OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diplodus

Diplodus és un gènere de peixos de la família dels espàrids.

## Taxonomia

* Esparrall (Diplodus annularis) (Linnaeus, 1758)
* Diplodus argenteus argenteus (Valenciennes, 1830)
* Diplodus argenteus caudimacula (Poey, 1860)
* Diplodus bellottii (Steindachner, 1882)
* Diplodus bermudensis (Caldwell, 1965)
* Diplodus capensis (Smith, 1844)
* Diplodus cervinus cervinus (Lowe, 1838)
* Diplodus cervinus hottentotus (Smith, 1844)
* Diplodus cervinus omanensis (Bauchot & Bianchi, 1984)
* Diplodus fasciatus (Valenciennes, 1830)
* Diplodus holbrookii (Bean, 1878)
* Diplodus noct (Valenciennes, 1830)
* Diplodus prayensis (Cadenat, 1964)
* Morruda (Diplodus puntazzo) (Cetti, 1777)
* Sarg (Diplodus sargus) (Linnaeus, 1758)
** Diplodus sargus ascensionis (Valenciennes, 1830)
** Diplodus sargus cadenati (de la Paz, Bauchot & Daget, 1974)
** Diplodus sargus helenae (Sauvage, 1879)
** Diplodus sargus kotschyi (Steindachner, 1876)
** Diplodus sargus lineatus (Valenciennes, 1830)
** Diplodus sargus sargus (Linnaeus, 1758)
* Variada (Diplodus vulgaris) (Geoffroy Saint-Hilaire, 1817)

## Referències

* "Diplodus". FishBase. Ed. Ranier Froese i Daniel Pauly. {{{month}}} del {{{year}}}. N.p.: FishBase, {{{year}}}.
# Diplococ

Els diplococs és una morfologia bacteriana rodons, cocs, que s'associen formant parelles. Entre els diplococs patògens hi ha: Streptococcus pneumoniae, Neisseria gonorrhoeae i Neisseria meningitidis entre d'altres.

## Referències

* ↑ «diplococ | enciclopèdia.cat». [Consulta: 23 juny 2019].
# Dia Mundial de la Seguretat i Salut al Treball

El Dia Mundial de la Seguretat i Salut al Treball és un dia internacional que se celebra cada any el 28 d'abril per tal de fomentar la seguretat i salut laboral.
La celebració del 'Dia mundial de la seguretat i salut laboral' és una oportunitat per a destacar el caràcter prevenible de la majoria d'accidents i les malalties laborals, i per a promoure campanyes i organitzacions sindicals en la lluita per la millora de la seguretat laboral.
L'any 2003 l'Organització Internacional del Treball (OIT) començà a celebrar el 'Dia mundial de la seguretat i salut al treball'. L'origen d'aquest dia es troba en l'any 1989, quan l'AFL-CIO va declarar el 28 d'abril "Dia de la memòria dels treballadors" per honrar els centenars de milers de persones treballadores assassinades i ferides a la feina cada any. El 28 d'abril és l'aniversari de la data en què va entrar en vigor la Llei de seguretat i salut laboral de 1970 i quan es va constituir l'Administració de seguretat i salut laboral (28 d'abril de 1971). Anteriorment, l'any 1984, la Unió Canadenca d'Empleats Públics (CUPE) va establir un dia de dol. El Congrés del Treball del Canadà va declarar un dia anual de record l'any 1985 el 28 d'abril, que és l'aniversari d'una Llei integral de compensació dels treballadors (consulteu l'entrada Junta de seguretat i assegurances en el lloc de treball), aprovada el 1914. El 1991, el parlament canadenc va aprovar una Llei que respecta un dia nacional de dol per a les persones mortes o ferides en el lloc de treball, fent del 28 d'abril un dia de dol oficial dels treballadors.

## Referències

* 1 2 «World Day for Safety and Health at Work 28 April». Nacions Unides. [Consulta: 22 juny 2022].
* ↑ «28 d'abril. Dia Internacional de la Seguretat i la Salut a la Feina». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 juny 2022].
* ↑ «Day of action to remember thousands killed and injured at work». RoSPA Health and Safety. [Consulta: 22 juny 2022].
# Diploperla morgani

Diploperla morgani és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Carolina del Nord i Virgínia).

