OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Galeta amb xips de xocolata

Un bescuit amb xips de xocolata és un bescuit que es va crear als Estats Units amb xips de xocolata com a ingredient distintiu. La recepta tradicional combina una massa a base de mantega i sucre roig o blanc amb xips de xocolata semidolç. Les variacions inclouen receptes amb altres tipus de xocolata o ingredients addicionals, com ara nous o farina de civada.

## Història

El bescuit amb xips de xocolata va ser creat accidentalment per Ruth Graves Wakefield l'any 1930. Ella era propietària de Toll House Inn, a Whitman, Massachusetts, un restaurant molt popular que tenia amb menjar casolà en la dècada de 1930. La popularitat del restaurant no era tan sols deguda als seus menjars amb un estil casolà; la seva política consistia a obsequiar els comensals amb una ració extra perquè se l'emportessin a casa seva i la servissin com a darreries. El seu llibre de cuina, Toll House Tried and True Recipes, va ser publicat el 1936 per M. Barrows & Company de Nova York. Incloïa la recepta «Toll House Xocolata Crunch Cookie», que ràpidament es va convertir en un aliment fet al forn en les llars dels Estats Units.

## Variants

* El bescuit M&M, reemplaça les xips de xocolata amb M&M. Aquesta recepta utilitzava grassa, però s'ha dit que ara s'utilitza mantega.
* El bescuit amb xips de xocolata utilitza una massa que és xocolata saboritzada amb l'addició de cacau o xocolata desfeta. Variacions en aquesta galeta inclou reemplaçar les xips de xocolata amb xocolata blanca o mantega de cacauet.

## Referències

* ↑ Carolyn Wyman. The Great American Chocolate Chip Cookie Book: Scrumptious Recipes & Fabled History From Toll House to Cookie Cake Pie. Countryman Press, 2013, p. 23 [Consulta: Mar 21, 2014].
* ↑ The M&M Party Cookie recipe Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. on m-m.com
* ↑ Chocolate Chocolate Chip cookie Arxivat 2007-06-13 a Wayback Machine. recipe on FoodTV.com
* ↑ White Chip Chocolate Cookie recipe Arxivat 2015-08-18 a Wayback Machine. on AllFood.com
* ↑ Chocolate Peanut Butter Chip Cookie recipe Arxivat 2015-08-24 a Wayback Machine. on AllFood.com
# Can Marcet

* No s'ha de confondre amb Cal Marcet.
«Can Marcet» té aquests significats:
* Can Marcet (Barcelona), obra al districte d'Horta-Guinardó de Barcelona
* Can Marcet (Sant Cugat del Vallès), edifici a Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental)
* Can Marcet (Terrassa), mas al barri de Can Boada del Pi (Terrassa, Vallès Occidental)
* Can Marcet (Viladecavalls), masia al terme de Viladecavalls (al Vallès Occidental)
* Jardins de Can Marcet, jardins públics al barri de Barceloní de la Vall d'Hebron
# Força de Bellpuig

La Força de Bellpuig és un monument del municipi de Tortellà (Garrotxa) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Les ruïnes del castell o "forcia" dels Bellpuig es troben a pocs quilòmetres del nucli de Tortellà en direcció al poble de Montagut. La seva situació era important per tal de controlar els camins del pla de la muntanya. El seu estat actual és del tot ruïnós; tan sols hom pot veure algunes parets de les cambres i les restes de diverses torres cilíndriques. Havia estat envoltat per un recinte de muralles i un fossar, que guardaven, alhora, la menuda esglesiola del castell. Sens dubte, ha servit durant molt de temps de pedrera per la construcció de noves masies veïnes.

## Història

Casal fortificat. Documentat el 1231. Les dades més antigues que en tenim del llinatge dels Bellpuig es remunten a l'any 1252, data en què apareix esmentat Berenguer de Bellpuig. El mes d'octubre de 1262, Bernat de Bellpuig presta homenatge per diverses possessions que tenia en feu a Ramon d'Empúries, senyor del castell de Sales. Entre 1341 i 1347, apareix esmentada Elisenda de Bellpuig que contrau matrimoni amb Jaume Alemany; llurs fills prendran el cognom d'Alemany de Bellpuig. Sembla que els terratrèmols de l'any 1428 afectaren greument la "forcia dels Bellpuig" i es construïren una nova residència a prop de l'antiga fortalesa. L'any 1593, Carles d'Alemany de Bellpuig prengué en matrimoni a Jerònima de Malart, senyora de Sales, i el castell de Bellpuig, que sempre havia depès del de Sales, restarà lligat a la seva casa mare. Així acabà el llinatge de Bellpuig, fusionat amb al de Malart.

