OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kyphosus cinerascens

Kyphosus cinerascens és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 50 cm de llargària màxima (normalment, en fa 45).
* 11 espines i 11-12 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 11-12 radis tous a l'anal.
* És gris amb les aletes fosques.

## Alimentació

És principalment herbívor (menja algues), tot i que també es nodreix d'invertebrats.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical (35°N-30°S) que viu entre 1 i 45 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del mar Roig i l'Àfrica oriental fins a les illes Hawaii, les illes de la Línia, les Tuamotu, el sud del Japó i Austràlia.

## Costums

És bentopelàgic.

## Observacions

No es pot menjar car és verinós.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Choat, J.H., K.D. Clements i W.D. Robbins, 2002. The trophic status of herbivorous fishes on coral reefs. I. Diet analyses. Mar. Biol. 140:613-623.
* ↑ Sommer, C., W. Schneider i J.-M. Poutiers, 1996. FAO species identification field guide for fishery purposes. The living marine resources of Somalia. FAO, Roma. 376 p.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Pereira, M.A.M., 2000. Preliminary checklist of reef-associated fishes of Mozambique. Maputo, Ministry for the Coordination of Environmental Affairs (MICOA). 21 pp.
* ↑ Okiyama, M., 1988. An atlas of the early stage fishes in Japan. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 1157 p.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Halstead, B.W., P.S. Auerbach i D.R. Campbell, 1990. A colour atlas of dangerous marine animals. Wolfe Medical Publications Ltd, W.S. Cowell Ltd, Ipswich, Anglaterra. 192 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Harald Andersén

Harald Andersén (Hèlsinki, 4 d'abril de 1919 - Hèlsinki, 28 de maig de 2001) Harald Fridolf Andersén va ser un director de cor finlandès, compositor i reformador i desenvolupador de la música coral finlandesa.

## Biografia

Harald Andersén es va llicenciar en economia a la Universitat d'Economia de llengua sueca de Hèlsinki el 1939 i després va estudiar a l'Acadèmia Sibelius fins al 1946. Per donar suport a l'ensenyament de la direcció coral que va començar allà el 1955, va fundar el cor de cambra "Cantemus" el 1958. Andersén també va exercir temporalment com a director artístic de "Cantores Minores" l'any 1959.
Andersén va cridar l'atenció dels cercles musicals als anys 50 després d'aconseguir que el "Chorus Sanctae Ceciliae" cantés un nou tipus de repertori d'una manera sense precedents. Andersén va ensenyar no només a l'Acadèmia Sibelius, sinó també a l'Escola Klemetti i a l'Institut Martin Wegelius. Sota el lideratge d'Andersén, el Cor de Cambra del Klemetti College va començar les seves activitats el 1959 i el Cor de Cambra de Radio el 1962.
El 1966, Andersén va rebre la insígnia d'honor de Pro Finlandia. També va rebre el doctorat honoris causa en teologia el 1974, el premi estatal de música el 1976 i el títol de professor el 1978. El concurs internacional de cors de cambra Harald Andersén que s'organitza cada tres anys porta el seu nom.
El lloc de descans final d'Andersén és al cementiri de Kulosaari a Hèlsinki.

## Referències

* ↑ Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 1, s. 116–117. Helsinki 1976. ISBN 951-1-02381-0
* ↑ Kilpiö, Markku (toim.): Harald Andersén: Tuttu ja tuntematon / känd och okänd. Takakansitarvitaan parempi lähde. Helsinki: Kansanvalistusseura, 2003. ISBN 951-9140-06-9.
* ↑ Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin saajat aakkosjärjestyksessä 9.10.2020. Ritarikuntien kanslia. Viitattu 2.12.2021.

