OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gudusia chapra

Gudusia chapra és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids present a l'Índia, Bangladesh, el Nepal i el Pakistan, incloent-hi els rius Ganges i el Brahmaputra. És un peix d'aigua dolça, pelàgic, potamòdrom i de clima subtropical (30°N-17°N). Pot arribar a fer 20 cm de llargària màxima. Les seues principals amenaces són la sobrepesca i la sedimentació causada per la desforestació i les pràctiques agrícoles locals. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Gudusia chapra» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* ↑ Chaudhry, S. (2010). "Gudusia chapra." 2010 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2010. [Consulta: 12 abril 2023]

## Bibliografia

* Ahmed, Z.F., C. Smith, F. Ahamed i Y. Hossain, 2007. Growth and reproduction of the Indian river shad, Gudusia chapra (Clupeidae). Folia Zool. 56(4):429-439.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Doucette, A.J. Jr. i J.M. Fitzsimons, 1988. Karyology of elopiform and clupeiform fishes. Copeia 1988(1):124-130.
* Ida, H., N. Oka i K. Hayashigaki, 1991. Karyotypes and cellular DNA contents of three species of the subfamily Clupeinae. Jap. J. Ichthyol. 38(3):289-294.
* Khuda-Bukhsh, A.R., 1979. Chromosomes in three species of fishes, Aplocheilus panchax (Cyprinodontidae), Lates calcerifer (Percidae), and Gadusia chapra (Clupeidae). Caryologia. 32:161-169.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Ricker, W.E., 1973. Russian-English dictionary for students of fisheries and aquatic biology. Fisheries Research Board of Canada, Ottawa.
* Sen, T.K., 1987. Commercial fishes of Calcutta and adjoining fish markets (Economic aspects, scientific, local and English names). Seafood Export J. 19(5):5-11.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Griffin Easter

Griffin Easter, (Claremont, Califòrnia, 6 de novembre de 1991), és un ciclista estatunidenc professional des del 2014. Actualment milita a l'equip Team Illuminate.

## Palmarès

* 2017
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Beauce
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Tour de Beauce

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.com
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Guy Jenkin

Guy Jenkin (nascut el 1955) és un director de cinema i escriptor de comèdia anglès més conegut per treballar juntament amb Andy Hamilton en comèdies i sitcoms com Drop the Dead Donkey (1990-1998), Outnumbered (2007-2014), i Ballot Monkeys (2015).
El 2002 va escriure la comèdia satírica Jeffrey Archer: The Truth, amb Damian Lewis interpretant Jeffrey Archer, i el 2003 el llargmetratge dramàtic The Sleeping Dictionary, protagonitzat per Jessica Alba.
Jenkin també va contribuir a la popular sèrie de la BBC del 2006-2007 Life on Mars, escrivint el guió de l'episodi sisè de la segona temporada sobre l'heroïna el 1973 i la comunitat asiàtica. L'episodi explora el racisme en aquell moment.
Jenkin està casat amb Bernadette Davis, la creadora i escriptora de Some Girls. El 2014 va codirigir i coescriure amb Andy Hamilton la pel·lícula El nostre últim estiu a Escòcia.

## Referències

* ↑ Andy Hamilton y Guy Jenkin, directores de 'Nuestro último verano en Escocia': "Nadie puede ser un padre perfecto", Europa Press, 29 de maig de 2015

## Enllaços externs

* Guy Jenkin a British Comedy Guide
# Gzenaya Al Janoubia

Gzenaya Al Janoubia (àrab اڭزناية الجنوبة) és una comuna rural de la província de Taza de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.937 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gzip

