OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vicent Adam

Vicent Adam, també conegut com a Vicente Adán (Algemesí, Ribera Alta, segle xviii - ?), fou un compositor, organista i teòric valencià. Destaca per haver sigut l'organista de la Real Capilla de Nuestra Señora de la Almudena de Madrid.

## Obres

* Preludios o formaciones de tonos puestos para salterio, y pueden servir de luz para todos los instrumentos (Madrid, 1781)
* Documento para la instrucción de músicos y aficionados que intentan saber el arte de composición (Madrid, 1786)
* Respuesta gratulatoria a la Carta laudatoria de D. Anacleto de Leta, apoderado de la juventud músico-aficionada (Madrid, 1787)
* Demostración de los signos de salterio, y reglas para templarle

## Composicions

* Seis cuartetos para flauta, dos violines, viola i bajo continuo.
* Seis para salterio en lugar de flauta.
* Ocho minuets para pianoforte.
* Música de diferentes autores para salterio.
* La salve á nueve
* El primer salmo para completas
* Nueve sonatas para órgano.
* Distinas piezas de música para salterio.
* Dos sinfonías concertadas para salterio, flauta violines, violas, trompas y bajo.

## Referències

* ↑ Cazurra, Anna. Història de la música catalana, valenciana i balear. Barcelona: Edicions 62, 2003, p. 26. ISBN 84-297-5283-8 [Consulta: 21 octubre 2015].
* 1 2 3 Pastor Fuster, Justo i XIMENO (ed.). Biblioteca valenciana de los escritores que florecieron hasta nuestros dias, 1827, p. 121.
# V-23

La V-23 o Autovia d'accés al Port de Sagunt és una carretera de titularitat estatal, i comunica el Port de Sagunt i les zones industrials amb l'Autovia Mudèjar i la A-7 .

## Traçat

Aquesta autovia comença en el nus viari que forma amb la CV-3007 a prop de Puçol, per a partir d'ací anar a trobar l'Autovia Mudèjar A-23 , sent aquest tram desdoblat recentment, l'altre tram fins a arribar al Port de Sagunt continua com abans. Aquesta via es transitada per força trànsit pesat provinent del port i la zona industrial del Port de Sagunt.

## Referències

* ↑ «Accesos» (en castellà). Valenciaport.com. [Consulta: desembre 2017].
* ↑ «Detalle - Generalitat Valenciana». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 19 desembre 2017].
# Victoria Sandino Palmera

Judith Simanca Herrera, coneguda amb el pseudònim de Victoria Sandino, (Tierralta, Còrdova) és una política i exguerrillera colombiana, membre des d'agost de 2017 de la direcció nacional de la Força Alternativa Revolucionària del Comú (FARC). Forma part de la comissió d'implementació dels acords de pau.
Va ser comandant de les Forces Armades Revolucionàries de Colòmbia fins a la seva dissolució el 2017. El 2013 es va incorporar a la delegació de les FARC a l'Havana durant els diàlegs de pau amb el govern de Juan Manuel Santos fins el 2016, sent l'única dona portaveu en el procés de pau. Va destacar en la seva lluita per la igualtat de gènere en els acords al capdavant de la Subcomissió de Gènere. L'1 de desembre de 2017 es va acollir a la Justícia Especial per a la Pau amb la finalitat de poder participar en política i inscriure la seva candidatura pel Senat de la República de Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Mujeres tras el fusil». La Vanguardia, 05-03-2017 [Consulta: 29 octubre 2018].
* ↑ Martín, Daniel «“No crec que Colòmbia estigui disposada a tornar a la guerra”». Ara, 11-01-2018.
* ↑ «Del monte al Senado, la nueva batalla de exguerrillera Victoria Sandino en Colombia» (en castellà). France 24, 19-07-2018.

## Enllaços externs

* Entrevista a Victoria Sandino sobre la reincorporació de les dones en la societat colombiana IPC setembre de 2016 (vídeo)
# Vespa (gènere)

Vespa és un gènere d'himenòpters apòcrits de la família dels vèspids. Està distribuït sobretot a Àsia, amb dues espècies europees, una d'elles, Vespa crabro, present als Països Catalans.

