OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Columna (espeleotema)

Una columna és un espeleotema resultant de la unió d'una estalactita amb l'estalagmita situada sota ella. Després de la unió comença el creixement en amplària a causa del flux laminar que recorre les parets de la columna. La morfologia que adopta la columna depèn de diversos factors: quantitat d'aigua que flueix, uniformitat d'aquest flux, concentració de carbonats en l'aigua i concentració d'altres substàncies.

## Referències

* ↑ Castaño, R.; Redondo, J.M.; Fernández, E. «La cueva de Valdelajo (Sahelices de Sabero, León): Una pequeña joya geológica en una comarca minera». A: Florido, P. i Rabano, I. Una Vision Multidisciplinar del Patrimonio Gelogico y Minero. 12. IGME, 2010, p. 52 (Cuadernos del Museo Geominero). ISBN 9788478408368.
Viccionari
# Sergio Ghisalberti

Sergio Ghisalberti (San Giovanni Bianco, Llombardia, 11 d'octubre de 1977) fou un ciclista italià, que fou professional entre 2005 i 2008. Durant la seva carrera no va aconseguir cap victòria d'importància.

## Palmarès

* 2003
** 1r al Piccolo Giro de Llombardia
* 2004
** 1r a la Cronoscalata Gardone Val Trompia-Prati di Caregno

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2006. 21è de la classificació general
* 2007. Abandona (10a etapa)
* 2008. Abandona (8a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 92è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Gerundi copulatiu

El gerundi copulatiu expressa relació de subordinació entre dues frases o accions. En català, és incorrecte utilitzar el gerundi per unir dues frases que expressen accions paral·leles o independents una de l'altra. Com indica Pompeu Fabra a Les principals faltes de gramàtica (1925), «quan enunciem, l'un darrere l'altre, dos fets dels quals el segon és conseqüència del primer, i expressem el segon valent-nos d'un gerundi, aquest gerundi és erroni». Per solucionar aquesta incorrecció cal separar clarament les dues frases. Per exemple:
* Incorrecta: «Esbrineu el parador de la persona esmentada, essent l'últim domicili conegut el carrer del Puig, 1, de Vic».
* Correcta: «Esbrineu el parador de la persona esmentada. L'últim domicili conegut és el carrer del Puig, 1, de Vic.»

## Referències

* ↑ «Repassant, que és gerundi (II)». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 24 de maig 2014. [Consulta: 23 maig 2014].
* ↑ Artells, Eduard «El gerundi copulatiu». Serra d'Or, 1, 01-10-1959, p. 15. Arxivat de l'original el 2014-05-23 [Consulta: 23 maig 2014].
* 1 2 «El gerundi». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 maig 2014].

## Bibliografia

* Padilla de Juan, Arturo. La frontera entre el gerundio de posterioridad y el gerundio ilativo. Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres, 2013.
# Powerwolf

Powerwolf és un grup de Power Metal de Alemanya format el 2003. El grup caracteritzada per les seves temàtiques religioses en les quals barreja líricament conceptes satànics i religiosos i per les referències a llegendes sobre vampirs i homes llop.

## Membres

* Attila Dorn – Veu
* Matthew Greywolf – Guitarra
* Charles Greywolf – Guitarra/Baix
* Falk Maria Schlegel – Keyboard
* Roel van Helden – Bateria

## Antics membres

* Stéfane Funèbre – Bateria
* Tom Diener – Bateria

## Discografia

* 2005 – Return in Bloodred
* 2007 – Lupus Dei
* 2009 – Bible of the Beast
* 2011 – Blood of the Saints
* 2013 – Preachers of the Night
* 2015 – Blessed & Possessed
* 2018 – The Sacrament of Sin
* 2019 – Metallum Nostrum
* 2021 – Call of the Wild
* 2022 – Missa Cantorem ll
* 2023 – Interludium
* 2024 – Wake Up the Wicked

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Capitó d'Alexandria

Capitó d'Alexandria (Kapíto, Καπίτων, Capito) fou un poeta èpic grec esmentat per Ateneu, autor del treball Ἐρωτικά, format per almenys dos llibres i de πρὸς Φιλόπαππον ἀπομνημονεύματα.

