OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ageneiosus ucayalensis

Ageneiosus ucayalensis és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28,3 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja principalment peixos.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Orinoco, Amazones i Paranà. També és present a les Guaianes.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Le Bail, P.-Y., P. Keith i P. Planquette 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (vol. 2, fascicle II). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París: 307 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Castelnau, F. L. 1855. Poissons. A Animaux nouveaux or rares recueillis pendant l'expédition dans les parties centrales de l'Amérique du Sud, de Rio de Janeiro a Lima, et de Lima au Para; exécutée par ordre du gouvernement Français pendant les années 1843 a 1847... Part 7, Zoology. Exped. Amer. Sud. v. 2: i-xii + 1-112, Pls. 1-50.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0-86101-348-4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Agenium

Agenium és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Agenium goyazense (Hack.) Clayton
* Agenium leptocladum (Hack.) Clayton
* Agenium majus Pilg.
* Agenium nutans Nees
* Agenium villosum (Nees) Pilg.
# Ceroxylon echinulatum

Ceroxylon echinulatum és una espècie de planta fanerògama pertanyent a la família Arecaceae. És originària de l'Equador i el Perú, on es troba en la Serralada dels Andes a una altitud de 1600-2200 metres.

## Descripció

Ceroxylon echinulatum té una tija solitària, que aconsegueix els 10-25 m d'altura, i amb 20-30 cm de diàmetre, generalment gris, més rarament blanc amb cicatrius negres de les fulles. Les fulles són de 4,5 m de llarg; amb 75-90 pinnes en cada costat, inserides regularment en un pla, penjolls, les centrals de 85-105 cm de llarg i 3-5 cm d'ample, amb un toment gruixut, de color blanc a marró clar i cerós. Les inflorescències són erectes a arquejades, corbes en la fruita, de 250 cm de llarg, ramificat 3 vegades. El fruit és globós, d'1-2 cm de diàmetre, finament berrugós, verd, tornant-se de color taronja-vermell en la maduresa.

## Taxonomia

Ceroxylon echinulatum va ser descrita per Gloria Galeano Garcés i publicat a Caldasia 17(82–85): 399. 1995.

### Etimologia

Ceroxylon: nom genèric compost de les paraules gregues: kèròs = "cera" i xγlon = "fusta", en referència a la gruixuda cera blanca que es troba en els troncs.
echinulatum: epítet latíno

### Sinonímia

* Ceroxylon alpinum subsp. ecuadorense Galeano.

## Nom comú

* En espanyol: ramito, palma de ramo, palma real, pumbo (a l'Equador).

## Referències

* ↑ Borchsenius F., Borgtoft-Pedersen H. and Baslev H. 1998. Manual to the Palms of Ecuador. AAU Reports 37. Department of Systematic Botany, University of Aarhus, Denmark in collaboration with Pontificia Universidad Catalica del Ecuador
* ↑ «Ceroxylon echinulatum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ (J. Dransfield & N. Uhl & C. Asmussen & W.J. Baker & M. Harley & C. Lewis, Genera Palmarum. The evolution and classification of palms. 2008)
* ↑ «Ceroxylon echinulatum». The Plant List. [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ «Ceroxylon echinulatum». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ (Maria Jose Sanin & Gloria Geleano in Phytotaxa 34 (2011))
# Cerradomys goytaca

Cerradomys goytaca és un rosegador pertanyent al gènere Cerradomys. Deu el seu nom al fet de ser endèmic de la regió litoral del nord de Rio de Janeiro, antiga regió dels indis goytacazes.
Té la cua més llarga que el cos. La coloració del dors varia de castany-fosc a castany-groguenc, amb pèls més clars als laterals i un límit poc definit al ventre, que és blanquinós o groguenc. La cua té pocs pèls. Les potes són llargues i estretes, generalment amb la superfície superior recoberta de pèls clars. Presenta quatre parells de mamelles: pectoral, postaxial, abdominal i inguinal.
És una espècie endèmica de les restingues del nord de Rio de Janeiro. Està més associat als matollars que als boscos i se l'ha capturat tant a terra com als arbres, especialment els del gènere Clusia.