gzip (abreviació de GNU Zip) és un programari lliure GNU de compressió de dades, que substitueix al programa compress d'UNIX. gzip es va crear per Jean-loup Gailly i Mark Adler, i el 31 d'octubre de 1992 n'aparegué la versió 0.1, i el febrer de 1993 la versió 1.0.
gzip es basa en l'algoritme DEFLATE, que és una combinació del LZ77 i el Huffman. DEFLATE es va desenvolupar com a resposta a les patents que van cobrir LZW i d'altres algoritmes de compressió i limitaven l'ús del compress.
No s'ha de confondre el gzip amb el Zip, ja que no són compatibles. gzip no arxiva fitxers, només els comprimeix. A causa d'això tot sovint s'utilitza conjuntament amb alguna eina per arxivar (popularment TAR).
Per a facilitar el desenvolupament del programari que requeria algorismes de compressió, els mateixos autors de gzip, crearen la llibreria zlib, aquesta llibreria, suporta el format de fitxers gzip i la compressió DEFLATE. És molt utilitzada perquè és petita, eficient i molt versàtil. Des de finals dels noranta s'ha produït algun moviment de gzip a bzip2 que sovint produeix arxius més petits tot i que és més lent.
El format de compressió zlib, l'algoritme DEFLATE i el format gzip van ser estandarditzats com a RFC 1950, RFC 1951 i RFC 1952 respectivament.
Normalment, l'extensió dels arxius gzipats és .gz. El programari d'Unix sovint es distribueix en fitxers amb extensió .tar.gz o .tgz, anomenats tarballs. Són fitxers empaquetats amb tar i comprimits amb gzip. Es poden descomprimir amb l'ordre gzip -d fitxer.tar.gz o desempaquetar amb tar -xzf arxiu.tar.gz. Avui en dia, cada vegada es distribueix més i més programari en arxius fitxer.tar.bz2 a causa dels avantatges de la compressió bzip2.

## Enllaços externs

* Win-gz 1.2 Entorn de compressió gzip per a Windows.
* GZIP en aplicacions J2EE Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. Manual en català que explica com implementar GZIP a la teva aplicació J2EE.
# Guglielmo Gabetto

Guglielmo Gabetto (Torí, Itàlia, 24 de febrer de 1916 – Superga, Itàlia, 4 de maig de 1949) fou un futbolista italià que jugava habitualment en la posició de davanter. Junt als porters Alfredo Bodoira i Eugenio Staccione ha estat l'únic futbolista en guanyar la Lliga italiana de futbol amb els dos equips de la ciutat de Torí: la Juventus FC i el Torino FC. La seva vida, com la de tota la plantilla del Gran Torino que arrassà a la dècada dels 40, es veié troncada per l'accident aeri de Superga.

## Trajectòria

Inicià els seus passos futbolístics l'any 1934 a les files de la Juventus FC, equip en el qual hi jugà fins a 1941, tot disputant 164 partits i marcant 85 gols, alhora que aconseguí alçar-se amb la Lliga italiana de la temporada 1934-35 i la Coppa Italia de 1938.
L'any 1941 fitxa per l'altre equip de la ciutat, el Torino FC, passant a integrar d'una de les millors esquadres de futbol de l'època, assolint 5 Lligues consecutives (tenint en compte que hi hagué anys en què no hi hagué campionat per culpa de la guerra), així com la Coppa Italia de 1943. Gabetto anotà 127 gols en 225 partits amb el Torino FC abans de perdre desgraciadament la vida a l'accident aeri de Superga quan l'equip retornava de Lisboa on havien anat a disputar un partit amistós.
Amb la selecció de futbol d'Itàlia disputà entre 1942 i 1948 un total de 6 partits, marcant 5 gols.

## Palmarès

* 6 Lligues italianes: 1934-35 (Juventus), 1942-43, 1945-46, 1946-47, 1947-48 i 1948-49 (Torino)
* 2 Coppa Italia: 1938 (Juventus) i 1943 (Torino)
# Guglielmo Branca

Guglielmo Branca (Bolonya, 1849 – Sampierdarena, barri de Gènova, 1928) fou un compositor i director d'orquestra italià.
Va ser professor de cant a Londres (Royal Kensington Music Society), i Florència, i director d'orquestra a Itàlia, on també va dirigir el Teatro Ponchielli de Cremona, i als Estats Units.

## Biografia

Va ser professor de cant a Londres (Royal Kensington Music Society) i Florència, i director a Itàlia, on també va dirigir el Ponchielli Theatre de Cremona, i als Estats Units.
Va compondre les òperes:
* Mount St Bernard, òpera cantada per a dues sopranos, tenor i baríton amb cors i gran orquestra, llibret per Goffredo Franceschi, Bolonya, Liceo Rossini, 23 de juny de 1872;
* La Catalana, òpera en quatre actes amb llibret de George Thomas Cimino, Bolonya, Teatre Municipal, 7 de desembre de 1876;
* Hermosa, òpera romàntica en 3 actes amb llibret Alfredo Morgigni, Nàpols, Teatro Bellini 6 de març de 1881;
* La figlia di Jorio, òpera en dos actes amb llibret de Pompeu Sansoni, Cremona, Ponchielli Teatre 27 de febrer de 1897;
* Christopher Columbus, històric-al·legòrica-coreogràfica d'acció en 1 pròleg i 5 pintures, Nova York, 1891. Teatro Regio de Torí, el 1893.

