OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acres Green

* No s'ha de confondre amb Green Acres.
Acres Green és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Douglas (Colorado) dels Estats Units d'Amèrica. Segons el cens del 2000 tenia 3.205 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Acres Green tenia 3.205 habitants, 1.046 habitatges, i 875 famílies. La densitat de població era de 1.995,9 habitants per km².
Dels 1.046 habitatges en un 46,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,3% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 16,3% no eren unitats familiars. En l'11,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 34,8% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.789 $ i la renda mediana per família de 69.784 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.794 $ mentre que les dones 32.569 $. La renda per capita de la població era de 23.358 $. Entorn del 0,9% de les famílies i el 0,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Acres Green». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Acres Green». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Air Serbia

Air Serbia (estilitzat com a AirSERBIA; serbi: Ер Србија) és l'aerolínia de bandera de Sèrbia. Té la seu a Belgrad i la base principal a l'Aeroport de Belgrad Nikola Tesla. A juliol del 2019, la seva flota incloïa nou Airbus A319-100, tres Airbus A320-200, un Airbus A330-200, tres ATR 72-200, tres ATR 72-500, tres Boeing 737-300 i un Bombardier CRJ900. És la successora de Jat Airways.

## Referències

* ↑ «Belgrade Airport, with resurgent Air Serbia, challenges the hub order in Central/Southeast Europe» (en anglès). CAPA Centre for Aviation, 18-03-2015.
# Air São Tomé and Príncipe

Air São Tomé and Príncipe (Linhas Aéreas de São Tomé e Príncipe, Lda) va ser una aerolínia amb base a São Tomé, São Tomé i Príncipe. Operava serveis regulars amb les illes veïnes i amb Gabon. La seva base principal era l'Aeroport Internacional de São Tomé. Va perdre la seva única aeronau en un accident en 2006.

## Història

L'aerolínia va ser fundada i va començar a operar l'1 d'octubre de 1993. Va substituir l'antiga companyia de bandera Equatorial International Airlines. Va ser propietat de TAP Portugal (40%), el govern de São Tomé i Príncipe (35%) i Mistral Voyages (1%).

## Incidents i accidents

El 23 de maig de 2006 l'únic aparell d'Air São Tomé and Príncipe, un DHC-6 Twin Otter Series 300, s'estavellà a la badia d'Ana Chaves al nord-est de l'illa de São Tomé durant un vol d'entrenament. Hi va haver quatre morts, i l'avió va quedar danyat sense possibilitat de reparació.

## Flota

Air São Tomé and Príncipe operava:
* 1 DHC-6 Twin Otter Series 300 registre S9-BAL, ofert per TAP Portugal, i estavellat en 2006.

## Referències

* ↑ "Outras Empresas do Grupo TAP Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.." TAP Portugal. 67. Consultat 15 juny 2011. "Sede Social Av. Marginal 12 de Julho, CP 45 S. Tomé e Príncipe"
* 1 2 3 Flight International 27 March 2007
* ↑ Descripció de l'accident al web de l'ASN

## Vegeu també

* Llista d'empreses de São Tomé i Príncipe
# Agustín de Alencastre y de Sande

Agustín de Alencastre y de Sande, duc d'Abrantes (Lisboa, 1639 - segle xviii) fou un noble i militar portuguès
Nascut el 1639 a Lisboa quan el Regne de Portugal pertanyia a Felip IV de Castella, es va casar amb Juana de Noroña amb qui va tenir fills, Fernando de Alencastre Noroña y Silva, virrei de Sardenya i Mèxic, Juan de la Cruz, que va ser bisbe de Conca, Agustina, priora del convent de l'Encarnació de Madrid, i Josefa, que es va casar amb Bernardino de Carvajal, comte de la Enrajada. En segones núpcies es va casar amb Mariana de Silva i Castro, marquesa de Govea.