## Bibliografia

* Kilpiö, Markku (ed.): Harald Andersén: Tuttu ja tuntematon/känd och okänd. Hèlsinki: Kansanvalistusseura, 2003. ISBN 951-9140-06-9.
* Pyjamo, Reijo (ed.): Chorus et psalmus: Juhlakirja Harald Andersénille. Festskrift till Harald Andersén 4.4.1979. Publicació de l'Acadèmia Sibelius Sèrie A: 1. Hèlsinki: Acadèmia Sibelius, 1979. ISSN 0358-3554. ISBN 951-95539-0-8.
* Pyjamo, Reijo: "Andersén, Harald (1919–2001)", Suomen kansallisbiografia, osa 1 290–291. Hèlsinki: Suomalainen Kirjalisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-442-8. Versió en línia de l'obra.
# Oaxaca

«Oaxaca» té aquests significats:
* Oaxaca de Juárez, capital i ciutat principal de l'estat d'Oaxaca, a Mèxic
* Estat d'Oaxaca, estat mexicà
* Formatge d'Oaxaca, formatge blanc i bla d'origen mexicà originari de l'estat d'Oaxaca
# 20-S (documental)

«20-S» és un documental produït per Mediapro escrit i dirigit per Jaume Roures que fou emès per primera vegada el 28 de juny de 2018 al programa Sense ficció de Televisió de Catalunya.

## Referències

* ↑ «El documental '20-S' logra un 'share' del 33,7% en TV3 y 982.000 espectadores» (en castellà). Público, 29-06-2018. [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ «'20-S', de mediadors a presos». [Consulta: 15 setembre 2022].
* ↑ «TV3 estrena el documental 20s produït per Mediapro», 06-05-2018. Arxivat de l'original el 2022-09-15. [Consulta: 15 setembre 2022].

## Vegeu també

* 1-O (documental)
* Las cloacas de Interior
* Referèndum sobre la independència de Catalunya
* Procés independentista català
# 20-N: Los últimos días de Franco

20-N: los últimos días de Franco és una minisèrie d'aproximadament 180 minuts, dirigida per Roberto Bodegas, escrita per Lorenzo Silva i Antonio Onetti (guionista d' El Lobo i GAL) produïda per Mundo Ficción i emesa per Antena 3 el dia 20 de novembre de 2008. Relata l'agonia del cap de l'Estat espanyol i els seus últims dies.

## Argumento

La pel·lícula conta la llarga agonia del dictador i les seves últimes actuacions com a cap de l'Estat. El personatge de Francisco Franco l'encarna el veterà actor espanyol Manuel Alexandre (últim treball de l'intèrpret), i l'esposa del general, Carmen Polo, és representada per Vicky Peña. El personatge del príncep Joan Carles va recaure en Fernando Cayo. La pel·lícula va ser gravada tenint en compte les opinions i relats dels més reunits a Francisco Franco: la seva família i l'equip mèdic que li va atendre fins a la seva mort, el 20 de novembre de 1975.
La sèrie està marcada pels assassinats d'ETA, l'agonia del general i la invasió del Marroc al Sàhara Espanyol. En la pel·lícula s'aprecia el desenvolupament de la dura agonia que va sofrir el personatge, així com les seves intervencions mèdiques i decisions polítiques, tot això gravat en el Palau del Pardo, residència de l'estadista.
Finalment, el general mor en la residencia sanitària de la Paz i el príncep d'Espanya, Joan Carles I, assumeix com el seu successor a títol de Rei.

## Repartiment

* Manuel Alexandre... Francisco Franco
* Vicky Peña... Carmen Polo
* Fernando Cayo... Joan Carles de Borbó
* Juan Lombardero ... Dr. Pozuelo
* Voro Tarazona ... Carlos Arias Navarro
* Gerardo Giacinti ... Marquès de Villaverde

## Guardons

* Premis ATV 2008 a la Millor TV Movie.

## Referències

* ↑ Antena 3 emite este jueves '20N: Los últimos días de Franco', 20 Minutos, 18 de novembre de 2009
* ↑ Antena 3 rememora el 20-N con 'Los últimos días de Franco', Europa Press, 18 de novembre de 2009
# Marcos Rivas

Marcos Rivas (Ciutat de Mèxic, 25 de novembre de 1947 - Estat de Durango, 19 d'abril de 2024) va ser un futbolista mexicà. Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1970.

