OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat del Món d'esgrima de 1953

El Campionat del Món d'esgrima de 1953 fou la novena edició del Campionat del Món d'esgrima. Es va disputar a Brussel·les, Bèlgica.

## Resultats
### Resultats masculins

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Floret individual | Christian d'Oriola | Edoardo Mangiarotti | Manlio Di Rosa |
| Floret per equips | FrançaClaude Bancilhon Christian d'Oriola Jacques Lataste Claude Netter Jacques Noël Adrien Rommel | ItàliaGiancarlo Bergamini Manlio Di Rosa Roberto Ferrari Edoardo Mangiarotti Renzo Nostini Antonio Spallino | HongriaAladár Gerevich József Gyuricza Lajos Maszlay Endre Palócz József Sákovics Endre Tilli |
| Espasa individual | József Sákovics | Barnabás Berzsenyi | Renzo Marini |
| Espasa per equips | ItàliaGiorgio Anglesio Franco Bertinetti Giuseppe Delfino Edoardo Mangiarotti Dario Mangiarotti Carlo Pavesi | FrançaÉdouard Artigas Daniel Dagallier Maurice Huet Armand Mouyal Jean-Pierre Muller Gérard Rousset | SuïssaJules Amez-Droz Richard Amstad Michel Evéquoz Umberto Menegalli Fernand Thiébaud Mario Valota |
| Sabre individual | Pál Kovács | Aladár Gerevich | Rudolf Kárpáti |
| Sabre per equips | HongriaTibor Berczelly Aladár Gerevich Rudolf Kárpáti Pál Kovács László Rajcsányi Bertalan Papp | ItàliaGastone Darè Roberto Ferrari Renzo Nostini Domenico Pace Vincenzo Pinton Mauro Racca | PolòniaZbigniew Czajkowski Zygmunt Pawlas Leszek Suski Jerzy Pawłowski Wojciech Zabłocki |

### Resultats femenins

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Floret individual | Irene Camber | Renée Garilhe | Ilse Keydel |
| Floret per equips | HongriaIlona Elek Margit Elek Katalin Kiss Magda Zsabka | FrançaCatherine Delbarre Renée Garilhe Raymonde Pécheux Marguerite Lavagne Françoise Mailliard Régine Veronnet | ItàliaIrene Camber Velleda Cesari Alberta Lorenzoni Jenny Zanelli Silvia Strukel |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Hongria | 4 | 2 | 2 | 8 |
| 2 | Itàlia | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 3 | França | 2 | 3 | 0 | 5 |
| 4 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Suïssa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | RFA | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ The Guinness Encyclopaedia of Sports Records & Results. Fencing World Championships, pages 165-167. Guinness Superlatives Ltd, 1987. ISBN 0-85112-492-5.
* ↑ Medaller masculí de floret
* ↑ Medaller masculí d'espasa
* ↑ Medaller masculí de sabre
* ↑ Medaller femení de floret
# Campionat de França de Rugbi Top-14 2022-2023

El Campionat de França de Rugbi Top-14 2022-2023 està organitzat per la Lliga Nacional de Rugbi de França. El vigent campió és Montpellier HRC que guanyà l'Escut de Brennus la temporada passada. S'inicià el 3 de setembre del 2022 i s'acabarà el dia 17 de juny del 2023.