## Referències

* ↑ Asamblea constituyente de 1854!: Biografías de todos los diputados y todos los hombres célebres que han tomado parte en el alzamiento nacional por una sociedad literaria (en castellà). Imp. de Julián Peña, 1854, p. 254.
# Albornos

Albornos és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
* ↑ «Ayuntamiento de Albornos (Ávila)» (en castellà), 15-04-2021. [Consulta: 14 abril 2021].
# Alborán

Alborán (en àrab al-Buran) és un illot volcànic situat al bell mig de la mar d'Alborán, entre Adra (Almeria) i Thleta Madari (cap de les Tres Forques, al Marroc). És un enclavament de sobirania espanyola, adscrit a la província andalusa d'Almeria.
Serveix d'enllaç del cable submarí que uneix Melilla i Almeria. Els únics habitants són els militars, ja que fa anys que el far no necessita operaris. Tot i així existeix un cementiri on descansen els cadàvers de l'antiga família farera i un aviador mort durant la Guerra Civil espanyola.

## Referències

* ↑ «Alborán». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Mar d'Alborán
# Akage no Anne

Anna de les Teules Verdes (赤毛のアン, Akage no An, literalment "Anna, la pèl-roja") és una sèrie d'animació, part del World Masterpiece Theater de Nippon Animation. Adapta la novel·la Anna de les Teules Verdes de l'escriptora canadenca Lucy Maud Montgomery. Produïda per Nippon Animation en 1979, fou primerament emesa a Fuji TV del 7 de gener de 1979 al 30 de desembre de 1979. Cinquanta episodis foren produïts en general.
La sèrie narra les aventures de l'Anne Shirley, una nena òrfena canadenca que, a mitjans del s. XIX és adoptada per error per dos germans, la Marilla i en Matthew Cuthbert. Malgrat la intenció inicial de tornar-la a l'orfenat, ja que ells volien adoptar un noi perquè els ajudés a les feines de la granja, canvien d'opinió quan l'Anne els explica la seva vida. La sèrie es desenvolupa a Avonlea, un poble fictici de l'Illa del Príncep Eduard, a l'est del Canadà i adapta el primer llibre dels vuit que L.M. Montgomery va escriure sobre aquest personatge, des del moment que arriba a Teules Verdes, la granja dels germans Cuthbert, fins que acaba l'institut.

## Referències

* ↑ 河出書房新社編集部 (2005). 世界名作劇場「赤毛のアン」メモリアル・アルバム. 河出書房新社. ISBN 978-4-309-20451-2

## Enllaços externs

* Akage no Anne (anime) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
* Lloc del trenta aniversari de l'animació (japonès)
# Albert Alforcea i Granés

Albert Alforcea i Granés (Figueres, 1968) és un il·lustrador, autor, cantautor i instrumentista.
Assisteix a l'acadèmia Àurea de Figueres. Els seus inicis són com a col·laborador a setmanaris locals i feines particulars. Amb el grup Alara Kalama, amb qui treballa com a compositor, cantant i percussionista, publica dos àlbums Aigua viva (1997) i L'essència dels colors (1999). S'especialitza en il·lustració infantil i juvenil al qual «utilitza dos formats: unes guies, en què ens presenta uns personatges que viuen en un univers paral·lel, i les novel·les, en què es desenvolupa una trama amb aquests éssers.» A més de les pròpies creacions és actiu al camp de la il·lustració: realitza portades, samarretes o marxandatge.
L'any 2014 publica Sis i un tros de fusta, un conte construït a base de frases curtes ben cohesionades, d'estil fresc, i amb il·lustracions en gamma de grisos, resoltes amb bon sentit estètic, amb l'ús del tondo (format rodó), que permet a l'artista esprémer un cert gust decorativista.
El 2019 escriu i il·lustra una història Los niños que salvaron la música en homenatge a la banda de rock Queen.