## Bibliografia

* Corrêa Tavares, W.; Pessôa, L. M.; Gonçalves, P. R. 2011. «New species of Cerradomys from coastal sandy plains of southeastern Brazil (Cricetidae: Sigmodontinae) Arxivat 2016-04-12 a Wayback Machine.». Journal of Mammalogy, 92: 645-658
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Chariteo

Benet Garret, anomenat "Il Cariteo" (Barcelona, c. 1450 - Nàpols, 1514), fou un humanista i poeta català, que escrigué la seva obra en italià. D'una família noble originària de Tortosa que incloïa també Esteve de Garret, 48è president de la Generalitat de Catalunya, va néixer a Barcelona el 1450 i es va traslladar a Nàpols després d'Alfons el Magnànim entre 1467 i 1468. En la ciutat italiana entrà en contacte amb refinats poetes de l'Accademia Pontaniana, on rebé el sobrenom de "Il Cariteo" que vol dir "fill de les Gràcies" per les seves nombroses dots per a l'oratòria, la literatura i la música. Ocupà diversos càrrecs a la cort de Ferran II de Nàpols, i posteriorment serví Ferran el Catòlic sota el govern de Gonzalo Fernández de Córdoba.
La seva principal obra és el cançoner petrarquista «l'Endimione», format per 214 sonets, 20 cançons, 4 sextines i 5 balades, centrats en l'amor a una dama, però també amb tocs polítics i records nostàlgics de la seva Barcelona natal, que és considerat una de les obres importants de la literatura italiana del Quattrocento.
L'any 2007 es publica l'Endimió retornat, antologia poètica traduïda al català de l'obra de Benet Garret.

## Paper a l' Arcadia

En l’obra de Sannazaro és esmentat com a Chariteo i com a Barcinio. I qualificat de gran músic.

## Referències

* ↑ Muñoz i Sebastià, Joan-Hilari Els Garret i la capella de l'assumpció de la Catedral de Tortosa, 01-02-2004.
* ↑ Plantilla:Cita testo
* ↑ Gareth, B.; Pèrcopo, E. Le rime di Benedetto Gareth detto il Chariteo (en italià). Tip. dell'Accad. delle scienze, 1892, p. 200 (Biblioteca napoletana di storia e letteratura).

## Enllaços externs

* http://www.bibliotecaitaliana.it/exist/bibit/browse/autore.xq?autore=Chariteo%20(Benedetto%20Gareth,%20detto%20il)
* http://www.bibliotecaitaliana.it/xtf/view?docId=bibit000339/bibit000339.xml&doc.view=toc&chunk.id=d3808e6938&toc.depth=1&brand=default&toc.id=d3808e1348
# Christian Ingemann Petersen

Christian Ingemann Petersen (9 de desembre de 1873 - 25 de gener de 1963) va ser un ciclista danès, que va córrer a finals de segle xix. Es dedicà al ciclisme en pista de manera amateur i va aconseguir una medalla de plata al Campionat del món en Velocitat de 1895 per darrere del neerlandès Jaap Eden.

## Palmarès

* 1895
** Campió de Dinamarca amateur en velocitat
* 1896
** Campió de Dinamarca amateur en velocitat
** Campió de Dinamarca amateur en mig fons

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Aleksandr Knàifel

Aleksandr Knàifel (Taixkent, 28 de novembre de 1943 - Berlín, 27 de juny de 2024) va ser un compositor rus. Knàifel va estudiar violoncel amb Mstislav Rostropóvitx al Conservatori de Moscou de 1961 a 1963. Després va estudiar composició amb Borís Aràpov a Leningrad entre 1964 i 1967.

