OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Air Raid Wardens

Air Raid Wardens és una pel·lícula estatunidenca protagonitzada per Laurel i Hardy dirigida per Edward Sedgwick, estrenada el 1943. L'argument situa l'acció en plena Segona Guerra Mundial, al llogarret estatunidenc d'Huxton, Stan i Ollie, massa grans per ser enrolats a l'exèrcit, accepten la proposició de Dan Madison, responsable de la defensa passiva de la ciutat, de participar-hi com caps de grup. Però encadenen les pífies.

## Argument

Ambientat en la Segona Guerra Mundial, Laurel i Hardy després de l'obertura de diverses botigues, primer de fertilitzants, després d'animals, es troben com a venedors en una botiga de bicicletes. Estan a punt de ser despatxats, un nou propietari està a punt de prendre possessió dels locals, oferint entrar en el negoci junts per vendre bicicletes i ràdios. El seu soci realment és part d'un grup d'espies nazis que estan interessats en la botiga com a tapadora per un pla criminal que té com a objectiu el desmantellament de la fàbrica de magnesi nova acabada de posar en marxa. Mentrestant, Laurel i Hardy rebran un nou encàrrec i són contractats pel seu amic Dan Madison com vigilants de "Umpa", un servei de defensa de l'aeronàutica militar, juntament amb altres ciutadans, per salvaguardar el país durant la guerra, però després d'alguns problemes també acaben contra els seus col·legues i després d'enèsims desastres, són rellevats de les seves funcions. De tornada a la seva botiga, es troben les activitats sinistres dels espies, i sense avisar ningú, convençut que ningú els creuria, segueixen els espies, amagats al maleter del seu cotxe.

## Repartiment

Stan Laurel: Stan
Oliver Hardy: Ollie
Edgar Kennedy: Joe Bledsoe
Jacqueline White: Peggy Parker
Stephen Mcnally (als crèdits Horace McNally): Dan Madison Nella Walker: Millicent Norton
Donald Meek: Eustace Middling
Henry O'Neill: Rittenhause
Howard Freeman: J.P. Norton
Paul Stanton: Capità Biddle Robert Emmett O'Connor: Charlie Beaugart
William Tannen: Joseph Russell Hicks: Major Scanlon
Philip Van Zandt: Herman
Frederick Worlock: Otto
Don Costello: Heydrich

## Referències

* ↑ New York Times. Air Raid Wardens (en anglès). New York Times.
* ↑ fotogramas. Air Raid Wardens (en castellà). fotogramas.
# Ala (Macedo de Cavaleiros)

Ala és una freguesia portuguesa del concelho de Macedo de Cavaleiros, amb 33,76 km² de superfície i 497 habitants (2001). La seva densitat de població és de 14,7 hab/km².
Viccionari
# Aladja Dagh

Aladja Dagh és el nom dels següents llocs:
Aladja Dagh (Muntanya de molts colors), és el nom de diverses muntanyes en territoris turcòfons; les principals són:
* Aladja Dagh, al sud-oest de Konya a Turquia
* Aladja Dagh, a Turquia a la part sud-est de Kars, formant una branca de les muntanyes Kara Dagh. En aquesta muntanya els russos van derrotar els otomans el 16 de desembre de 1877
# Agustín de Madrid