## Obra seleccionada

* El llibre dels éssers fantàstics de Catalunya (Barcelona: 2010)
* Guia de los seres fantásticos del hogar (Barcelona: 2010)
* Rescat al pic de les bruixes, novel·la, (Barcelona: 2010)
* El llibre dels éssers fantàstics de l'escola (Barcelona: 2011)
* Sis i un tros de fusta (Barcelona: 2014)
* Llegendes de bruixes i altres històries dels boscos (Barcelona: 2017)
* Los niños que salvaron la música (Corbera de LLobregat: 2019)

## Referències

* 1 2 Castillón, Xavier «Entre éssers fantàstics». El Punt, 07-11-2010, pàg. 60.
* ↑ Padrosa Gorgot, Inés. Diccionari Biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació, 2009.
* ↑ «Illustrator Albert Alforcea» (en anglès). IMC Agencia Literaria. Arxivat de l'original el 2015-02-12. [Consulta: 12 febrer 2015].
* 1 2 Bataller, Marc «Albert Alforcea, autor i il·lustrador: “Un artista tant pot ser un il·lustrador com un flequer”». El Punt Avui, 18-09-2012, pàg. 64.
* 1 2 Mulet, Gemma «Sis i un tros de fusta». Faristol, 01-12-2014 [Consulta: 24 març 2015].
* ↑ «Albert Alforcea i els éssers fantàstics de Catalunya». Tramuntanatv.com, 30-11-2010. [Consulta: 12 febrer 2015].
* ↑ «Guia de los seres fantásticos del hogar» (en castellà). Casa del libro. [Consulta: 2 abril 2020].
* ↑ Mut, Rosa. «Faristol. Crítica del llibre: Rescat al pic de les Bruixes», 2010. [Consulta: 31 desembre 2018].
* ↑ «Albert Alforcea presenta "El llibre dels éssers fantàstics de l'escola"». Tramuntanatv.com, 21-01-2012. [Consulta: 12 febrer 2015].
* ↑ David, Martí; Alforcea, Albert (il·lustr.). Llegendes de bruixes. Barcelona: B.S.A., 2017. ISBN 9788490696958.
* ↑ ««Los Niños Que Salvaron La Música», una historia en homenaje a Queen» (en castellà). A Queen of Magic, 23-03-2020. [Consulta: 2 abril 2020].
# Almir Turković

Almir Turković (Sarajevo, Bòsnia i Hercegovina, 3 de novembre de 1970) és un futbolista bosnià. Va disputar 7 partits amb la selecció de Bòsnia i Hercegovina.

## Estadístiques

Selecció de Bòsnia i Hercegovina :
| Anys | Partits | Gols |
| 1995 | 1 | 0 |
| 1996 | 1 | 0 |
| 1997 | 0 | 0 |
| 1998 | 1 | 0 |
| 1999 | 3 | 0 |
| 2000 | 0 | 0 |
| 2001 | 0 | 0 |
| 2002 | 0 | 0 |
| 2003 | 1 | 0 |
| Total | 7 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Alessandro Bisolti

Alessandro Bisolti (Gavardo, província de Brescia, 7 de març de 1985) és un ciclista italià, professional des del 2009. Actualment corre a l'equip Nippo-Vini Fantini.

## Palmarès

* 2006
** 1r al Giro de la Vall d'Aosta

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2010. 74è de la classificació general
* 2015. 49è de la classificació general
* 2016. 81è de la classificació general
* 2020. 90è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Amethystea

Amethystea és un gènere amb només tres espècies. Són angiospermes que pertanyen a la família de les lamiàcies. Són plantes natives de la Xina, Japó, Corea, Àsia central (Tibet, Xinjiang, el Kazakhstan, Tadjikistan, Kirguizstan), i zones de Rússia (Altai, Chita, Irkutsk, Buryatiya i Primórie).

