OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Hotan

El riu Hotan, també conegut com el riu Gosthana, riu Khotan o riu Ho-t'ien, està format per la unió dels rius Yurungkash i Karakash, que flueixen en direcció nord des de les muntanyes Kunlun, cap a el desert de Takla Makan, a la regió autònoma de Xinjiang de la República Popular de la Xina. Els dos rius s'uneixen al mig del desert, uns 145 quilòmetres al nord de la ciutat de Hotan. Aleshores, el riu flueix 290 quilòmetres cap al nord a través del desert i desemboca al riu Tarim. El riu s'alimenta de la fusió de la neu de les muntanyes, per la qual cosa només transporta aigua durant l'estiu, mentre que la resta de l'any es manté majoritàriament sec. Abans de la construcció de l'autopista del desert de Tarim, el 1995, el llit del riu Hotan proporcionava l'únic sistema de transport a través de la conca de Tarim.

## Referències

* ↑ "Khotan-Darya". 1911 Encyclopædia Britannica.
* ↑ «Хотан (река в Китае)». [Consulta: 20 novembre 2020].
* ↑ The Southwest Taklimakan Desert Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine. from NASA's Geomorphology from Space Arxivat 2006-09-29 a Wayback Machine.. Retrieved March 29, 2014.
# František Drtikol

Frantisek Drtikol (Příbram, 3 de març de 1883 - Praga, 13 de gener de 1961) va ser un fotògraf txec. És considerat com el primer fotògraf rellevant de Txecoslovàquia.

## Vida

Va néixer en la localitat minera de Příbram (República Txeca) el 3 de març de 1883. Entre 1901 i 1903 va estudiar en l'Institut d'Ensenyament i Recerca de Fotografia a Múnic. Va treballar per a importants estudis fotogràfics a Alemanya, Suïssa i Bohèmia, fins que el 1910 va obrir un gran estudi a Praga al costat de Augustin Skarda amb el qual col·laboraria durant 11 anys.

## La seva obra

Va començar com a fotògraf pictorialista fins que el 1917 ho va abandonar per influència de l'Art déco. No obstant això, el seu treball amb els nus era més aviat una cerca personal. En els seus nus, influenciats per l'Art Nouveau i el Simbolisme, no concep la figura humana com a continent de l'ànima sinó com a formes proveïdes de significació estètica, integrant-la en el valor compositiu de l'obra, fent que interactuïn amb les formes, les llums i les ombres.
A partir de 1923 va donar un gir avantguardista a la seva obra: les models són canviades per ballarins i a poc a poc els fons comencen a ser pintats com a part de l'escenografia i l'obsessió per dinamitzar les escenes, mitjançant la il·luminació i forts contrastos d'ombra, aconsegueixen efectes de moviment i plasticitat. Usa escenaris inclinats i decoració geomètrica per compondre la major part de les seves fotos i s'ajuda d'elements com a cordes i barres, més aviat de les seves ombres per crear composicions en les quals sorprèn la naturalitat amb la qual capta el cos humà. Les composicions de vegades molt forçades que suggereixen moviment ens evoquen reminiscències Futuristes.
A partir de 1920 va començar a interessar-se per l'orientalisme i la seva filosofia i el 1935 es va retirar a un monestir on es va dedicar a la meditació transcendental i la pintura. Al seu retorn va traduir bastants manuscrits budistes al Txec.
Va morir el 13 de gener de 1961 a Praga.

## Referències

* ↑ Sougez, M.L.; Pérez Gallardo, H.. Diccionario de historia de la fotografía. Madrid: Ediciones Cátedra, 2003, p. 147.
* 1 2 3 4 Diccionario histórico de la fotografía. Madrid: Ediciones Istmo, 1999, p. 74-75.
* 1 2 Encyclopédie internationale des photographes de 1839 à nos jours/Photographers Encyclopaedia International 1839 to the Present. Hermance: Editions Camera Obscura, 1985.

## Bibliografia

* Alessandro Bertolotti: "Books of nudes", 2007.
* Anna Fárová: "František Drtikol.Photograph donis Art Deco", 1986
* Photography from 1839 to today, George Eastman House, Rochester, NY Taschen, 1999
* Vladimir Birgus:"Photographer Frantisek Drtikol" 2000

## Enllaços externs

* Frantisek Drtikol. Nus Modernistes, 1923-1929
# Leprechaun

El leprechaun és una criatura de la mitologia irlandesa que ha esdevingut un símbol nacional, sovint estereotipat. Es tracta d'un ésser del món de les fades que es presenta com un nan vell vestit de verd. Es dedica a aconseguir i comptar el seu or, sigui amb enganys, sigui fabricant les seves sabates màgiques per a les fades. El seu nom significa 'cos petit'. La popularització d'aquesta figura ha fet que esdevingui fins i tot part de logotips comercials.

