OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xiphophorus roseni

Xiphophorus roseni és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Hàbitat

És una espècie d'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Xiphophorus roseni» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Xiphophorus pygmaeus

Xiphophorus pygmaeus és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: nord-est de Mèxic.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Hubbs, C. L. & M. Gordon: Studies of cyprinodont fishes. XIX. Xiphophorus pygmaeus, new species from Mexico. Copeia 1943 (no. 1): 31-33, Pl. 1. Any 1943.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Xipiu crestat

El xipiu crestat és una espècie d'ocell de la família dels tràupids (Thraupidae), l'única del gènere Charitospiza Oberholser, 1905.

## Descripció

* Ocell menut amb una llargària d'uns 11,5. Presenta dimorfisme sexual.
* Mascle amb cresta, front i zona ocular negres, contrastades amb els costats blancs del coll. Gris argentat per sobre. Parts inferiors canyella, amb la gola i centre del pit negres. Ales i cua negres.
* Femella amb cresta marró, parts superiors marrons i galtes, gola i parts inferiors canyella.

## Hàbitat i distribució

Habita localment les sabanes àrides de l'Argentina, Bolívia i el Brasil.

## Taxonomia

Classificat als emberízids, és transferit recentment als tràupids. No se n'ha descrit subespècies.

## Referències

* ↑ «Xipiu crestat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
* ↑ Proposta 512 del South American Classification Committee. Transfer genera from Emberizidae to Thraupidae
* ↑ Charitospiza eucosma a Integrated Taxonomic Information System Rev. 29/01/2014 (anglès)
* Charitospiza eucosma a WikiAves Rev. 29/01/2014 (portuguès)
# Xipiu cella-rogenc

El xipiu cella-rogenc (Poospiza rufosuperciliaris) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos humids i espesures de bambú als Andes, de l'est del Perú.

## Referències

* ↑ «Xipiu cella-rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Xot raja

El xot raja (Otus brookii) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita els boscos de muntanya de Sumatra, Java i Borneo. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Xot raja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 256. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rajah Scops-owl. Otus brookii» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 2 febrer 2023].
# Zduńska Wola

Zduńska Wola (en alemany Zdunska Wola o Freihaus) és una ciutat del Voivodat Łódź a Polònia. El 30 de juny de 2012 tenia 43.998 habitants sobre una superfície de 24,58 km².

## Ciutats agermanades

* Zarasai, Lituània
* Pietrasanta, Itàlia
* Valmiera, Letònia
* Lőrinci, Hongria

## Persones de Zduńska Wola

* Emil Bohnke (1888–1928), compositor
* Edmund Friszke (Frischke) (1902–1958), pastor protestant, víctima del nacionalsocialisme
* Riwka Herszberg (1938-1945), noia jueva, matada a l'edat de 7 anys a l'Escola del Bullenhuser Damm l'abril 1945 pels nazis en llur sèrie de crims de la fase final
* Eugen Klause (1903–1999), compositor
* Maximilian Kolbe (1894–1941), sacerdot catòlic
* Mariusz Wróblewski (1991), viatger.
* Justyna Majkowska (1977), cantant.
* Magda Femme (1971), cantant.

## Fonts
### Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Zduńska Wola
# Zhou Dunyi

Zhou Dunyi (Xinès tradicional: 周敦颐, xinès simplificat: 周敦颐, pinyin: Zhōo Dunyi; Wade-Giles: Chou Tun-i) (1017 - 1073) fou un filòsof i cosmòleg xinès de l'escola neoconfucianista (理学, Li Xue) autor del Taijitu Shuo (太极图说, Taijitu Shuo), "Explicació del taijitu", el primer comentari sobre el taijitu en el qual aquest apareix com una forma desenvolupada i no com el "símbol del yin i yang" que estem més acostumats a veure.
Per bé que era un erudit confucià també estava instruït en el taoisme i es va interessar pel budisme. Entre els seus nebots es trobaven els germans Cheng, cèlebres neoconfucians en els quals s'inspiraria Zhu Xi. Va ser aquest últim qui va decidir desenvolupar la breu obra de Zhou, en la qual havia reconegut idees que coincidien amb la seva pròpia teoria. Si bé Zhou Dunyi mai no havia acceptat deixebles, Zhu Xi va fer d'ell el precursor de la seva escola, i alhora va reelaborar una versió més àmplia del Taijitushuo que passaria a formar part del programa dels exàmens imperials l'any 1691 (any 29 de l'era Kangxi en el calendari xinès, durant la dinastia Qing).
També és autor del T'ung shu, una introducció al Yijing.

