OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abu Ala al-Afri

Abd al-Rahman Mustafa al-Qaduli (àrab: عبد الرحمن مصطفى القادولي, ʿAbd ar-Raḥmān Muṣṭafà al-Qādūlī), conegut també com a Abu Ala al-Afri (àrab: أبو علاء العفري, Abu ʿAlāʾ al-ʿAfrī) o Hajji Imam (1957/1959 – 25 de març de 2016), fou un dels caps de l'Estat islàmic de l'Iraq i el Llevant. Es creu que va ascendir a aquesta posició (encara que no s'ha confirmat la informació) quan el cap Abu Bakr al-Baghdadi va ser severament ferit a un atac aeri, deixant-lo incapacitat per a mantenir el lideratge directe del grup. Es va informar que hauria passat a ser el successor d'al-Baghdadi, després de la confirmació de la mort del dirigent d'ISIL.
El 14 de maig de 2014, Abu Ala al-Afri va ser llistat com Specially Designated Terrorist pel Departament del Tresor dels Estats Units. L'any següent el 5 de maig de 2015, el Departament d'Estat dels Estats Units anunciat una recompensa de fins a 7 milions de dòllars per qualsevol informació que portés a la captura o mort de Mustafa al-Qaduli.
El 25 de març de 2016, el Departament de Defensa dels Estats Units va anunciar la seva mort arran d'una operació de les seves forces especials portada a terme el 24 de març.

## Biografia

Es creu que Abu Ala al-Afri va néixer al voltant de 1957 o 1959 a Mosul, Nineveh. A la revista Newsweek, Hisham al Hashimi, assessor del govern iraquià, va declarar que "era mestre de física a Tal Afar", i que té dotzenes de publicacions i estudis religiosos (shariah) de la seva autoria. És considerat seguidor d'Abu Musaab al-Suri."

## Mort confirmada

Ashton Carter, Secretari de Defensa dels Estats Units a una declaració conjunta als mitjans de comunicació amb el General Joseph Dunford President de la Junta de Caps de l'Estat Major dels Estats Units va anunciar que Mustafa al-Qaduli havia mort el 25 de març de 2016, corregint unes reclamacions iraquianes anteriors.

## Referències

* 1 2 Jack Moore. «ISIS Replace Injured Leader Baghdadi With Former Physics Teacher». Newsweek, 22-04-2015. [Consulta: 7 maig 2015].
* ↑ «Farsnews - Successor of ISIL Leader Baghdadi Killed in Nineveh» (en anglès). WayBackMachine, 08-04-2016. Arxivat de l'original el 2016-04-08. [Consulta: 21 juliol 2021].
* ↑ «Treasury Designates Al-Qa'ida Leaders In Syria». U.S Department of the Treasury, 14-05-2014. [Consulta: 7 maig 2015].
* ↑ «Offers for Information on Islamic State of Iraq and the Levant (ISIL) Terrorists Rewards for Justice». U.S Department of State, 05-05-2015. [Consulta: 7 maig 2015].
* ↑ «A Top ISIS Leader Is Killed in an Airstrike, the Pentagon Says». New York Times, 25-03-2016 [Consulta: 26 març 2016].
* ↑ «A Top ISIS Leader Is Killed in an Airstrike, Pentagon Says - New York Times Online». Times Online. [Consulta: 25 març 2016].
# Glechon

Glechon és un gènere d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies. Aquest conté 19 espècies.