Fra Agustín de Madrid O.F.M. Desc. (Madrid, s. XVII-XVIII) va ser un franciscà descalç.
Va ser predicador i qualificador del tribunal de la Santa Inquisició. Més tard, l'any 1696, va passar en missió a les illes Filipines,anomenada pels franciscans província de San Gregorio, en qualitat de sacerdot amb molts altres frares, per després tornar a Madrid, on va fer imprimir les seves obres, que aleshores portava molt avançades, segons explica fra Marcos de Santa Rosa a la crònica de la província de San José. L'obra de la Biblioteca Franciscana desdobla aquest frare en dues persones, però segons l'opinió de José Antonio Álvarez té més crèdit l'obra de Santa Rosa. Escrigué tres obres:
* Vida de la venerable Madre Sor Gerónima de la Asumpcion, abadesa y fundadora del Convento de las Descalzas Clarisas de la Ciudad de Manila. Madrid, 1717.
* Relacion del Viage que hizo el Abad Don Juan Bautista Sidoti, desde Manila al Imperio del Japon, enviado por el SS.P. Innocencio XI. Madrid, 1717.
* Memorial del estado de la Santa Provincia de San Gregorio en Filipinas, y de las Misiones del Imperio de la China. 1715, obra que va presentar al rei Felip V d'Espanya.

## Referències

* 1 2 3 Álvarez y Baena, 1789, p. 9.
* ↑ Martínez, 1756, p. 328-329.

## Bibliografia

* Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). Tom I. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1789.
* Martínez, Domingo. Compendio historico de la apostolica provincia de San Gregorio de Philipinas... (en castellà). Madrid: Imprenta de la Viuda de Manuel Fernández, 1756.
# Albertville (desambiguació)

«Albertville» té aquests significats:
* Albertville, ciutat de Savoia, França, seu dels Jocs Olímpics d'hivern de 1992
* Albertville (Alabama)
* Albertville, nom antic de la moderna ciutat de Kalemie, a la RD del Congo.
# Albertus L. Meyers

Albertus L. Meyers (7 de setembre de 1890 - Allentown, 15 de maig de 1979) va ser un director de música i tocador de corneta nord-americà d'Allentown, Pennsilvània.
Va ser el director de banda de lAllentown Band durant cinquanta anys, des del 1926 fins al 1976. També va ser amic i exponent de John Philip Sousa. Al "Carnegie Hall" el 1969, va dirigir el "Marching 97" en una obra composta pel professor de Lehigh Jonathan Elkus, Camino Real, Introducció i Pasodoble per a banda. El pont del vuitè carrer va ser rebatejat en honor seu com el pont Albertus L. Meyersel 1974. Havia tocat corneta el dia de la inauguració del pont el 1913. LAllentown Band continua rendint homenatge a la seva memòria amb concerts en honor seu.

## Discografia

* L'Allentown Band saluda els grans escriptors de marxes alemanys.
* L'Allentown Band toca marxes pel 85è aniversari de Bert.

## Referències

* ↑ Editor (16 de maig de 1979). "Mor Albertus Meyers, degà dels directors de banda de la nació". La trucada del matí. pàgines B1, B6: a través de Newspapers.com.
* ↑ "Bandes de concerts de Lehigh–Yale". Bravo/Carnegie Hall. Carnegie Hall. VIII (8). 10 d'abril de 1969.
* ↑ Whelan, Frank (8 de juny de 2005). "Bridge porta el nom del músic - Albertus L. Meyers també va ser director d'Allentown Band". La trucada del matí. pàg B7: a través de Newspapers.com.
* ↑ Whelan, Frank (17 d'agost de 1981). "El pont del carrer vuitè". La trucada del matí. pàg. D1: a través de Newspapers.com
* ↑ Allentown Band realitza un homenatge a Bert Meyers". La trucada del matí. 6 de setembre de 2014.
* ↑ Meyers, Bert (1973). L'Allentown Band saluda els grans escriptors de marxes alemanys (LP musical).
* ↑ Meyers, Bert (1975).Das Musikkorps der Stadt Allentown spielt märsche zu Berts 85 geburtstag - The Allentown Band toca marxes pel 85è aniversari de Bert (LP musical).
# Albertville (Alabama)

Albertville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2007 tenia 19.536 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Albertville tenia 17.247 habitants, 6.566 habitatges, i 4.615 famílies. La densitat de població era de 256,6 habitants/km².
Dels 6.566 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones hi havia 93,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.893 $ i la renda mediana per família de 38.508 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.076 $ mentre que les dones 20.275 $. La renda per capita de la població era de 16.336 $. Aproximadament el 14,1% de les famílies i el 16,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Aiguamolls de Salburua