## Referències

* ↑ Domínguez, Alex. «Muere Marcos Rivas ‘El Mugrosito’, exfutbolista mexicano que llegó a jugar en las 11 posiciones del equipo» (en espanyol europeu), 20-04-2024. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Marcos Rivas a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Kyphosus hawaiiensis

Kyphosus hawaiiensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 41 cm de llargària màxima.
* Cos ovalat i ben comprimit.
* Boca terminal i lleugerament obliqua.
* Aletes pectorals llargues, amples i amb 18-19 radis tous.
És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical. Es troba a les illes Hawaii i de la Línia al Pacífic central.

## Referències

* 1 2 Sakai, Keiichi; Nakabo, Tetsuji «Two new species of Kyphosus (Kyphosidae) and a taxonomic review of Kyphosus bigibbus Lacepède from the Indo-Pacific» (en anglès). Ichthyological Research, 51, 1, 01-02-2004, pàg. 20–32. DOI: 10.1007/s10228-003-0186-2. ISSN: 1616-3915.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
# Exyrias ferrarisi

Exyrias ferrarisi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 26.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: les Filipines, Indonèsia i Vanuatu.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Seale A., 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bull. Bur. Fish. v. 25 (for 1905). 173-455 + index 457-488.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 «Exyrias ferrarisi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* ↑ Herre, A.W.C.T. i A.F. Umali, 1948. English and local common names of Philippine fishes. U. S. Dept. of Interior and Fish and Wildl. Serv. Circular Núm. 14, U. S. Gov't Printing Office, Washington. 128 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# Castell Henllys

El Castell Henllys és un jaciment arqueològic de l'edat del ferro que es troba al sud-oest de Gal·les.

## Descripció

El castre de Castell Henllys és al comtat de Sir Benfro, al sud-oest de Gal·les. Es troba a 6 km a l'est de Newport i a uns 10 km al sud-oest d'Aberteifi.
El pujol s'encara al nord amb Nant Duat, un petit riu que desemboca al Nevern. Té forts pendents a l'est, sud i oest. Les fortificacions d'aquests tres costats es limiten a terraplens, mentre que al nord s'han excavat séquies i rases. L'espai inclòs en les fortificacions s'estén en una mitja hectàrea. S'hi van construir unes cases redones, amb un diàmetre que oscil·lava entre els 6 i els 11 m.
El fort fou abandonat cap al final de l'edat del Ferro per granges disperses pel camp de la rodalia, inclosa una situada al peu del pujol al nord, que continuà habitada durant tot el període britoromà. Va ser breument ocupat de nou i reforçat cap a la fi d'aquest període, quan l'àrea fou sotmesa a incursions irlandeses.
Sobre els seus fonaments s'alçaren cases redones, i una sitja de gra, amb materials de l'època. El lloc, gestionat pel Parc Nacional de la Costa de Pembrokeshire, és un museu arqueològic a l'aire lliure amb actors que interpreten gent del poble dels demetes.
* L'entrada al museu
* Interior d'una casa reconstruïda
* La sitja de gra reconstruïda

## Referències

* ↑ Mytum, 1999, p. 165.
* ↑ Mytum, 1999, p. 167-170.
* ↑ Mytum, 1999, p. 172.
* ↑ «About Castell Henllys» (en anglès). Pembrokeshire Coast National Park. [Consulta: 20 maig 2024].
# Nededza

Nededza és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1384.
# 1457
## Esdeveniments
### Resta del món

* Construcció del castell d'Edo.
* Nova moneda a Portugal: el "cruzado".
* Setge de Belgrad pels otomans.

## Naixements
### Resta del món

* Benavarri: Joan II de Ribagorça, 46è president de la Generalitat de Catalunya.