## Taxonomia

| Glechon affinis Glechon candida Glechon canescens Glechon caparaonensis Glechon ciliata Glechon discolor | Glechon elliptica Glechon hassleri Glechon hoehneana Glechon marifolia Glechon myrtoides Glechon origanifolia | Glechon paraguariensis Glechon rigidula Glechon ringens Glechon serpyllifolia Glechon spathulata Glechon squarrosa Glechon thymoides |
# Papiri Dionisi

Papiri Dionisi (en llatí Papirius Dionysius) va ser un magistrat romà del segle ii.
Era prefecte de l'annona sota l'emperador Còmmode. Va intrigar per eliminar del poder al favorit i ministre principal de l'emperador, Cleandre. El juny de l'any 190, la manca de gra va provocar disturbis a la ciutat de Roma i Papiri Dionisi va descarregar les culpes en Cleandre. El poble es va revoltar i Cleandre el va voler esclafar amb els pretorians. Finalment va ser capturat i mort. Papiri Dionisi va morir poc després per ordre de l'emperador.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1037.
# Les Arenes (Vilamitjana)

Les Arenes, és una partida del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Vilamitjana.
Està situada a la part de llevant de l'antic terme de Vilamitjana, prop d'on hi havia el límit amb el veí de Suterranya. És al nord-est de Vilamitjana i al nord-oest de Suterranya, més a prop d'aquesta darrera població que no pas d'aquella de la qual depèn. És a la dreta del barranc de l'Abellar, a llevant de la Cabana del Vila.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alipi (desambiguació)

Alipi és el nom dels següents personatges:
* Alipi d'Alexandria, autor grec d'una obra musical titulada introducció a la música
* Alipi de Bizanci, bisbe de Bizanci de l'any 166 al 169.
* Alipi de Constantinoble, sacerdot de la gran església de Constantinoble (segle v)
* Alipi d'Antioquia, geògraf del segle iv i vicari de Britànnia
* Alipi de Tagaste, bisbe catòlic i sant
# Mendozavilita-KCa

La mendozavilita-KCa és un mineral de la classe dels sulfats que pertany al grup de la mendozavilita.

## Característiques

La mendozavilita-KCa és un molibdat de fórmula química [K₂(H₂O)$_{15}$Ca(H₂O)₆][Mo₈P₂Fe$^{3+}$₃O$_{34}$(OH)₃]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2011, sent publicada per primera vegada el 2012. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mendozavilita-KCa pertany a «07.GB - Molibdats, wolframats i niobats, amb anions addicionals i/o H₂O» juntament amb els següents minerals: lindgrenita, szenicsita, cuprotungstita, fil·lotungstita, rankachita, ferrimolibdita, anthoinita, mpororoïta, obradovicita-KCu, mendozavilita-NaFe, paramendozavilita i tancaïta-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Chuquicamata, situada al districte de Chuquicamata, a la localitat de Calama, dins la província d'El Loa (Regió d'Antofagasta, Xile), on es troba en forma de cristalls pseudohexagonals de color groc verdós en filons de quars massiu. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mendozavilite-KCa» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 desembre 2021].
# Abu Alí ibn Muhàmmad Xansabani

Abu Alí ibn Muhàmmad Xansabani fou emir dels shansabànides de Ghur, fill de Muhammad ibn Suri Shansabani. Era considerat favorable als gaznèvides dins la família.
El 1011 Mahmud de Gazni va enderrocar al seu pare al que va fer presoner i el va posar al front del país. Mahmud va deixar mestres al país per ensenyar l'islam. Abu Ali governava a Mandesh, prop de la muntanya Zar -i Margh, i la part sud del riu del Hari Rud amb centre a Ahangaran (antiga fortalesa i vila que encara conserva aquest nom).
En aquest moment hi havia altres sobirans locals al baix Hari Rud, a la regió on després va estar Firuzkuh, a la comarca de la moderna Khwadja-Čisht (el districte és anomenat pels àrabs Bilal al-Djibal), i al districte de Djurwas a l'extrem nord-oest de Ghur, que se sàpiguen. El districte de Djurwas era el més important després del dels shansabànides, i el governava la dinastia dels shithanis, i va ser ocupat pels gaznevides el 1020.
Abu Ali va introduir l'islam, va construir mesquites i madrasses i va tenir un regnat beneficiós per l'islam. Vers el 1035 (durant el regnat de Massud I ibn Mahmud de Gazni una revolució dirigida pel seu nebot Abbas ibn Shith el va deposar i substituir.