## Taxonomia

* Amethystea caerulea
* Amethystea corymbosa
* Amethystea trifida

## Referències

* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
* ↑ Muldashev, A.A. (2011). New floristic records for Bashkiria. Botanicheskii Zhurnal. Moscow & Leningrad 96: 654-660.
* ↑ Sheremetova, S.A., Ebel, A.L. & Buko, T.E. (2011). Supplement to the flora of Kemerovo region since 2001 till 2010. Turczaninowia 14(1): 65-74.
* ↑ Flora of China Vol. 17 Page 55, 水棘针 shui ji zhen, Amethystea caerulea Linnaeus, Sp. Pl. 1: 21. 1753.
# Amplificador d'instrumentació

Un amplificador d'instrumentació és un giny utilitzat en instrumentació electrònica per amplificar senyals molt febles que provenen de sensors, d'un pont de Wheatstone o d'altres convertidors de mesura.
L'amplificador d'instrumentació pot modificar el seu guany de forma analògica (amb la variació d'una resistència externa) o de forma digital (programant un guany en funció d'entrades digitals). Els senyals d'entrada normalment poden tenir un mode diferencial i un mode comú. L'amplificador d'instrumentació està dissenyat obtenir un guany de l'entrada diferencial i reduir el màxim possible el mode comú.
La sortida en un amplificador d'instrumentació val:
Vo = Vd * Gd + Vmc * Gmc
El rebuig de mode comú o CMRR és la relació entre el guany diferencial i el de mode comú i normalment s'expressa en dB
CMRR= 20*log (Gd/Gmc)
# Anacroneuria luteicollis

Anacroneuria luteicollis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Walker, 1852. Catalogue of the specimens of neuropterous insects in the collection of the British Museum 1:154.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:156.
* Froehlich, 2008. A: Jin, Y., Kishimoto & Bae. Systematic Review of the Wingless Stoneflies, Scopuridae. A: Hauer, Stanford & Newell (Ed.). International Advances in the Ecology, Zoogeography, and Systematics of Mayflies and Stoneflies 128.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):160.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Hagen, 1861. Smith. Misc. Coll. 302.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:344.
* Kimmins, 1970. Bull. Br. Mus. Nat. Hist. Ent. 24(8):344.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 27 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Anacroneuria mantiqueirae

Anacroneuria mantiqueirae és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: São Paulo (el Brasil).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Froehlich, 2010. Zootaxa 2365:59.
* 1 2 3 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 14 novembre 2011].
# Aliatge fusible

Un aliatge fusible (fusible alloy en anglés), de fusió o de colada, normalment eutèctica, és un aliatge capaç de fondre's o liquar-se a causa de la calor.
Sovint el terme aliatge fusible s'empra per a descriure aliatges amb un punt de fusió per sota dels 150 °C. Aquests aliatges se solen utilitzar en soldadures.
Els aliatges fusibles es poden usar com a refrigerants, car són estables sota la calor i poden proporcionar una conductivitat tèrmica major que la resta de refrigerants; en concret, destaquen els aliatges de metalls d'alta conductivitat tèrmica, com l'indi o el sodi. Els metalls amb neutrons de baixa secció transversal s'utilitzen per refrigerar reactors nuclears.
Els metalls que solen formar aquest tipus d'aliatges tenen un punt de fusió baix, com el gal·li, indi, bismut, estany, plom i cadmi. El sodi i el potassi també s'hi usen, però han d'estar sense contacte amb l'aire o l'aigua, per la seua facilitat de reacció.
Alguns aliatges fusibles coneguts són el metall de Wood, el metall de Field, el metall de Rose, el galinstan i el naK.