## Enllaços externs

* # note11 Zhou Dunyi: The Metaphysics and Practice of Sagehood (anglès)
# Salsolàcies

Salsolaceae és el nom botànic d'una família de plantes dicotiledònies. El nom de la família deriva de Salsola. Aquesta família rarament està reconeguda en els sistemes de classificació de plantes, però ho està en el sistema de Candolle on va formar part de la Monochlamydeae.
En general les plantes adscrites a Salsolaceae es classifiquen en les famílies Chenopodiaceae, o Amaranthaceae
# Santiago Cáseres

* No s'ha de confondre amb Santiago Casares Quiroga.
Santiago Cáseres (25 de febrer de 1997) és un futbolista professional argentí que juga de centrecampista defensiu pel Club América, cedit pel Vila-real CF.
# Santiago Zannou

Santiago Ahuanojinou Zannou, conegut com a Santiago Zannou (Madrid, 1977) és un director de cinema espanyol. El seu pare va emigrar de Benín a Espanya entorn de 1970, mentre que la seva mare és aragonesa. Santiago és el menor dels tres fills del matrimoni.

## Biografia

Nascut sl barri madrileny de Carabanchel, en l'adolescència va marxar a viure a Mallorca, on va ser dependent, cambrer i fins i tot va jugar en un equip de tercera divisió. La seva vocació pel cinema va néixer, segons narra, quan el seu germà major, productor discogràfic, va treballar en la banda sonora d'un curtmetratge. En la mateixa època, va llegir la carta d'uns nens que havien arribat clandestinament a Bèlgica viatjant en els baixos d'un camió, amb el qual va descobrir la seva vocació per contar històries. En aquest punt va marxar a Barcelona, estudiant en el Centre d'Estudis Cinematogràfics de Catalunya (CECC). Després de conèixer en un viatge a Madrid a Juan Manuel Montilla, El Langui, un raper madrileny membre del grup La Excepción, va decidir escriure la història que es convertiria posteriorment en el seu primer llargmetratge, El truco del manco (2008), pel que va obtenir el Goya a la millor direcció novell en la XXIII edició dels Premis Goya. Anteriorment havia escrit i dirigit dos curts, Cara sucia (2004), pel qual va ser candidat al millor curtmetratge de ficció dels XIX Premis Goya, i Mercancías (2005).
El novembre de 2009 va dirigir un documental, El alma de La Roja, pel centenari de la Federació Espanyola de Futbol. Es tracta d'un emotiu document que narra les experiències i sensacions dels protagonistes de la selecció espanyola de futbol en els seus 100 anys d'història.
El 2011 presenta La puerta de no retorno un documental s sobre el retorn del seu propi pare al seu país, Benín, 37 anys després d'haver-lo abandonat i com intenta reconciliar-se amb el seu passat.
A l'abril de 2013 s'estrena Alacrán enamorado, el seu últim llargmetratge de ficció. El 2014 va dirigir l'anunci de la Loteria de Nadal d'aquest any, que es va fer molt famós.

## Filmografia

| Any | Títol | Tipus |
| 2016 | Guardianes de la historia | Documental |
| 2016 | Muna | Documental |
| 2013 | Alacrán enamorado | Pel·lícula |
| 2011 | La puerta de no retorno | Documental |
| 2009 | El alma de La Roja | Documental |
| 2008 | El truco del manco | Pel·lícula |
| 2005 | Mercancías | Curtmetratge |
| 2004 | Cara sucia | Cortometrtge |

## Referències

* ↑ «Una nueva vida para Zannou y Langui», 03-02-2009.
* ↑ «Un día para poner en juego el alma de la roja», 23-06-2010.
* ↑ «Santiago Zannou presenta 'La puerta de no retorno' en DOCUMENTA MADRID». Arxivat de l'original el 2020-03-22. [Consulta: 22 març 2020].
* ↑ El anuncio de la Lotería de Navidad pisa de nuevo la calle, EL País, 7 de novembre de 2014
# Sant Jaume de Canet de Rosselló

