OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hypleurochilus langi

Hypleurochilus langi és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba des del nord del Senegal fins a la desembocadura del riu Congo, incloent-hi l'illa d'Annobón.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Bath, H., 1990. Blenniidae. p. 905-915. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (editors) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* ↑ Almada, V.C., R.F. Oliveira, E.J. Gonçalves, A.J. Almeida, R.S. Santos i P. Wirtz, 2001. Patterns of diversity of the north-eastern Atlantic blenniid fish fauna (Pisces: Blenniidae). Global Ecol. Biogeogr. 10:411-422.
* ↑ Daget, J., 1992. Blenniidae. p. 796-797. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (editors) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Tom 2. Faune Tropicale n° 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica.
* ↑ Debelius, H., 1998. Fischführer Mittelmeer und Atlantik. Jahr Verlag GmbH & Co., Hamburg. 305 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Randall, J. E., 1966: The West Indian blenniid fishes of the genus Hypleurochilus, with the description of a new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 79: 57-72.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Probertita

La probertita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom de Frank H. Probert, degà de l'Escola de Mines de la Universitat de Califòrnia.

## Característiques

La probertita és un borat de fórmula química NaCaB₅O₇(OH)₄·3H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la probertita pertany a «06.EB - Inopentaborats» juntament amb els següents minerals: larderel·lita, ezcurrita, tertschita i priceïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1929 a la mina Baker, al dipòsit de borat de Kramer, a Boron, al Comtat de Kern, Califòrnia (Estats Units). També ha estat descrita a altres localitats dels estats de Califòrnia i Oklahoma, als Estats Units, així com a l'Argentina, al Canadà, a Xile, a Alemanya i a Turquia.

## Referències

* ↑ «Probertite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juny 2017].
# Alexis Michiels

Alexis Michiels (Brussel·les, 19 de desembre de 1893 - Ukkel, 2 de novembre de 1976) va ser un ciclista belga que ser professional entre 1918 i 1919. En el seu palmarès destaca la París-Brussel·les de 1919. Com a ciclista amateur va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1912, on disputà, sense sort, dues proves del programa de ciclisme.

## Palmarès

* 1918
** 1r a la Trouville-París
** 3r a la Milà-Mòdena
** 3r a la París-Tours
* 1919
** 1r a la París-Brussel·les
** Vencedor d'una etapa al Circuit de Midi
** 2n a la Dijon-Lió
** 3r al Critèrium de Midi

### Resultats al Tour de França

* 1919. Abandona (2a etapa)

## Referències

* ↑ «MICHIELS Alexis». [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Olympedia – Alexis Michiels». [Consulta: 27 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Alexis Michiels (francès)
# Comte

* Per a altres significats, vegeu «Auguste Comte».
Comte (antigament cómite o en llatí comes) és un títol nobiliari inferior al de marquès i superior al de vescomte o, on no n'hi ha, al de baró. Es compta entre els títols nobiliaris amb què els monarques mostren la seva gratitud a certes persones per serveis prestats a la pàtria o fites en determinats camps, com ara literari, científic o d'altres. En l'alta edat mitjana, el comte era el representant civil del rei. El seu nom deriva del llatí "comes" (acompanyant) perquè eren els acompanyants de l'emperador romà.
Aquest reconeixement sol dur associat un determinat tractament associat, però actualment, a Espanya, no concedeix cap mena de privilegi. Abans rebien terres (el comtat) o exempcions d'impostos, entre altres gràcies. Es va donar el cas d'haver-hi comtats sobirans i independents com els anomenats Comtats catalans. Des del segle xix, però, aquest títol és simplement honorífic.

## Línia d'honor dels títols nobiliaris

| Emperador | Rei | Príncep | Infant | Duc | Marquès | Comte | Vescomte | Baró | Senyor | Castlà |

## Comtes als Països Catalans

A les terres de parla catalana hi ha molts comtes:
Antigament sobirans:
* Comte de Barcelona
* Comte de Besalú
* Comte de Cerdanya
* Comte de Conflent
* Comte de Girona
* Comte d'Empúries
* Comte d'Osona
* Comte de Pallars
* Comte de Ribagorça
* Comte de Rosselló
* Comte d'Urgell
De títol honorífic:
* Comte de Cocentaina.
Viccionari
# Emma Boada Coronado

Emma Boada Coronado (Barcelona, 15 de juny de 1994) és un jugadora d'handbol catalana, que juga en la posició de central.
Va començar a competir en la màxima categoria amb l'Esportiu Castelldefels, on va ser guardonada com a millor esportista de la temporada 2014-15. L'estiu del 2015 va fitxar pel BM Alcobendas madrileny, on va militar dues temporades. El 2017 va marxar al Rincón Fertilidad Málaga i el 2019 va fitxar pel BM Bera Bera de Sant Sebastià, on ha guanyat la Lliga la temporada 19-20. L'estiu del 2020, en un partit amistós amb l'equip basc, es va lesionar al genoll de gravetat que la van portar estar diversos mesos de baixa.
Internacional amb la selecció espanyola, ha participat als Jocs Mediterranis de Tarragona on va guanyar la medalla d'or.