## Referències

* 1 2 «Força de Bellpuig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
# Galceran Galceran de Pinós-Fenollet

Galceran Galceran de Pinós-Fenollet, vescomte d'Illa també conegut com a Galceran VII de Pinós, era un noble català i diputat pel braç militar de la Diputació del General, en el trienni 1446-1449, acompanyant a Pero Ximénez de Urrea, 23è President de la Generalitat de Catalunya.
Té una intervenció política important en els afers remences mentre és càrrec de la Generalitat.
Posteriorment, a la guerra civil catalana, pren paper a favor de Carles de Viana, formant part de la recepció que el prínce va tenir a Barcelona i participà en l'ambaixada que va anar a parlar amb el rei Joan II. Més endavant, acabarà posant-se al costat del rei, tot i que va esforçar-se a mantenir una posició equilibrada i menys bel·ligerant.
Va morir en 1470.
# Juan Luis Guerra

Juan Luis Guerra Seijas (Santo Domingo, República Dominicana, 7 de juny de 1957) és un cantautor i productor musical dominicà, amb més de seixanta milions de còpies venudes a tot el món.
Guerra ha guanyat 15 Grammys, entre ells tres de l'acadèmia nord-americana. El seu estil de mesclar el merengue i el bolero amb fusions afroantillanes li ha fet aconseguir un èxit considerable fora de la República Dominicana. Juan Luis Guerra és associat de vegades amb la música popular anomenada bachata dominicana. No es limita a un estil de música, sinó que incorpora diversos ritmes, com ara el merengue, la bachata-bolero, la balada, la salsa, el rock and roll i el gospel.
Ha versionat cançons de Facundo Cabral.

## Discografia

| Any de publicació | Títol | Discogràfica |
| 1984 | Soplando | Audiolab (República Dominicana) |
| 1985 | Mudanza y acarreo | Karen Records |
| 1987 | Mientras Más Lo Pienso...Tú | Karen Records |
| 1990 | Ojalá que llueva café | Karen Records |
| 1991 | Bachata rosa | Karen Records |
| 1990 | El original 4.40 | Warner Music Latin |
| 1992 | Areíto | Karen Records |
| 1994 | Fogaraté | Karen Records |
| 1998 | Ni Es Lo Mismo, Ni Es Igual | Karen Records |
| 2004 | Para Ti | VeneMusic (EUA) |
| 2007 | La Llave de mi corazón | EMI Music Latin (EUA) |
| 2010 | A son de guerra | Capitol Latin |
| 2012 | Colección cristinana | EMI |
| 2014 | Todo tiene su hora | Capitol Latin |
| 2019 | Literal | Universal Music Latin |
NOTA: Fins al 1994, els seus discos van ser editats en format LP; a partir d'aquell any es van editar en CD, igual com els anteriors LP.

## Referències

* ↑ Eltiempo.com
* ↑ Primer àlbum de Juan Luis Guerra i 4.40 orientat al format CD
* ↑ Reedició en format CD del primer LP del grup.
* ↑ Conté el tema Amor de Conuco, en versió de balada pop. El tema va aparèixer originalment al 1987 a l'LP Mientras más lo pienso... tú.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de Juan Luis Guerra
# George Meyer

George Meyer (Suïssa, 1879 - segle XX) fou un futbolista i dirigent esportiu suís de la dècada de 1900.

## Trajectòria

Jugava a les posicions de mig centre o de defensa. Va arribar al FC Barcelona l'any 1901 procedent de l'Excelsior i el Fussballclub Zürich. Amb el Barcelona jugà fins 1904, on disputà 32 partits i marcà 6 gols, guanyant la Copa Macaya (1902) i la Copa Barcelona (1903). També fou vicepresident del club la temporada 1903-04. Era amic personal de Joan Gamper i Walter Wild. El 1904 mantingué certes diferències amb Gamper i finalment marxà al RCD Espanyol, on jugà la següent temporada.