Sant Jaume de Canet de Rosselló és l'església parroquial de la vila de Canet de Rosselló, a la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situada al bell cor de la vila de Canet de Rosselló, davant, a l'oest, de la Casa de la Vila. Aquesta església havia estat la capella de l'Hospital de Canet, que havia estat situat al costat, on ara hi ha la plaça.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «29 - Canet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Ros 65. Sant Jaume de Canet de Rosselló». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Canet de Rosselló». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ «Sant Jaume de Canet en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-04. [Consulta: 20 juny 2016].
# Zhou Fang

* Pel general militar xinès de l'era dels Tres Regnes i de nom Zhou Fang, vegeu Zhou Fang (Tres Regnes).
    En aquest nom xinès, el cognom és Zhou.
Zhou Fang (al voltant el 730-800 EC; xinès: 周昉; pinyin: Zhōu Fǎng; Wade-Giles: Chou Fang) va ser un dels dos pintors xinesos de més influència durant la dinastia Tang mitjana. També se'l coneixia com a Zhou Jing Xuan i Zhong Lang.
Zhou va viure a la capital Tang de Chang'an, actualment Xi'an, durant el segle viii. Venia d'un llinatge noble i això es reflectia a les seves obres, com per exemple a 簪花仕女图, que vol dir Dames de la cort guarnint els seus cabells amb flors. La seva obra estava influenciada pel pur i detallat estil de Gu Kai-zhi i Lu tan-wei, de les Sis Dinasties. Zhu Jing Xuan, crític d'art de finals de la dinastia Tang, va dir: "Els Buda, els éssers celestials, les figures i les pintures de dones boniques de Zhou Fang són unes obres mestres increïbles."

## Vegeu també

* Zhang Xuan, altre pintor significant de la dinastia Tang mitjana.

## Referències

* Skillful Court Lady Painters, descrivint el treball de Zhou Fang i Zhang Xuan Arxivat 2005-03-17 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* éditions Gründ. Dictionnaire des peintres,sculpteurs, dessinateurs et graveurs (en français). 14, 1999, p. 13440. ISBN 2700030249.
* Éditions Philippe Picquier. Trois mille ans de peinture chinoise (en français), 1997, p. 402. .
* (francès) J. Cahill, La Peinture chinoise, Genève, 1960.
# Schloss Rohrau

Schloss Rohrau és un castell de la ciutat de Rohrau a la Baixa Àustria, al límit amb Burgenland. L'edifici acull la col·lecció d'art dels comtes de Harrach (Schlossmuseum Rohrau)

## Castell medieval i "Herrschaft" o domini

Al segle XII, el marquès de Cham i Vohburg ocupava la zona al voltant de Rohrau. Dietrich de Rorow el va esmentar per primera vegada el 1240 com a resident a la Haus Liechtenstein. La seva línia es va extingir el 1278 amb Dietrich III. La seva filla Diemut es va casar amb Leutold I von Stadeck († 1292/95). Després de la mort de l'últim Johann Stadeck el 1399, el duc Guillem d'Habsburg va voler donar-lo al seu germà Ernest d'Habsburg, però l'hereva Guta es va casar amb Hermann II, comte de Celje i la va rebre del rei Venceslau IV de Bohèmia com a regal. El 1402, Rohrau va passar a mans d’Ulrich, fill d’ Hugo von Montfort -Pfannberg, que va heretar de Guta. El 1404, el rei Robert d'Alemanya va donar als Montfort el castell i el domini, que van posseir durant 120 anys.

## Família Harrach

La família Harrach va aparèixer per primera vegada al sud de Bohèmia al segle xiii, més tard a la veïna Mühlviertel, inclosa la rica ciutat de Freistadt. Els Harrach posseïa finques a Estíria i Caríntia, però els seus principals interessos es van traslladar a Viena i la Baixa Àustria.
Leonhard III von Harrach va heretar el castell i el 1524, durant la Contrareforma, el seu fill Leonhard IV va prendre el partit dels catòlics. Se li va concedir la noblesa el 1552 i, el 1584, l'Orde del Toisó d'Or. El 1586 es retirà després de 55 anys de servei a la cort de Viena i es dedicà al castell de Rohrau. Va morir el 1590 i va ser enterrat a l’ església dels Agustins, a Viena.
El 1593, els turcs van assaltar el castell. Els danys es van reparar entre 1599 i 1605 i es documenten als arxius de la família.

## Col·lecció d'art

El castell acull el Graf Harrach'sche Familiensammlung, una de les col·leccions privades més importants d'Àustria. L'abril de 2006, uns lladres van irrompre i van robar 16 quadres de Rembrandt, Van Dyck, Rubens i Peter Snayers.
El castell i la seva col·lecció ara pertanyen per herència als comtes de Waldburg-Zeil.