## Referències

* ↑ Needham & Claassen, 1925. The Thomas Say Foundation II:286. «A monograph of the Plecoptera or stoneflies of America north of Mexico : Needham, James G. (James George), 1868-1956 : Free Download & Streaming : Internet Archive».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kondratieff & Voshell Jr., 1979. Ann. ent. Soc. Amer. 72(4):451.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ LeGrand, H.E., Jr., S.P. Hall, S.E. McRae i J.T. Finnegan, 2006. Natural Heritage Program List of the Rare Animal Species of North Carolina. North Carolina Natural Heritage Program, Raleigh, Carolina del Nord. 104 pp.
* ↑ Stoneflies of North Carolina (anglès)
* ↑ Stoneflies of Virginia (anglès)
* ↑ Stoneflies of Giles County, Virginia (anglès)
* ↑ Stoneflies of Montgomery County, Virginia (anglès)
* ↑ Stoneflies of Smyth County, Virginia (anglès)
* ↑ Kondratieff, B.C., 2004. Perlodidae - Perlodinae (the springflies). Pàgs. 149-190 a B.P. Stark i B.J. Armitage (eds.). The Stoneflies (Plecoptera) of Eastern North America. Vol. II. Chloroperlidae, Perlidae, and Perlodidae (Perlodinae). Bulletin of the Ohio Biological Survey New Series 14. 192 pp.
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ Morse, J. C., Stark, B. P. i Patrick McCafferty, W., 1993. Southern Appalachian streams at risk: Implications for mayflies, stoneflies, caddisflies, and other aquatic biota. Aquatic Conservation: Marine and Freshwater Ecosystems, 3: 293–303. «Enllaç».
# Dodgeville

Dodgeville és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 4.220 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dodgeville tenia 4.220 habitants, 1.751 habitatges, i 1.131 famílies. La densitat de població era de 455,1 habitants per km².
Dels 1.751 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 31,5% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.615 $ i la renda mediana per família de 50.755 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.738 $ mentre que les dones 24.047 $. La renda per capita de la població era de 20.962 $. Aproximadament el 2,7% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dodgeville» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dodgeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dukhov den

Dukhov den (rus: Духов день "Dilluns de Pentecosta) és una pel·lícula dramàtica sobrenatural soviètica de 1990 dirigida per Serguei Seliànov.

## Trama

Ivan Khristoforov descobreix en ell mateix una estranya capacitat per anticipar les explosions. Tractant d'entendre el motiu i el significat d'aquesta habilitat inusual, recorre a la història familiar i del seu cognom. L'atenció del servei secret de l'estat no és un bon auguri per a Khristoforov. És un viatge mental de l'heroi en el seu passat, que porta l'empremta de la visió del món d'un nen, i el present, de vegades amb la mateixa reminiscència d'un somni.

## Repartiment

* Iuri Xevtxuk
* Boris Goliatkin
* Guennadi Garbuk
* Viktor Semionovski
* Olga Grigoreva
* Vladimir Zubenko
* Oleg Kortxikov
* Stanislav Landgraf
* Vladimir Golovin
* Aleksandr Anisimov

## Referències

* ↑ Юрий Шевчук: Новый альбом не дает мне покоя
* ↑ Культурный шок: Как изменились культура и искусство за 25 лет
* ↑ Коллеги вспоминают ушедшего из жизни Геннадия Гарбука
* ↑ Духов день
* ↑ Духов день (1990) Full Cast & Crew

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a film.ru
# Isaac (pel·lícula)

Isaac és una pel·lícula de 2020 dirigida per Ángeles Hernández i David Matamoros. El guió està basat en l'obra teatral d'Antonio Hernández Centeno El día que nació Isaac. Rodada a Barcelona en castellà, s'ha doblat al català per a TV3.
Es va presentar a la secció Málaga Premiere del 23è Festival de Màlaga i va clausurar l'edició de 2020 de l'Atlàntida Film Festival. Va ser candidata als premis Goya de 2021 a divuit categories, incloent-hi a millor pel·lícula i direcció novella. Tot i això, no va rebre cap nominació.