## Necrològiques
### Resta del món

* 14 de març - Pequín (Xina): Jingtai, setè emperador de la Dinastia Ming (n. 1428).
* 22 de maig - Cascia: Rita de Càssia, una de les santes més populars de l'Església Catòlica (n. 1381).

## Referències

* ↑ Duteil, Jean-Pierre.. La Dynastie des Ming. París: Ellipses, 2016. ISBN 978-2-340-01199-1.
* ↑ «Rita (santa) | enciclopèdia.cat». [Consulta: 24 febrer 2020].
# Flussio

Flussio (en sard, Flùssio) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 464 habitants. Es troba a la regió de Planargia. Limita amb els municipis de Magomadas, Modolo, Sagama, Scano di Montiferro, Sennariolo, Suni, Tinnura i Tresnuraghes.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Alessandro Carta | Llista cívica |
# Biquini (entrepà)

Un biquini, o entrepà de pernil i formatge, és un sandvitx calent de pa de motlle, pernil cuit i formatge. Aquest entrepà es va popularitzar a la Sala Bikini de Barcelona en els anys 50 i 60, fent una adaptació del francès croque-monsieur.
Típicament es fa a la planxa o amb una sandvitxera elèctrica, de manera que el pa és torrat i el formatge fos. Opcionalment s'hi pot afegir mantega.
Les diferències amb el croque-monsieur són que el pa mai no es xopa d'ou batut ni porta formatge o salsa beixamel per damunt, ni es gratina. A part d'això, gairebé sempre se serveix tallat per la meitat en diagonal. També té relació amb les francesinhas portugueses i és igual que el sándwich mixto espanyol. Per extensió, de vegades s'anomena biquini qualsevol entrepà calent fet amb pa de motlle.

## Variants

* Biquini barra. Encara que el biquini gairebé sempre es fa amb pa anglès, en alguns bars i restaurants el fan també amb pa de barra. A Catalunya això s'anomena simplement entrepà calent de pernil i formatge, ja que biquini implica el pa de motlle de tipus anglès.
* Biquini de sobrassada i formatge, biquini menorquí o biquini mallorquí. Variant amb formatge de maó i sobrassada en lloc de pernil.
* Triquini. Versió que porta pernil, sobrassada i formatge.
* Biquini de tonyina. Variant amb tonyina i formatge.

## Referències

* ↑ Prova Barcelona Arxivat 2008-04-29 a Wayback Machine., Time Out Barcelona.
* ↑ «Día Mundial del sándwich mixto o bikini», 12-04-2019. [Consulta: 22 maig 2019].
* ↑ «¿Por qué lo llamas ‘bikini’ cuando quieres decir ‘mixto’?», 10-04-2017. [Consulta: 22 maig 2019].
* ↑ Les 'francesinhas' portugueses, El Periódico de Catalunya, 6/4/2008

## Vegeu també

* Croque-madame
* Welsh rarebit
Viccionari

## Enllaços externs

* '¿Por qué lo llamas ‘bikini’ cuando quieres decir ‘mixto’? article a La Vanguardia
# (54) Alexandra

Alexandra és l'asteroide número 54 de la sèrie. Fou descobert per l'astrònom Hermann Mayer Salomon Goldschmidt des de l'observatori de París (França), el 10 de setembre del 1858.
S'anomena Alexandra per l'explorador alemany Alexander von Humboldt. Té un diàmetre de 165,8 quilòmetres i el seu període de rotació és de 7,024 hores.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 18. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
Viccionari
# 1455
## Esdeveniments
### Resta del món

* 8 d'abril - la Ciutat del Vaticà (Roma): el conclave elegeix papa el cardenal Alfons de Borja, que regnarà amb el nom de Calixt III.
* 22 de novembre - Lieja (principat de Lieja): el príncep-bisbe Joan VIII de Heinsberg va abdicar sota la pressió de Felip el Bo.
* Inici de la Guerra de les Dues Roses.
* Lais de François Villon.