## Taxonomia

* Vespa affinis
* Vespa analis
* Vespa basalis
* Vespa bicolor
* Vespa binghami
* Vespa crabro
* Vespa ducalis
* Vespa mandarinia
* Vespa mocsaryana
* Vespa orientalis
* Vespa simillima
* Vespa soror
* Vespa tropica
* Vespa velutina

## Referències

* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 2015-10-29. [Consulta: 6 gener 2009].

## Vegeu també

* Vespa: no totes les vespes són del gènere Vespa
Viccionari
# Vespa 400

El Vespa 400 fou un microcotxe projectat per Piaggio i construït a França per ACMA de 1957 a 1961 que suposava una evolució cap a les quatre rodes dels cèlebres escúters Vespa de Piaggio amb els quals compartia alguns components.
Malgrat el seu origen italià el Vespa 400 va ser produït a França i no es va exportar a Itàlia per evitar la confrontació amb Fiat i el seu nou Fiat 500. El muntatge es feia a les instal·lacions d'ACMA (Ateliers de Construction de Motocycles et Automobiles), una joint venture participada per Piaggio i que incorporava components importats d'Itàlia.

## Enllaços externs

* La Vespa 400 al museo Piaggio Arxivat 2007-04-03 a Wayback Machine.
* La Vespa 400 al Microcar Museum (anglès)
# Vespadelus baverstocki

Vespadelus baverstocki és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic del centre d'Austràlia. El seu hàbitat natural són les zones boscoses, on nia en buits dels troncs i edificis abandonats. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El nom específic d'aquest animal és en honor del zoòleg australià Peter R. Baverstock, en reconeixement de la seva recerca sobre la sistemàtica i l'evolució de la fauna d'Austràlia.

## Reproducció

Les femelles pareixen una sola cria.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2015-06-14 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Reardon, T. B., Kutt, A. S., Richards, G. C. i Hoye, G., 2008. Inland Forest Bat, Vespadelus baverstocki. A: S. Van Dyck i R. Strahan (eds), The mammals of Australia. Tercera edició, pp. 560-561. Reed New Holland, Sydney, Austràlia.
* 1 2 Lumsden, L.; Reardon, T.; Ellis, M. Vespadelus baverstocki. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 13 juliol 2014.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 32. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Valaric

Valaric o Gualaric - també anomenat en fonts antigues com a Walarico - fou bisbe de Girona a principis del segle IX. Consta en el Llibre Verd, i Flórez el situa entre Ataülf (possiblement inexistent) i Nifridi (probablement erròniament atribuït com a bisbe de Girona). Només es coneixen dues dades d'aquest bisbe; la primera és de l'any 816 en relació a la consagració de l'església de Santa Eulàlia d'Ultramort, la qual va presidir. La segona és del 817 quan s'esmenta en un document sobre un judici celebrat a Borrassà el 15 de desembre de 817 en relació als límits de l'alou episcopal de Báscara, que el comte palatí Ragonfred, enviat de Carlemany, havia atorgat al bisbe Valaric aquest alou, fet que sembla poder-se situar vers l'any 800. Ordeig ha plantejat la hipòtesi que el seu pontificat s'allargués fins al de Guimer, però no hi ha proves documentals d'aquest fet.

## Referències

* ↑ Merino, Antolín; de la Canal, José. «cap. 7». A: Enrique Flórez. España sagrada: Tratado LXXXI de la Santa Iglesia de Gerona en su estado antiguo. Madrid: Imprenta de Collado, 1819, p. 93 [Consulta: 14 desembre 2014].
* ↑ Josep CANAL, Eduard CANAL, Josep Maria NOLLA i Jordi Sagrera. Girona, de Carlemany al feudalisme (785-1085). El trànsit de la ciutat antiga a l'època medieval. Vol I. ISBN 84-8496-100-1 [Consulta: 1r juliol 2015]. Arxivat 2015-07-02 a Wayback Machine.
* ↑ Ordeig i Mata, Ramon «Precisions sobre l'episcopologi de Girona dels segles VIII-X» ( PDF). Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, Vol. 45, 2004, p. 471-482 [Consulta: 14 desembre 2014].
# Mercat d'estiu