## Sinopsi

Dos antics amics es retroben després de setze anys, però cap dels dos és com abans. Cadascun té una parella, però són molt diferents entre si. En Nacho i la Marta formen un matrimoni burgès, gaudeixen d'una vida molt acomodada a Barcelona, amb una feina excel·lent i un estatus social elevat. Tot i això, són infeliços perquè no aconsegueixen tenir un fill. En canvi, en Denis i la Carme són una parella més liberal i desinhibida, però viuen el dia a dia i lluiten per reunir diners amb la intenció d'obrir un restaurant. Quan es presenta la possibilitat que la Carme faci de "ventre de lloguer" a canvi dels diners necessaris per obrir el seu desitjat negoci, ambdues parelles s'hauran d'enfrontar als seus prejudicis i buscar la felicitat que fins ara no han trobat, encara que això impliqui trencar amb les seves pròpies normes, fins i tot quan la gestació ja estigui avançada.

## Repartiment

* Pepe Ocio: Nacho
* Iván Sánchez: Denis
* Maria Ribera: Marta
* Erika Bleda: Carmen
* Teresa Manresa: Mare Marta
* Albert Pérez: Pare Marta
* Nacho San José: Germà Marta

## Referències

* ↑ «Isaac» (en castellà). Academia de Cine. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ «Isaac». ésAdir. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ «Crítica: Isaac» (en castellà), 31-08-2020. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ «‘Isaac’ clausurará la edición online de Atlàntida Film Fest - Cine y Tele» (en castellà), 14-08-2020. [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ «Isaac » Premios Goya 2024». [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ «Isaac (2020)» (en castellà). FilmAffinity. [Consulta: 22 juliol 2024].
# Enes Erkan

Enes Erkan (Adapazarı, 10 de maig de 1987) és un karateca turc campió europeu (2013, 2014) i del món (2012, 2014), representant Turquia en kumite +84 kg. També va guanyar la medalla d'or als Jocs Europeus de 2015 a Bakú.

## Referències

* ↑ http://www.karate.gov.tr/?s=eng-new&en=14
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/milli-karateci-enes-erkan-dunya-sampiyonu-oldu-27543507
* ↑ http://www.sportsmole.co.uk/karate/turkey/baku-2015-european-games/news/erkan-proud-to-have-won-kumite-84kg-final_228053.html
# Enerhodar

Enerhodar (ucraïnès: Енергодар; rus: Энергодар, Energodar) és una ciutat de la província de Zaporíjia, a Ucraïna. Es troba a la riba esquerra del riu Dnièper, prop de l'embassament de Kakhovka, a 52 km al sud-oest de Zaporíjia, la capital de la província. S'hi troba la central nuclear de Zaporíjia, la més gran d'Europa, que produeix 6.000 megawatts.
La ciutat fou capturada per l'exèrcit rus durant la invasió russa d'Ucraïna el 28 de febrer de 2022.

## Referències

* ↑ «Enerhodar». ésAdir. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «The Mayor of Energodar has been wanted» (en ucraïnès). Ukraïnska Pravda, 26-07-2017 [Consulta: 27 juliol 2017].
* ↑ «Russian army takes control of Ukrainian cities of Berdyansk and Enerhodar» (en anglès), 28-02-2022. [Consulta: 28 febrer 2022].
# Eneritz

Eneritz (cooficialment en castellà Enériz) és un municipi de Navarra, a la comarca de Puente la Reina, dins la merindad de Pamplona.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 185 | 182 | 188 | 192 | 197 | 219 | 215 | 217 | 242 | 252 | 281 |
| Fonts: Eneritz i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Elizabeth City

Elizabeth City és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 20.685 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elizabeth City tenia 17.188 habitants, 6.577 habitatges i 4.189 famílies. La densitat de població era de 742,3 habitants per km².
Dels 6.577 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,7% hi vivien parelles casades, en un 23,1% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 15,1% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.193 $ i la renda mediana per família de 28.037 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.434 $ mentre que les dones 20.836 $. La renda per capita de la població era de 13.333 $. Entorn del 25,1% de les famílies i el 27,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elizabeth City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elizabeth City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Elizabeth Cook-Lynn