## Galeria

* Vista des de l'est
* Vista de Schloss Rohrau (c. 1800)
* Vista del Gemäldegalerie der Harrach´schen Familiensammlung

## Referències

* ↑ Gräflich Harrachsches Familienarchiv, Schachtel 716
* ↑ «Waldviertelnews.at». waldviertelnews.at. Arxivat de l'original el 2014-12-06. [Consulta: 1r novembre 2016].
# Xarapovka

«Xarapovka» té aquests significats:
* Xarapovka (Lípetsk), localitat de l'óblast de Lípetsk, a Rússia
* Xarapovka (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Zoil (artista)

Zoil (en llatí Zoilus, en grec antic Ζώϊλος) fou l'autor de diverses medalles i monedes per al rei Perseu de Macedònia, en les quals el seu nom hi va quedar gravat de manera que no admet dubte la seva autoria. Són considerats treballs notables.

## Referències

* ↑ 1.Zoilus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1330-1331
# Saïd Abed Makasi

Saïd Abed Makasi (Bukavu, 20 d'agost de 1982) és un exfutbolista ruandès de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Ruanda.
Pel que fa a clubs, destacà a FC Brussels i KV Mechelen de Bèlgica.

## Referències

* ↑ Saïd Abed Makasi a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Player profile Arxivat 2012-02-08 a Wayback Machine. (neerlandès)
* ↑ Mugabe, Bonnie Mugabe and Ostine «Rwanda: Striker Abedi Seals Rayon Move». The New Times (Kigali), 29-07-2011.
# Zona de convergència intertropical

La zona de convergència intertropical (ZCIT o en anglès ITCZ) és un cinturó de baixes pressions que envolta la Terra en la regió equatorial. Està format per la convergència d'aire càlid i humit de les latituds que estan per sobre i per sota de l'equador. Aquesta zona, també se la coneix com a front intertropical o zona de convergència equatorial.
L'aire és empès a la zona per l'acció de la cèl·lula d'Hadley, un tret atmosfèric a escala mitjana que és part del sistema planetari de distribució de calor i humitat, i és transportat verticalment cap amunt per l'activitat convectiva de les tempestes; les regions situades en aquesta zona reben precipitació més de 200 dies l'any.
La zona de convergència intertropical apareix com una banda de núvols, normalment tempestes. A l'hemisferi nord, els vents alisis es mouen en una direcció sud-oest mentre que en l'hemisferi sud ho fan en la direcció nord-oest, el punt en el qual els vents alisis forcen l'aire cap amunt dins l'atmosfera i formen la zona de convergència intertropical.
La localització d'aquesta regió varia amb el cicle estacional seguint la posició del Sol en el zenit i arriba a la seva posició més al nord (8° N) durant l'estiu de l'hemisferi nord, i la seva posició més al sud (1° N) durant el mes d'abril. Tanmateix, la ZCIT és menys mòbil en les longituds oceàniques, on manté una posició estàtica al nord de l'equador. En aquestes àrees, la pluja s'intensifica amb l'augment de la insolació solar i disminueix a mesura que el Sol il·lumina altres latituds.
Hi ha també un cicle diürn amb els cúmuls convectius desenvolupant-se al migdia i formant tempestes a la vesprada. Les variacions de posició de la ZCIT afecta les precipitacions en els països equatorials produint estacions seques i estacions humides en lloc de càlides i fredes de les latituds superiors. Com que la forces de Coriolis són molt menors en les latituds properes a l'equador de la Terra, el moviment principal de l'atmosfera està produït per la cèl·lula d'Hadley sense vents gaire intensos.
La tendència de les tempestes en els tròpics és a ser de curta durada i a escala petita, però poden tenir gran intensitat. S'estima que el 40% de la pluja tropical excedeix el valor de 25 litres per hora. En l'hemisferi nord, l'estació humida es dona entre maig i juliol i en l'hemisferi sud entre novembre i febrer.

## Vegeu també

* Circulació atmosfèrica
* Divergència (meteorologia)
* Zona intertropical
* Cresta subtropical
* Cèl·lula de Hadley
* Cèl·lula de Ferrel
* Cèl·lula polar
* Latituds del cavall

## Referències

* 1 2 «Inter-Tropical Convergence Zone». JetStream - Online School for Weather. NOAA, 24-10-2007. [Consulta: 4 juny 2009].