## Referències

* ↑ Meursius, Joannes. Ioannis Mevrsi Opervm (en llatí). Volum 3. Apvd Tartinivm, et Franchivm, 1744, p. 1185.
# Trichomycterus pantherinus

Trichomycterus pantherinus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Alencar, A. R. & W. J. E. M. Costa. 2004. Description of two new species of the catfish genus Trichomycterus from southeastern Brazil (Siluriformes: Trichomycteridae). Zootaxa Núm. 744: 1-8.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# B-24

* «B-24» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Consolidated B-24 Liberator».
La B-24 és una autovia d'accés a la ciutat de Barcelona des de la ciutat de Vallirana, i és administrada pel Ministeri de Foment d'Espanya. La B-24 és el tram final de l'Autovia del Mediterrani A-7, reanomenada així a l'entrada de Barcelona.
La B-24 comença a l'enllaç 599 de l'A-2 a l'altura de Pallejà, i finalitza a Vallirana, on enllaça amb la N-340, en un traçat sinuós de 6,4 km.
La construcció i posada en marxa de la variant de Vallirana, que suposà el perllongament de l'autovia en un tram de 2,4 km, 1450m en el túnel de Vallirana, i la reducció del trànsit dins del nucli urbà, es va iniciar el 2004, però diversos contratemps van fer que s'endarrerís la data prevista de posada en servei. Finalment la variant va entrar en servei el dia 5 de novembre del 2019.

## Referències

* ↑ «Fomento pondrá en servicio la variante de Vallirana mañana martes | Ministerio de Transportes, Movilidad y Agenda Urbana». [Consulta: 9 desembre 2020].
* ↑ elMón, Foment deixa entreveure nous retards en les obres de la variant de Vallirana Arxivat 2017-12-03 a Wayback Machine.
* ↑ 1972831196372316. «La Variant de Vallirana podria estar operativa al setembre o octubre», 31-07-2019. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ «La variant de Vallirana s'obrirà la setmana que ve». [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «La variante de Vallirana se estrenará la semana que viene», 30-10-2019. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «La variant de Vallirana s'obre aquest dimarts després de 15 anys d'obres», 04-11-2019. Arxivat de l'original el 2019-11-04. [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ 324cat. «15 anys esperant la variant: entrem al túnel de Vallirana, a punt de ser inaugurat», 03-11-2019. [Consulta: 4 novembre 2019].

## Vegeu també

* B-10
* B-20
* B-23
* Autopista de la Mediterrània (B-30)
* B-40

## Enllaços externs

* Vídeo del 3/24 a les notícias sobre la variant de Vallirana
# 63ns Premis Grammy

Els 63ns Premis Grammy es van dur a terme el 14 de març de 2021 al Los Angeles Convention Center de Los Angeles. Va reconèixer els millors enregistraments, composicions i artistes de l'any d'elegibilitat, des de l'1 de setembre de 2019 fins al 31 d'agost de 2020. Les nominacions es van revelar mitjançant una transmissió en directe virtual el 24 de novembre de 2020. Els intèrprets de la cerimònia es van anunciar el 7 de març de 2021. El còmic sud-africà Trevor Noah va ser l'amfitrió de la cerimònia.
Beyoncé va ser qui rebré més nominacions amb 9, seguida de Dua Lipa, Roddy Ricch i Taylor Swift amb 6 cadascuna. Beyoncé va rebre la majoria de premis, amb quatre, superant a Alison Krauss com la dona més premiada de la història dels Grammy, amb 28 premis en total. Swift va guanyar el premi de l'Àlbum de l'Any per Folklore, amb la qual cosa es convertí en la primera dona a guanyar el premi tres vegades i la primera artista a fer-ho des de Paul Simon el 1988. Billie Eilish va guanyar el Disc de l'any per "Everything I Wanted", convertint-se en el segon artista en solitari, després de Roberta Flack el 1974, a guanyar dos anys consecutius, i el tercer en la general des d'U2 el 2002. H.E.R. va guanyar el premi a la Cançó de l'Any per "I Can't Breathe" i Megan Thee Stallion van guanyar el premi al millor Millor Artista Novell, convertint-se en la segona rapera a guanyar des de Lauryn Hill el 1999. La cerimònia estava programada originalment per al 31 de gener de 2021; tanmateix, el 5 de gener de 2021, l'Acadèmia va ajornar la gravació la cerimònia al 14 de març de 2021, a causa d'un augment de casos de la pandèmia de la COVID-19 a Los Angeles, així com problemes de salut i seguretat.