## Referències

* ↑ Dáil Éireann - Volume 206 - 11 December, 1963 Committee on Finance. - Vote 13—An Chomhairle Ealaoín.
* ↑ The Oxford English Dictionary, 2nd ed., 1989, OED Online

## Vegeu també

* Far darrig
* Clurichaun

## Enllaços externs

* «The Leprechaun Legend : Fantasy-Ireland».
# Le Roy (Minnesota)

Le Roy és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 925 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Le Roy tenia 925 habitants, 411 habitatges, i 249 famílies. La densitat de població era de 558 habitants per km².
Dels 411 habitatges en un 24,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 39,2% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 21,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.286 $ i la renda mediana per família de 45.156 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.792 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 17.446 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Le Roy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Le Roy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Caladium

Caladium és un gènere de plantes de flors pertanyent a la família Araceae. Són coneguts popularment com a "orella d'elefant" (Tenen una estreta relació amb els gèneres Alocasia, Colocasia, i Xanthosoma). Hi ha unes 1000 variacions de Caladium bicolor des de l'original de Sud-amèrica.
El gènere Caladium inclou set espècies, natives del Brasil i Guaiana i regions veïnes de Sud-amèrica i de Centreamèrica. Creixen en àrees obertes de la selva en l'estació seca. La planta silvestre aconsegueix 4-9 dm d'altura amb fulles de 15-45 cm de llarg i ample. Són plantes herbàcies d'arrel tuberosa. Fulles radicals, és a dir, neixen directament del tubercle, apareixen al final de llargs tiges (fins a 3 dm d'altura) i poden arribar a mesurar fins a 6 dm de longitud, el color és molt variat: sobre una base verda, de distinta tonalitat, s'alternen matisos molt delicats que van des de l'ivori al rosa, del blanc al carmesí o al vermell, amb dibuixos de moltes formes.
Flors espàdix verdós que emboliquen la inflorescència; no tenen valor ornamental.

## Taxonomia

* Caladium andreanum Bogner
* Caladium bicolor (Aiton) Vent.
* Caladium coerulescens G.S.Bunting
* Caladium humboldtii (Raf.) Schott
* Caladium lindenii (André) Madison
* Caladium macrotites Schott
* Caladium picturatum K.Koch i C.D.Bouché
* Caladium schomburgkii Schott
* Caladium smaragdinum K.Koch & C.D.Bouché
* Caladium steyermarkii G.S.Bunting
* Caladium ternatum Madison
* Caladium tuberosum (S.Moore) Bogner & Mayo
# Rosa Giorgana

Rosa Giorgana va ser una dona tabasquenya heroïna de la Segona Intervenció Francesa a Mèxic.
La seva rellevància prové de la participació que va tenir en la resistència de Teapa contra la Intervenció francesa a Tabasco. Quan Eduardo González Arévalo es va autonomenar governador de l'estat mexicà de Tabasco i va ocupar la ciutat de Villahermosa, el 18 de juny de 1863, Giorgana va proclamar un manifest de les dones de Teapa. Aquest manifest va molestar a González Arévalo, que va ordenar la detenció de Giorgana i les dones rebels que la van secundar. Giorgana va organitzar la resistència per l'embat de les tropes de González Arévalo. Les dones de Teapa no només van rebutjar l'atac sino que van detenir al general Reguera i 50 soldats, i Giorgana els va perdonar la vida. Giordana va dir a Reguera: "Marxi i digui a González Arévalo que las velles escandaloses de Teapa son mexicanes que saben defensar la seva pàtria i qu eaviat els expulsarem de Tabasco.