El Mercat de fitxatges d'estiu, sovint abreujat simplement com a «mercat d'estiu», és un terme d'ús futbolístic per fer referència a un termini de temps, majoritàriament entre el final d'una temporada i el començament de la següent, en què els clubs de futbol poden fer traspassos o altes de futbolistes o tramitar baixes d'algun jugador de l'equip. Realment el termini o durada d'aquest mercat no està estipulat oficialment davant la FIFA. En cada federació futbolística per país aquest pot variar en funció del format de lliga o les reglamentacions de la institució futbolística, com en el cas d'Espanya. Aquest termini sol ser el que utilitzen els equips per crear noves plantilles i fins i tot un nou equip tècnic. En contraposició, el mercat d'hivern sol fer-se servir per fer ajustos menors a una plantilla ja formada o per buscar substitut a algun jugador lesionat.

## Enllaços externs

* Punt final al mercat d'estiu
# Forces de Defensa Kuki

Les Forces de Defensa Kuki foren una organització militar dels kuki de Manipur creada a finals dels anys vuitanta per lluitar contra els naga. Vers el 1999 foren absorbits per l'Exèrcit Nacional Kuki. El seu president era R. Zouramthang.
# Fil·locladi

Un fil·locladi és una tija modificada fotosintètica, de creixement limitat, aplanada i que sembla una fulla i que tenen les mateixes funcions que aquesta, poden produir flors, fruits i fulles temporals.
La mateixa estructura quan té l'aspecte d'una branca rep el nom de cladodi.
Són freqüents en plantes que viuen en ambients secs, en plantes àfil·les (sense fulles) o amb fulles molt reduïdes i de vegades estan associats a la suculència
Exemples de plantes amb fil·locladis són l'esparreguera, el galzeran o els cladodis de la figa de moro (Opuntia)

## Referències

* ↑ http://www.elhogarnatural.com/estructura/TALLO.htm Arxivat 2013-05-30 a Wayback Machine.
* ↑ ciens.ucv.ve
# Francisco Guillén Robles

Francisco Guillén Robles (Màlaga, 8 d'octubre de 1846 - Granada, 23 de març de 1926) va ser un advocat, escriptor i historiador espanyol.

## Biografia

Procedent d'una família acomodada, va cursar estudis de Dret i Filososfía i Lletres en la Universitat de Granada i en la Universitat Central de Madrid a partir de 1868. Des de 1870 es dedica a l'advocacia al mateix temps que amplia les seves recerques d'història, i en 1873 comença a publicar Historia de Málaga y su provincia, que li valdria l'ingrés en la Reial Acadèmia de la Història i el seu nomenament una mica més tard com a cronista honorífic la ciutat de Màlaga.
El seu treball com a arabista comença a ser conegut amb la publicació de Málaga musulmana en 1880 i per la seva participació en el V Congrés Internacional d'Orientalistes celebrat a Berlín un any més tard. En 1883 s'instal·la a Madrid per treballar a la Biblioteca Nacional, on prepararia la seva obra Leyendas moriscas.

## Bibliografia

* Cuevas García, Cristóbal: Diccionario de escritores de Málaga y su provincia. Editorial Castalia, Madrid 2002. ISBN 84-9740-036-4
# Estadi de Beisbol de Wukesong

L'Estadi de Beisbol de Wukesong (xinès: 五棵松体育中心棒球场) és una instal·lació esportiva a Pequín (La Xina) on se celebraren les competicions de beisbol dels Jocs Olímpics de 2008.
Té una capacitat de 15.000 espectadors. Està ubicat en l'àrea del Centre Cultural i Esportiu de Wukesong, districte d'Haidian, a l'occident de la capital xinesa, a prop del Palau d'esports de Wukesong i a uns 14 km al sud-oest del Parc Olímpic.
# Luqa

Luqa és una ciutat situada a la Regió del Sud de Malta, a 4,3 km de la capital La Valletta. Amb una població de 5.945 al març de 2014, és un assentament petit però densament poblat que és típic de les ciutats i pobles més antics de Malta. Luqa es centra al voltant d'una plaça principal que conté una església dedicada a Sant Andreu. La festa tradicional de la patrona se celebra el primer diumenge de juliol, i la festa litúrgica se celebra el 30 de novembre. L'aeroport internacional de Malta es troba a Luqa.
Entre els residents notables de la ciutat hi havia Michelangelo Sapiano (1826–1912), un conegut rellotger i inventor la feina del qual inclou el rellotge del campanar de l'església parroquial. La casa on vivia es troba al carrer Pawlu Magri.