## Biografia

Aleksandr Knàifel va néixer a Taixkent on els seus pares, ambdós músics, van ser evacuats durant el setge de Leningrad. El seu pare, un violinista distingit, participava en un quartet de corda i la seva mare ensenyava teoria de la música a l'escola secundària adjunta al Conservatori de Leningrad. És en aquesta mateixa escola que el jove Aleksandr entra al 1950 com a violoncel·lista i després d'acabar-hi els estudis, arriba a Moscou per convertir-se en alumne del famós Mstislav Rostropóvitx al conservatori. Després de dos anys d'estudis, el dolor a les seves mans li impedeix continuar la seva carrera com a intèrpret. El 1963 Knàifel va tornar a Leningrad i va entrar al conservatori en la classe de composició de Borís Aràpov.
La seva primera obra important, l'òpera El fantasma de Canterville (1965), d'Oscar Wilde, mostra l'humor grotesc a la manera del jove Dmitri Xostakóvitx que es combina amb la música del personatge líric i quasi litúrgic, com per exemple el passacaglia per a orgue que s'interpreta sovint com una obra independent. L'èxit d'aquesta obra creada per al Conservatori va inspirar al compositor per a noves obres experimentals que li han donat la reputació de no conformista.
A la dècada del 1970 el seu llenguatge musical va evolucionar, exercint l'Art conceptual. Al mateix temps, va començar el seu treball com a compositor de música de cinema. El 1979, al congrés de la Unió de Compositors de l'URSS, la seva música va ser fortament criticada pel president d'aquesta unió, Tíkhon Khrénnikov, i Knàifel va aparèixer dins els «Set de Khrénnikov»: la llista negra de compositors, la música dels quals serà boicotejada durant uns anys a l'URSS.

## Referències

* ↑ «Kuolleet | Venäläinen säveltäjä Alexander Knaifel on kuollut» (en finès), 28-06-2024. [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ «Knaifel, Alexander». Sikorski Music Publishers. [Consulta: 21 juliol 2010].
* ↑ «Biografia» (en anglès). ECM. [Consulta: 28 desembre 2018].
* ↑ Tsenova, Valeria. Psychology Press. Underground Music from the Former USSR (en anglès), 1997.
# Aleksandr Kokorin

Aleksandr Aleksandrovich Kokorin (en rus: Александр Александрович Кокорин, nascut el 19 de març de 1991) és un futbolista professional rus que juga actualment al Zenit de Sant Petersburg.
Aleksandr Kokorin amb Rússia - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Rússia – Eurocopa 2012
1 Akinféiev •
2 Aniukov •
3 Xarónov •
4 Ignaixévitx •
5 Jirkov •
6 Xirókov •
7 Deníssov •
8 Ziriànov •
9 Izmàilov •
10 Arxavin •
11 Kerjakov •
12 Berezutski •
13 Xunin •
14 Pavliutxenko •
15 Kombàrov •
16 Malaféiev •
17 Dzagóiev •
18 Kokorin •
19 Granat •
20 Pogrebniak •
21 Nababkin •
22 Gluixakov •
23 Semxov •
Entrenador: Advocaat
Selecció de futbol de Rússia – Copa del Món de Futbol de 2014
1 Akinféiev •
2 Kozlov •
3 Shchennikov •
4 Ignaxévitx •
5 Semyonov •
6 Kanunnikov •
7 Deníssov •
8 Glushakov •
9 Kokorin •
10 Dzagóiev •
11 Kerjakov •
12 Lodigin •
13 Granat •
14 V. Berezutski •
15 Mogilevets •
16 Ryzhikov •
17 Shatov •
18 Jirkov •
19 Samedov •
20 Fayzulin •
21 Ionov •
22 Yeshchenko •
23 Kombarov •
Seleccionador: Capello
Selecció de futbol de Rússia – Eurocopa 2016
1 Akinféiev •
2 Xixkin •
3 Smólnikov •
4 Ignaxévitx •
5 Neustädter •
6 A. Berezutski •
7 Iussúpov •
8 Gluixakov •
9 Kokorin •
10 Smólov •
11 Mamàiev •
12 Lodiguin •
13 Golovín •
14 V. Berezutski •
15 Xirókov (c) •
16 Guilherme •
17 Xàtov •
18 Ivanov •
19 Samédov •
20 Torbinski •
21 Sxénnikov •
22 Dziuba •
23 Kombàrov •
Entrenador: Slutski :
# Aleksandr Khanjónkov