## Naixements
### Països Catalans

* València: Alfons d'Aragó (bisbe), bisbe i president de la Generalitat de Catalunya.

### Resta del món

Fra Angelico.

## Necrològiques
### Resta del món

* 1 de desembre: Florència: Lorenzo Ghiberti, escultor, orfebre, arquitecte i escriptor d'art italià del Quattrocento.

## Referències

* ↑ Paoletti, John T.. El arte en la Italia del Renacimiento. Madrid, España: Akal, 2002. ISBN 84-460-1149-2.
# Maria Dolors Duocastella i Roig

Maria Dolors Duocastella i Roig (Manresa, 1926 - Terrassa, 2014), coneguda com La Suri, va ser una dinamitzadora cultural i artista catalana.
Va néixer a Manresa, on va viure fins als 14 anys, quan es traslladà a Terrassa. Era "besneta d'un carlí, neta d'un comunista i filla d'un republicà de dretes que va ser afusellat el 27 de gener de 1937", com ella mateixa va deixar escrit. Va néixer en una família que cultivava l'art i s'interessava per la política.
En arribar a Terrassa va treballar al teatre i feia recitals de poesia, mentre treballava en una fàbrica tèxtil i estudiava infermeria. Va participar en una reunió de l'Assemblea de Catalunya el 1973, motiu pel qual fou detinguda i empresonada a la presó de dones de la Trinitat.
Fent de model de dibuix a l'escola industrial, va captar l'atenció de Floreal Soriguera, un artista nascut a l'exili francès, amb qui va compartir la seva vida i la seva passió per la cultura. Ambdós van impulsar l'Associació de veïns de Ca n'Aurell.
Està enterrada al Cementiri de Terrassa. La societat terrassenca els va obsequiar amb capgrossos, que van ser Capgròs de l'Any el 1992 i el 2005. El 1995 l'Ajuntament de Terrassa va concedir a la parella la Medalla d'Honor de la Ciutat.

## Referències

* ↑ Centelles, Jordi. «El bloc d'en Jordi Centelles: Una gran dona. Maria Dolors, segueix així molts anys, Catalunya et necessita!», dissabte, 4 juny 2011. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ Palau, La Torre del. «La cerimònia de comiat de la Suri, a les 5 al Cementiri». [Consulta: 7 maig 2023].
* 1 2 Zurimendi, Ander. «Capgrossos i honors de ciutat en la històrica capella ardent d'"El Suri" a l'Ajuntament», 02-03-2023. [Consulta: 7 maig 2023].
* 1 2 admin. «Mor l'activista cultural manresana, domiciliada a Terrassa, Maria Dolors Duocastella», 23-05-2014. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ «Un record per en Floreal Soriguera “el Suri”», 01-03-2023. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ «Dones al jardí de la memòria». Ajuntament de Terrassa, 2019. [Consulta: 2023].

## Enllaços externs

* Testimoni en vídeo
* Publicació homenatge de l'Ajuntament de Terrassa
# Fluris

Fleury, en occità Perinhan o Fluris, és un municipi francès, situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# (871) Amneris

Amneris és l'asteroide número 871. Va ser descobert per l'astrònom Max Wolf des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), el 14 de maig de 1917. La seva designació alternativa és 1917 BY.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 10 gener 2021].
# Ortale

Ortale (en cors L'Ortale) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 25 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 69 | 84 | 64 | 55 | 17 | 25 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Danièle Bonifaci | | |
# 1458
## Naixements
### Països Catalans
### Resta del món

* Jacopo Sannazaro, poeta.

## Necrològiques
### Països Catalans

* 27 de juny - Alfons V d'Aragó.
* 17 de juliol - Càpua (Itàlia): Bertran Samasó, 24è president de la Generalitat de Catalunya.
* 6 d'agost - Alfons de Borja, que regnà com a papa Calixt III; era valencià i de parla catalana.
* 7 de setembre, València: Maria de Castella, reina d'Aragó (1416-1458) (n. 1401).