## Enllaços externs

* Article curt de la NASA amb imatges de la ZCIT Arxivat 2004-02-25 a Wayback Machine.
# Seimitsa

Seimitsa - Сеймица (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 210 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Zona de convecció

La zona de convecció és la capa exterior de l'interior del Sol. L'energia hi arriba en corrents de convecció, en lloc d'arribar-hi en forma de fotons. Un cop el gas calent arriba a la fotosfera, emet fotons vers l'espai, es refreda, i torna a l'interior del Sol. Aquest flux de convecció és l'origen de les granulacions, i l'energia que allibera és la llum visible i altres formes de radiació electromagnètica que el Sol emet vers l'espai.
# Zosterop becllarg

El zosterop becllarg (Rukia longirostra) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de les muntanyes de l'illa de Pohnpei, a les Carolines.

## Referències

* ↑ «Zosterop becllarg». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Zosterop bicolor

El zosterop bicolor (Tephrozosterops stalkeri) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae) i única espècie del gènere Tephrozosterops Stresemann, 1931.

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc i matolls de les muntanyes de l'oest i centre de Seram, les Moluques meridionals.

## Referències

* ↑ «Zosterop bicolor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Íñigo Alfonso

Íñigo Alfonso (Pamplona, 1979) és un periodista espanyol. Presentador d'RNE des de 2018.
Va estudiar al Col·legi Claret Larraona de Pamplona. Va estudiar periodisme a Cuenca, a la Universitat de Castella-la Manxa. Va obtenir el Premi Teobaldo al Periodista Navarrès (2021).

## Referències

* ↑ Barcos Pamplona, Jesús. «"Al Gobierno le ha faltado la percepción de tener que rendir más cuentas"» (en castellà). Diario de Noticias de Navarra, 22-05-2022. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Íñigo Alfonso nuevo presentador de 'Las mañanas' de Radio Nacional de España» (en castellà). ELMUNDO, 14-08-2018. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Zumeta, Publicado por Gorka. «Íñigo Alfonso: “La radio tiene un futuro muy prometedor”». [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Dealbert, Paloma. «Alumnos de Larraona piden “destapar y curar” las heridas del terrorismo» (en castellà). diariodenavarra.es, 08-03-2022. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ VocesdeCuenca. «Íñigo Alfonso será el padrino de la séptima promoción de Periodismo de la Facultad de Comunicación de Cuenca» (en castellà). Voces de Cuenca, 07-06-2021. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Cofreces, Javier. «La regraduación de la VII Promoción de Periodismo» (en castellà). MundoCofrex, 22-06-2021. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Sevilla, Diario de. «Íñigo Alfonso: "Yo no me levantaría a las dos de la madrugada para manipular"» (en castellà). Diario de Sevilla, 02-09-2021. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Pamplona, Diario de Navarra. «El pamplonés Iñigo Alfonso, Teobaldo al Periodista navarro 2021» (en castellà). diariodenavarra.es, 13-10-2021. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ navarratelevision.es. «Íñigo Alfonso, Premio Teobaldo al Periodista navarro 2021» (en spanish). navarratelevision.es, 13-10-2021. [Consulta: 29 agost 2022].
# Scotoecus pallidus

Scotoecus pallidus és una espècie de ratpenat que viu a Bangladesh, l'Índia i el Pakistan.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Participants of CBSG CAMP Workshop: Status of South Asian Chiroptera 2004. Scotoecus pallidus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. 30 d'abril del 2008.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Sent Lari e Bojan

Sent Lari e Bojan (occità) o Saint-Lary-Boujean és un municipi del departament francès de l'Alta Garona (regió d'Occitània).

## Toponímia

Durant la [Revolució|Revolució Francesa], la comuna, llavors anomenada Saint-Lary, porta el nom de Mont-Ilaire
El 1921, el nom de la ciutat es va canviar per Saint-Lary-Bonjean després, el 1955, a Saint-Lary-Boujean .
Els seus habitants s'anomenen "Saint-Laryens".

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* 1 2 «Consulta a la web de població francesa». [Consulta: 25 desembre 2019].
# Cap de Menorca

El Cap de Menorca és un cap de l'illa de Mallorca i es troba al municipi d'Alcúdia. El topònim fa referència a la direcció del cap: mira cap a l'illa de Menorca.

## Referències

* Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 10. Palma: Promomallorca, p. 385. ISBN 84-8661702-2.