## Referències

* 1 2 Álvarez, José Rogelio (director). "Giorgana, Rosa" (1986), Enciclopedia de México, tomo VI. Ciudad de México, Enciclopedias de México / Secretaría de Educación Pública, pp 3334-3335.
* ↑ Tovar, Aurora. Mil quinientas mujeres en nuestra conciencia colectiva: catálogo biográfico de mujeres de México (en castellà). Documentación y Estudio de Mujeres, 1996. ISBN 978-968-6851-16-8.
* ↑ Aceves, Ricardo Romero. La mujer en la historia de México (en castellà). Costa-Amic Editores, 1982. ISBN 978-968-400-231-9.
* ↑ G, María Eugenia Arias Gómez Arias; Otaíza. Tabasco: textos de su historia (en castellà). Instituto de Investigaciones José María Luis Mora, 1985. ISBN 978-968-889-017-2.
# Es Figueral

Es Figueral és una localitat del municipi de Marratxí a Mallorca.
Durant els darrers anys aquesta petita localitat ha vist com s'han edificat diverses urbanitzacions creixent així de manera notable la població.
# Liza affinis

Liza affinis és un peix teleosti de la família dels mugílids i de l'ordre dels perciformes que es troba a les costes del Pacífic nord-occidental (Japó -llevat del nord de Hokkaido-, Ryukyu, Taiwan i des de Shanghai fins a Hainan).
Pot arribar als 30 cm de llargària total.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Leuchey

Leuchey és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 57 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Leuchey era de 57 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 24 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Leuchey el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 12 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 28 eren actives i 6 eren inactives. De les 28 persones actives 23 estaven ocupades (16 homes i 7 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 6 persones inactives 1 estava jubilada, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
Els 2 serveis als particulars que hi havia el 2009 eren tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola.
L'any 2000 a Leuchey hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 495 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Leuchey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Leuchey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Halos

Halos o Alos (en llatí Halus o Alus, en grec antic Ἅλος o Ἄλος) era una antiga ciutat de Tessàlia al districte de Ftiotis que menciona Homer al "Catàleg de les naus", a la Ilíada.
Estrabó la situa prop de la costa i del mont Otris, sobre una plana anomenada Crocion (Crocium), però diu que la rodalia es deia Athamantion (Athamantium) en honor d'Atamant, suposat fundador de la ciutat. El riu Amfrisos, on Apol·lo va abeurar els bous d'Admetos de Feres, passava molt proper a la ciutat.
Heròdot diu que la ciutat va ser un dels llocs on el rei persa Xerxes va passar l'estiu del 480 aC quan va envair Grècia. Heròdot fa aquí una llarga explicació sobre un ritual que es feia durant un sacrifici humà. Es coneix el lloc on estava situada la ciutat, que va ser destruïda el 346 aC per Parmenió durant la Tercera Guerra Sagrada. La ciutat va ser refundada el 302 aC per Demetri Poliorcetes. Diversos escriptors mencionen la ciutat, com ara Plini el Vell i Pomponi Mela.
Se suposa que és la moderna Kefálosi, on es conserven les restes d'unes muralles.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Halus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ Heròdot. Històries, VII, 197
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, IV, 7.14
* ↑ Pomponi Mela. De situ orbis, II,3
Viccionari
# Callulops dubius

Callulops dubius és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Iskandar, D. 2004. Callulops dubius. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Districte de Trachselwald

El districte de Trachselwald és un dels 26 districtes del Cantó de Berna (Suïssa), té 23327 habitants (cens de 2007) i una superfície de 191 km². El cap del districte és Trachselwald està format per 10 municipis. Es tracta d'un districte amb l'alemany com a llengua oficial.

## Municipis

| Municipi | Habitants (31. Dez. 2007) | Superfície en km² |
| Affoltern im Emmental | 1151 | 11.5 |
| Dürrenroth | 1031 | 14.1 |
| Eriswil | 1431 | 11.3 |
| Huttwil | 4708 | 17.3 |
| Lützelflüh | 4077 | 26.9 |
| Rüegsau | 3051 | 15.1 |
| Sumiswald | 5076 | 59.4 |
| Trachselwald | 1049 | 16.0 |
| Walterswil | 560 | 7.9 |
| Wyssachen | 1193 | 11.8 |
| Total (10) | 23'327 | 191.3 |
# Andreu Coll Bernat "Tambor"

Andreu Coll Bernat "Tambor" (Sóller, 1794-1872). Glosador i pagès de Mallorca.
Andreu Coll va ser un pagès de Sóller i un dels glosadors mallorquins de més anomenada en el segle xix. Sabia llegir, però no sabia escriure. Compongué gloses i glosats de molts de tipus, especialment humorístics, amorosos i de caràcter religiós. Era molt amIc de Pau Noguera "Cerol" i amb ell, i amb altres glosadors, participà a nombrosos combats de picat. Part de les seves gloses varen ser recollides per l'historiador solleric Josep Rullan i Mir. El consell municipal de Sóller li dedicà un carrer en el Camp d'en Canals.