## Referències

* ↑ «La Nit de l'Esport premia als millors esportistes i equips de la temporada». jovesdecastelldefels.org [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ «Emma Boada fitxa per l'Alcobendas.». lesportiudecatalunya.cat, 09-06-2015 [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ «El Fertilidad Rincón Málaga ficha a la central Emma Boada». laopiniondemalaga.es, 07-06-2017 [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ «El Bera Bera ficha a la central internacional Emma Boada». marca.com, 27-05-2019 [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ «Emma Boada podría tener una grave lesión». mundodeportivo.com, 20-08-2020 [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ «Emma Boada seis meses de baja tras ser operada de la rodilla derecha». lavanguardia.com, 31-08-2020 [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ «57 medalles per als esportistes dels Països Catalans a Tarragona 2018». fosbury.cat, 01-06-2018 [Consulta: 25 gener 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina a eurohandball.com
# Ibn as-Samh

Abu-l-Qàssim Àsbagh ibn Muhàmmad al Garnatí, més conegut com a Ibn as-Samh (? 979 - Granada, 1035), fou un matemàtic andalusí. Va escriure diverses obres d'astronomia, aritmètica, geometria, i potser de medicina. Alguna obra seva ha estat traduïda al castellà.

## Vida

Poc o res es coneix de la seva vida. Se suposa nascut a Còrdova, però no és segur, com la seva data de naixement (entre 979 i 980). El que sí que sabem és que va ser actiu a Granada a partir del 1018, on va muntar la seva pròpia escola de matemàtiques i astronomia. Era deixeble de Màslama al-Majrití, amb qui devia estudiar quan era a Còrdova.

## Obres

Malgrat que tenim referència de prou obres seves, només se n'han conservat unes poques:
* Llibre dels planetaris, de la qual es conserva una traducció manada fer per Alfons X el Savi, amb el títol de Libro de los instrumentos de las láminas de los siete planetas.
* Un llibre sobre l'astrolabi, del qual es conserva un manuscrit al Museu Britànic, amb el número 9827.
* Risala Kafiya fi ‘ilm al-hisab (Compendi sobre l'art del càlcul), del qual es conserven dos manuscrits.
* Un fragment sobre el cilindre i les seccions planes, que es conserva en traducció a l'hebreu.

## Referències

* ↑ Brill, E.J. (ed.). First Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers. Leiden, 1913-1936. ISBN 90-04-08265-4. Entrada: Al-Madjrití. Pàgina 96.
* ↑ Djebbar, Ahmed. Les activités mathématiques en Al-Andalus et leur prolongement au Maghreb a Puig, Roser et al. (eds.) Actes de la VII Trobada d'Història de la Ciència i de la Tècnica. Societat Catalana d'Història de la Ciència i de la Tècnica. Barcelona, 2003. ISBN 84-7283-710-6. Pàgina 96.
* ↑ Editat per Levy, T. Fragment d'Ibn as-Samh sur le cylindre et sur ses sections planes conservé dans une version hébraïque a Rashed, Roshdi (ed.) Les mathématiques infinitésimales du IXe au XIe siècle. Al Furqan Islamic Heritage Foundation. Londres, 1995. ISBN 1873992181. Vol 1, pàgines 929 i següents.

## Bibliografia

* Rashed, Roshdi. «Ibn al-Samh». A: Founding Figures and Commentators in Arabic Mathematics (en anglès). Routledge, 2012, p. 615-720. ISBN 978-0-415-58217-9.