## Referències

* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 5 «George Meyer». Gran Enciclopèdia Catalana, 23-03-2016. [Consulta: 7 maig 2016].
* 1 2 3 «Los suizos y el FC Barcelona (primera parte)». Cuadernos de futbol CIHEFE. Arxivat de l'original el 2022-09-01. [Consulta: 7 maig 2016].
# Can Seix

Can Seix és una masia del municipi de Pallejà (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia de grans proporcions, envoltada per un jardí particular. La façana és de línies abarrocades, amb diferents mides d'obertures. La façana està coronada per un rellotge de sol, balcons de ferro forjat i porta de mig punt, de pedra roja. El vestíbul està cobert amb volta catalana. El pati central té una escala coberta amb una claraboia de vitralls de colors. Té un celler amb arcs ogivals, amb una premsa de vi del 1776. Al sostre hi ha cassetons de guix amb diversos motius decoratius. Al primer pis hi ha una llar de foc amb un escon de fusta tallada d'estil modernista.

## Història

Hi ha indicis que quan era masia tenia una part fortificada. Està documentada el 1601.

## Referències

* 1 2 «Can Seix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 febrer 2016].
# GDDR7 SDRAM

Graphics Double Data Rate 7 Synchronous Dynamic Random-Access Memory (GDDR7 SDRAM) és un tipus de memòria gràfica síncrona d'accés aleatori (SGRAM) especificat per l'estàndard de memòria JEDEC Semiconductor, amb un ample de banda elevat, interfície de "taxa de dades doble", dissenyat per ús en targetes gràfiques, consoles de jocs i informàtica d'alt rendiment. És un tipus de GDDR SDRAM (graphics DDR SDRAM), i és el successor de GDDR6.
Història
El 18 de juliol de 2023, Samsung va anunciar la primera generació de GDDR7, que pot arribar fins a 32 Gbps per pin (un 33% més d'amplada de banda per pin en comparació amb 24 Gbps per pin a GDDR6), un 40% més d'amplada de banda (1,5 TB/s) en comparació amb GDDR6 (1,1 TB/s) i un 20% més d'eficiència energètica. Per al material d'embalatge, utilitzarà compostos d'emmotllament epoxi (EMC) juntament amb l'optimització de l'arquitectura IC, que reduirà la resistència tèrmica en un 70%. Més tard, en una sessió de preguntes i respostes, Samsung va esmentar que es fabricarà amb el node D1z (equivalent a 15–14 nm) i funcionarà a 1,2 V. Una versió d'1,1 V amb velocitats de rellotge reduïdes també estarà disponible en algun moment en el futur després del llançament de la versió d'1,2 V.

## Tecnologies

GDDR7 SDRAM va introduir la senyalització PAM-3 (nivell del mòdul d'amplitud de pols-3) en lloc de NRZ. PAM-3 és un 25% més eficient energèticament que NRZ amb un ample de banda més gran, però té requisits d'equip més baixos que PAM-4, el que el fa més barat. PAM-3 utilitza 1,5 bits per cicle, mentre que NRZ només utilitza 1 bit per cicle. La SDRAM GDDR7 també es fabricarà amb un node 1ß (equivalent a un node de procés de 12 a 10 nm), que serà l'últim procés de producció de DRAM que es basarà en eines de litografia ultraviolada profunda (DUV).

## Referències

* ↑ «Cadence announces first GDDR7 verification solution» (en anglès americà). VideoCardz.com. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Micron could introduce GDDR7 memory chips in early 2024» (en anglès americà). TechSpot, 30-06-2023. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Samsung develops industry's first GDDR7 DRAM with 1.5 TBps bandwidth» (en anglès). Notebookcheck, 19-07-2023. [Consulta: 31 juliol 2023].
* ↑ Smith, Ryan. «Samsung Completes Initial GDDR7 Development: First Parts to Reach Up to 32Gbps/pin» (en anglès). www.anandtech.com. [Consulta: 31 juliol 2023].
# Sankheda Mehwas

Sankheda Mehwas fou un grup de 26 estats tributaris protegits que formaven una de les divisions territorials de l'agència de Rewa Kantha a la presidència de Bombai. La superfície era de 805 km² i la població el 1881 de 53.214 habitants. Els ingressos totals estimats eren de 19.200 lliures vers 1880.