## BIbliografia

* RULLAN MIR, Josep. Poesia popular mallorquina. Sóller: Impremta La Sinceridad, 1900.

## Referències

* ↑ «Coll Bernat, Andreu». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 3. Palma: Promomallorca, p. 349-350. ISBN 84-8661702-2.
# Enllaços per mediants

En harmonia hom anomena enllaços per mediants la successió de dos acords les fonamentals dels quals estan a distància de tercera. Aquest procediment es va utilitzar des del primer barroc, i va tenir una època de molta experimentació en aquest període. Quan es va establir l'ús de la tonalitat, aquest procediment va estar condicionat només a ocasions específiques i molt aïllades. En el Romanticisme, es reprengué el seu ús i s'hi desenvolupà àmpliament, arribant a esdevenir una característica d'aquest període.
El següent fragment pres del "Carmina Chromatico" d'Orlando di Lasso exemplifica un típic enllaç per mediants, molt usat tant en el Renaixement com en el Romanticisme. De l'acord de Sol M, passa al de Si M, en el moment que diu la paraula "cromàtic". (Escoltar-ho)
# Leila Janah

Leila Janah (Lewistown, Estat de Nova York, 9 d'octubre de 1982 – Manhattan, 24 de gener de 2020) va ser una empresària estatunidenca. Fundadora i directora de Samasource i LXMI, tenia com a objectiu, mitjançant aquestes empreses, de poder erradicar la pobresa. Va morir a l'edat de 37 anys al gener del 2020, arran d'un sarcoma epitelioïd.

## Referències

* ↑ «Leila Janah, CEO and entrepreneur who wanted to end global poverty, dies at 37» (en anglès). CNN, 01-02-2020 [Consulta: 3 febrer 2020].
# Hans van Kesteren

Hans van Kesteren (21 de febrer de 1908 - 21 de juliol de 1998) va ser un futbolista neerlandès. Va jugar un partit amb la selecció neerlandesa de futbol el 1929.

## Referències

* ↑ «Hans van Kesteren». worldfootball.net. [Consulta: 20 novembre 2021].
* ↑ «Hans van Kesteren». National Football Teams. [Consulta: 20 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Hans van Kesteren a worldfootball.net
* Fitxa de Hans van Kesteren a national-football-teams.com
# Can Camps (Tordera)

Can Camps és un monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Tordera (Maresme). La masia ha donat el nom a una urbanització recent del municipi. Casal situat en la banda torderenca del Montnegre, molt a prop de l'antic monestir de Roca-Rossa. La finca es compon de diverses edificacions al voltant de la casa principal. Pertany al grup III, té tres cossos, dos pisos i golfes al cos central. Hi estat molt modificada, ja que actualment el seu ús no és el d'habitatge de propietat agrícola.
Pels elements que resten, daten de la segona meitat del segle xix, ja que la porta d'accés i les obertures són fetes amb materials simples.

## Referències

* ↑ «Can Camps». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Can Camps». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 abril 2012].
# Diego de Covarrubias y Leyva

Diego de Covarrubias y Leyva (Toledo, 25 de juliol de 1512 - Madrid, 27 de setembre de 1577) fou bisbe i polític castellà. Estudià a Salamanca, on fou deixeble d'Azpilcueta. Exercí càrrecs civils a Burgos i Granada, i fou nomenat bisbe de Ciudad Rodrigo (1560-1564) de Segòvia (1564-1577) i Conca (in pectore 1577). Prengué part en la darrera sessió del concili de Trento, on fou encarregat de redactar els decrets De Reformatione. Fou president del Consell de Castella. Publicà diversos comentaris a les Decretals i un tractat de moneda: Veterum collatio numismatum (1566).