## Referències

* ↑ «The 63rd GRAMMYs: Looking Ahead To The 2021 GRAMMY Awards», 19-08-2020.
* ↑ «Grammy Nominations 2021». The New York Times, 24-11-2020.
* ↑ «Grammy awards 2021: women rule as Taylor Swift and Beyoncé break records». Guardian, 15-03-2021. [Consulta: 15 març 2021].
* ↑ «Taylor Swift Wins Album of the Year For 'Folklore' at 2021 Grammy Awards». Billboarden.
* ↑ «Grammy Awards Rescheduled for March 14», 05-01-2021.

## Vegeu també

* Llista de categories dels Premis Grammy
* Premis Grammy
# Giuseppe Gabriel Balsamo-Crivelli

Giuseppe Gabriel Balsamo-Crivelli (Milà, 9 de gener de 1800- Pavia, 15 de novembre de 1874) va ser un naturalista i un botànic italià. L'any 1851 va passar a ser professor de mineralogia i zoologia a la Universitat de Pavia i professor d'anatomia comparada el 1863.
Identificà el fong responsable del moscardí, malaltia del cuc de la seda al qual anomenà Beauveria bassiana.
La seva signatura com a botànic és: Bals.-Criv.

## Publicacions

* 1863. Di alcuni Spongiari del Golfo di Napoli. Atti Soc. Ital. Sci. Nat. 5 : 284-302

## Bibliografia

* Authors of Plant Names Brummitt, R. K.; C. E. Powell 1992 Royal Botanic Gardens Kewid= ISBN 1-84246-085-4
# Powes Parkop

Powes Parkop (província de Manus, Papua Nova Guinea, 18 de febrer de 1962) és un advocat i polític de Papua Nova Guinea.
Llicenciat en Dret, va exercir en un inici de professor a la Universitat de Papua Nova Guinea, i des de 2007 com a governador de Port Moresby i del Districte provincial de capital nacional. El juliol de 2007 va ser elegit per primera vegada al Parlament Nacional de Papua Nova Guinea. El setembre de 2012 va tornar a ser escollit i, el 2017, novament com a governador per a un tercer mandat. El juny de 2010 va fundar el Partit Socialdemòcrata.

## Referències

* ↑ «Nominations By Electorate». PNG Electoral Commission. Arxivat de l'original el 15 juny 2017. [Consulta: 15 juny 2017].
* ↑ «Welcome to the City of Port Moresby» (en anglès). NCDC.gov.pg. Arxivat de l'original el 11 agost 2010. [Consulta: 22 desembre 2021].
* ↑ «Hon. Powes Parkop, MP - National Parliament of Papua New Guinea» (en anglès). Parliament.gov.pg. Arxivat de l'original el 2017-08-12. [Consulta: 4 juny 2016].
* ↑ «Port Moresby Governor launches PNG political party» (en anglès). RNZI.com, 22-06-2010. Arxivat de l'original el 14 juny 2012. [Consulta: 22 juny 2010].
# Comunitat de municipis de la Regió de Pleyben

La Comunitat de municipis de la Regió de Pleyben (CCRP) (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Bleiben) és una antiga estructura intercomunal francesa, situada al département del Finisterre a la regió Bretanya, dins el país de Centre Oest Bretanya. Té una extensió de 176,25 kilòmetres quadrats i una població de 6.685 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 6 comunes :
* Le Cloître-Pleyben
* Gouézec
* Lannédern
* Lennon
* Lothey
* Pleyben

## Vegeu també

* Intercomunalitats del Finisterre

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis de la Regió de Pleyben Arxivat 2011-01-09 a Wayback Machine.
# Tristán Álvarez de Toledo y Gutiérrez de la Concha