## Bibliografia

* M. Nazim, The life and times of Sultan Mahmud of Ghazna, Cambridge 1931
# Gaupne

Gaupne és el centre administratiu del municipi de Luster, al comtat de Sogn og Fjordane, Noruega. El poble, de 1,28 quilòmetres quadrats, té una població de 1.157 habitants (2013); amb una densitat de població de 904 habitants per quilòmetre quadrat. El poble està situat al llarg de la Gaupnefjorden, un branca del Lustrafjorden que al seu torn és una branca del Sognefjord. Es troba a uns 10 quilòmetres al nord de la localitat de Hafslo. El poble de Veitastrond es troba a l'altre costat de les muntanyes a 20 quilòmetres al nord-oest. La carretera de Sognefjellsvegen passa per aquí en el seu camí cap al poble de Skjolden i més enllà.
Gaupne es troba a l'extrem sud de la vall de Jostedal, amb la boca del riu de Jostedøla situada a Gaupne. Es troba al sud-oest de la glacera deJostedalsbreen, entre els Parcs Nacionals de Jostedalsbreen i de Breheimen. El poble està a uns 40 quilòmetres al sud del famosa glacera de Nigardsbreen, i el museu del centre Breheim es troba a uns 25 quilòmetres al nord de Gaupne al poble de Jostedal.
Hi ha dues esglésies a Gaupne, la històrica església vella i una de més recent.

## Economia

El poble és la llar de diverses indústries, com el turisme, la impressió, la fabricació de ciment, i la fabricació de peces de vestir. La planta d'energia Leirdøla propera es troba just al nord del poble. A més, l'administració de Statkraft de la Noruega central es troba aquí.

## Referències

* ↑ Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. «Urban settlements. Population and area, by municipality.», 01-01-2013.
* ↑ «Hermansverk, Leikanger» (en noruec). yr.no. Arxivat de l'original el 2019-12-24. [Consulta: 6 febrer 2014].
# París-Roubaix 1956

La París-Roubaix 1956 fou la 54a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 8 d'abril de 1956 i fou guanyada pel francès Louison Bobet, que s'imposà a l'esprint a la meta de Roubaix. El belga Alfred de Bruyne i el també francès Jean Forestier foren segon i tercer respectivament.
80 ciclistes acabaren la cursa.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Louison Bobet | Bobet-BP-Hutchinson | 6h 01' 26" |
| 2 | Alfred de Bruyne | Mercier-BP-Hutchinson | m. t. |
| 3 | Jean Forestier | Follis-Dunlop | m. t. |
| 4 | Rik van Steenbergen | Elve-Peugeot | m. t. |
| 5 | Bernard Gauthier | Mercier-BP-Hutchinson | m. t. |
| 6 | Nello Lauredi | Helyett-Potin | m. t. |
| 7 | Germain Derijcke | Van Hauwaert-Faema-Guerra | + 53" |
| 8 | André Vlaeyen | Elve-Peugeot | m. t. |
| 9 | Jean Robic | Essor | m. t. |
| 10 | Gilbert Bauvin | St.Raphael-Geminiani | m. t. |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Launac

Launac és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Monuments

* L'ajuntament.
* Església.
* El mercat cobert.
* Castell.
# Amoniovoltaïta

L'amoniovoltaïta és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la voltaïta.