## Punts de fusió d'alguns aliatges fusibles

| Composició | Punt de fusió en °C | Nom |
| Cs 77 %, K 23 % | -48 | |
| Hg 100 % | -39 | |
| Ga 68,5 %, In 21,5 %, Sn 10 % | -19 | Galinstan |
| K 78 %, Na 22 % | -11 | NaK |
| Ga 62,5 %, In 21,5 %, Sn 16 % | 10,7 | |
| Ga 69,8 %, In 17,6 %, Sn 12,5 % | 10,8 | |
| Cs 100 % | 29 | |
| Ga 100 % | 30 | |
| Bi 40,63 %, Pb 22,1 %, In 18,1 %, Sn 10,65 %, Cd 8,2 % | 46,5 | |
| Bi 32,5 %, In 51 %, Sn 16,5 % | 60,5 | Metall de Field |
| Bi 50 %, Pb 25 %, Sn 12,5 %, Cd 12,5 % | 70 | Metall de Wood |
| Bi 50 %, Pb 31,2 %, Sn 18,8 % | 97 | Metall de Newton |
| Bi 50 %, Pb 28 %, Sn 22 % | 109 | Metall de Rose |
| Sn 63 %, Pb 37 % | 183 | Soldadura eutèctica |
| Sn 92 %, Zn 8 % | 199 | Estany laminat |

## Referències

* Weast, R.C., "CRC Handbook of Chemistry and Physics", 55th ed, CRC Press, Cleveland, 1974, p. F-22

## Enllaços externs

* Fusible (Low Temp) Alloys.
* Fusible Alloys.
* Making your own low-melting point eutectic: Science Toys: A metall that melts in hot water.
# Aliaxandra Herasimenia

Aliaxandra Viktorovna Herasimenia (nascuda el 31 de desembre de 1990 a Belarús) és una nedadora belarussa especialista en estil lliure i esquena. Malgrat una suspensió de dos anys per una prova de dopatge positiva per norandrosterona en 2003, Gerasimenya va tornar a guanyar medalles d'or en els campionats europeus i mundials.
Els assoliments més alts d'Herasimenia van ser realitzats en el període 2010-2012. El 2010, va guanyar el Campionat Europeu de Natació a Budapest en els 50 metres d'esquena, i va ser segona en els 100 metres estil lliure. En el Campionat del Món de Xangai de 2011, va compartir el primer lloc en l'estil lliure de 100 metres amb la danesa Jeanette Ottesen.
Va participar en els Jocs Olímpics de 2012, i va guanyar medalles de plata en els 50 i 100 metres estil lliure.
L'estiu de 2013 va guanyar tres medalles d'or (50 i 100 metres estil lliure, 50 metres estil papallona) i una de plata (50m esquena) en la Universitat de Kazan.

## Rècords personals

Rècords personals en piscina llarga (50 m) :
| Prova | Temps | Competició | Ubicació | Data |
| 50 m lliure | 24 s 28 | Jocs Olímpics de 2012 | Londres, Regne Unit | 4 d'agost de 2012 |
| 100 m lliure | 53 s 38 | Jocs Olímpics de 2012 | Londres, Regne Unit | 2 d'agost de 2012 |
| 50 m esquena | 27 s 57 | Campionat Mundial de 2009 | Roma, Itàlia | 29 de juliol de 2009 |
| Records personals en piscina curta (25 m) |||||
| 50 m lliure | 23 s 64 | Campionat Mundial de 2012 | Istanbul, Turquia | 16 de desembre de 2012 |
| 100 m lliure | 52 s 77 | Duel in the Pool | Atlanta, Estats Units | 16 de desembre de 2011 |
| 50 m esquena | 26 s 12 | Campionat Europeu de 2009 | Istanbul, Turquia | 12 de desembre de 2009 |

## Referències

* ↑ «Gerasimenya's Ban Reduced to Two Years». Swimming World Magazine. [Consulta: 17 febrer 2012].
* ↑ « Mondiaux de natation : Herasimenia et Ottesen sacrées sud 100 m lliure », opl.fr, 29 de juliol de 2011.
* 1 2 HERASIMENIA, Aliaksandra en swimrankings.net
# Alpinum

Alpinum (Jardí alpí) és un jardí botànic alpí especialitzat en la col·lecció i el conreu d'espècies o varietats vegetals que creixen de manera natural a altituds grans en tot el món com per exemple al (Caucas, Pirineus, Muntanyes Rocoses, Alps i l'Himàlaia).
Aquestes plantes creixen en condicions naturals difícils: vents violents, temperatures extremes, cicle vegetal molt curt, forta insolació, alta radiació ultraviolada gran humitat i innivació forta.
Pot ser una secció dins un jardí botànic més gran.
Hi ha una dotzena d'alpinums situats en el cor dels Alps francesos.
Generalment aquest tipus de jardí no estan oberts més que una petita part de l'any motivat per la gran durada de l'estació de les neus.