Els aiguamolls de Salburua es troben al costat del barri del mateix nom a Vitòria. Es tracta d'una zona d'aiguamolls amb una superfície de 206 hectàrees amb dues llacunes principals: Betoño i Arkaute que es pot considerar com el més important dels plans alabesos i un dels més importants d'Europa, integrat en la xarxa Natura 2000 com a com a Zona d'especial protecció per a les aus (ZEPA) i Zona d'Especial Conservació (ZEC) sent un bon exemple del sistema de descàrrega d'aqüífers en la conca de l'Ebre.
El seu origen es troba en sorgir un aqüífer del quaternari. No obstant això, a mitjans del segle XX es va realitzar una labor de dessecació que gairebé les va fer desaparèixer; fins a la dècada de 1990 no es van poder regenerar. Al juliol de 2002 s'inclou com a lloc Ramsar, en ser un aiguamoll d'importància internacional per a la conservació de les espècies aquàtiques. La llacuna d'Arkaute serveix a més com a instrument de protecció contra les inundacions a Vitòria en actuar com a llacuna de laminatge.
Entre els seus valors ecològics es pot assenyalar la importància de la seva flora, amb una massa de Carex riparia molt ben conservada i una altra flora aquàtica. Entre els invertebrats destaca l'existència de coleòpters Carabidae en diferents espècies amb almenys dues de tipus endèmic. Entre els petits vertebrats cal destacar la Mustela lutreola que està molt amenaçada. També existeix una gran varietat d'amfibis. En l'actualitat el major perill per a aquestes espècies és la incorporació per part de particulars d'espècies impròpies d'aquest hàbitat i que poden destruir les espècies autòctones.

## Referències

* ↑ Yuste, Cristina. «Salburua: cuando un parque es el principal orgullo de una ciudad» (en castellà). EFE Verde, 12-07-2015. [Consulta: 19 juny 2022].
# Allepús

Allepús (en xurro, Allipuz; en castellà i oficialment, Allepuz) és un municipi de la província de Terol, emplaçat a la comarca del Maestrat aragonès.

## Descripció

El municipi d'Allepús està situat a 1.474 metres d'altura, a 50 quilòmetres de Terol. La major part del seu terme municipal es troba recorregut pel riu Sollavientos, únic de la comarca que no és afluent de l'Ebre, ja que aboca les seves aigües al Túria. Al llarg de la llera del riu es troben les fonts de Santa Isabel, Los Baños, La Salud, Los Berros i Las Canales.

## Política i administració
### Últims alcaldes de Allepús

| Període | Alcalde | Partit |
| 1979-1983 | Miguel Sánchez Herrero | UCD |
| 1983-1987 | Pedro Dolz Calvo | AP |
| 1987-1991 | Pedro Dolz Calvo | AP |
| 1991-1995 | Víctor Novella Dauden | PSOE |
| 1995-1999 | Sixto Santafe Nevot | PSOE |
| 1999-2003 | Sixto Santafe Nevot | PSOE |
| 2003-2007 | Joaquín Manuel Villarroya Moya | PP |
| 2007-2011 | Joaquín Manuel Villarroya Moya | PP |
| 2011-2015 | Joaquín Manuel Villarroya Moya | PP |
| 2015-2019 | Ignacio Martínez Mallén | Unidos por Allepuz |

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic Valencià. «Serie CV300: Mapa comarcal de la Comunitat Valenciana. Escala 1:300.000». Generalitat Valenciana, 05-04-2016. [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ Ministerio de Hacienda y Administraciones Públicas (Gobierno de España). «Treinta aniversario de las primeras elecciones municipales de la democracia». Arxivat de l'original el 2014-03-06. [Consulta: 6 març 2014].
* ↑ «Alcaldes de Aragón de las elecciones de 2011». Arxivat de l'original el 2011-09-07. [Consulta: 10 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Allepuz
* Fòrum d'Allepuz
* Allepuz
# Akademija (Kaunas)