Aleksandr Alekséievitx Khanjónkov (rus: Алекса́ндр Алексе́евич Ханжо́нков (Khanjónkov, actualment un assentament de tipus urbà de la ciutat de Makíivka, a l'Óblast de Donetsk, Ucraïna, llavors part de l'Imperi Rus, 8 d'agost del 1877 - Ialta, Crimea, llavors part de l'URSS, 26 de setembre de 1945) fou el primer empresari rus de cinema. Va produir La defensa de Sebastòpol, primer llargmetratge rus.
Va néixer en una petita localitat a la vora del riu Don. El 1911 va fundar la primera empresa cinematogràfica de Rússia, una societat limitada, el més important financer va ser Ivan Ózerov, un influent banquer i membre del Consell d'Estat de l'Imperi Rus.

## Bibliografia

* Ханжонков, А.А. 1937. Ранние годы русской анимации. Москва/Ленинград: Искусство.
* Кузнецова, М. 1997. Александр Ханжонков. Жизнь за кадром. Москва: "Профил" No. 29.
* Янгиров, Рашит. 2001. К биографии А.А. Ханжонкова: Новый ракурс. Москва: "Киноведческие записки" No. 55.

## Enllaços externs

* Biografia (rus)
# Algarrobo

Algarrobo és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga. Limita al nord amb el municipi d'Arenas i Sayalonga, a l'est i oest amb Vélez-Màlaga i al sud amb el Mar Mediterrani. En l'any 2006 tenia 5.668 habitants. La seva extensió superficial és de 86 km² i té una densitat de 65,90 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 46′ N, 4° 2′ O.
Està situada a una altitud de 86 metres i a 39 quilòmetres de la capital de província, Màlaga. El nucli principal de població és Algarrobo, poble d'arquitectura àrab situat a 3,5 quilòmetres de la costa. Altres poblacions del municipi són Algarrobo Costa, Mezquitilla i Trayamar.

## Història

Els seus orígens es remunten amb tota probabilitat al paleolític, si bé el primer poblat prehistòric documentat és de l'edat del coure. Les necròpolis fenícies de Trayamar i les restes oposades en el Morro de Mezquitilla han estat catalogats pels professors alemanys Schubart i Niemeyer com unes de les restes fenícies més importants de les existents a Occident. L'entrada dels àrabs en la península Ibèrica suposa un ressorgiment quan els amazics procedents d'Alger funden el poble d'Algarrobo més a l'interior i hi introduïxen cultius com la pansa o l'ametlla i petites indústries de confecció de seda. En 1487, al prendre les tropes cristianes la ciutat de Vélez-Málaga i la fortalesa de Bentomiz, Algarrobo passa a la Corona de Castella.

## Monuments

* Església de Santa Ana, Segle XVI.
* Ermita de Sant Sebastià, datava del segle xvii o XVIII. En 1976 va haver de ser reconstruïda a imatge de l'anterior, pel perill d'ensulsiada que presentava.

## Festes

* Patró, Sant Sebastià: el 20 de gener.
* Fira: primer cap de setmana d'agost (divendres, dissabte i diumenge).
# Charles Pic

Charles Pic (Montélimar, França, 15 de febrer del 1990) és un pilot de curses automobilístiques francès. Actualment competeix a la Fórmula 1 amb l'escuderia Caterham F1 Team.