## Una col·lecció de plantes i de roques

Molt sovint la col·lecció inclou el rocam on s'estableixen les plantes de forma espontània en la natura.

## Objectius en els jardins alpins (alpinum)s

* Finalitats recreatives per l'acolliment turístic.
* Finalitat d'estudi i de conservació de la flora alpina i d'espècies rares.
* Finalitat pedagògica i educativa a través d'una sensibilització del gran públic cap a la biodiversitat de flora d'altitud
* Finalitat científica

## Organització de les col·leccions

La presentació de col·leccions de plantes alpines es fa generalment sota la forma de rocalla artificial responent a les necessitats de presentació i d'integració a paisatges sovint espectaculars.
Viccionari
# Amanda Crew

Amanda Crew (5 de juny de 1986, Langley, Colúmbia Britànica, Canadà) és una actriu de cinema i televisió canadenca.

## Biografia

Va començar la seva carrera interpretativa quan la van contractar com habitual dos anys a la sèrie de televisió per a adolescents 15/Love. Els seus altres treballs a televisió inclouen papers recurrents a la sèrie d'ABC Life as We Know It i a la famosa sèrie de WB/CW Smallville.
Entre els seus papers més destacats hi ha la seva participació a Destinació final 3 el 2006 com Julie Christensen, i a Charlie St. Cloud el 2010 juntament amb Zac Efron.

## Filmografia
### Pel·lícules

* L'heroi de Berlín (2016): Peggy
* The age of Adaline (2015) - Kiki
* Jeepers Creepers 3: Cathedra (2015): Sussy Owens
* The Identical (2014): Helen Hamsley
* Crazy Kind of Love (2013): Bette Mack
* Jobs (2013): Julie
* Repeaters (2011): Sonia
* Breaking the Girl (2011)
* Charlie St. Cloud (2010): Tess Carroll
* Sex Drive (2008): Felicia Alpine
* The Break-Up Artist (2009): Britney Brooks
* The Haunting in Connecticut (2009): Wendy Campbell
* Monster Ark (2008) (TV): Joanna
* That One Night (2008): Marie
* John Tucker Must Die (2006): Hallway Girl #1
* She's the Man (2006): Kia Paulstor
* Destinació final 3 (2006): Julie Christensen
* Meltdown: Days of Destruction (2006) (TV): Kimberly

### Sèries de televisió

* Silicon Valley (2014) Monica (personatge fix)
* Suits (2011) Lola Jensen (1 episodi)
* Whistler (2006) Carrie Miller (personatge fix)
* Smallville (2005) Sorority Girl (1 episodi)
* Life As We Know It (2005) Polly Brewer (2 episodis)
* 15/Love (2004–2005) Tanis McTaggart (23 episodis)

## Referències

* ↑ «Amanda Crew Maxim Interview». Arxivat de l'Amanda Crew Maxim Interview original el 4 de novembre de 2015.
* 1 2 3 «Amanda Crew, películas, filmografía».
* ↑ «El imparable ascenso de Blake Lively».
# Andrés Lamas

Andrés Lamas (Montevideo, 16 de gener de 1984) és un futbolista professional uruguaià que ha disputat les lligues d'Uruguai, Turquia, Espanya, Equador, Suïssa, Argentina. Des de 2022 juga amb Cerro.

## Referències

* ↑ «Andrés Lamas - Perfil del jugador 2022» (en castellà). [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Andrés Lamas: "Siento una alegría enorme por poder llegar a Cerro. Este último tiempo no fue fácil"» (en castellà). Sport890, 15-02-2022. [Consulta: 20 març 2022].