Akademija és una ciutat al districte municipal de Kaunas i comtat de Kaunas, al centre de Lituània. Segons el cens de l'any 2001, la ciutat té una població de 4.213 persones. La ciutat va començar a créixer el 1964, quan la Universitat d'Agricultura de Lituània va ser traslladada al proper llogaret de Noreikiškės. La ciutat va ser creada el 1999, amb parts del Noreikiškės i Ringaudai.

## Referències

* ↑ Kauno apskrities kaimo gyvenamosios vietovės ir jų gyventojai. Vilnius: Department of Statistics to the Government of the Republic of Lithuania, 2002, p. 56. ISBN 9986-589-85-1. Arxivat 2012-02-15 a Wayback Machine. (lituà)
* ↑ «Dėl pavadinimo suteikimo Kauno rajono gyvenamajai vietovei ir jos ribų nustatymo». Government of the Republic Of Lithuania, 23-03-1999. (lituà)
# Amblard

Amblard fou abat del monestir Sant Quirze de Colera entre almenys 1012 i 1019. Es tenen dues notícies seves, la primera és sobre un judici en la qual va ser part com a abat del monestir. Aquest va tenir lloc davant l'església de Sant Martí de Peralada i l'abat al·legava que el vescomte de Rocabertí, Dalmau, havia usurpat el vilar d'Abellars a Cantallops. El judici va ser favorable als interessos del monestir.
L'altra dada que tenim sobre ell és de 1019 quan és un dels presents en l'acta de fundació o de reforma de la canònica de la catedral de Girona.

## Bibliografia

* Joan Badia i Homs, L'arquitectura medieval a l'Empordà, 2a ed., 2 vols., Girona, Diputació Provincial de Girona, 1985, vol. II-B, pp. 156-178, [il.] 182-190 i 600-605.
* Catalunya Romànica, 27 vols., Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1984-1998, vol. 9.
# Ambaixada romana (gals, 390 aC)

El Llegat romà va enviar una ambaixada als gals l'any 390 aC.
Les ambaixades estaven formades per un grup d'ambaixadors i tenien per missió portar missatges del Senat a estats estrangers. El seu nomenament era considerat un gran honor i només es concedia a homes il·lustres.
El senat romà va enviar l'any 390 aC tres ambaixadors, els tres fills del pontífex màxim Marc Fabi Ambust:
* Ceso Fabi Ambust
* Numeri Fabi Ambust
* Quint Fabi Ambust
La seva missió era enfrontar-se als gals quant aquestos assetjaven Clúsium i ajudar els assetjats en una sortida; llavors els gals van demanar que s'entregaren per violació de la llei de les nacions però el Senat romà ho va refusar i els gals van marxar contra Roma i la van ocupar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ambustus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 2 desembre 2022].
# Amethyst (cràter)

Amethyst és un cràter sobre la superfície de (2867) Šteins, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques 28.9 ° de latitud nord i 343.2 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.45 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el nou de maig de 2012 i fa referència a l'ametista, una varietat violeta del quars.

