.

## Característiques

El pararealgar és un sulfur de fórmula química As₄S₄. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 i 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el pararealgar pertany a «02.FA: Sulfurs d'arsènic, àlcalis, sulfurs amb halurs, òxids, hidròxid, H₂O, amb As, (Sb), S» juntament amb els següents minerals: duranusita, dimorfita, realgar, alacranita, uzonita, laphamita, orpiment, getchellita i wakabayashilita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Geological Survey of Canada.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres recollides en dos indrets de la Colúmbia Britànica, al Canadà: la mina Grey Rock, a Truax Creek, i a la mina Mt Washington, al districte de Comox. També ha estat descrita en altres indrets d'Amèrica i Europa, així com en diversos punts de l'Àsia més oriental.

## Referències

* ↑ «Pararealgar» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 maig 2021].
# Leudelange

Leudelange (luxemburguès Leideleng, alemany Leudelingen) és una comuna i vila al sud de Luxemburg, que forma part del cantó d'Esch-sur-Alzette. Comprèn les viles de Leudelange, Leudelange-Gare, Leudelange-Barrière-Märel i Schléiwenhaff. Limita amb les comunes de Bertrange, Bettembourg, Ciutat de Luxemburg, Mondercange, Reckange-sur-Mess (de la que se'n va escindir el 1856) i Roeser.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| Luxemburguesos | 1.317 | 71,15% |
| Forasters | 534 | 28,85% |
| - Portuguesos | 121 | 6,54% |
| - Francesos | 98 | 5,29% |
| - Italians | 47 | 2,54% |
| - Belgues | 92 | 4,97% |
| - Alemanys | 47 | 2,54% |
| - Iugoslaus | 6 | 0,32% |
| - Altres | 123 | 6,65% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 1.851 |
| 01/01/2002 | 1.914 |
| 01/01/2003 | 1.918 |
| 01/01/2004 | 1.891 |
| 01/01/2005 | 1.903 |
# Altered Images

Altered Images és un grup musical d'Escòcia de New Wave/Postpunk. Clare Grogan (Cantant), Johhny McElhone, Tony McDaid i Michael Anderson en la formació original. Més tard Gerard McNulty, Jim McKinven, Steve Lironi i David Wilde.

## Història

Eren companys d'escola amb un interès en comú, el post-punk. Un cop formada la banda al 1979 amb la Clare Grogan (Cantant), Gerard "Caesar" McInulty (guitarrista), Michael "Tich" Anderson (baterista), Tony NcDaid (segon guitarrista) i Johnny McElhone (baixista), van enviar una prova a Siouxies and the Banshees. Aquests, ràpidament els van incloure com a teloners a la gira de Kaleidoscope al 1980.
Van grabar amb Epic Records, però l'èxit no va ser immediat. Van enregistrar: "Dead Pop Stars" i "A day’s Wait". La casualitat va ser que quan van treure el tema "Dead Pop Stars" al 1981, just en John Lennon acabava de morir uns mesos abans al 1980.

## Discografia
### Studio albums

| Year | Album | UK | Aus | UK Certification (BPI) |
| 1981 | Happy Birthday | 26 | – | Silver |
| 1982 | Pinky Blue | 12 | 23 | Silver |
| 1983 | Bite | 16 | 85 | – |

### Singles

| Year | Song | UK | Ire | NZ | US Dance | Aus |
| 1981 | "Dead Pop Stars" | 67 | - | - | - | - |
| 1981 | "A Day's Wait" | - | - | - | - | - |
| 1981 | "Happy Birthday" | 2 | 3 | - | - | 23 |
| 1981 | "I Could Be Happy" | 7 | 13 | 4 | 45 | 30 |
| 1982 | "See Those Eyes" | 11 | 7 | - | - | 96 |
| 1982 | "Pinky Blue" | 35 | 24 | - | - | - |
| 1982 | "Song Sung Blue" ¹ | - | - | - | - | - |
| 1983 | "Don't Talk to Me About Love" | 7 | 6 | 6 | - | 58 |
| 1983 | "Bring Me Closer" | 29 | 17 | 47 | - | - |
| 1983 | "Love To Stay" | 46 | - | - | - | - |
| 1983 | "Change of Heart" | 83 | - | - | - | - |
* Footnotes:
¹ "Song Sung Blue" was only released as a single in Continental Europe.