## Enllaços externs

* Divulgamat. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Consultat el 30 de setembre de 2012.
# Hugobert de Baviera

Hugobert, Hugbert, Hucbert o Hukbert fou un duc de Baviera de la dinastia dels agilolfings (725 - 736). Era fill del duc Teodebert de Baviera i de Regintruda d'Austràsia, que probablement era la filla del senescal (i palgravi o comte palatí) Hugobert i d'Irmina d'Oeren.
A la mort de Grimoald en batalla contra els francs de Carles Martell, aquest va permetre la successió d'Hugobert i va aprofitar per obtenir més control sobre el ducat independent de Baviera. Hugobert es va veure obligat a renunciar a part del seu domini, i per un temps, les lleis bavareses van ser pronunciades en el nom del rei merovingi Teodoric IV.
Hugobert va començar la implementació del pla del seu predecessor de crear una església independent de Baviera. Ho va fer perquè Bonifaci de Fulda estava cristianitzant el país i amb ajut de sant Corbinià, bisbe de Freising.
Es va casar amb Ratruda de Friül de la que hauria tingut a Odiló de Baviera. Algunes fonts això no obstant, pensen que el matrimoni no va tenir fills i que Odiló era fill de Ragnetruda (germana de Teodó II de Baviera) i de Godofred d'Alamània; a la mort de Godofred el 708 o 709 els seus fills Odiló i Huching s'haurien repartit el domini patern, rebent el primer Turgòvia i el segon Rètia. Odiló va recollir la successió del seu pare/oncle Hugobert a la mort d'aquest el 736.

## Referències

* Genealogia Arxivat 2012-09-30 a Wayback Machine.
# Eleccions presidencials de São Tomé i Príncipe de 2006

Les Eleccions presidencials de São Tomé i Príncipe de 2006 van tenir lloc el 30 de juliol de 2006. Foren les quartes eleccions presidencials des de la introducció del sistema multipartidista en 1990. El president sortint Fradique de Menezes, elegit en 2001, va guanyar amb més del 60% dels vots, mentre que el principal opositor, Patrice Trovoada (fill d'un antic president) només va obtenir el 38 per cent dels vots. El tercer candidat, Nilo Guimarães, va obtenir menys de l'1 per cent dels vots. Van ser declarades lliures i justes per observadors internacionals.

## Resultats

| Candidats, partits | Vots | % |
| Fradique de Menezes, MDFC-PL | 34,859 | 60.6 |
| Patrice Trovoada, ADI | 22,339 | 38.8 |
| Nilo Guimarães | 342 | 0.6 |
| Total (Participació 64.9%) | 57,540 | 100.0 |
| Votants registrats | 91,119 | |
| Vots totals | 59,178 | |
| Vots nuls | 1,638 | |
| Font: African Election Database. Fradique de Menezes també va rebre el suport del PCD, el PLS i del FDC. Patrice Trovoada va rebre el suport de nombrosos partits de l'oposició, inclòs el MLSTP-PSD |||

## Referències

* ↑ Elections in São Tomé and Príncipe African Elections Database
* ↑ Sao Tome and Principe: EU Presidency Declaration on elections

## Enllaços externs

* Eleccions presidencials de São Tomé i Príncipe de 2006 Arxivat 2016-06-04 a Wayback Machine.: cartells, fotografies i campanya electoral
# Hypleurochilus pseudoaequipinnis

Hypleurochilus pseudoaequipinnis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Panamà fins al Brasil.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1861. Catalogue of the fishes of the eastern coast of North America, from Greenland to Georgia. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 13 (Suppl.). 1-63.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
# Ponta da Mina

Ponta da Mina és un cap situat a uns 3 km al nord-est (5 km de la carretera) de Santo António, la capital de l'illa de Príncipe a São Tomé i Príncipe. El cap és al nord de la badia de Santo António i al sud-oest de Praia Grande (o Évora).
A l'interior del cap es troba l'assentament de Fortaleza, una vegada notable per la Fortalesa de Santo António da Ponta da Mina, que porta el nom del patró de l'illa, primer construït el 1695, destruït el 1719, i al segle xx el fort es va abandonar. Avui és una fita nacional, la més famosa de l'illa.
Situada al costat de la fortalesa, hi ha un far, construït després de la independència de la nació el 1996, d'un estil modern, la seva altura focal és de 54 metres i la seva extensió s'estén fins a 16 km (9 nmí).

## Referències

* ↑ «Sao Tome & Principe». ARLHS World of Lights (WLOL). Amateur Radio Lighthouse Society, 08-04-2009. [Consulta: 4 maig 2017].

## Bibliografia

* Grande Atlas Mundial, Selecções do Reader´s Digest, 1a Edc. setembro, 2006, Pág. 223. ISBN 972-609-471-2
* Grande Dicionário Enciclopédico Ediclube Vol. XVI, Pág. 5574 e 5575. 1996. ISBN 972-719-056-1
# Alzenh

Alzenh (francès Alzen) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Comesòlives

Comesòlives és una masia d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangualar allargada amb planta baixa, pis i golfes, que presenta clarament diferents etapes constructives.
La part més antiga és el cos situat a la dreta de l'actual porta principal, de pedra irregular i morter, està refosa amb la segona construcció que actualment és el cos central de la casa. Aquesta segona fase està datada el 1768 segons la inscripció que es troba a l'escala de l'entrada, a la que s'hi accedeix per un portal adovellat. La tercera construcció correspon a l'allargament de la casa amb corts a la part baixa, porxo amb arcades al pis i golfes recentment reformades. A aquesta última reforma correspon també la porta d'accés pel darrere de la casa, amb una terrassa.