## Vegeu també

* Agència de Rewa Kantha.
* Waktapur

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Jon Olsen

Jon Olsen (Jonesboro, Estats Units 1969) és un nedador nord-americà, ja retirat, guanyador de cinc medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 25 d'abril de 1969 a la ciutat de Jonesboro, població situada a l'estat nord-americà d'Arkansas.

## Carrera esportiva

Especialista en crol, va participar als 23 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en les proves dels relleus 4x100 metres lliures i relleus 4x100 metres estils, així com la medalla de bronze en els relleus 4x200 metres lliures. En aquests Jocs participà també en la prova dels 100 metres lliures, on finalitzà quart, aconseguint guanyar així un diploma olímpic.
Posteriorment va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir revalidar la seva medalla d'or en els relleus 4x100 metres lliures i guanyà una nova medalla d'or en els relleus 4x200 metres lliures.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat dues medalles d'or al Campionat del Món de natació; tres medalles en el Campionat del Món de natació en piscina curta, una d'elles d'or; quatre medalles als Jocs Panamericans, tres d'elles d'or; i dotze medalles als Campionats de Natació Pan Pacific, deu d'elles d'or.
# Canadian Albums Chart

Canadian Albums Chart és la llista oficial de vendes d'àlbums al Canadà. L'elabora cada dimecres Nielsen SoundScan, i es publica cada dijous a Jam! Canoe, juntament amb la llista germana Canadian Singles Chart i la Canadian BDS Airplay Chart. És considerada la llista més important del Canadà.
La llista consta de 200 posicions, de les que Jam! únicament en publica les 100 primeres.

## Referències

* ↑ Alan Cross. «The Canadian Album Charts Get a Refresh Next Week» (en anglès). A Journal Of Musical Things, 22-10-2015.

## Enllaços externs

* «Top 100 Albums In Canada» (en anglès).
* «Nielsen Soundscan» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-07-03. [Consulta: 16 novembre 2015].
* «Jam! Canoe» (en anglès).
# Gaietà I Boncompagni-Ludovisi

Gaietà I Boncompagni-Ludovisi (Isola di Liri, 21 d'agost de 1706 - Roma, 24 de maig de 1777) fou fill d'Antoni I Boncompagni-Ludovisi i de Maria Eleonora I Boncompagni. Va succeir al pare indivisament amb la mare el 1731 i a la mare el 1745 (de fet d'aquestos anys, fou durant deu anys menor d'edat). Fou príncep de Piombino i marques de Populonia, i les altres titulacions inherents (senyor de Scarlino, Populonia, Vignale, Abbadia del Fango, Suvereto, Buriano, Elba, Montecristo, Pianosa, Cerboli i Palmaiola, Duc de Sora i Arce, príncep de Venosa, marquès de Vignola i comte de Conza (1721-1777). El 1747 va vendre el feu de Castelvetere a la família Beaumont.
El 7 de novembre de 1726 es va casar amb Laura Chigi della Rovere, de la família dels ducs de Zagarolo, nascuda el 1707 i que va morir el 8 d'octubre de 1792. D'aquest matrimoni van néixer quatre fills: Maria Teresa (1728-1729), Marianna (1730-1812, casada amb Francesco Cattaneo della Volta príncep de San Nicandro, duc de Termoli i de Casalmaggiore, i comte d'Aversa), i Antoni II Boncompagni-Ludovisi que el va succeir.
# Josep Deàs i Villar

Josep Deàs i Villar (Sant Pol de Mar, 26 d'agost de 1837 - 31 d'agost de 1921) fou un eclesiàstic, segon abat de Montserrat després de la reobertura del 1845, des de 1885 fins a 1913. El 1880 va ser admès al Monestir de Montserrat i rebé l'habit de monjo benedictí. El 1883 l'abat Miquel Muntadas i Romaní el va nomenar «majordom», funció encarregada de l'administració del monestir. El 15 d'abril de 1885 fou elegit abat, després de la mort de Muntades el 8 de març. El 12 de setembre del 1895 va anar a Manila, Filipines, per a l'establiment d'una missió benedictina i casa central a Manila. Per motius de salut va retornar a Montserrat el 18 de març de 1897.