## Obres

* In tit. De testamentis, Interpretatio (X 3, 26) (1547)
* In lib. IV. Decretalium, De sponsalibus ac matrimoniis, Epitome (X 4, 1) (1545)
* In c. Quamvis pactum, De pactis, lib. VI. Decretalium, Relectio (VI 1, 18, 2) (1553)
* In c. Alma mater, De sententia excommunicationis lib. VI., Relectio (VI 5, 11, 24) (1554)
* In regulae Possessor malae fidei, De regul. iuris. lib. VI., Relectio (VI 5, 13, 2) (1553)
* In regulae Peccatum, De regul. iuris lib. VI., Relectio (VI 5, 13, 4) (1553/54)
* In Clementis quinti constitutionem: Si furiosus, rubrica De homicidio, Relectio (Clem. 5, 4, un.) (1554)
* Variarum Resolutionum ex jure pontificio regio et caesareo libri IV (1552 lib.1-3, 1570 lib. 1-4)
* Practicarum quaestionum liber unus (1556-94) (zit. Pract. quaest.) (1556)
* De frigidis et maleficiatis, Tractatus (1573 in Opera omnia, Frankfurt)
* Veterum numismatum Collatio (de re monetaria) (1556).
* De possessione & praescriptione
* Enucleatum & auctum
* Notas ad concilium tridentinum
* Tractatus de poenis.
* Observaciones al fuero juzgo

## Enllaços externs

* http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bcoyle.html Catholic Hierarchy
# Enllà

Enllà és un llibre de poesia escrit per Joan Maragall i publicat l'any 1906.

## Contingut

Enllà s'inclou en l'etapa madura de Joan Maragall. És una obra d'enllaç entre les Pirinenques i el començament de Vistes al Mar. Les seves estades estiuenques havien passat de la muntanya al mar en els anys que va escriure els poemes d'Enllà. Els Maragall havien estat junts al Pirineu per darrer cop el 1901. Posteriorment, Joan Maragall va anar-hi sense la seva família i fills, i varen passar a fer estades a Caldetes i Blanes. Enllà conté un darrer reconeixement a la tan estimada muntanya de Maragall, amb poemes dedicats al Montseny (que havia descobert el 1902 de la mà del seu amic Josep Pijoan) i a Montjuïc.
Quan Maragall escriu aquest llibre és un home públic amb quaranta-sis anys i, en cert sentit, se sent socialment compromès, i amb risc de ser utilitzat per tercers.

### El Comte Arnau

El mite del comte Arnau va entrar en la literatura gràcies al Romanticisme, període en què els estudiosos es començaven a preocupar per tot el tresor folklòric del poble. Molts autors de la Renaixença es van interessar pel mite i el van tractar a les seves obres. Des dels poetes del Jocs Florals, passant per Verdaguer i Carner fins a Sagarra, la majoria li han dedicat algunes planes.
Va ser Joan Maragall qui va tenir una predilecció especial pel Comte Arnau. Durant anys va anar madurant el seu pom, publicat en tres etapes a Visions & Cants, Enllà i Seqüències. Cada una d'aquestes parts correspon a una etapa diferent de la vida del Comte Arnau. L'inici de l'interès de Maragall va ser una estada a Sant Joan de les Abadesses que fa que comenci a estudiar tota l'espiritualitat que comporta el mite, la qual havia cohesionat i idealitzat la nació catalana. Es mostra la influència de Nietzsche a la primera part, on es mostra la passió del comte i d'Adalaisa. A la segona part l'ànima del comte vaga per les muntanyes i cerca la salvació. S'adona que la bondat sense amor no serveix i aquest és el primer símptoma que la consciència reviu i el porta a la cançó, però la cançó sola no pot redimir el comte. Al final de la segona part expressa la idea central del poema i els dubtes de Maragall sobre la direcció que havia de prendre el comte Arnau. A la tercera part Arnau cerca la salvació i s'acosta a la humanitat i aquest apropament fa que el poble el redimeixi encarnat en una pastora que canta la cançó amb una veu viva.
El jove pintor Pablo Picasso, aleshores ja resident a París, en un retorn més o menys breu a Catalunya en copià i traduí al francès alguns passatges, per fer conèixer l'obra a la seva amant Fernande Olivier.

## Estructura

El llibre recull els següents poemes:
* Els Ametllers
* Vistes al Mar
* Les Montanyes
** Retorn
** Represa
** Glosa
* Del Montseny
* Del Montjuic
* L'Anima
** La canço del comte l'Arnau
** Escolium

## Referències

* ↑ «El compte Arnau». Web del museu. Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques, 2012. [Consulta: 20 octubre 2012].

## Fonts

* Opuscle de l'edició facsímil d'abril de 2006. Conselleria de Cultura, Generalitat de Catalunya.