### EPs, anthologies, and special releases

| Year | Song/EP/album |
| 1981 | Happy New Year (3-track flexidisc EP released with Flexipop magazine no. 14); tracks: "Happy New Year" (0:23), "Real Toys (New Version)" (3:29), "Leave Me Alone" (3:55) |
| 1982 | "See Those Eyes" (Long Version, 5:33) (flexidisc released with Trouser Press magazine); backed with "Daytime Logic" by Peter Baumann) |
| 1982 | Greatest Original Hits (anthology 4-track EP) |
| 1982 | "Little Town Flirt" (2:43 track on the soundtrack album for the 1983 film Party Party, also released as a single) |
| 1984 | Collected Images (anthology album) |
| 1992 | The Best of Altered Images (anthology album) |
| 1996 | Reflected Images: The Best of Altered Images (anthology album) |
| 1997 | I Could Be Happy: The Best of Altered Images (anthology album) |
| 2003 | Destiny: The Hits (anthology album) |
| 2007 | Happy Birthday: The Best of Altered Images (anthology album) |
| 2010 | The Collection (anthology album) |
# Metal Blade Records

Metal Blade Records és un segell discogràfic estatunidenc fundat per Brian Slagel el 1982. L'oficina principal es troba a Sherman Oaks (Califòrnia), tot i que també disposa d'oficines a Alemanya, Japó, Canadà i Anglaterra. El seu catàleg és distribuït internacionalment per Sony Music Entertainment però va ser distribuït per Warner Bros Records de 1988 a 1993. El 2010 Metal Blade Records es va unir a la Recording Industry Association of America.

## Història

Metal Blade Records va ser fundat per Brian Slagel, que en aquell moment era empleat en una botiga de discos a Los Angeles, com una manera d'augmentar el reconeixement dels grups de heavy metal locals. La primera publicació del segell va ser un àlbum recopilatori anomenat The New Heavy Metal Revue presents Metal Massacre, i incloïa Metallica, Ratt i Black 'n Blue.
Els artistes de Metal Blade que han aparegut a la llista Billboard 200 són The Goo Goo Dolls, Amon Amarth, Trouble, As I Lay Dying, Behemoth, The Black Dahlia Murder, Cannibal Corpse, Fates Warning (la primera que ho va aconseguir). Lizzy Borden, Anvil, Gwar, King Diamond, Job for a Cowboy, Whitechapel, Armored Saint, The Red Chord, Desterrar, Between the Buried and Me, Dirty Rotten Imbeciles, Corrosion of Conformity i Cattle Decapitation.
El 18 de gener de 2017, Metal Blade Records va ser incorporat al Hall of Heavy Metal History, i en l'acte Brian Slagel va ser presentat per Kerry King de Slayer. El 29 d'agost de 2017 BMG Rights Management va publicar The Sake of Heaviness: the History of Metal Blade Records, un llibre sobre la història de la discogràfica, escrit conjuntament per Mark Eglington i el propi Brian Slagel. El 2019, Metal Blade Records va obrir una botiga a Las Vegas que venia articles rars i descatalogats dels seus artistes.

## Referències

* ↑ «Features». metalupdate.com. Arxivat de l'original el November 25, 2010. [Consulta: August 15, 2012].
* ↑ «Metal Blade reedita su mítico "Metal Massacre" por su 40 aniversario» (en castellà), 23-02-2022. [Consulta: 14 setembre 2024].
* ↑ «Nueva banda en Metal Blade Records» (en castellà), 14-05-2013. [Consulta: 14 setembre 2024].
* ↑ «Scorpions Among Nominees for Hall of Heavy Metal History». Rolling Stone. December 22, 2016.
* ↑ «BMG Will Release a Book on Metal Blade Records on Their Iconic History Later This Summer». Billboard.
* ↑ Metal Blade Records opens store in Las Vegas, NV – rare and out-of-print items now for sale!.
# Pokémon Scarlet i Pokémon Violet

Pokémon Scarlet i Pokémon Violet són dos videojocs de rol desenvolupats per Game Freak i publicats per Nintendo i The Pokémon Company per a Nintendo Switch. Es van anunciar el febrer de 2022 i són les primeres entregues de la novena generació de la sèrie de videojocs Pokémon. Es van estrenar el 18 de novembre de 2022.
Els jocs es van anunciar com a part d'una presentació del Pokémon Presents el 27 de febrer de 2022, mitjançant un tràiler en directe. L'1 de juny de 2022, es va publicar un segon tràiler que mostrava els Pokémon llegendaris de la coberta de les caixes juntament amb més imatges de joc i nous Pokémon.

## Trama i context

Pokémon Scarlet i Violet s'ambienten en la regió de Paldea dins l'univers de Pokémon. Tant el territori, com la gastronomia i la cultura es veuen basats en la península Ibèrica, sobretot en Espanya. El jugador inicia el joc visitant l'Acadèmia Naranja (en Scarlet) o Uva (en Violet) amb l'objectiu de participar en la Caça del Tresor anual, on el personatge rival, Nemona, anima al jugador a explorar Paldea i trobar el seu propi tresor. A partir d'aquí, s'obren tres històries simultanies perquè el jugador experimenti. Per una banda trobem la Starfall Street, on el jugador té com a missió derrotar a una banda d'estudiants rebels anomenats Team Star. Per una altra banda, la història de la Path of Legends té com a objectiu principal explorar la regió de Paldea per lluitar contra Pokémon gegants i obtenir la Herba Mystica. Finalment, la ruta principal és la Victory Road, la qual segueix la tradició de la sèrie de lluitar contra els vuit líders de gimnasos de la regió per a finalment enfrontar-se al campió i convertir-se en el millor entrenador de Pokémon. A diferència dels títols anteriors en els jocs de la línia principal, no hi ha un ordre fixe perquè el jugador s'enfronti als líders de gimnasos.