## Referències

* ↑ "Amethyst (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Busbey III, Arthur B.; Coenraads, Robert R.; Willis, Paul; Roots, David. Time Life Books. The Nature Company Guides: Rocks and Fossils (en (anglès)), 1996.
# Anacroneuria marca

Anacroneuria marca és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Panamà.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1998. Proc.Biol.Soc.Wash. 111(3):575.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «The Anacroneuria of Costa Rica and Panama (Insecta: Plecoptera: Perlidae). Los Anacroneuria de Costa Rica y Panamá (Insecta: Plecoptera: Perlidae)». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 19 novembre 2011].
* ↑ Tamaño corporal, tolerancia ecológica y potencial de bioindicación de la calidad del agua de Anacroneuria spp. (Plecoptera: Perlidae) en América del Sur. Body size, ecological tolerance and potential for water quality bioindication in the genus Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) from South America

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 19 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Amador de Portugal

Amador de Portugal és el nom dels següents personatges:
* Amador de Guarda, eremita portuguès que visqué en data indeterminada
* Amadeu de Portugal noble portuguès del s. XV, fundador de l'orde dels amadeïtes
# Andrew Jeffrey Gunion Barclay

Andrew Jeffrey Gunion Barclay (Hawick, 1849 - Londres, 15 de setembre de 1943) fou un matemàtic escocès, conegut per haver estat un dels fundadors de la Societat Matemàtica d'Edimburg.
Barclay va estudiar a la universitat d'Edimburg en la que es va graduar el 1880. Després va ser professor de matemàtiques al George Watson's College (Edimburg) i a la High School of Glasgow. Es va retirar el 1914 i va anar a viure a Londres amb un fill seu.
Barclay, juntament amb Alexander Yule Fraser i Cargill Gilston Knott, va publicar un manifest a començaments de 1883 reivindicant la fundació d'una Societat Matemàtica. Aquest mateix any es va fundar la Edinburgh Mathematical Society i Barclay en va esdevenir president el 1884.

## Referències

* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Rankin, 1983, p. 144.
* ↑ Despeaux, 2011, p. 172.

## Bibliografia

* Despeaux, Sloan Evans. «A voice for mathematics. Victorian mathematical journals and societies». A: Raymond Flood, Adrian Rice, Robin Wilson (eds.). Mathematics in Victorian Britain (en anglès). Oxford University Press, 2011, p. 155–176. ISBN 978-0-19-960139-4.
* Rankin, R.A. «The first hundred years (1883–1983)» (en anglès). Proceedings of the Edinburgh Mathematical Society, Vol. 26, Num. 2, 1983, pàg. 135–150. DOI: 10.1017/S0013091500016849. ISSN: 0013-0915.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Andrew Jeffrey Gunion Barclay» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Treballs per o sobre Andrew Jeffrey Gunion Barclay en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)
# Anna Doyle Wheeler

Anna Doyle Wheeler (Fennor Parish, Tipperary, 1785 - Londres, 1848) fou una feminista i cooperativista irlandesa.
Era filla d'un canonge. No va tenir educació formal, però aprengué a llegir, a escriure, a més de francés, geografia i política. Es casà a l'edat de 15 anys, amb Francis Massey Wheeler, amb qui va tenir dues filles. Davant l'alcoholisme de l'espòs, primer es refugià en la lectura i després se'n separà al 1812 i va anar a viure a la casa d'un oncle a Guernsey.
El 1815 s'establí a Londres perquè les seues filles poguessen anar a escola. En morir l'espòs al 1820, per a ser independent econòmicament traduïa a l'anglés obres d'autors francesos cooperativistes, especialment de Charles Fourier, a qui va conéixer el 1823. De llavors ençà es va moure entre Londres, París, Caen, Dublín, entre d'altres, per a defensar les idees socialistes i feministes.
A Londres conegué Robert Owen, Jeremy Bentham i Frances Wright i fou molt amiga de William Thompson. El 1825, provocats per un article Sobre el govern, de James Mill, que rebutjava la participació política de les dones, Thompson i ella van escriure La demanda de la meitat de l'espècie humana, les dones. Thompson el descriu com a obra conjunta seua i d'Anna Doyle.
El 1829 feu a Londres una conferència feminista sobre els drets de les dones, en què rebutjava els arguments de superioritat masculina, i el 1830 el British Cooperator li publicà The Rights of Women. Des del 1832 va participar amb altres feministes, com Flora Tristan, en la publicació del diari Tribune des femmes. El 1833, The Crisis va publicar la seua Carta de Vlasta, sobre els drets de les dones i l'amor de parella. Es va sentir molt afectada per la mort de Thompson, a qui anomenava "estimat company". El 1840 hagué d'abandonar l'activitat pública per motius de salut, però en continuà la correspondència política. Convidada per les seues amigues feministes a participar en els esdeveniments revolucionaris del 1848 a França, fou impossible perquè va morir el mateix any.(1)