## Referències

* ↑ La figlia di Jorio, La Stampa (Gazzetta Piemontese), 1º marzo 1897, pagina 3
* ↑ Bibliografia Colombiana Teatrale (url consultada el 9 d'agost 2012)

## Bibliografia

* Guglielmo Branca, a Corrado Ambiveri, òpera menor italiana del 800, Roma, Gremese Publishers, 1998, pp.27-28, ISBN 978-88-7742-263-7.

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/web/20160314193034/http://www.amadeusonline.net/almanacco.php?Start=0&Giorno=&Mese=&Anno=&Giornata=&Testo=Guglielmo+Branca&Parola=Stringa/a amadeusonline.net. Recuperat el 22 de febrer de 2021 (arxivat de l'URL original el 14 de març de 2016).
# Gobius nebulosus

Gobius nebulosus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a Indonèsia, Micronèsia, la Xina, les Illes Ryukyu i el nord d'Austràlia.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Forsskål, P. 1775. Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descr. Animalium: 1-20 + i-xxxiv + 1-164, map.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miller, P.J., 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Solarussa

Solarussa (en sard, Solarussa) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 2.493 habitants. Es troba a la regió de Campidano di Oristano. Limita amb els municipis de Bauladu, Oristany, Paulilatino, Siamaggiore, Simaxis, Tramatza i Zerfaliu.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Antonangela Secchi | Llista cívica |
# Solas (grup musical)

Solas ("llum" en gaèlic irlandès) va ser un grup musical nord-americà format oficialment l'any 1996, tocant música tradicional irlandesa així com composicions originals influenciades pels gèneres country, rock i americans. Amb diversos membres que són intèrprets destacats, tant en solitari com en altres constel·lacions de l'escena de la música tradicional irlandesa, Solas ha estat descrit com un "Supergrup". El grup va ser creat per en Séamus Egan (qui ja havia enregistrat dos discs en solitari, com també una banda sonora d'una pel·lícula); na Winifred Horan (membre de "Cherish the Ladies"); en John Doyle (abans era membre de "The Chanting House canda Egan"); na Karan Casey i en John Williams.
El juny de 2008 la banda va anunciar que Mairead Phelan s'havia unit al grup com a nou cantant. Al setembre de 2010, Niamh Varian-Barry de Cork va substituir Mairead Phelan com a cantant principal de Solas. L'11 de juliol de 2013, van anunciar a la seva pàgina de Facebook que Niamh deixava la banda i que Noriana Kennedy la substituiria. La banda va anunciar una pausa indefinida a principis de 2017.

## Discografia

* Solas - 1996
* Sunny Spells and Scattered Showers - 1997
* The Words That Remain - 1998
* The Hour Before Dawn - 2000
* The Edge of Silence - 2002
* Another Day - 2003
* Waiting for an Echo - 2005
* Reunion: A Decade of Solas - 2006
* For Love and Laughter - 2008
* The Turning Tide - 2010
* Shamrock City - 2013
* All Those Years - 2016

## Referències

* ↑ Geoff Wallis, Sue Wilson. 2001. The Rough Guide to Irish Music. Rough Guides, Limited, p. 2036
* ↑ Sean Williams. 2013. Focus: Irish Traditional Music. Routledge, p. 252-254
* ↑ «John Williams». Johnwilliamsmusic.com. [Consulta: October 2, 2013].
* ↑ «Niamh Varian-Barry». Niamhvarianbarry.com. [Consulta: October 2, 2013].
* ↑ «Compass Records». Compass Records, September 21, 2010. Arxivat de l'original el July 7, 2012. [Consulta: October 2, 2013].
* ↑ «Solas - Important News from Solas: It has been a joy...». Facebook. [Consulta: October 2, 2013].
* ↑ «Solas says it's time to say 'goodbye for a while' But not before a show in Beverly this month, and a five-week tour». Boston Irish Reporter. [Consulta: March 27, 2019].
# Solatge (Aude)

Solatge (en francès Soulatgé) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Synodontis petricola

Synodontis petricola és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes que es troba al llac Tanganyika (Àfrica).
Els mascles poden assolir els 10,2 cm de llargària total.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Supergrup de la pentlandita

El supergrup de la pentlandita és un grup de minerals sulfurs, format per altres dos grups: el grup de la pentlandita i el grup de la kuvaevita.