Elizabeth Cook-Lynn (nascuda el 1930 a Fort Thompson, Dakota del Sud) és una editora, assagista, poeta, novel·lista i acadèmica lakota Crow Creek. Els seus punts de vista mordaços sobre la política dels amerindis dels Estats Units, particularment la sobirania tribal, han causat controvèrsia.
Cook-Lynn cofundà Wíčazo Ša Review ("Llapis Roig"), una revista acadèmica dedicada al desenvolupament dels estudis amerindis com a disciplina acadèmica. Es va retirar de la seva llarga carrera acadèmica a la Universitat de l'Est de Washington el 1993, tornant a casa a Rapid City, Dakota del Sud. Ha exercit de professora visitant a diverses universitats des de la seva jubilació. El 2009, va rebre el Premi a la Trajectòria de Cercle d'Escriptors Nadius d'Amèrica.

## Obres

* From the river's edge (NY: Arcade, 1991).

### Poesia

* I remember the fallen trees: new and selected poems (Cheney, WA: Eastern Washington UP, 1998).

### Narracions

* The power of horses and other stories (NY: Arcade, 1990).
* Seek the house of relatives (Marvin, SD: Blue Cloud Quarterly Press, 1983).
* Then Badger said this (Fairfield, WA: Ye Galleon Press, 1983).

### No ficció

* A Separate Country: Postcoloniality and American Indian Nations (Texas Tech University Press, 2011).
* Anti-Indianism in Modern America: A Voice from Tatekeya's Earth (Illinois UP 2001).
* Politics of Hallowed Ground : Wounded Knee and the Struggle for Indian Sovereignty (with Mario Gonzalez) (Illinois UP, 1999).
* Why I can't read Wallace Stegner and other essays : a tribal voice (Madison : University of Wisconsin Press, 1996).

## Referències

* ↑ «Elizabeth Cook-Lynn: Native American Novelist. Antecedents biogràfics». 20th Century Native American Literature. Arxivat de l'original el 2020-02-20. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ List of NWCA Lifetime Achievement Awards, accessed 6 Aug 2010.

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia
# Eleccions legislatives d'Israel de 1981

Les eleccions legislatives d'Israel de 1981 se celebraren el 30 de juny de 1981 per a renovar els 120 membres de la Kenésset. El partit més votat fou el Likud i el seu líder Menahem Begin fou nomenat Primer Ministre d'Israel, aprofitant l'èxit dels acords de Camp David. Formà coalició amb el Partit Nacional Religiós, Agudat Israel, Tami i Telem.
Durant aquesta legislatura esclatà la guerra del Líban i la matança de Sabra i Xatila, que provocà la dimissió del ministre de defensa, Ariel Xaron. El 1983, Begin va dimitir com a primer ministre per problemes de salut i fou substituït per Isaac Shamir fins a la convocatòria de noves eleccions.

## Resultats

← Eleccions a la Kenésset, 1981→ :
| Candidatura | Vots | % | Escons | Escons |
| Candidatura | Vots | % | 1981 | Dif. |
| Likud | 718.941 | 37,1% | 48 | +5 |
| L'Alineació | 708.536 | 36,6% | 47 | +15 |
| Partit Nacional Religiós | 95.232 | 4,9% | 6 | -6 |
| Agudat Israel | 72.312 | 3,7% | 4 | = |
| Hadaix | 64.918 | 3,4% | 4 | -1 |
| Tehiyà | 44.700 | 2,3% | 3 | Nou |
| Tami | 44.466 | 2,3% | 3 | Nou |
| Telem | 30.600 | 1,6% | 2 | Nou |
| Xinnuy | 29.937 | 1,5% | 2 | Nou |
| Rats | 27.291 | 1,4% | 1 | = |
| Poalé Agudat Israel | 17.090 | 0,9% | 0 | -1 |
| Liberals Independents | 11.764 | 0,6% | 0 | -1 |
| Llista Àrab Unida | 11.590 | 0,6% | 0 | -1 |
| Kach | 5.128 | 0,3% | 0 | = |
| Total (participació 77,8%) | 1.937.336 | 100% | 120 | - |

## Referències

* ↑ «About the 1981 Elections» (en anglès). The Israel Democracy Institute.