## Referències

* ↑ Thompson, William. Appeal of One Half of the Human Race, Women, Against the Pretensions of the Other Half, Men. Londres: Longman, Hurst Rees, Orme, Brown & Green. Reprinted Cork, Ireland: Dolores Dooley (ed.) Cork University Press, 1997.
* ↑ Wheeler, Anna y W. Thompson. La Demanda de la Mitad de la Raza Humana, las Mujeres. Traducción de Ana de Miguel. Granada: Comares, 2001.
* ↑ Vlasta fou una sueca llegendària del segle XVI, que va dirigir una rebel·lió contra l'opressió de les dones.
# Anna Ducena (filla de Constantí X Ducas)

Anna Ducena (grec medieval: Άννα Δούκαινα, Anna Dúkena) fou una princesa de l'Imperi Romà d'Orient, filla gran de l'emperador Constantí X Ducas i de la seva muller, Eudòxia Macrembolitissa.
El seu nom és esmentat per Miquel Glicas, que apunta que «Anna, Teodora i Zoè» eren les tres filles de l'emperador Constantí X. Miquel Psel·los l'esmenta amb el nom d'«Areté» (‘Virtut’), tot especificant que havia nascut abans que el seu pare accedís al tron el 1057 i que dedicà la seva vida al servei de Déu. La interpretació més versemblant del comentari de Psel·los és que Anna es feu monja amb el nom d'Areté. Un segell del segle xi porta el nom d'una tal monja Areté, que alguns identifiquen amb Anna Ducena. El segell es refereix a Areté com a «honorabilíssima», títol honorífic que es considera associat a les monges de llinatge il·lustre.

## Referències

* ↑ Polemis, 1968, p. 53.
* ↑ Psel·los, 1999, p. 277 i 278, XX.
* ↑ Kurupu i Vannier, 2005, p. 56.

## Bibliografia

* Kurupu, M.; Vannier, J.-F. «Commémoraisons des Comnènes dans le typikon liturgique du monastère du Christ Philanthrope (ms. Panaghia Kamariotissa 29)» (en francès). Revue des études byzantines, 63, 2005, pàg. 41–69. DOI: 10.3406/rebyz.2005.2305.
* Polemis, D. I. The Doukai: A Contribution to Byzantine Prosopography (en anglès). Athlone Press, 1968. OCLC 299868377.
* Psel·los, M. Хронография (en búlgar). Zograf, 1999.
# Andrés Cunha

Andrés Ismael Cunha Soca (Montevideo, Uruguai, 8 de setembre de 1976) és un àrbitre de futbol uruguaià. És internacional des del 2013.
Cunha arbitra partits de la Primera División Uruguaya des de 2010. El 2013 va entrar al comitè uruguaià de la FIFA i la CONMBEBOL. Ha dirigit partits de la Copa Libertadores, de la Copa América (2015 i 2016) i de la Copa del Món (2018).

## Referències

* ↑ «Andrés Cunha - Profile» (en anglès). transfermarkt.de. [Consulta: 20 juny 2018].
* ↑ «Al uruguayo Cunha el error en Perú-Brasil lo dejará fuera de la Copa» (en castellà). Clarín, 14-06-2016. [Consulta: 20 juny 2018].
* ↑ «Cunha, el 'pionero' del VAR, dirigirá el Irán-España» (en castellà). Marca, 18-06-2018. [Consulta: 20 juny 2018].