## Característiques

L'amoniovoltaïta és un sulfat de fórmula química (NH₄)₂Fe2+ 5Fe3+ 3Al(SO₄)₁₂(H₂O)$_{18}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017, i es troba pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema isomètric.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu mineralògic Fersman de l'Acadèmia Russa de les Ciències, a Moscou (Rússia), amb el número de catàleg: 5030/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al camp geotermal Severo-Kambalny, a la serralada volcànica de Kambalny, a l'óblast de Kamtxatka, Rússia. Es tracta de l'únic indret en tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ammoniovoltaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 març 2018].
# Miguel Mora Díaz

Miguel Mora Díaz (Madrid, 1964) és un periodista espanyol.
Va treballar per al diari El País durant 10 anys en la secció de Cultura com a redactor d'articles de cinema, literatura i art. Després fou corresponsal a Lisboa de 2005 a 2008 i com a corresponsal a Roma de 2008 a 2011. El mateix 2011 va rebre el Premi de Periodisme Francisco Cerecedo i el Premi Livio Zanetti al millor corresponsal estranger a Itàlia, gràcies als seus articles sobre Silvio Berlusconi. En 2010, va obtenir el premi del Parlament Europeu al millor reportatge sobre la integració de les minories. Després d'exercir com a corresponsal a París, el 2014 va abandonar El País en desacord amb l'expedient de regulació d'ocupació que havia fet el diari. Després es va vincular a Ahora amb Miguel Ángel Aguilar i José María Ridao, però poc després es va retirar del projecte per fundar ctxt.es.

## Obres

* La voz de los flamencos (Siruela 2008) ISBN 8498411653
* El mejor año de nuestras vidas (Ediciones B).

## Referències

* ↑ Miguel Mora, premio Cerecedo de periodismo, 30 de juny de 2011
* ↑ Miguel Mora: "Rajoy es un gran Berlusconi", Público, 12 de març de 2015
* ↑ Esbós biogràfic a ctxt.es
* ↑ Miguel Mora abandona El País tras pactar una indemnización con la empresa, El Confidencial Digital 1 de juliol de 2014
* ↑ Miguel Mora: "Contexto será un medio de periodismo reposado", cuartopoder.es, 11 de desembre de 2014

## Enllaços externs

* Articles de Miguel Mora a El País
# Georg Leibbrandt

Georg Leibbrandt (5 de setembre de 1899 – 16 de juny de 1982, acadèmic i polític a l'Alemanya Nazi.

## Biografia

Leibbrandt va néixer a una família d'ètnia alemanya a Torosovo (també anomenada Hoffnungsfeld), prop d'Odessa al districte de Zebrikovo a Ucraïna. De ben jove emigrà a Alemanya per estudiar.
El 1918 estudià teologia a Alemanya, amb assignatures de filologia i història. El 1927 rebé el doctorat. Viatjà extensivament per la Unió Soviètica el 1926, 28 i 29. Durant les seves visites es presentà indistintament com a doctor en filosofia, estudiant de post-grau, professor d'història de la Universitat de Leipzig i com a empleat de l'Institut d'Estudis Alemanys (Deutsches Ausland Institute) de Stuttgart. Els propòsits reals de les seves visites eren estudiar la història del desenvolupament de les colònies alemanyes a la regió costanera del mar Negre i la recerca d'informació històrica. Com a resultat, publicà un llibre sobre el tema a Alemanya.
Leibbrandt també tenia talent pels idiomes i, gràcies a una beca Rockefeller li permeteren seguir els estudis a París i als Estats Units entre 1931 i 1933. Mentre que estava als Estats Units va mantenir el contacte amb els alemanys originaris de Rússia i que havien emigrat a Amèrica.

## El Partit Nazi

Leibbrandt acceptà una invitació d'Alfred Rosenberg el 1933 per tornar a Alemanya, unint-se al Partit Nazi. Va ser nomenat director de la Divisió Est de l'Oficina de Política Estrangera del NSDAP. Leibbrandt també s'encarregà de la propaganda anti-soviètica i anticomunista. Quan el 1941 s'inicià la invasió de la Unió Soviètica i es creà el Ministeri dels Territoris Orientals Ocupats, el Dr. Leibbrandt va ser l'escollit per Rosenberg per dirigir el Dpeartament Polític. Així, Leibbrandt esdevingué l'enllaç pers ucraïnesos, caucasians, russos i d'altres grups d'emigrats.
Leibbrandt i Alfred Meyer van assistir a la Conferència de Wannsee el 1942, representant al Ostministerium. L'estiu de 1943, per motius desconeguts, cessà dels seus deures al Ministeri i s'uní a la Kriegsmarine.