## Referències

* ↑ «Estimated Population by Locality 31st March, 2014». Government of Malta, 16-05-2014. Arxivat de l'original el 21 June 2015.
* ↑ Mahoney, Leonardo (1996). 5.000 anys d'arquitectura a Malta. Malta: Valletta Editorial. Format. pàg. 154. ISBN 9990958157. ISBN 9789990958157.
* ↑ Malta Annual Festivals Retrieved on 18 March 2010.
* ↑ No Man is an Island Arxivat 2013-05-10 a Wayback Machine. Cuckoo Clock Information. Retrieved on 18 March 2010.
# Angoville

Angoville és un antic municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2018 tenia 25 habitants. Des del 1r de gener de 2019 es va integrar en el municipi nou de Cesny-les-Sources amb l'estatut de municipi delegat. Cesny-les-Sources és el resultat de la fusió de Cesny-Bois-Halbout, Acqueville, Angoville, Placy i Tournebu.

## Demografia

El 2007 tenia 31 habitants. Hi havia vuit famílies i 15 habitatges: 10 habitatges principals, 4 segones residències i un desocupat. Tots eren cases.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 16 persones, 15 eren actives i 1 inactiva. Hi havia dues empreses de serveis i cinc explotacions agrícoles.

## Referències

* ↑ «Commune de Cesny-les-Sources (14150)». Insee. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ Fournier, Mariam «Calvados. Cesny-les-Sources, une nouvelle ville à naître» (en français). Ouest France, 31-12-2018.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
# Laurie Venn

Laurie Venn (Melbourne, 24 d'agost de 1953) va ser un ciclista australià que competí en carretera i en pista.

## Palmarès en ruta

* 1980
** 1r al National Party Tour i vencedor de 2 etapes
* 1982
** Vencedor d'una etapa al Herald Sun Tour
* 1984
** Vencedor de 2 etapes al Herald Sun Tour
** Vencedor d'una etapa a la Griffin 1000
* 1985
** Campió d'Austràlia en ruta

## Palmarès en pista

* 1978
** 1r als Sis dies de Launceston (amb Frank Atkins)

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Molí del Saver

El Molí del Saver és una obra de Carme (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Del molí que es troba dintre el poble de Carme, al carrer de Les Fonts, sols hi queda la porta d'entrada adovellada amb arc de mig punt.
Per la part del darrere la bassa actualment és una plaça on hi ha la bàscula municipal; des de allí i adossat al molí, s'hi veu encara el gros cacau.

## Referències

* 1 2 «Molí del Saver». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Hruboňovo

Hruboňovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2022 tenia una població estimada de 544 habitants.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 19 abril 2022].
# Hroza (raion de Kupiansk)

Hroza (ucraïnès: Гроза) és una localitat ucraïnesa situada a la província de Khàrkiv i el raion de Kupiansk, a l'est del país. Fundada el 1922, tenia 452 habitants abans de la invasió russa d'Ucraïna. Els russos ocuparen el poble en els compassos inicials de la guerra, però en foren expulsats durant la contraofensiva de Khàrkiv del 2022. Encara hi vivien 330 persones quan el 5 d'octubre del 2023 un míssil Iskander rus impactà contra un cafè-botiga de queviures on estava reunit gran part del poble després d'un funeral i matà desenes de persones. El dia 12 d'octubre el recompte de les víctimes mortals a Hroza va pujar a 59, segons la policia forense ucraïnesa.
Es troba a la capçalera del Serèdnia Balaklika i a la riba del Krutxeni Iar.

## Referències

* ↑ «Ukraine-Russia war – live: Putin's troops kill 51, including child, in Kharkiv missile attack, says Kyiv» (en anglès). , 5 octubre 2023 [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ «Un míssil rus contra un cafè ha matat almenys 51 persones a l'est d'Ucraïna». Ara, 5 octubre 2023. [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ «Guerra Rusia Ucrania, en directo: Rusia vuelve a atacar Odesa mientras mantiene la presión en el frente oriental» (en castellà). la Sexta, 12-10-2023. [Consulta: 12 octubre 2023].
# Hrušov (Banská Bystrica)

* No s'ha de confondre amb Hrušov (Košice).
Hrušov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1285.
# Idiolychnus urolampus

Idiolychnus urolampus és una espècie de peix marí de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.
Els adults poden assolir 11 cm de longitud total. És un peix marí i de clima temperat que viu entre 124-582 m de fondària a les illes de Hawaii, Madagascar i el Pacífic sud-oriental.

## Referències

* ↑ Nafpaktitis, Basil G.; Paxton, John R. «Idiolychnus, a New Genus of Myctophidae Based on Diaphus urolampus». Copeia, 1978, 3, 10-08-1978, pàg. 492. DOI: 10.2307/1443616.
* ↑ Gilbert, Charles Henry; Cramer, Frank «Report on the fishes dredged in deep water near the Hawaiian Islands, with descriptions and figures of twenty-three new species». Proceedings of the United States National Museum., 19, 1114, 1897, pàg. 403–435. DOI: 10.5479/si.00963801.19-1114.403.
* 1 2 Torres, Armi G.; Bailly, Nicolas. «Idiolychnus urolampus (Gilbert & Cramer, 1897)» (en anglès). FishBase.
* ↑ Tetsuji, Nakaboí. Fishes of Japan : with pictorial keys to the species. English ed. Tokyo, Japan: Tokai University Press, 2002. ISBN 4-486-01570-3.

## Bibliografia

* Hulley, P. A.; Lutjeharms, J. R. E. «The south-western limit for the warm-water, mesopelagic ichthyofauna of the Indo-West Pacific: lanternfish (Myctophidae) as a case study» (en anglès). South African Journal of Marine Science, 15, 1, 01-06-1995, pàg. 185–205. ISSN: 0257-7615.
* Paxton, John R. «Nominal genera and species of lanternfishes (family Myctophidae)». Contributions in science, 322, 1979, pàg. 1–28.
# Il Cinema Ritrovato

Il Cinema Ritrovato és un festival dedicat a la història del cinema, projectant clàssics, retrospectives i mostrant les últimes pel·lícules restaurades de laboratoris i arxius d'arreu del món. La majoria de les pel·lícules que es mostren són des de principis del cinema fins als anys seixanta. L'organitza cada estiu la Cineteca di Bologna, Itàlia, i és el festival més important de restauració cinematogràfica del món. Es va fundar el 1986 com un esdeveniment de tres dies, però amb el temps es va fer més gran, projectant 500 pel·lícules durant nou dies el 2018.

## Notes

* ↑ Fant, Sergio. «CINEMA² old images, new films - Il Cinema Ritrovato Fi lm Festival - Bologna (Italy) 30.6 - 7.7.2001», 19-06-2001. [Consulta: 9 octubre 2008].
* ↑ «Il Cinema Ritrovato», 2008. Arxivat de l'original el 2008-07-02. [Consulta: 9 octubre 2008].
* ↑ Bradshaw, Nick. «Il Cinema Ritrovato, a film festival in flashback», 10-07-2008. [Consulta: 9 octubre 2008].
* ↑ «About | Il Cinema Ritrovato Festival».