## Trajectòria

L'any 2006, Charles Pic va acabar 3r al campionat francès Formula Campus.
El 2007 va competir a la Fórmula Renault 2.0.
El 2008 i el 2009 va competir a la Fórmula Renault 3.5 i va acabar 6è i 3r, respectivament.
El 2010 va entrar en l'escuderia Arden International per competir a la GP2. Va aconseguir una victòria, una pole i dos podis.
El 2011 va continuar a la GP2, però amb l'escuderia Barwa Addax. Va aconseguir 2 victòries, 3 poles i 5 podis.
La temporada 2012 Charles Pic entrà a l'escuderia Marussia F1 Team per competir en el mundial de Fórmula 1.
La temporada 2013 fitxà per l'escuderia Caterham F1 Team per disputar la temporada 2013 del mundial de fórmula 1.

## Enllaços externs

* Charles Pic - Lloc web oficial (anglès)
* Web Oficial de l'escuderia Marussia (anglès)
* http://www.caterhamf1.com/home Arxivat 2014-11-02 a Wayback Machine.
Equips i pilots participants a la Temporada 2012 de Fórmula 1 :
R. Bull
McLaren
Ferrari
Mercedes
Lotus
F India
Sauber
Toro Rosso
Williams
Caterham
HRC F1
Marussia
1 Vettel 2 Webber
3 Button 4 Hamilton
5 Alonso 6 Massa
7 Schumacher 8 Rosberg
9 Raikkonen 10 Grosjean
11 Di Resta 12 Hülkenberg
14 Kobayashi 15 Pérez
16 Ricciardo 17 Vergne
18 Maldonado 19 Senna
20 Kovalainen 21 Petrov
22 Pedro de la Rosa 23 Karthikeyan
24 Glock 25 Pic :
Equips i pilots participants a la Temporada 2013 de Fórmula 1 :
R. Bull
Ferrari
McLaren
Lotus
Mercedes
Sauber
F India
Williams
Toro Rosso
Caterham
Marussia
1 Vettel 2 Webber
3 Alonso 4 Massa
5 Button 6 Pérez
7 Raikkonen 8 Grosjean
9 Rosberg 10 Hamilton
11 Hülkenberg 12 Gutiérrez
14 Di Resta 15 Sutil
16 Maldonado 17 Bottas
18 Ricciardo 19 Vergne
20 Pic 21 Garde
22 Bianchi 23 Chilton :
# Charles Plisnier

Charles Plisnier (13 de desembre del 1896, Ghlin, Mons - 17 de juliol del 1952, Brussel·les) fou un escriptor belga de Valònia. Fou un comunista de jove i pertanyé breument al moviment trotskista a finals dels anys 20.
Després de passar pel comunisme, es convertí al catolicisme, però continuà sent marxista. Es tornà envers la literatura, tot escrivint sagues familiars contra la societat burgesa. Mariages (1936) tracta de les limitacions de convencions socials; els Meurtres en cinc volums (1939-1941) se centra en un heroi tràgic idealista, Noël Annequin, en la seva lluita contra la hipocresia. El 1937 guanyà el Premi Goncourt per la seva novel·la Mariages i Faux Passeports (narracions on denunciava l'estalinisme en el mateix esperit que Arthur Koestler ho feu anys després), el primer estranger que rebé aquest honor. També fou activista del moviment való.

## Referències

* ↑ «Charles Plisnier». Enciclopèdia Britànica. Britannica. [Consulta: 23 desembre 2016].
# Chmeľnica

Chmeľnica és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1315.
# Chicago Tribune

Chicago Tribune és un dels principals diaris de la ciutat de Chicago, Illinois i el número vuit en vendes a Amèrica del Nord. Conegut anteriorment com a World's Greatest Newspaper. L'actual president del diari és Sam Zell.
Fou creat per James Kelly. El primer número es publicà el 10 de juny de 1847. El seu principal rival en la ciutat era el Chicago Daily News que va aparèixer en 1875. El 1910 Chicago Tribune era el tercer diari més venut. Tribune és conscient de l'error que va cometre en les eleccions presidencials posant a la portada el candidat erroni, en comptes del democrata Harry S. Truman, el vertader guanyador. L'endemà es va publicar arreglat, i es va convertir en una peça de col·lecció.