## Classificació

    A 21 abril 2023
Classificació general del Top 14 :
| Class. | Clubs | Pts | J | G | E | P | B0 | BD | pf | pc | p± | af | ac | a± |
| 1. | Stade Toulousain | 71 | 22 | 15 | 1 | 6 | 8 | 1 | 566 | 402 | 164 | 61 | 38 | 23 |
| 2. | Stade Rochelais | 65 | 22 | 14 | 0 | 8 | 6 | 3 | 579 | 406 | 173 | 63 | 39 | 24 |
| 3. | Stade Français | 60 | 22 | 12 | 1 | 9 | 5 | 5 | 540 | 393 | 147 | 56 | 37 | 19 |
| 4. | Rugby Club Toulonnais | 57 | 22 | 13 | 0 | 9 | 3 | 2 | 520 | 441 | 79 | 58 | 43 | 15 |
| 5. | Lyon OL U | 56 | 22 | 12 | 0 | 10 | 3 | 5 | 556 | 522 | 34 | 65 | 48 | 17 |
| 6. | Racing Club de France | 56 | 22 | 12 | 1 | 9 | 3 | 3 | 590 | 601 | −11 | 61 | 65 | −4 |
| 7. | US Bordeaux Bègles | 54 | 22 | 11 | 1 | 10 | 3 | 5 | 489 | 426 | 63 | 42 | 39 | 3 |
| 8. | Aviron Bayonnais | 50 | 22 | 11 | 1 | 10 | 2 | 2 | 509 | 506 | 3 | 47 | 55 | −8 |
| 9. | Montpellier HRC | 48 | 22 | 10 | 0 | 12 | 4 | 4 | 516 | 491 | 25 | 53 | 47 | 6 |
| 10. | Clermont Auvergne | 46 | 22 | 9 | 1 | 12 | 3 | 5 | 493 | 539 | −46 | 56 | 57 | −1 |
| 11. | Castres Olympique | 44 | 22 | 10 | 1 | 11 | 0 | 2 | 456 | 548 | −92 | 37 | 51 | −14 |
| 12. | Section Paloise | 41 | 22 | 8 | 1 | 13 | 3 | 4 | 499 | 571 | −72 | 52 | 66 | −14 |
| 13. | USAP Perpinyà | 35 | 22 | 8 | 0 | 14 | 0 | 3 | 400 | 617 | −217 | 44 | 75 | −31 |
| 14. | CA Brive-Corrèze | 27 | 22 | 5 | 0 | 17 | 1 | 6 | 368 | 618 | −250 | 35 | 70 | −35 |

## Referències

* ↑ «Classement TOP 14» (en francès). [Consulta: 22 abril 2023].

## Enllaços externs

* (francès) Ligue Nationale de Rugby - Lloc web oficial
* (francès) El diari esportiu l'Équipe
# Campionat d'Europa de trial 1969

La temporada de 1969 del Campionat d'Europa de trial fou la 2a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 6 proves puntuables, celebrades entre el 13 d'octubre de 1968 i el 24 d'agost de 1969.
Aquella temporada fou la de la consolidació internacional de Montesa en guanyar el Campionat el seu pilot estel·lar, Don Smith. El campió anglès havia estat treballant per a la marca catalana des de desembre de 1967, en col·laboració amb Pere Pi, en el desenvolupament d'un innovador model: la Cota 247, una motocicleta que passà a la història del trial pel seu disseny i prestacions.

## Sistema de puntuació

La segona edició del Campionat d'Europa va estrenar un sistema de puntuació (vigent fins a l'any 1983) en què obtenien punts els 10 primers classificats, repartits de la següent manera:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| Punts | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Don Smith | Montesa | 51 |
| 2 | Denis Jones | Suzuki | 48 |
| 3 | Sammy Miller | Bultaco | 27 |
| 4 | Gustav Franke | Zündapp | 26 |
| 5 | Hans Bengtsson | Bultaco | 25 |
| 6 | Charlie Harris | Montesa | 22 |
| 7 | Claude Vanstenagen | Greeves | 20 |
| 8 | Roland Björk | Bultaco | 20 |
| 9 | Gordon Farley | Montesa | 20 |
| 10 | Erland Andersson | Husqvarna | 12 |

## Referències

* «FIM Trial European Championship. 1969» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 13 de juny 2013. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Campionat d'Europa de trial 1974

La temporada de 1974 del Campionat d'Europa de trial fou la 7a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 13 proves puntuables, celebrades entre el 6 de gener i el 22 de setembre.
Aquella temporada, el Campionat es va anomenar també Campionat Euro-Americà de trial en incloure per primera vegada una prova als EUA. A partir de 1975, el campionat passà a anomenar-se ja Campionat del Món de trial.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Malcolm Rathmell | Bultaco | 93 |
| 2 | Ulf Karlson | Montesa | 90 |
| 3 | Mick Andrews | Yamaha | 84 |
| 4 | Martin Lampkin | Bultaco | 75 |
| 5 | Yrjö Vesterinen | Bultaco | 62 |
| 6 | Thore Evertsson | OSSA | 54 |
| 7 | Benny Sellman | Montesa | 47 |
| 8 | Rob Edwards | Montesa | 39 |
| 9 | Charles Coutard | Bultaco | 39 |
| 10 | Alan Lampkin | Bultaco | 29 |

## Referències

* «FIM Trial European Championship. 1974» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 13 de juny 2013. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Can Manel Mort

Can Manel Mort és una casa desapareguda de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici aïllat, situat a la carretera de la Font Picant, poc després de passar el Balneari. Consta de planta baixa i pis, amb ràfec amb entramat de fusta i coberta a doble vessant en teula àrab.
Totes les finestres són en arc pla, amb la llinda i l'ampit de fusta. La façana ha estat realitzada amb maó, arrebossada i pintada.

## Història

Aquest edifici es troba molt pròxim al balneari de la Font Picant. Per les seves característiques la seva datació es trobaria a l'inici del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Manel Mort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Carena

«Carena» té aquests significats:
* Carena de muntanya, línia que divideix dos vessants en una serralada
* Carena (nàutica), volum limitat pel buc i per la superfície de flotació en un vaixell
* Carena (geografia), línia imaginària que fa de frontera hidrogràfica entre dues conques hidrogràfiques
* Editorial Carena
# Can Nadal

«Can Nadal» té aquests significats:
* Can Nadal (Clariana de Cardener), masia al municipi de Clariana de Cardener a la comarca del Solsonès
* Can Nadal (Cornellà del Terri),
* Can Nadal (Llagostera), masia
* Can Nadal (Lliçà de Vall), masia al municipi de Lliçà de Vall (Vallès Occidental)
* Can Nadal (Maçanet de la Selva),
* Can Nadal (Sant Andreu de Llavaneres), masia al terme municipal de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme)
* Can Nadal (Sant Pere de Vilamajor), masia al municipi de Sant Pere de Vilamajor (Vallès Oriental)
* Can Nadal (Teià), masia a la vila de Teià (Maresme)
* Jaciment de Can Nadal, a prop de la carretera de Vidreres a la Costa Brava
* Parc de Can Nadal, parc urbà a Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat)
* Torre de Can Nadal, torre defensiva de Vilassar de Mar (Maresme)
* Turó de Can Nadal, muntanya al municipi de Vilanova del Vallès (Vallès Oriental)
# Carles Giró

Carles Giró és el nom dels següents personatges:
* Carles Giró i Vila, motociclista campió d'Espanya de velocitat durant els anys 60
* Carles Giró i Sentís, motociclista nascut a Barcelona cap a 1972
* Carles Giró Puig (Reus 1917-1976), advocat i periodista
# Can Turell

Can Turell és una obra del municipi de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici modernista adossat a la resta d'edificacions de Can Turell. L'eix de simetria, al frontis, el marca la porta. La planta baixa és asimètrica, ja que s'han utilitzat dos tipus de finestres. A l'esquerra de la porta la finestra és el·líptica i a la dreta, és amb arc de mig punt com la porta. El primer pis està distribuït amb major simetria: dues finestres al centre i tres a cada cantó, totes elles amb arcs apuntats i de clara inspiració gòtica. Sota teulada, i dins d'una fornícula, se situa la imatge d'una Verge, protegida per una porta de vidre. El carener de la teulada corre perpendicular al frontis, presentant als extrems, i des del frontis, una forma lleugerament còncava als extrems. Donada la inclinació del terreny, els baixos de la casa formen un garatge. S'accedeix a la casa per una escala.

## Història

El 1247 es documenta l'existència del molí de Turallo (Turell). El mas Turell apareix inventariat en el Reial Cadastre de Castellar del Vallès del 1716 realitzat per José Patiño.

## Referències

* 1 2 «Can Turell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Careproctus ectenes

Careproctus ectenes és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* La femella fa 6,4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 494 i 641 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-oriental: el nord de l'illa d'Unalaska (illes Aleutianes, Alaska).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1896. The ichthyological collections of the steamer Albatross during the years 1890 and 1891. Report of the United States Fish Commission v. 19 (1893): 393-476, Pls. 20-35.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kido, K., 1985. New and rare species of the genus Careproctus (Liparididae) from the Bering Sea. Jap. J. Ichthyol. 32(1):6-17.
* ↑ Evermann, B.W. i E.L. Goldsborough, 1907. The fishes of Alaska. Bull. U.S. Bur. Fish. 26: 219-360.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Canon RF 100-500mm f/4.5-7.1L IS USM

El Canon RF 100-500mm f/4.5-7.1L IS USM és un teleobjectiu zoom de la sèrie L amb muntura Canon RF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 9 de juliol de 2020, amb un preu de venda suggerit d'uns 3.299€.
Actualment, és l'objectiu zoom amb major focal de Canon de la sèrie RF.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per fotografia de fauna i esport.
El 2022, aquest objectiu va guanyar el premi de International Design Awards com a millor disseny d'objectiu intercanviable.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 100-500mm
* Obertura: f/4.5 - 32 (a 100mm) i f/7.1 - 54 (a 500mm)
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 4 passes
* Distància mínima d'enfocament: 90cm
* Rosca de 77mm
* Distorsió òptica a 100mm de -0,06% (tipus barril) i a 500mm d'1,58% (tipus coixí).
* En format RAW i a 100mm i f/4.5 l'objectiu ombreja les cantonades amb més d'un pas de llum, a partir de f/8 aquest efecte ja disminueix molt. Amb la correcció de lent activada, aquest ombrejat es veu molt reduït, a f/4.5 amb menys de mig pas de llum i a f/5.6 ja és gairebé inapreciable.
* En format RAW i a 500mm i f/7.1 l'objectiu ombreja les cantonades amb gairebé un pas de llum, a partir de f/11 aquest efecte ja disminueix molt. Amb la correcció de lent activada, aquest ombrejat es veu molt reduït, a f/7.1 amb menys d'un quart pas de llum i a f/8 ja és gairebé inapreciable.
* La millor qualitat òptica a 100mm la trobem entre f/4.5 i f/5.6, i a 500mm entre f/7.1 i f/8.

## Construcció

* Inclou un adaptador a rosca de trípode per així estabilitzar la imatge des del centre de l'equip.
* El canó i la muntura són metàl·lics, mentre que les altres parts són de plàstic.
* El diafragma consta de 9 fulles, i les 20 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 14 grups.
* Consta de sis lents d'ultra baixa dispersió, una de super ultra baixa dispersió i un revestiment d'esfera d'aire (ajuden a reduir els efectes fantasma).

## Accessoris compatibles

* Tapa E-77 II
* Parasol ET-83F
* Filtres de 77mm
* Tapa posterior RF
* Funda LZ1328
* Multiplicador RF 1.4x
* Multiplicador RF 2x

## Referències

* 1 2 «Canon RF 100-500mm F4.5-7.1L IS USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «RF 100-500 mm f/4,5-7,1L, RF 85 mm f/2 Macro y RF 600/ 800 mm f/11 IS STM: nuevo “arsenal” de teleobjetivos para el sistema EOS R» (en castellà). Xataka foto.
* ↑ «RF100-500mm F4.5-7.1 L IS USM» (en anglès). IF design.
* 1 2 3 «Canon RF 100-500mm f/4.5-7.1 USM L IS - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Optical limits. Arxivat de l'original el 2023-02-10. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «Canon RF 100‑500mm f/4.5‑7.1L IS USM» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Objetivo RF 100-500mm F4.5-7.1L IS USM de Canon» (en castellà). Canon store.
# Canon RF 100mm f/2.8L Macro IS USM

El Canon RF 100mm f/2.8L Macro IS USM és un teleobjectiu fix i macro de la sèrie L amb muntura Canon RF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 14 d'abril de 2021, amb un preu de venda suggerit de 1.700€.
Actualment, és l'objectiu fix i macro de Canon amb major focal.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per macrofotografia.
El 2022, aquest objectiu va guanyar el premi de Technical Image Press Association (TIPA) com a millor objectiu macro.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 100mm
* Obertura: f/2.8 - 32
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 5 passes
* Distància mínima d'enfocament: 26cm
* Rosca de 67mm
* Ampliació màxima: 1,4x
* Distorsió òptica de 0,29% (tipus coixí) en format RAW.
* A f/2.8 l'ombrejat de les cantonades és de gairebé dues passes, aquest efecte a f/4 ja disminueix molt i a f/8 és poc rellevant.
* A f/5.6 és on l'objectiu mostra la seva màxima qualitat òptica.

## Construcció

* La muntura i algunes parts internes són metàl·liques, però la resta e parts són de plàstic.
* El diafragma consta de 9 fulles, i les 17 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 13 grups.
* Incorpora un revestiment súper spectra (ajuda a reduir els efectes fantasma), i un recobriment frontal de fluor per resistir la brutícia i taques.

## Accessoris compatibles

* Tapa E-67 II
* Parasol ET-73C
* Filtres de 67mm
* Tapa posterior RF
* Estoig LP1222
* Suport de trípode de tipus anella B

## Objectius similars amb muntura Canon RF

* Laowa 100mm F2.8 2X Ultra Macro APO

## Referències

* ↑ «Canon RF 100mm F2.8L Macro IS USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon RF 100 mm f2.8 Macro, 400 mm f2.8 y 600 mm f4, nuevos teleobjetivos para sus cámaras sin espejo» (en castellà). Photolari.
* ↑ «La Linea del Tiempo de los Objetivos Canon Montura RF» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «Premios TIPA 2022» (en castellà). Photo review.
* 1 2 «Canon RF 100mm f/2.8 L USM IS macro - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Optical limits. Arxivat de l'original el 2023-02-07. [Consulta: 7 febrer 2023].
* 1 2 «Canon RF 100mm f/2.8L IS Macro» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Objetivo RF 100mm F2.8L MACRO IS USM de Canon» (en castellà). Canon store.
* ↑ «Venus Laowa 100mm F2.8 2X Ultra Macro APO Overview» (en anglès). Dpreview.
# Captura de la flota grega (1916)

La captura de la flota grega el 1916 es va realitzar per la flota francesa durant la Primera Guerra Mundial.
Grècia es va mantenir neutral durant gran part de la guerra. A l'octubre de 1915, els aliats van desembarcar a Salònica, en principi a petició del Govern grec, per a donar suport als serbis en dificultats. Això va provocar un moviment popular que va fer caure el govern i Grècia va seguir una política de neutralitat. Les inclinacions proalemanys del rei grec Constantí I de Grècia adquirides a través de la seva esposa Sofia de Prússia, la germana del kaiser alemany, va fer posicionar Grècia contra la Triple Entesa.
Per tal de no veure els vaixells grecs desplegats amb els austrohongaresos i alemanys a la Mediterrània, a l'octubre de 1916 l'armada francesa de la Mediterrània va aparèixer a El Pireu i va capturar la flota grega. Els vaixells més grans van ser desmilitaritzats i el creuer i les naus més petites van ser incorporats a l'armada francesa.
Grècia va declarar la guerra a les Potències Centrals al juliol de 1917 i després d'aquesta data França va retornar els vaixells i la tripulació confiscats a Grècia. Els aliats van establir bases a Corfú (mar Jònica), a Sua Bay (nord-oest de Creta), a Mudros Bay (Lemnos) i a Imbros (mar Egea).

## Referències

* 1 2 3 World War 1 at Sea. ROYAL GREEK or HELLENIC NAVY (anglès)
# Can Bosch (Bell-lloc d'Urgell)

Can Bosch és una obra de Bell-lloc d'Urgell (Pla d'Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres que consta de planta baixa pis i golfes. A la planta baixa hi ha la porta d'accés a l'habitatge flanquejada per dues portes que donen accés a una zona de magatzem o garatge. La planta pis presenta balcons independents amb baranes de ferro. Les obertures de les golfes són en forma d'òcul. La teulada és de teula àrab a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana.

## Referències

* ↑ «Can Bosch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Carmelo Enrique Renobales Vivanco

Carmelo Enrique Renobales Vivanco (Balmaseda, 1921 - 1996) fou un advocat i polític basc. Conseller de l'editorial Iparaguirre i militant del Partit Nacionalista Basc, fou elegit diputat per Biscaia a les eleccions al Parlament Basc de 1980, en la que fou nomenat conseller de Justícia, Desenvolupament Autonòmic i Relacions del Govern amb el Parlament Basc, així com president de la Comissió de Transferències. Posteriorment ha estat senador per Biscaia a les eleccions generals espanyoles de 1982, 1986 i 1989.
# Carlo Perrin

Carlo Perrin (Torgnon, 1946) és un polític valldostà. Es llicencià en magisteri a l'Escola Normal d'Aosta, i treballà a la Biblioteca Municipal d'Aosta i de Châtillon. El 1976 ingressà a la Unió Valldostana fundà l'Associació Regional de Pastors Valldostans, de la que en fou president de 1984 a 1993, i presidí la Cooperativa Lletera de Valtournenche. Ha estat alcalde de Torgnon de 1975 a 1985 i de 1990 a 1993, i president de la Comunitat Muntanyenca de Monte Cervino de 1980 a 1985. El 1993 fou nomenat secretari d'UV i el 1996 president d'UV. Després de les eleccions regionals de la Vall d'Aosta de 2003 fou nomenat president del Consell de la Vall, però va dimitir el juliol de 2005. El febrer de 2006 va trencar amb UV i fou escollit senador a les eleccions legislatives italianes de 2006 per la llista Autonomia Llibertat Democràcia. Poc després fundà el partit Renouveau Valdôtain. Es presentà novament com a senador a les eleccions de 2008, però fou batut per Antonio Fosson

## Enllaços externs

* Fitxa del Senat Italià
| Precedit per: Roberto Louvin | Presidents de la Vall d'Aosta 2003 - 2005 | Succeït per: Luciano Caveri |
# Carlos García Quesada

* Aquest article tracta sobre el ciclista. Si cerqueu el futbolista, vegeu «Carlos García Quesada (futbolista)».
Carlos García Quesada (La Zubia, Granada, 18 d'abril de 1978) és un ciclista espanyol, professional des del 2001 fins al 2006. Va aconseguir algunes victòries en curses com la Volta a Andalusia o la Volta a Castella i Lleó, i una etapa a la Volta a Espanya.
El 2006 es va veure implicat en l'Operació Port, sent identificat per la Guàrdia Civil com a client de la xarxa de dopatge liderada per Eufemiano Fuentes amb el nom en clau Carlos. García Quesada no fou sancionat per la Justícia espanyola en no ser el dopatge un delicte a Espanya en aquell moment, i tampoc va rebre cap sanció en negar-se el jutge instructor del cas a facilitar als organismes esportius internacionals (AMA, UCI) les proves que demostrarien la seva implicació com a client de la xarxa de dopatge.
El seu germà Adolfo també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 2002
** 1r al Memorial Manuel Galera
* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
* 2004
** 1r al Gran Premi Estremadura-RTP i vencedor d'una etapa
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** 1r a la Volta a Castella i Lleó i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
* 2006
** 1r a la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2002. 19è de la classificació general
* 2003. 74è de la classificació general
* 2004. 5è de la classificació general
* 2005. 5è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2001. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «Informe de la Guardia Civil (Capítulo III)». Cadena SER, 12-07-2006. Arxivat de l'original el 2009-07-23. [Consulta: 12 març].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Can Julià (Sant Andreu de la Barca)

Can Julià és una obra del municipi de Sant Andreu de la Barca (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa amb elements neoclàssics, de planta baixa i dos pisos.
A la planta baixa trobem la porta de fusta amb arc rebaixat i finestres als costats. El primer té caràcter de planta principal, com demostra l'alçada del pis, la mida dels balcons i el treball de les baranes de ferro.
En el segon pis aquestes característiques tenen un aire més secundari. La cornisa, amb motllura aguantada per unes mènsules discretes, encapçala la casa.

## Referències

* 1 2 3 «Can Julià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2016].