## La postguerra

Leibbrant va restar empresonat pels Aliats entre 1945 i maig de 1949. Va ser acusat amb estar involucrat amb l'Holocaust el gener de 1959 pel Landgericht de Nuremberg.
Al període de postguerra, tornà a Amèrica i tornà als seus estudis sobre els russos alemanys, contribuint com a expert a l'Associació d'Alemanys Russos (la Landsmannschaft der Deutschen aus Russland), fins a la seva mort a Bonn el 16 de juny de 1982.
A la pel·lícula del 2001 de HBO La Solució Final (Conspiracy), Leibbrandt va ser interpretat per Ewan Stewart.

## Enllaços externs

* http://forum.axishistory.com/viewtopic.php?t=53436
# Paul Hermann

Paul Hermann (30 de juny de 1646, Halle – 29 de gener de 1695, Leiden) va ser un metge i botànic alemany que va ser el director durant 15 anys de l'Hortus Botanicus Leiden.
Paul Hermann era fill de l'organista Johann Hermann, i de Maria Magdalena Röber, filla d'un clergue. Es va graduar en medicina a Pàdua, contractat per la Companyia Holandesa de les ïndies Orientals anà a Ceilan (actualment Sri Lanka) com a metge de vaixell (1672 - 1677). Va recollir espècimens de plantes que anaren a la Universitat de Leiden on ell treballà més tard.
L'obra de Hermann, Paradisus batavus, és una descripció de plantes del Jardí Botànic de Leyden, va ser editat el 1698 per William Sherard. També Sherard cpublicà un catàleg titulat Musaeum Zeylanicum (1717, 2a ed.: 1727). La col·lecció original de Hermann va ser utilitzada per Carl von Linné en escriure Flora Zeylanica (1747) i Species plantarum (1753), utilitzant l'abreviació "Hermann herb." Sir Joseph Banks va acabar comprant la col·lecció de Hermann. Actualment es guarda al Natural History Museum de Londres. Hermann era un il·lustrador de plantes molt capacitat.

## Obres

* Cynosura materiae medicae : ante sedecim annos in lucem emissa, brevibusque annotatis exornata a Joh. Sigismundo Henningero, nunc diffusius explanata, et compositorum Medicamentorum Recensione aucta.... Argentorati : Beck, 1726 Digital edition a la Universitat de Düsseldorf.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* http://www.nhm.ac.uk/research-curation/projects/hermann-herbarium/abouthermann.htm
# Laukumate

Laukumate és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 66.83 ° de latitud nord i 163.63 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 29.7 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 16 de setembre del 2016 i fa referència a Laukumate, esperit mare dels camps de la cultura letona.

## Referències

* ↑ "Laukumate". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Amoniomathesiusita

L'amoniomathesiusita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom per la seva relació amb la mathesiusita.

## Característiques

L'amoniomathesiusita és un sulfat de fórmula química (NH₄)₅(UO₂)₄(SO₄)₄(VO₅)·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017, i encara es troba pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema tetragonal. És l'anàleg amb amoni (NH₄) de la mathesiusita.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, als Estats Units, amb els números de catàleg: 67248 (holotip), 67249, 67250 i 67251 (cotip).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Burro, situada al districte de Slick Rock, al comtat de San Miguel de l'estat nord-americà de Colorado. Es tracta de l'únic indret en tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ammoniomathesiusite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 març 2018].