## Enllaços externs

* Història de la 10a Kenésset(anglès)
# Elocució

Elocució és l'estudi de la parla formal respecte la pronunciació, la gramàtica, l'estil i el to.

## Història

En la retòrica occidental clàssica, l'elocució va ser una de les cinc disciplines fonamentals de la pronunciació, amb atenció no només a la dicció adequada, sino també a l'ús dels gestos i l'èmfasi.
L'elocució va sorgir com una disciplina formal al segle xviii amb William Enfield, l'actor Thomas Sheridan i el seu fill Richard Brinsley Sheridan. Un altre actor, John Walker, publicà Elements of Elocution el 1781.
A principis del segle xix l'elocució esdevingué una disciplina científica amb James Rush i la seva The Philosophy of the Human Voice (1827) i Richard Whately i els seus Elements of Rhetoric (1828), més tard amb Alexander Melville Bell i A New Elucidation of Principles of Elocution (1849) and Visible Speech (1867).

## Principis de l'elocució

       I. Articulació
       II. Inflecccions
       III. Accent i Èmfasi
       IV. Instrucccions per a la lectura de versos
       V. La Veu
       VI. Els Gestos

## Referències

* Sullivan, Mark. «Educating the American Mind». A: Dan Rather. Our Times. America Finding Itself. Nova York: Scribner, 1996, p. 152–157. ISBN 0-684-81573-7.
* Carol Poster. The Elocutionary Movement: British rhetoric in the eighteenth & nineteenth centuries. Bristol: Thoemmes Continuum. ISBN 1-84371-023-4.

## Enllaços externs

* Digital library of old American textbooks
* An article on oratory in 19th century education Arxivat 2005-04-08 a Wayback Machine.
* Digital facsimile of A.A. Griffith's Lessons in Elocution, 1865
* Digital Book Lessons in Elocution by William Scott, 1820
* Paintings 2015
# Els Arcs (Bellvís)

Els Arcs és una vila que pertany al municipi de Bellvís a la comarca del Pla d'Urgell. La vila dels Arcs està situada a 2 km al nord de la vila i cap de municipi de Bellvís. L'any 2018 tenia 163 habitants. La vila està representada a l'ajuntament de Bellvís mitjançant la figura del representant de l'alcalde. Tot i que fins a l'any 1988 pertanyé a la comarca de la Noguera, amb la creació del Pla d'Urgell, els Arcs juntament amb la resta del municipi de Bellvís va passar a formar part de la nova comarca.

## Referències

* ↑ «Els Arcs». Idescat. [Consulta: 15 octubre 2019].
# Emilio Aragón

Emilio Aragón és el nom dels següents personatges:
* Emilio Aragón Bermúdez o Miliki (1929-2012), pallasso, acordionista i cantant espanyol
* Emilio Aragón Álvarez (n. 1959), actor, humorista, músic, director de cinema, compositor, pallasso i empresari audiovisual, fill de Miliki
# Escala en hi fi

Escala en hi-fi va ser un programa de TV, emès per Televisió espanyola entre abril de 1961 i setembre de 1967. Entre 1963 i 1965 s'incloïa en el magazine Teledomingo.

## Format

Es tractava d'un espai musical en el qual, per primera vegada a Espanya, s'utilitzava la tècnica del play-back. Actors desconeguts prestaven la seva imatge als èxits musicals del moment, mentre desenvolupaven una acció amb argument, en una mena d'embrió del que 20 anys després va ser el vídeo-clip.