## Referències

* 1 2 «Comesòlives». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Double Live Annihilation

Double Live Annihilation és el segon àlbum en directe del grup de thrash metal canadenc Annihilator, publicat l'any 2003.
L'àlbum és un disc doble que conté un dels concerts que el grup va realitzar a Europa i Japó en la presentació de l'àlbum Waking the Fury. És l'últim àlbum amb el cantant novaiorquès Joe Comeau, ja que un cop finalitzada aquesta gira va abandonar el grup. A més de Comeau, Annihilator estava compost pel guitarrista Jeff Waters, el guitarrista Curran Murphy, el baixista Russ Bergquist i el bateria Randy Black.

## Cançons

Disc I
* Murder - (Jeff Waters) – 4:35
* Ultra-Motion - (Jeff Waters) – 5:17
* The Box - (Jeff Waters) – 4:55
* Denied - (Joe Comeau, Jeff Waters) – 5:39
* The Blackest Day - (Joe Comeau, Jeff Waters) – 5:36
* King of the Kill - (John Bates, Jeff Waters) – 3:58
* Torn - (Joe Comeau, Jeff Waters) – 5:34
* Lunatic Asylum - (Joe Comeau, Jeff Waters) – 8:55
Disc II
* Set the World on Fire - (Coburn Pharr, Jeff Waters) – 4:54
* I Am in Command - (John Bates, Jeff Waters, Weil) – 4:12
* Refresh the Demon - (Randy Black, Jeff Waters) – 5:35
* Syn. Kill 1 - (Jeff Waters) – 4:53
* Never, Neverland - (Coburn Pharr, Jeff Waters) – 5:44
* Striker - (Jeff Waters) – 5:19
* Bliss - (Jeff Waters) – 1:10
* Phantasmagoria - (John Bates, Jeff Waters) – 4:44
* Crystal Ann - (Jeff Waters) – 2:06
* Alison Hell - (John Bates, Jeff Waters)– 5:49
* Shallow Grave - (Joe Comeau, Jeff Waters) – 6:07

## Crèdits

* Jeff Waters - Guitarista
* Joe Comeau - Cantant
* Russ Bergquist - Baixista
* Randy Black - Bateria
* Curran Murphy - Guitarrista
# Hôtel-Dieu de París

L'Hôtel-Dieu de París és l'hospital més antic de la ciutat de París. Es troba associat amb la Facultat de Medicina París-Descartes i és a la riba esquerra de l'Île de la Cité, prop de la catedral de Notre-Dame de París. El nom hôtel-Dieu significa 'casa de Déu' en francès i s'empra a França per designar l'hospital principal d'una ciutat. Va ser fundat pel bisbe Landeric de París el 26 de juny de 651 , i al llarg de la seva existència han treballat en ell nombrosos metges i cirurgians que han passat a la història de la medicina, entre ells: Giuseppe Forlenza, Xavier Bichat, Guillaume Dupuytren, Pierre Joseph Desault, Joseph Récamier, Paul Georges Dieulafoy, Armand Trousseau, Jean-Nicolas Corvisart, Ambroise Paré o Marc Tiffeneau.

## Referències

* ↑ London Science Museum: Hôtel-Dieu de París. Arxivat 2016-01-16 a Wayback Machine. Consultat l'1 de juliol del 2012.
* ↑ Pedro Gargantilla Madera, Breve historia de la medicina, del chamán a la gripe A, ISBN 9788499671499. Consultat l'1 de juliol del 2012
# Hidrogencarbonat d'amoni

L'hidrogencarbonat d'amoni és un compost inorgànic amb la fórmula (NH₄)HCO₃. Aquest compost té molts noms comuns com un reflex de la seva llarga història. És un sòlid incolor que es degrada ràpidament en diòxid de carboni i amoníac.

## Producció

El hidrogencarbonat d'amoni es produeix combinant diòxid de carboni i amoníac:
    CO₂ + NH₃ + H₂O → (NH₄)HCO₃
És tèrmicament inestable i la seva solució s'ha de mantenir a baixa temperatura. L'any 1997 se'n van produir unes 100.000 tones.

## Usos

Es fa servir l'hidrogencarbonat d'amoni en la indústria alimentària com a llevat químic en productes de forneria. Comparat amb altres llevats químics té l'avantatge de produir més gas per la mateixa quantitat de producte.
A la Xina es fa servir de manera comuna com a fertilitzant nitrogenat molt econòmic. També es fa servir a tot el món per l'extinció de focs, en productes farmacèutics, tints i pigments. S'utilitza molt en la indústria dels plàstics, en la ceràmica i en l'adobat de pells, entre altres usos.

## Seguretat

L'hidrogencarbonat d'amoni és un irritant de la pell, ulls i sistema respiratori.

## Referències

* ↑ Zapp, Karl-Heinz; Wostbrock, Karl-Heinz; Schäfer, Manfred; Sato, Kimihiko; Seiter, Herbert; Zwick, Werner; Creutziger, Ruthild; Leiter, Herbert. «Ammonium Compounds». A: Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2000. DOI 10.1002/14356007.a02_243. ISBN 3527306730.
* ↑ «Naturfag : Hornsalt øvelse» (en noruec). Studenttorget.no, 26-11-2003. [Consulta: 3 març 2013].
* ↑ "Science: Hornsalt exercise" translated into English
# Eleccions presidencials de Xile de 1970

Les Eleccions presidencials de Xile de 1970 van tenir lloc el divendres 4 de setembre. El percentatge més alt de vots va ser per al candidat Salvador Allende Gossens de la coalició d'esquerra denominada Unidad Popular. Allende, qui havia estat candidat a president en les eleccions de 1952, 1958 i 1964, es va imposar a l'expresident Jorge Alessandri (candidat del Partit Nacional) i a Radomiro Tomic, nominat pel Partit Demòcrata Cristià de Xile. Aquesta elecció es va veure precedida d'una important radicalització en la política de Xile, la qual es va manifestar en l'increment de la tensió abans dels comicis.
Segons la constitució vigent, si cap dels candidats obtenia la majoria absoluta, l'elecció hauria de ser realitzada pel Congrés Nacional de Xile entre els dos candidats que obtinguessin la més alta votació. L'estret dels resultats, amb menys de quaranta mil vots de diferència entre Allende i Alessandri, va posar a la Democràcia Cristiana com l'àrbitre de la situació. Abans de la decisió del Congrés, la qual s'havia de realitzar el 24 d'octubre, un comando paramilitar del grup dretà Pàtria i Llibertat va segrestar i va assassinar al Comandant en Cap de l'Exèrcit, general René Schneider, amb la finalitat d'evitar la imminent elecció d'Allende. L'atemptat va produir una gran commoció pública encara que no va aconseguir evitar que el Congrés ratifiqués l'elecció d'Allende com a President de Xile per 153 vots sobre 35 de Alessandri.

## Referències

* ↑ Collier, Simon; Sater, William F.. «11, Revolución en Libertad, 1964-1970». A: Historia de Chile 1808-1994. primera edición. Cambridge University Press, 1998, p. 357. ISBN 84-8323-033-X.

## Bibliografia

* Collier, Simon; Sater, William F.. «11, Revolución en Libertad, 1964-1970». A: Historia de Chile, 1808-1994. primera edición. Cambridge University Press, 1998, p. 357. ISBN 84-8323-033-X.
* Gomien Díaz, Eduardo. Análisis de cifras de elecciones presidenciales en Chile desde 1920 al año 1993. Concepción: revista de Derecho N°201, Universidad de Concepción, 1997.
* Cruz-Coke, Ricardo. Historia electoral de Chile, 1927-1973. Santiago: Editorial Jurídica de Chile, 1984.
* Urzúa Valenzuela, Germán. Historia política de Chile y su evolución electoral desde 1810 a 1992. Santiago: Editorial Jurídica de Chile, 1992, p. 635.
# Alzheimer Catalunya

Alzheimer Catalunya és una entitat per a la cura de persones amb demència, creada el 1988 i convertida en fundació privada el 2003.
El 2018 va rebre la Creu de Sant Jordi. pel seu compromís i dedicació al coneixement de l'Alzheimer durant trenta anys de trajectòria. La seva aportació per entendre el procés evolutiu de la malaltia ha contribuït a millorar la qualitat de vida de les persones amb aquest tipus de demència. Des de la Fundació s'ofereixen eines essencials per saber-la gestionar, com ara l'acompanyament, l'assessorament, la tutela i la formació, adreçades tant a les persones afectades com a familiars i professionals.

## Referències

* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 30 persones i 24 entitats». Generalitat de Catalunya, 17-07-2018. Arxivat de l'original el 2018-07-18. [Consulta: 18 juliol 2018].