### Resta del món
## Referències

* ↑ Álvarez Palenzuela, Vicente. «María de Castilla». Real Academia de la Historia. [Consulta: 3 agost 2023].
# 245

El 245 (CCXLV) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Naixements

* Dioclea (Il·líria): Dioclecià, emperador romà. (m. 312)

## Referències

* ↑ Barnes, Timothy D. The New Empire of Diocletian and Constantine. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1982. ISBN 0-7837-2221-4.
# Flussgebietsgemeinschaft Elbe

La Flussgebietsgemeinschaft Elbe o la Comunitat de la conca de l'Elba (FGG) és una associació de deu estats alemanys riberencs del riu de l'Elba o dels seus afluents: Baviera, Berlín, Brandenburg, Hamburg, Mecklemburg-Pomerània Occidental, Baixa Saxònia, Saxònia, Saxònia-Anhalt, Slesvig-Holstein i Turíngia i de l'estat federal d'Alemanya que van federar-se per aplicar la directiva europea a la part alemanya de la conca de l'Elba, el 4 de març del 2004.
L'objectiu primer de la comunitat és la renaturalització de l'Elba, dels seus afluents i del mantell freàtic fins que obtinguin la qualitat d'aigua bona el 2015. Per més, ha de coordinar les accions per protegir les terres a la vora del riu contra les inundacions. Aquesta tasca és ambiciosa, i segons un informe del 2009 quedaven molts d'obstacles, com l'absència d'un pas de peix efectiu a Geesthacht.
Per a millorar l'eficàcia de les accions, el projecte va subdividir-se en cinc zones segons una lògica hidrogràfica, com que les conques de l'Elba i dels seus principals afluents no corresponen gaire a les fronteres administratives. De la frontera amb Txèquia fins a la boca al mar del Nord són:
* Conques de l'Elba superior, del Mulde i del Schwarze Elster
* Conca del Saale
* Conques de l'Elba mitjana i de l'Elde
* Conca del Havel
* Elba marítima: el tram sotmès al moviment de la marea fins a Geesthacht i l'estuari al mar del Nord

## Referències

* ↑ «Flussgebietsgemeinschaft Elbe (FGG-Elbe)», Bildung für nachhaltige Entwicklung, (en català: La comunitat del riu Elba (FGG Elbe))
* ↑ gip, «Die Ziele der Flussgebietsgemeinschaft», Hamburger Abendblatt, 10 de maig de 2011, (en català: Els objectius de la FGG de l'Elba)
* ↑ «Das Fachinformationssystem (FIS) der FGG Elbe», Magdeburg, FGG Elbe, Consulta el 7 de maig de 2012, (en català: El sistema d'informació professional de la FGG Elba)
* ↑ Ministerium für Landwirtschaft und Umwelt, Wasserrahmenrichtlinie (en català: El 22 de desembre 2000, l'aplicació de la Directiva marc de l'aigua va ser efectiva)
* ↑ «Experten: Weiter Weg bis zum guten Zustand der Elbe», Die Welt, 25 de setembre de 2009, (en català: El camí cap a un estat «bo» de l'aigua de l'Elba és llarg)
* ↑ «Bewirtschaftungsplan und Maßnahmenprogramm Elbe», Kiel, Schleswig-Holstein, Consulta el 7 de maig de 2012

## Enllaços externs

* La comunitat de la conca de l'Elba Arxivat 2011-10-03 a Wayback Machine. (alemany)
# Palali

Palali (Pulali) fou un petit estat tributari protegit al prant de Jhalawar a l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai. Tenia una superfície de 10 km² i estava format per dos pobles amb dos propietaris tributaris separats. Els ingressos s'estimaven en 480 lliures i el tribut de 35 lliures es pagava al govern britànic a més d'una mica més de 4 lliures que es pagaven al nawab de Junagarh. La població el 1881 era de 679 habitants.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.