## Referències

* ↑ Josep Deàs; Miquel Coll i Alentorn L'Abat Josep Deàs (1837-1921). L'Abadia de Montserrat, 1983, p. 22–. ISBN 978-84-7202-586-8.
* ↑ Joan Busquets i Josep M. Marquès «L'abat Josep Deàs». Revista de Girona [Consulta: 20 agost 2017].
* ↑ Josep Massot i Muntaner. «III. L'abat Josep Deàs i Montserrat». A: Església i societat a la Catalunya contemporània. L'Abadia de Montserrat, 2003, p. 287-308. ISBN 978-84-8415-542-3.
# Canadian Brass

Canadian Brass és un quintet de metall canadenc format el 1970 a Toronto pel tuba Charles Daellenbach i el trombó Gene Watts. El grup actua a nivell internacional i ha enregistrat més de 130 CD i DVD. Han encarregat, realitzat i gravat milers de transcripcions i treballs originals per a quintets de metall. Canadian Brass compta amb una biblioteca amb més de 600 composicions i arranjaments especialment compostes per a ells.
Amb els valencians Spanish Brass i els austríacs Mnozil Brass formen part del triumvir dels quintets de metalls de nivell mundial.
Des de l'any 2016, el quintet està compost pel trompetes Caleb Hudson i Chris Coletti, el trompa Bernhard Scully, i els trombons Achilles Liarmakopoulos i Charles Daellenbach.

## Vídeos de música

* Amazing Grace (1991)
* Canon (1991)
* Flight of the Bumble-bee - (2011)
* Bad Romance (2012)
* Amazing Grace (2014)

## Referències

* 1 2 «The Canadian Brass» (en anglés). Laphil.com, 01-11-2006. Arxivat de l'original el 2016-08-13. [Consulta: maig 2016].
* ↑ «Spanish Brass: Als conservatoris la música de cambra no està ben valorada». Laveupv.com, 08-05-2016. [Consulta: maig 2016].
* ↑ «Members» (en anglés). Canadianbrass.com. [Consulta: maig 2016].
* ↑ Canadian Brass. «Flight of the Bumblebee - Canadian Brass», 14-12-2011. [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ Canadian Brass. «Bad Romance (Brass Romance) - Canadian Brass», 04-05-2012. [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ Canadian Brass. «Amazing Grace - Canadian Brass LIVE in Brooklyn», 01-10-2014. [Consulta: 23 març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
* Llistant de concerts de Llautó canadenc Arxivat 2009-01-22 a Wayback Machine.
# Foyle

«Foyle» té aquests significats:
* riu Foyle: riu irlandès que desemboca a l'Oceà Atlàntic.
* Lough Foyle: estuari final del riu Foyle.
* Foyles: llibreria de London (Anglaterra).
* Escola Superior de Foyle i Londonderry: escola de gramàtica de Derry (Irlanda).
* Circumscripció electoral de Foyle: divisió administrativa d'una zona del nord d'Irlanda.
* Kitty Foyle: novel·la de Christopher Morley (1939).
* Adonal Foyle: jugador de bàsquet de Saint Vincent i Les Grenadines.
* Christopher Foyle: protagonista d'una sèrie de detectius de la TV britànica.
# Frigil blau

El frigil blau (Porphyrospiza caerulescens) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Camps de les terres baixes del nord i est de Bolívia i el centre del Brasil.

## Referències

* ↑ «Frigil blau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Sandy Hook

* Per a altres significats, vegeu «Sandy Hook (Connecticut)».
Sandy Hook és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 678 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sandy Hook tenia 678 habitants, 292 habitatges, i 167 famílies. La densitat de població era de 275,6 habitants/km².
Dels 292 habitatges en un 27,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36% hi vivien parelles casades, en un 18,8% dones solteres, i en un 42,8% no eren unitats familiars. En el 41,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 25,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 60,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.313 $ i la renda mediana per família de 21.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.417 $ mentre que les dones 22.031 $. La renda per capita de la població era de 13.278 $. Entorn del 28,2% de les famílies i el 31,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sandy Hook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sandy Hook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jaume I Crispo