## Enllaços externs

* Imatges del mineral
# Miguel Murillo

Miguel Murillo (La Paz, 24 de març de 1898 - 12 de febrer de 1968) fou un futbolista bolivià de la dècada de 1930.
Participà amb la selecció boliviana de futbol a la Copa del Món de futbol de 1930, però no arribà a debutar amb la selecció. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Club Bolívar.

## Referències

* ↑ Miguel Murillo Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Pla sagital

Un pla sagital és qualsevol dels plans verticals que passen pel cos o per un membre o òrgan i el divideixen en una part esquerra i una part dreta. El pla medià és un pla sagital mig, que divideix el cos en dues meitats, essent, la part esquerra i dreta, de la mateixa mida.
Es parla de tall o secció sagital en referència a cadascuna de les parts separades per un pla sagital.

## Referències

Diccionari Enciclopèdic de Medicina.

## Vegeu també

Termes anatòmics de localització
# Addison (Alabama)

Addison és un poble dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2007 tenia 711 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Addison tenia 723 habitants, 315 habitatges, i 219 famílies. La densitat de població era de 79,5 habitants per km².
Dels 315 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 30,2% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 93,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.235 $ i la renda mediana per família de 31.146 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.667 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 12.973 $. Aproximadament el 16,3% de les famílies i el 19,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# República de la Muntanya del Nord del Caucas

La República de la Muntanya del Nord del Caucas (RMNC) també dita incorrectament República dels Muntanyencs del Nord del Caucas fou un estat de curta durada (del 1917 al 1920) situat al Caucas del Nord, que ara forma part de les repúbliques de Txetxènia, Ingúixia i Daguestan de la Federació Russa. L'àrea total de la república era de 70.000 km², amb una població al voltant d'un milió.
La "Unió dels Pobles del Caucas del Nord" fou creada el març de 1917, i en fou escollit un Comitè Executiu de la Unió. El cap del Comitè Executiu era un dels líders del moviment nacional d'alliberament dels Pobles del Caucas del Nord, Abdul-Mejid Txermoi. El "Nizam" de l'Imam Xamil (la constitució de Xamil de 1847) fou adoptada el 5 d'agost de 1917 pel "Comitè Central del Caucas del Nord". La república es va establir oficialment l'11 de maig de 1918, després del col·lapse de l'imperi Rus durant la revolució russa de 1917, quan es constituí el govern del Nord del Caucas (vegeu la foto). Els fundadors en foren Said Xamil (net de l'Imam Xamil, qui el (1924) fou un dels fundadors i líders del "Comitè d'Independència del Caucas" a Alemanya), Abdul Mejid "Tapà" Txermòiev, el Xeic Ali-Khaji Akusha, Haidar Bamat i altres. La capital de la república era Temir-Khan-Xurà (ara Buinaksk).
La república de la Muntanya fou reconeguda de iure per Turquia, Alemanya i la República Democràtica de Geòrgia.
Durant la Guerra Civil Russa, els muntanyencs van mantenir durs enfrontaments amb les forces invasores dels voluntaris blancs del general Anton Denikin. La lluita acabà el gener del 1920, quan les tropes de Denikin foren totalment derrotades per l'XIè Exèrcit Roig. L'avenç de l'Exèrcit Roig primer fou ben rebut a les viles del Caucas del Nord però les promeses d'autonomia fetes pels bolxevics no es van complir.
El juny de 1920 la república fou ocupada i annexada a la Unió Soviètica per l'Exèrcit Roig. El govern legal de la república fou obligat a marxar del Caucas. El gener de 1921 fou creada la República Soviètica de la Muntanya dins la República Socialista Federada Soviètica de Rússia.

## Referències

* J. "Obedinennyi Kavkaz" ("Vereinigtes Kaukasien"), No: 1-3 (30-32), Munchen, 1954 (in Russian)
* Levan Z. Urushadze, About the history of the question of unity of the Caucasian Peoples.- J. "Amirani", XIII, Montreal-Tbilisi, 2005, pp. 72-87 (in Georgian, English summary)
* Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine.