OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dalyita

La dalyita és un mineral de la classe dels silicats que pertany i dona nom al grup de la dalyita. Va ser anomenada en honor de Reginald Aldworth Daly (1871-1957) professor de la Universitat Harvard i petròleg igni.

## Característiques

La dalyita és un silicat de fórmula química K₂ZrSi₆O₁₅. Cristal·litza en el sistema triclínic. Els seus cristalls són curts i prismàtics, de fins a 0,5 mm, dominats per {101} i pinacoidals paral·lels a [001]. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la dalyita pertany a «09.EA: Fil·losilicats, amb xarxes senzilles de tetraedres amb 4-, 5-, (6-), i 8-enllaços» juntament amb els següents minerals: cuprorivaïta, gil·lespita, effenbergerita, wesselsita, ekanita, apofil·lita-(KF), apofil·lita-(KOH), apofil·lita-(NaF), magadiïta, davanita, sazhinita-(Ce), sazhinita-(La), okenita, nekoïta, cavansita, pentagonita, penkvilksita, tumchaïta, nabesita, ajoïta, zeravshanita, bussyita-(Ce) i plumbofil·lita.

## Formació i jaciments

La dalyita és un mineral accessori rar que es troba en blocs de granit alcalins expulsats per volcans en tufs traquítics i basàltics, en sienita o en lamproïta. Va ser descoberta a Green Mountain, a l'illa de l'Ascensió (Santa Helena). També estat descrita a altres indrets de l'illa de l'Ascensió, l'Antàrtida, el Canadà, Espanya i els Estats Units, Namíbia, Noruega, Portugal, Romania i Rússia.

## Referències

* 1 2 3 «Dalyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Dalyite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 1r juny 2019].
# Magnes

* No s'ha de confondre amb Magne.
Magnes és el nom dels següents personatges:
* Magnes (poeta) (Icària, s. V aC), poeta còmic grec de la vella comèdia.
* Magnes (mitologia), heroi grec fill d'Èol i d'Enàrete.
# Els rius de color porpra

Els rius de color porpra (títol original: Les Rivières pourpres ) és una pel·lícula francesa dirigida per Mathieu Kassovitz l'any 2000, basada en la novel·la homònima de Jean-Christophe Grangé. Hi ha una seqüela d'aquesta pel·lícula, titulada Els rivières pourpres II - Les anges de l'apocalypse. Ha estat doblada al català.

## Argument

La cinta narra, en clau de suspens, les tribulacions de dos policies que investiguen dos casos criminals en un mateix dia, separats per 300 km, i que en teoria no tenen res a veure entre ells, encara que només en teoria. Pierre Niemans (Jean Reno) és un home amb experiència, i que té un instint infal·lible per als casos criminals, però que amaga grans temors. Viatja a Guernon, una fictícia ciutat universitària on s'ha dut a terme un violent assassinat. El jove, espavilat i solitari Max Kerkerian (Vincent Cassel), que abans era un lladre de cotxes i que va entrar en el cos de policia a causa del seu amor pel perill, està investigant un cementiri profanat a Sarzac durant la nit, i en particular la tomba d'una nena morta vint anys abans. Aviat les dues recerques es veuen entrellaçades. I els assassinats augmenten. La veritat superarà totes les teories, portant així als dos policies fins a les més altes muntanyes, atrapats entre glaceres i el que podrien ser les portes de la mort.

## Repartiment

* Jean Reno: Comissari Pierre Niemans
* Vincent Cassel: Tinent Max Kerkerian
* Nadia Farès: Fanny Ferreira / Judith Hérault
* Dominique Sanda: Germana Andrée
* Karim Belkhadra: Capità Dahmane
* Jean-Pierre Cassel: D$^r$ Bernard Chernezé
* Didier Flamand: el rector
* François Levantal: el patologista
* Francine Bergé: la directora
* Philippe Nahon: l'home dels serveis tècnics d'Autopista
* Laurent Lafitte: Hubert, el fill del rector
* Robert Gendreu: el guardià del cementiri
* Christophe Bernard: Skinhead #1
* Nicky Naude: Skinhead #2
* Tonio Descanvelle: el Policia de Sarzac #1
* Olivier Rousset: el Policia de Sarzac #2
* Françoise Lorent: la monja
* Vincent Tulli: el tècnic informàtic
* Nicolas Koretzky: el policia informàtic
* Sami Zitouni: el Jove #1 a Sarzac
* Slim Zitouni: el Jove #2 a Sarzac
* Christophe Rossignon: el Policia a la parada de tren
* Dominique Bettenfeld: el policia teòric
* Alexis Robin: el nen amb el seu gos pigall
* Alain Guerillot: l'amo skinhead del cafè

## Crítica

"Un impactant exercici en allò macabre (...) Puntuació: ★★★½ (sobre 4)"
"La trama d'aquesta adaptació de la novel·la de Jean-Christophe Grangé acaba sent simultàniament ridícula i predictible"

## Referències

* ↑ «Els rius de color porpra». esadir.cat.
* ↑ «Les Rivières pourpres». [Consulta: 17 abril 2018].
* ↑ Ebert, Roger. «The Crimson Rivers Movie Review (2001) | Roger Ebert» (en anglès). [Consulta: 17 abril 2018].
* ↑ Foreman, Jonathan «Les Rivières pourpres». New York Post.
# Enric d'Alemany

Enric d'Alemany (Vic, segle XVII) fou un prevere català. De família noble, fou canonge i sagristà de la seu de Vic. A les Corts de 1626 s'oposà, junt amb Pau Claris, en nom del braç eclesiàstic, a les demandes reials. Fou un dels caps de la resistència (armada a Vic) a pagar el delme (1634). Aconseguí del Papa l'ajornament. Col·laborà amb la Generalitat en la mobilització militar del Principat contra les tropes castellanes.