## Grup de la pentlandita

El grup de la pentlandita està format per set espècies: argentopentlandita, cobaltopentlandita, geffroyita, oberthürita, pentlandita, sugakiïta i xadlunita. Tots aquests minerals cristal·litzen en el sistema isomètric excepte la sugakiïta, que cristal·litza en el sistema tetragonal.
| Espècie | Fórmula |
| Argentopentlandita | Ag(Fe,Ni)₈S₈ |
| Cobaltopentlandita | Co$_9$S₈ |
| Geffroyita | (Cu,Fe,Ag)$_9$(Se,S)₈ |
| Oberthürita | Rh₃Ni$_{32}$S$_{32}$ |
| Pentlandita | (Ni$_x$Fe$_y$)$_{Σ9}$S₈ |
| Sugakiïta | Cu(Fe,Ni)₈S₈ |
| Xadlunita | (Pb,Cd)(Fe,Cu)₈S₈ |
Als territoris de parla catalana ha estat descrita la pentlandita a tres indrets molt propers geogràficament entre ells: la pedrera Soriana, a Estopanyà; a Aulet, un poble que pertany a Sopeira; i al meteorit de Roda, caigut l'any 1861 a Roda d'Isàvena, un poble del municipi d'Isàvena. Tots tres indrets es troben a la Ribagorça, a la Franja de Ponent.

## Grup de la kuvaevita

El grup de la kuvaevita està format per quatre espècies: ferrotorryweiserita, kuvaevita, tamuraïta i torryweiserita.
| Espècie | Fórmula |
| Ferrotorryweiserita | Rh₅Fe$_{10}$S$_{16}$ |
| Kuvaevita | Ir₅Ni$_{10}$S$_{16}$ |
| Tamuraïta | Ir₅Fe$_{10}$S$_{16}$ |
| Torryweiserita | Rh₅Ni$_{10}$S$_{16}$ |

## Referències

* ↑ «Pentlandite Supergroup» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 març 2022].
* ↑ «Pentlandite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ Calvo, Miguel «Meteoritos caídos en Aragón: Sena, Roda y Zaragoza». Naturaleza Aragonesa, 30, 2013, pàg. 21-24. ISSN: 1138-8013 [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «Kuvaevite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 març 2022].
# Tallinna JK Dünamo

El Tallinna JK Dünamo és un club de futbol estonià de la ciutat de Tallinn.

## Història

Va ser fundat el 1940. Fou el club més destacat dels país durant l'època soviètica, en la que guanyà 10 lligues i 7 copes de l'RSS d'Estònia.

## Palmarès

* Lliga estoniana de futbol: (10)
** 1945, 1947, 1949, 1950, 1953, 1954, 1978, 1980, 1981, 1983
* Copa estoniana de futbol: (7)
** 1946, 1947, 1949, 1953, 1972*, 1979, 1983
*"com a Dünamo Kopli"

## Referències

* ↑ «Eesti Jalgpalli Liit». jalgpall.ee. [Consulta: 6 febrer 2017].
* ↑ «Estonia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Estonia - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Soccerway
* Infobetting
# Solà de la Roca

El Solà de la Roca és una solana del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori del poble de Vilamolat de Mur.
Està situada a llevant de Vilamolat de Mur, al vessant meridional del Serrat de la Solana, a l'esquerra del barranc de Rius. La llau de la Solana discorre per sota, a migdia, d'aquest solà.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Suimanga setinat

El suimanga setinat (Leptocoma aspasia) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i zones clares de les terres baixes de les illes Wallacea i Sulawesi, incloent les illes properes, Moluques meridionals, Aru, Kei, Waigeo, Salawati, Misool i Nova Guinea, incloent petites illes properes, Arxipèlags D'Entrecasteaux, Louisade i Bismarck

## Referències

* ↑ «Suimanga setinat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Sénia de l'Enriqueta

La Sénia de l'Enriqueta és un conjunt agrícola a les Sénies, a l'altre costat del riu Ebre, a tocar de l'encreuament de camins del Pas de l'Ase, del Barranc de Roianos i del Pas de la Barca. al terme municipal de Garcia (Ribera d'Ebre) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Conjunt format per un mas i una capella envoltats per un baluard. El mas està constituït per dos volums adossats de planta baixa, pis i golfes i la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. El volum principal és de més alçada que l'altre, havent-se alçat la coberta amb totxo. Les obertures dels dos primers nivells, inclòs el portal d'accés, són d'arc pla arrebossat, mentre que les de les golfes són d'arc rebaixat arrebossat. El mateix nivell del segon volum s'obre amb una gran galeria de dos pòrtics rectangulars. El ràfec està decorat amb una imbricació de teula i rajola ceràmica. Al segon volum hi ha adossat un annex agrícola, des del qual comença un baluard que segueix el camí, on hi ha adossada una petita capella, encarada cap a la casa. És de planta rectangular amb absis no marcat en planta, i estava coberta amb volta de canó, havent quedat aquesta enderrocada. Al centre de la nau s'observen les restes d'un arc toral suportat sobre una cornisa i pilastres, i a la part de l'absis
un altar-retaule amb fornícula custodiat amb columnes i pilastres de capitells jònics. S'hi accedeix per un portal d'arc carpanell, damunt del qual hi ha un òcul i un campanar d'espadanya d'un sol ull quadrangular rematat amb una creu. El parament dels murs del mas és de tàpia i pedra irregular, mentre que el de la capella és de pedra lligada amb morter, on s'hi conserven restes de l'arrebossat original. Davant la façana del mas s'hi conserva una sénia.