Tristán Álvarez de Toledo y Gutiérrez de la Concha, XVI duc de Bivona (Nàpols, 8 de febrer de 1869 - Alhama de Murcia, 23 de març de 1926) fou un aristòcrata i polític espanyol, diputat al Congrés dels Diputats, senador i governador civil de Barcelona durant el regnat d'Alfons XIII d'Espanya.
Era fill de José Álvarez de Toledo y Acuña, XV Duc de Bivona, i Jacinta Gutiérrez de la Concha y Fernández de Luco. A la mort del seu pare en 1898 va heretar el títol. Membre del Partit Liberal Fusionista, fou elegit diputat pel districte de Quiroga a les eleccions generals espanyoles de 1896, pel de Boltaña a les eleccions generals espanyoles de 1898 i pel de Jaca a les eleccions generals espanyoles de 1899, 1901, 1903 i 1905. De 1907 a 1910 fou senador per Granada i de 1910 a 11923 senador vitalici. Fou director general de correus en 1903 i governador civil de Barcelona entre desembre de 1906 i juny de 1906. Durant el seu mandat va contractar Joan Rull i Queraltó com a confident.
Es casà amb la pintora Clara Lengo y Gargollo, filla del també pintor Horacio Lengo y Martínez de Baños. Malalt del cor, els darrers anys de la seva vida es va retirar a la seva fincaEl Azaraque a Alhama de Murcia, on va morir sense descendència.

## Referències

* ↑ Tristán Álvarez de Toledo a geneall.net
* ↑ Tristán Álvarez de Toledo y Gutiérrez de la Concha a geneanet.org
* ↑ Tristán Álvarez det Toledo a la Fundación Medinaceli
* ↑ 39. Elecciones 5.4.1896 ALVAREZ DE TOLEDO Y GUTIERREZ DE LA CONCHA, TRISTAN, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ 40. Elecciones 27.3.1898 ALVAREZ DE TOLEDO Y GUTIERREZ DE LA CONCHA, TRISTAN, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ ALVAREZ DE TOLEDO Y GUTIERREZ DE LA CONCHA, TRISTAN, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ ÁLVAREZ DE TOLEDO Y GUTIÉRREZ DE LA CONCHA, TRISTÁN. DUQUE DE BIVONA al web del Senat
* ↑ 1902-1909 L'origen del lerrouxisme i el seu enfrontament amb el catalanisme i l'anarquisme català, Josep A. Carreras, a llibertat.cat
* ↑ Clara Lengo a mujeres pintoras
# Banc Industrial dels Pirineus

El Banc Industrial dels Pirineus o Banc de Coordinació Industrial o Banc dels Pirineus va ser un banc català fundat l'any 1974. Va fer suspensió de pagaments 1981.

## Referències

* ↑ Matias, Gustavo «La suspensión de pagos del Banco de los Pirineos abre una nueva etapa en la solución de crisis bancarias» (en castellà). El País [Madrid], 08-12-1981. ISSN: 1134-6582.
# Agnus Dei (Zurbarán)

Agnus Dei (en llatí, Anyell de Déu) és un quadre de Francisco de Zurbarán propietat del Museu del Prado de Madrid. Està pintat a l'oli sobre llenç i mesura 38 cm d'alt per 62 cm d'ample. Zurbarán va realitzar sis versions d'aquest tema, entre les quals presenten molt poques variants. Una d'aquestes variacions es troba a Barcelona i un altre a la Fine Art Gallery de San Diego (Califòrnia, Estats Units).
Té la inscripció del llibre dels fets 8:32: "Com a ovella a la mort va ser portat; I com a be mut davant del que ho esquila, així no va obrir la seva boca".
Zurbarán realitza aquí una imatge de l'Anyell de Déu o Agnus Dei extraordinàriament naturalista. Podria prendre's com un estudi del natural per inserir-ho després en composicions com L'adoració dels pastors; no obstant això, hi ha bens que contenen un sentit clarament religiós, sobretot si porten nimbe. La bellesa del bé pot suggerir que l'espectador es troba davant de Crist però, d'altra banda, és un xai petit exempt d'idealitzacions, segons la religiositat espanyola de la primera meitat del segle xvii. Zurbarán lliga de quatre potes l'anyell i les projecta cap a l'espectador per donar major sensació de volum i fer-lo partícip de l'escena. La figura es retalla sobre un fons neutre que destaca la minuciositat amb què ha pintat l'artista els bucles de llana.

## Enllaços externs

* Agnus Dei en la Galeria online del Museu Nacional del Prado.
* Fitxa de Arxivat 2008-02-26 a Wayback Machine. Agnus Dei Arxivat 2008-02-26 a Wayback Machine. en ARTEHISTORIA Arxivat 2008-02-26 a Wayback Machine..

## Referències

* ↑ MONTAÑÉS, JOSÉ ÁNGEL «La Generalitat blinda un ‘zurbarán'» (en castellà). El Pais, 05-05-2015 [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ Generalitat de Catalunya «Altres Acord de Govern». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya, 05-05-2015 [Consulta: 6 maig 2015]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-05-08. [Consulta: 6 maig 2015].
* 1 2 «Galeri Online» (en castellà). Museo del Prado. Ministerio de Educación, cultura y deporte. [Consulta: 6 maig 2015].
Viccionari
# Sergio García de la Fuente

Sergio García de la Fuente (Barcelona, 9 de juny de 1983) és un exfutbolista internacional i entrenador català que jugava com a davanter.

## Carrera esportiva

Es va formar a les categories inferiors del UD Bon Pastor, FC Barcelona i de la Damm CF. Va debutar amb el primer equip blaugrana el 2 de setembre de 2003 a les ordres de Frank Rijkaard però no va tenir gaires oportunitats perquè va haver de marxar, primer al Llevant UE el 2004, a continuació el Reial Saragossa el 2005 i el Real Betis Balompié el 2008. L'agost de 2010 es va fer oficial el seu traspàs al RCD Espanyol per 1,8 milions d'euros.
Ha estat convocat amb la selecció espanyola per a l'Eurocopa 2008 d'Àustria i Suïssa i la selecció catalana de futbol el qual porta amb aquesta un total de 4 gols: 2 contra Equador, un contra Brazil i 1 contra Argentina.
L'11 de novembre de 2014, la Federació Catalana de Futbol li atorgà el Premi al Millor Jugador Català de l'any.
En 2015 fou imputat per la presumpta compra del partit que va enfrontar l'Espanyol amb l'Osasuna a la fi de la temporada 2013-2014. El juny de 2015 va fitxar per l'Al-Rayyan SC de Qatar.

## Palmarès

| Títol | Club | País | Any |
| Meridian Cup | Selecció espanyola sots 17 | Espanya | 2001 |
| Campionat d'Europa sots 19 | Selecció espanyola sots 19 | Espanya | 2002 |
| Campionat d'Europa | Selecció espanyola | Espanya | 2008 |
| Copa Catalunya | RCD Espanyol | Catalunya | 2010 |
| Copa Catalunya | RCD Espanyol | Catalunya | 2011 |

## Referències

* ↑ «Jugadors destacats». Damm CF. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Sergio García deja el Betis y firma por cinco temporadas con el Espanyol» (en castellà). Cornellà: MARCA.com, 16-08-2010.
* ↑ «Sergio García i Marta Corredera, premiats com els millors futbolistes catalans a la tercera Gala de les Estrelles del Futbol Català». 324.cat, 12-11-2014. [Consulta: 12 novembre 2014].
* ↑ «Sergio García s'acull al dret de no declarar davant del jutge». Ara, 13-03-2015. [Consulta: 30 juny 2015].
* ↑ «Sergio García canvia l'Espanyol per Qatar». Ara, 29-06-2015. [Consulta: 30 juny 2015].

## Enllaços externs

* Estadístiques a la LFP
* Perfil al web del Llevant Arxivat 2005-09-08 a Wayback Machine.
# Generador de soroll

Un generador de soroll és un circuit que produeix soroll elèctric (és a dir, un senyal aleatori). Els generadors de soroll s'utilitzen per provar senyals per mesurar la xifra de soroll, la resposta en freqüència i altres paràmetres. Els generadors de soroll també s'utilitzen per generar números aleatoris.
Teoria
Hi ha diversos circuits utilitzats per a la generació de soroll. Per exemple, resistències controlades per temperatura, díodes de buit amb limitació de temperatura, díodes zener i tubs de descàrrega de gas. Una font que es pugui encendre i apagar ("gated") és beneficiosa per a alguns mètodes de prova.
Els generadors de soroll solen basar-se en un procés de soroll fonamental com ara el soroll tèrmic o el soroll impulsiu.

## Generador de soroll tèrmic

El soroll tèrmic pot ser un estàndard fonamental. Una resistència a una temperatura determinada té associat un soroll tèrmic. Un generador de soroll pot tenir dues resistències a diferents temperatures i canviar entre les dues resistències. La potència de sortida resultant és baixa. (Per un 1 Resistència kΩ a temperatura ambient i un 10 Ample de banda kHz, la tensió de soroll RMS és de 400 nV).

## Generador de soroll impulsiu

Si els electrons flueixen a través d'una barrera, tenen temps d'arribada discrets. Aquestes arribades discretes presenten soroll impulsiu. El nivell de soroll de sortida d'un generador de soroll de tir es fixa fàcilment pel corrent de polarització de CC. Normalment, s'utilitza la barrera en un díode.
Els diferents circuits generadors de soroll utilitzen diferents mètodes per configurar el corrent de polarització de CC.
Els díodes de polarització inversa en avaria també es poden utilitzar com a fonts de soroll impulsiu. Els díodes reguladors de tensió són habituals, però hi ha dos mecanismes de ruptura diferents i tenen característiques de soroll diferents. Els mecanismes són l'efecte Zener i la ruptura d'allau.

## Referències

* ↑ «Sylvania 6D4 Quick Reference Data» (en anglès). sensitive research (SR-IX). [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ «[https://web.archive.org/web/20230725173344/http://rfic.eecs.berkeley.edu/~niknejad/ee142_fa05lects/pdf/lect11.pdf EECS 142 Lecture 11: Electrical Noise]» (en anglès). http://rfic.eecs.berkeley.edu. Arxivat de l'original el 2023-07-25. [Consulta: 25 juliol 2023].
* ↑ Hareendran, T. K. «White Noise Generator – An Analog Way» (en anglès americà), 29-03-2021. [Consulta: 25 juliol 2023].
* ↑ «StackPath» (en anglès). https://www.electronicdesign.com.+[Consulta: 25 juliol 2023].
# Powhatan

«Powhatan» té aquests significats:
* Powhatan (grup humà), confederació de pobles de llengua algonquina fundada poc abans de l'arribada dels europeus a Virgínia
* Powhatan (Louisiana), població dels Estats Units a l'estat de Louisiana
* Powhatan Point, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
* Powhatan o Wahunsonacock (Virgínia, 1542? - 1618), cabdill amerindi
* Comtat de Powhatan, comtat de l'estat americà de Virgínia
# Tristão Vaz Teixeira

Tristão Vaz Teixeira (ca. 1395 - Silves, 1480) fou un mariner i explorador portuguès, de la casa de l'Infant Enric el Navegant, a qui va acompanyar a Ceuta i Tànger.
Junt a João Gonçalves Zarco reconegueren l'arxipèlag de Madeira el 1418, suposant que havien estat arrossegats fins a l'illa de Porto Santo, quan es preparaven per explorar la costa africana per arribar fins a la Guinea, en un viatge a instàncies de l'Infant Enric. De tornada a Portugal els navegants convenceren l'Infant Enric dels avantatges d'establir-se a l'illa de manera permanent, tornant a ella acompanyats per Bartolomeu Perestrelo, portant cereals i conills.
Confirmant una situació de fet, l'Infant li concedí la capitania de Machico, amb carta de donació d'11 de maig de 1440. Posteriorment organitzà diverses expedicions per les costes africanes. Per abús d'autoritat fou desterrat de la seva jurisdicció, a la qual tornà perdonat el 1452.
Es casà amb Branca Teixeira, amb qui tingué 12 fills.

## Enllaços externs

* Os descendentes de Tristão Vaz Teixeira Arxivat 2012-05-14 a Wayback Machine. a madeiragenealogy.com (portuguès)
# Atomopteryx

Atomopteryx és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Atomopteryx coelodactyla (Zeller, 1863)
* Atomopteryx doeri Walsingham, 1891
* Atomopteryx erschoffiana (Zeller, 177)
* Atomopteryx incalis (Hampson, 1913)
* Atomopteryx perelongata (Hampson, 1913)
* Atomopteryx peruviana (Zeller, 1877)
* Atomopteryx pterophoralis (Walker, 1866)
* Atomopteryx serpentifera (Hampson, 1913)
* Atomopteryx solanalis
* Atomopteryx unicolor (E. Hering, 1906)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 17 febrer 2011].