## Equip

La realització del programa va ser a càrrec de Fernando García de la Vega, qui també va tenir la idea del programa.
En la primera temporada va estar presentat per l'actor Pablo Sanz, que - després d'interpretar amb canotier i bastó - un popular tema de Mario Clavell, donava lloc a les successives actuacions. Més tard aquesta labor la va realitzar el cantant Juan Erasmo Mochi.
Entre els actors que van posar la seva imatge a l'espai, figuren rostres després molt coneguts com el de Karina, qui poc després es convertiria en la cantant de moda al país. Van destacar també:
* Emiliano Redondo (1961-1964).
* Luis Varela (1961-1965).
* María José Goyanes (1961-1963).
* María José Alfonso (1961-1963).
* Concha Cuetos (1961-1963).
* Carolina Cromstedt (1961-1965).
* Juan Pardo (1962-1963).
* Gloria Cámara (1962-1965).
* Judy Stephen (1963-1965).
* Ignacio de Paúl (1964-1967).
* Guadalupe Vallina (1965-1966).
* María Luisa Seco (1966-1967).
* Jorge del Moral (1966-1967).

## Premis

* Premi Ondas (1962). Nacionals de televisió: Millor programa musical.

## Repercussions

El programa va aconseguir un èxit rotund en la televisió del moment, i de fet es va prolongar durant sis temporades.
En 1963 es va fer una versió per al cinema, dirigida per Isidoro M. Ferry i protagonitzada per Karina, Arturo Fernández, José Rubio, Xan das Bolas, María Isbert, Cassen, Laly Soldevila i Manolo Zarzo.

## Referències

* ↑ «Los primeros programas de variedades de TVE: de La Hora Philips a Escala en HI-FI». Natividad Cristina Carreras Lario, Universitat de Sevilla, 2011.
# Emperador Ai de Jin

Jin Aidi (晉哀帝) :
| Nom familiar: | Sima (司馬; sī mǎ) |
| Nom atorgat: | Pi (丕, pī) |
| Nom a títol pòstum: | Ai (哀, āi), significant literalment: "lamentable" |
L'EmperADor Ai DE Jin (晋哀帝/晉哀帝; pinyin: Jìn Aīdì; Wade-Giles: Chin Ai-ti) (341 – 30 de març de 365), nom personal Sima Pi (司馬丕), nom estilitzat Qianling (千齡), va ser un emperador de la Dinastia Jin Oriental. Durant el seu breu regnat, els poders reals eren en gran part en mans del seu besoncle Sima Yu, el Príncep de Kuaiji, i el general suprem Huan Wen. Segons el relats històrics, ell va tenir una obsessió amb la immortalitat, la qual irònicament va causar la seva mort, ja que es va enverinar per les pastilles que li van ser donades pels mags en el 364 i finalment va morir l'any següent.

## Biografia

Sima Pi va néixer en el 341, durant el regnat del seu pare l'Emperador Cheng de Jin, com el fill major de l'Emperador Cheng. La seva mare va ser la Consort Zhou, que en 342 va donar llum al seu germà menor Sima Yi.
Emperador Ai de JinCasa de Sima Nascut: 341 Mort: 30 March 365 :
| Títols de regnat |||
| Precedit per: Emperador Mu de Jin | Emperador de la Xina 361–365 amb la Consort Vídua Zhou (361–363) Sima Yu (363) l'Emperadriu Vídua Chu (364–365) | Succeït per: Emperador Fei de Jin |
# Emperador Fei

Feidi és el nom dels següents personatges:
Emperador Fei o Fèidì és un terme per a emperadors xinesos deposats. Es pot referir a:
* Emperador Fei de Jin (342–386, r.365–371)
* Emperador Qianfei de Liu Song (449–465, r.464–465) (Qian significa anterior)
* Emperador Houfei of Liu Song (463–477, r.472–477) (Hou significa posterior)
* Xiao Baojuan, Emperador Fei de Qi del Sud (483–501, r.498–501)
* Emperador Jiemin de Wei del Nord, Emperador Qianfei de Wei del Nord (498–532, r.531)
* Emperador Fei de Qi del Nord (545–561, r.559–560)
* Yuan Lang, Emperador Houfei de Wei del Nord (513–532, r.531–532)
* Emperador Fei de Wei Occidental (???–554, r.554)
* Emperador Fei de Chen (554–570, r.566–568)