## Referències

* Tribune
# Chris Grayling

Christopher Stephen Grayling (nascut l'1 d'abril de 1962), és un polític conservador britànic, que és Lord canceller i Secretari d'Estat de Justícia del Govern del Regne Unit des de 2012.

## Enllaços externs

* Chris Grayling - Lloc web oficial
# Chioggia

Chioggia (vènet Cióxa) és un municipi italià, situat a la regió del Vèneto i a la ciutat metropolitana de Venècia. L'any 2006 tenia 50.888 habitants. Limita amb els municipis de Campagna Lupia, Cavarzere, Codevigo (PD), Cona, Correzzola (PD), Loreo (RO), Rosolina (RO) i Venècia.
# Cesny-Bois-Halbout

Cesny-Bois-Halbout és un antic municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2018 tenia 605 habitants. Des del 1r de gener de 2019 es va integrar en el municipi nou de Cesny-les-Sources amb l'estatut de municipi delegat. Cesny-les-Sources és el resultat de la fusió de Cesny-Bois-Halbout, Acqueville, Angoville, Placy i Tournebu.
La seu del municipi nou de Cesny-les-Sources es troba a l'antiga leproseria que va ser restaurada i adaptada a la nova funció.

## Demografia

El 2007 tenia 654 habitants. Hi havia 220 famílies i 242 habitatges: 221 habitatges principals, 9 segones residències i 12 desocupats. 213 eren cases i 26 eren apartaments.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 325 persones, 241 eren actives i 84 eren inactives. Hi havia una trentena d'empreses i entitats de l'administració pública així com una escola elemental. L'any 2000 hi havia 16 explotacions agrícoles que conreaven un total de 456 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Commune de Cesny-les-Sources (14150)». Insee. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ Fournier, Mariam «Calvados. Cesny-les-Sources, une nouvelle ville à naître» (en français). Ouest France, 31-12-2018.
* ↑ «Cesny-les-Sources. L’ancienne léproserie accueillera la future mairie» (en français). Ouest France, 22-01-2021.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Chuck Eidson

Charles Patrick Eidson Jr. (Summerville, Carolina del Sud, 10 d'octubre de 1980), més conegut com a Chuck Eidson, és un exjugador professional de bàsquet estatunidenc. Amb 2.02 m d'alçada, podia jugar en les tres posicions exteriors.
Durant una temporada va jugar al Barcelona Regal de la Lliga ACB.

## Referències

* ↑ «Chuck Eidson deja el Barça» (en castellà). elperiodico.com, 19-08-2012. [Consulta: 1r setembre 2012].

## Enllaços externs

* Perfil a euroleague.net
# Christian Gottlieb Müller

Christian Gottlieb Müller (Niederoderwitz, 6 de febrer de 1800 - Altenburg, 29 de juny de 1863) va ser un músic alemany, compositor i director musical.
Avui és sobretot conegut perquè va ser un dels primers mestres de Richard Wagner, a qui va ensenyar contrapunt i harmonia mentre era director d'orquestra a Leipzig.

## Referències

* ↑ Detalls a wagneroperas.com
# Cernier

Cernier és un municipi suís del cantó de Neuchâtel, cap del districte de Le Val-de-Ruz.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-08-18 a Wayback Machine.
* Cernier al portal del cantó de Neuchâtel Arxivat 2009-03-14 a Wayback Machine.
* Article sobre Cernier al Diccionari històric de Suïssa: en alemany, en francès i en italià
# Châtelaudren

Châtelaudren (en bretó Kastellaodren, gal·ló Le Chastèu) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 921 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 125 | 1 128 | 988 | 973 | 947 | 921 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jacques Rolland | |