## Enllaços externs

* Il Cinema Ritrovato, wer oficial (italià)
# Ignasi Montaña Reig

Ignasi Montaña (Súria, Bages, 1888 – Barcelona, desembre de 1967) fou un enginyer industrial i aficionat a la fotografia. Es casà amb Teresa Jacas Dot, amb qui tingué sis fills: Petrus, Paquita, Magda, Teresa, August i Montserrat. Professionalment treballà com a enginyer industrial; va treballar a l'empresa Unicolor —fabricant de colorants i productes químics— del grup Bayer, on arribà a ser director. Aficionat a inventar i construir diversos enginys, l'any 1960 patentà un procediment de perfeccionament per a la preparació de gravats per a cilindres destinats a l'estampació mecànica de teixits.
Amant a l'astronomia, la lectura, la química i l'excursionisme; la seva gran afecció, però, fou la fotografia. No s'ha trobat constància de la seva vinculació a cap associacions fotogràfiques, com la Secció Fotogràfica del Centre Excursionista de Catalunya o l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya, malgrat que la cronologia de la seva producció fotogràfica i la temàtica, sigui molt semblant a la dels membres d'aquestes entitats.
El seu fons personal es conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya des del seu ingrés el 2011. El fons fotogràfic està constituït per unes 800 plaques estereoscòpiques positives de 6x13 cm i un àlbum de contactes, sobre les excursions que realitzà a diversos indrets de Catalunya i Europa, plasmant el paisatge i l'arquitectura; i d'un visor de plaques estereoscòpiques de sobretaula de la casa Gaumont. Una part d'aquestes plaques tenen manuscrites unes inicials que no corresponen a les d'Ignasi Montaña. Atès aquest fet hom creu que no totes les imatges del fons corresponen al mateix autor, malgrat la temàtica, les dates i la gent que apareix siguin similars.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ignasi Montaña. Descripció del Fons». Arxiu Nacional de Catalunya. [Consulta: 19 juny 2013].
* ↑ «Montse Estrada dona fons fotogràfics de 1920 a 1945 a l'Arxiu Nacional de Catalunya». L'Actual, 04-08-2011. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2016. [Consulta: 19 juny 2013].

## Enllaços externs

* Fons Ignasi Montaña Reig a l'Arxiu Nacional de Catalunya.
# Huialfàs

Huialfàs, també Huyar Alfaz (en àrab aigües del prat) fou la major alqueria musulmana de Mallorca documentada al repartiment, amb 50 jovades. Pertenyia al Juz' d'Inkan i limitava aproximadament amb el torrent de Muro, l'alqueria de Talapi, torrent de Búger, torrent de Sant Miquel i la Marjal de l'Albufera de Mallorca.
L'any 1300, arran de les Ordinacions de Jaume II, s'hi ubicà la vila de la Pobla d'Huialfàs, l'actual sa Pobla.

## Bibliografia

* Marginalia, Marjals d'Huyalfàs (Sa Pobla), Josep Obrador Socies, sa Pobla 1987
# Iabúrovo

Iabúrovo (en rus: Ябурово) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 19 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Humberto Coelho

Humberto Manuel de Jesus Coelho (20 d'abril de 1950) és un exfutbolista portuguès de la dècada de 1970 i entrenador.
Fou 64 cops internacional amb la selecció portuguesa.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de SL Benfica i Paris Saint-Germain FC.
Fou el seleccionador portuguès a l'Eurocopa de 2000.

## Palmarès

Benfica
* Primeira Liga: 1968-69, 1970-71, 1971-72, 1972-73, 1974-75, 1980-81, 1982-83, 1983-84
* Taça de Portugal (6): 1968-69, 1969-70, 1971-72, 1979-80, 1980-81, 1982-83, 1984-85
* Supercopa Cândido de Oliveira: 1980

## Referències

* ↑ «Humberto Coelho». European Football. [Consulta: 9 octubre 2015].
* ↑ Malheiro, João. Memorial Benfica 100 Glórias (en portuguès). Third. QuidNovi, juliol 2006, p. 70-73. ISBN 978-972-8998-26-4.
* ↑ Humberto Coelho a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a foradejogo
* ↑ Perfil a thefinalball
* ↑ Euro 2000 profile; at BBC Sport
# Inés Granollers i Cunillera

Inés Granollers i Cunillera (Bellpuig, 17 de setembre de 1970) és una empresària i política catalana. Militant d'Esquerra Republicana de Catalunya, membre actiu de la comarcal de l'Urgell. Regidora a l'ajuntament de Bellpuig i diputada al Congrés dels Diputats des del 2019.

## Referències

* ↑ «Inés Granollers i Cunillera». Esquerra Republicana de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 d’abril 2019. [Consulta: 28 abril 2019].
* ↑ «Granollers Cunillera, Inés». Congreso.es. [Consulta: 12 agost 2019].