## Referències

* 1 2 Ishihara, Tsunekazu (CEO) & Utsunomiya, Takato (COO) (2022-02-27). Second Trailer | Pokémon Scarlet and Pokémon Violet (Trailer). Pokémon.
* ↑ «Pokémon's next games are Pokémon Scarlet and Violet, new starters revealed». Polygon, 27-02-2022 [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ Ishihara, Tsunekazu (CEO) & Utsunomiya, Takato (COO) (2022-02-27). Pokémon Scarlet and Pokémon Violet - Announcement Trailer (Trailer). Pokémon.
* ↑ Núñez, Luis. «Pistas apuntarían a que la nueva región de Pokémon Scarlet & Violet está basada en España», 28-02-2022. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ Skrebels, Joe. «Pokémon Scarlet & Violet Show Off Their 3 Major Stories» (en anglès), 07-09-2022. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ published, Ali Jones. «Pokemon Scarlet and Violet's open gym challenge won't include level-scaling, and that sucks» (en anglès), 05-08-2022. [Consulta: 21 novembre 2022].
# Ricardo Steinberg

Ricardo Steinberg (Buenos Aires, 1950) és un tècnic de so, docent i productor espanyol d'origen argentí.
Establert a Espanya, ha format part de Producciones El Escorpión i ha treballat com a productor de so dels directors Alejandro Amenábar, José Luis Cuerda, Adolfo Aristarain, Gonzalo Suárez, Carlos Saura, Pedro Almodóvar, Felipe Vega, Víctor Erice, Álex de la Iglesia, Mateo Gil, o Agustín Díaz Yanes. Després va fundar Foro Sonoro Producciones, amb el que va produir el curtmetratge Dime que yo de Mateo Gil (Goya al millor curtmetratge de ficció, 2010)
Pel seu mèrit fou nominat el 1988 al Goya al millor so amb Daniel Goldstein per Remando al viento i Pasodoble, però no fou guardonat. tanmateix sí el va obtenir a les edicions de 1996 per Tesis, de 2001 per The Others i 2004 per Mar adentro, totes elles d'Amenábar. El 2011 va codirigir el curtmetratge Mein liebe, nominat al Goya al millor curtmetratge de ficció. També és professor de la diplomatura de so de l'Escola de Cinematografia i Audiovisual de Madrid (ECAM) i membre de la junta directiva de l'Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d'Espanya.

## Filmografia selecta (com a tècnic de so)

* Rèquiem per un camperol (1985)
* La mitad del cielo (1986)
* Cara de acelga (1987)
* Remando al viento (1988)
* Pasodoble (1988)
* Malaventura (1988)
* La blanca paloma (1989)
* ¡Átame! (1989)
* Las edades de Lulú (1990)
* Don Juan en los infiernos (1991)
* Alas de mariposa (1991)
* La marrana (1992)
* La ardilla roja (1993)
* Todos a la cárcel (1993)
* Historias del Kronen (1995)
* Nadie hablará de nosotras cuando hayamos muerto (1995)
* Tesis (1996)
* Martín (Hache) (1997)
* La lengua de las mariposas (1999)
* Nadie conoce a nadie (1999)
* El Bola (2000)
* Los girasoles ciegos (2008)

## Referències

* ↑ Ricardo Steinberg Arxivat 2019-08-18 a Wayback Machine. al web de l'Acadèmia de Cinema
* ↑ Ricardo Goldstein a IMDB
* ↑ Ricardo Steinberg: «No me considero un técnico, sino un cineasta especializado en sonido», La Voz de Galicia, 3 d'octubre de 2017
* ↑ Ricardo Steinberg Arxivat 2019-08-18 a Wayback Machine. al web del Festival de Cinema d'Osca
# Alairac (Droma)

Aleyrac és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 44 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Aleyrac era de 44 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 3 eren unipersonals (3 homes vivint sols), 10 parelles sense fills i 3 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 1 estava desocupat. 28 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 17 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 5 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 4 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Aleyrac el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 27 persones, 21 eren actives i 6 eren inactives. De les 21 persones actives 20 estaven ocupades (10 homes i 10 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 6 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Aleyrac hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 138 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Aleyrac a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Aleyrac a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.