Jaume I Crispo, nascut el 1384, fou el onzè duc de l'Arxipèlag i Naxos, baró d'Astrogidis, senyor de Milos, de Santorí, d'Astipàlea, Delos, i consenyor de Amorgos.
Va succeir al seu pare Francesc I Crispo quan aquest va morir el 1397. Les seves filles Maria i Foiorenza foren consenyores de Milos (1406-1437 i 1410 a una data desconeguda)
Va morir el 1418 i del seu enllaç amb Fiorenza Sommaripa (filla del senyor de Paros) no va deixar mascles. El va succeir el seu germà Joan II Crispo.
# Campionat d'Europa de Pitch and Putt

El Campionat d'Europa de Pitch and Putt és la competició de seleccions nacionals organitzada per l'Associació Europea de Pitch and Putt (EPPA) que es disputa cada dos anys.

## Història

| | Any | Lloc | Campió | Segona posició | Tercera posició |
| I Detalls | 1999 | Chelmsford (Gran Bretanya) | Irlanda | Gran Bretanya | Itàlia |
| II Detalls | 2001 | Lloret de Mar (Catalunya) | Irlanda | Catalunya | Itàlia |
| III Detalls | 2003 | McDonagh (Irlanda) | Irlanda | Catalunya | França |
| IV Detalls | 2005 | Overbetuwe (Països Baixos) | Irlanda | Països Baixos | Catalunya |
| V Detalls | 2007 | Chia (Itàlia) | Irlanda | Catalunya | Gran Bretanya |
| VI Detalls | 2010 | Lloret de Mar (Catalunya) | Catalunya | Irlanda | Països Baixos |
| VII Detalls | 2014 | El Torrent (Andorra) | Catalunya | Països Baixos | Galícia |
| VIII | 2018 | Orduña (País Basc) | Irlanda | Catalunya | Andorra |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Irlanda | 6 | 1 | 0 | 7 |
| 2 | Catalunya | 2 | 4 | 1 | 6 |
| 3 | Països Baixos | 0 | 2 | 1 | 2 |
| 4 | Regne Unit | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Itàlia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 6 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Galícia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | Andorra | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |

## Palmarés

| Selecció | 1999 | 2001 | 2003 | 2005 | 2007 | 2010 | 2014 | 2018 | Participacions | | | | Medalles | 1r-4t | 5é-8é | 9é-10é |
| Irlanda | | | | | | | | | 7 | 6 | 1 | | 7 | 7 | | |
| Catalunya | 4a | | | | | | | | 8 | 2 | 4 | 1 | 7 | 8 | | |
| Andorra | | | | | 5a | 5a | 4a | | 4 | | | 1 | 1 | 2 | 2 | |
| Regne Unit | | 6a | 6a | 4a | | 4a | | 4a | 7 | | 1 | 1 | 2 | 5 | 2 | |
| França | 5a | 4a | | 5a | 8a | | 5a | 5a | 7 | | | 1 | 1 | 2 | 5 | |
| Galícia | | | | | | | | 6a | 2 | | | 1 | 1 | 1 | 1 | |
| Noruega | | | 7a | 8a | 6a | 6a | 6a | 7a | 6 | | | | | | 6 | |
| Euskadi | | | 8a | 6a | 9a | | 7a | 8a | 5 | | | | | | 4 | 1 |
| Suïssa | | | | 9a | 10a | 7a | 8a | 9a | 5 | | | | | | 2 | 3 |
| Països Baixos | 6a | 5a | 4a | | 4a | | | | 7 | | 2 | 1 | 3 | 5 | 2 | |
| Alemanya | | | | | | 8a | | | 1 | | | | | | 1 | |
| Itàlia | | | 5a | 7a | 7a | | | | 5 | | | 2 | 2 | 2 | 3 | |
| San Marino | | | 8a | 6a | 9a | | | | 3 | | | | | | 2 | 1 |
| TOTAL | 6 | 6 | 8 | 9 | 10 | 8 | 8 | 9 | 64 | 8 | 8 | 8 | 24 | 32 | 30 | 5 |

## Vegeu també

* Associació Europea de Pitch and Putt

## Enllaços externs

* Associació Europea de Pitch and Putt Arxivat 2009-02-07 a Wayback Machine. (anglès)