## Notes

* 1 2 3 «Capella i mas de l'Enriqueta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Capella i mas de l'Enriqueta». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Sénia del Mas Taniet

Sénia del Mas Taniet és una obra de Benissanet (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situat al nord-est del nucli urbà de la vila de Benissanet, a la zona dels Cotxos i a tocar el camí vell de Móra.

## Descripció

Antiga sénia actualment en desús i mig enrunada, formada per dues grans estructures, la torre i el pou. La torre és de planta circular, amb el basament lleugerament més ample que el cos i sense coberta. A peu pla presenta un portal d'accés rectangular, amb la llinda de fusta. Per tot el parament s'observen forats o encaixos que s'utilitzaven per sostenir estructures de fusta, majoritàriament desaparegudes. Damunt la porta, a l'extrem superior de la torre, destaca una obertura rectangular que probablement servia per sostenir les aspes del molí de vent que feia funcionar la roda. A l'extrem oposat del parament hi ha una altra porta amb llinda de fusta, tot i que elevada per sobre del pou d'on s'extreia l'aigua. El pou està excavat i construït al subsòl i presenta una planta ovalada. A les parets interiors s'observen quatre filades verticals de petits encaixos quadrats, situades a les cantonades de l'estructura, i possiblement utilitzades per poder baixar al fons del pou sense que la roda fes nosa. A la part superior hi ha dues peces de pedra amb encaix que sobresurten cap a l'interior, relacionades amb la roda que extreia l'aigua. Les parets interiors del pou conserven restes d'un revestiment probablement hidràulic. Ambdues estructures estan bastides en pedra desbastada de diverses mides i fragments de maons, lligades amb morter.

## Referències

* 1 2 3 «Sénia del Mas Taniet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Sénia del Mas Taniet». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Sukhothai

Sukhothai (thai: สุโขทัย) és una petita ciutat situada a les províncies de Kamphaeng Phet i Sukhothai, a Tailàndia. A una distància de 427 km al nord de Bangkok sobre el riu Yom, un tributari del riu Chao Phraya. La població és de 37.000 habitants. La ciutat actual està localitzada 12 quilòmetres a l'est de la ciutat històrica, que era la capital del primer regne tailandès, en general anomenat regne de Sukhothai, d'aquí que sovint es diu Nou Sukhothai a la ciutat moderna i la capital de la província homònima i ciutat històrica de Sukhothai a l'antiga ciutat.
La ciutat històrica de Sukhothai va ser declarada com a Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des de l'any 1991, al costat d'una sèrie de ciutats associades:
| Codi | Nom | Coordenades |
| 574-001 | Parc històric de Sukhothai | 17° 00′ 26.0″ N, 99° 47′ 23.0″ E﻿ / ﻿17.007222°N,99.789722°E﻿ / 17.007222; 99.789722 |
| 574-002 | Parc històric de Si Satchanalai | 17° 31′ 26.2″ N, 99° 47′ 11.5″ E﻿ / ﻿17.523944°N,99.786528°E﻿ / 17.523944; 99.786528 |
| 574-003 | Parc històric de Kamphaeng Phet | 16° 28′ 00″ N, 99° 30′ 00″ E﻿ / ﻿16.46667°N,99.50000°E﻿ / 16.46667; 99.50000 |
# Sukhum

«Sukhum» té aquests significats:
* L'antiga (segle xviii aC) regió de Suhum prop de l'Eufrates
* El nom d'origen rus de la ciutat abkhaza de Sukhumi
# Sukhotxevo

Sukhotxevo (en rus: Сухочево) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 113 habitants. Pertany al districte rural de Fatej.

## Referències

* ↑ «Прогноз погоды в д. Бригадирово (Курская область)». Arxivat de l'original el 2013-09-25. [Consulta: 1r desembre 2019].