## Bibliografia

* MIQUEL S. SALARICH I TORRENTS I MIQUEL S. YLLA-CATALÀ I GENÍS «Vigatans Il·lustres». Publicacions del Patronat d'Estudis Ausonencs Vic. Núm. 5-6.
# Bagua Grande

Bagua Grande (fundada com Santiago de Bagua el 1541) és una ciutat al nord-est del Perú, capital de la província d'Utcubamba al departament d'Amazones. És a 5º45'S i 78º26'O, a la vora del riu Utcubamba a uns 450 msnm. Gaudeix d'un clima tropical amb les màximes precipitacions al mes d'abril.
Bagua Grande és la ciutat més poblada del departament amb una població estimada de 42.396 hab. per al 2015.

## Vegeu també

* Llista de ciutats del Perú

## Notes

* ↑ «Clima Bagua Grande (Perú)». climate-data.org. [Consulta: 7 agost 2017].
* ↑ «“Poblaciones de los distritos de Huaura y Huacho."». Perú: Estimaciones y Proyecciones de Población Total por Sexo de las Principales Ciudades, 2000-2015. Instituto Nacional de Estadística e Informática.
* ↑ Perú, Estimaciones y Proyecciones de Población Total por Sexo de las Principales Ciudades 2000-2015
# Drujba (Adiguèsia)

* Per a altres significats, vegeu «Drujba».
Drujba - Дружбa (rus) és un possiólok de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora del riu Txokhrak, a 12 km al nord-oest de Koixekhabl i a 41 km al nord-est de Maikop, la capital de la república.
Pertanyen a aquest municipi els possiolki de Komsomolski i Txókhrak, els khútors de Dmítrievski, Krasni Fars, Novoalekséievski, Otradni, Plodopitomnik i Politotdel i l'aül de Khatxemzi.
# Dalyan köfte

El dalyan köfte és un plat de carn vermella de la cuina turca, fet amb carn picada, generalment de vedella, verdures i ou dur.

## Elaboració

El dalyan köfte s'elabora amassant la carn amb espècies (pebre negre, pebre vermell i comí), sal, cebes picades i molla de pa o farina de galeta (en turc igualment galeta unu), i un rovell d'ou. Després de deixar reposar la massa una hora a la nevera, s'ha d'aplanar la massa -com si fos un full gran- amb un corró de cuina. A continuació, s'ha de fer un rotllo amb aquesta massa, omplint el centre amb ous durs, pastanaga cuita i pèsols. Tot seguit, s'ha de pintar amb salça diluïda i clara d'ou. Posteriorment, s'ha de cuinar al forn a 200 graus durant 15 minuts amb paper d'alumini (sense que toqui la carn) i finalment, s'ha de treure l'alumini i deixar-ho al forn fins que es quedi rostit.
El dalyan köfte gairebé sempre se serveix amb puré de patates.

## Vegeu també

* Besmeç
* Islama köfte
* Kadınbudu köfte

## Referències

* ↑ Murat Yegul. The Secrets of Hearty Turkish Home Cooking. AuthorHouse, setembre 2010, p. 3–. ISBN 978-1-4520-4794-2.

## Enllaços externs

* Recepta Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. (en turc)
# Districte de Le Thuy

El districte de Le Thuy és un districte del Vietnam dins de la Província de Quảng Bình. Limita al nord amb el districte de Quang Ninh, a l'est amb la Mar de la Xina Meridional al sud amb el districte de Vinh Linh (província de Quang Tri i a l'oest amb el Laos (província de Khamouane). Àrea: 1420,52 km². Població resident (2009): 135.190. Seu del districte: ciutat Kien Giang.

## Subdivisions

El districte de Le Thuy es divideix en 28 municipis:
| Municipi | Superfície (km²) | Població (2009) | Densitat (hab./km²) |
| Kien Giang (ciutat) | 3,14 | 6341 | 2019,4 |
| Le Ninh | 11,35 | 4836 | 426 |
| An Thuy | 22,76 | 9610 | 433,66 |
| Cam Thuy | 13,80 | 3.684 | 266,95 |
| Duong Thuy | 9,3 | 4146 | 445,8 |
| Hoa Thuy | 17,25 | 7.273 | 421,6 |
| Hong Thuy | 29,5 | 8.191 | 380,97 |
| Hung Thuy | 21,7 | 6.138 | 282,8 |
| Kim Thuy | 484,75 | 3.309 | 6,82 |
| Lam Thuy | 242,97 | 1.260 | 5,18 |
| Lien Thuy | 6,98 | 8.083 | 160,59 |
| Loc Thuy | 7,75 | 4.155 | 536,1 |
| Mai Thuy | 19,77 | 6.060 | 306,5 |
| My Thuy | 13,64 | 5.011 | 367,37 |
| Phong Thuy | 9,96 | 7.016 | 704,4 |
| Phong Thuy | 9,96 | 7.016 | 704,4 |
| Phu Thuy | 45,66 | 6.748 | 147,78 |
| Sen Thuy | 75,2 | 5.409 | 71,9 |
| Son Thuy | 25,88 | 7.184 | 277,5 |
| Ngan Thuy | 167,71 | 1.742 | 10,38 |
| Ngu Thuy Bac | 31,38 | 3.584 | 114,2 |
| Ngu Thuy Nam | 9,7 | 2.831 | 311 |
| Ngu Thuy Trung | 13,4 | 2.152 | 160,59 |
| Phong Thuy | 9,96 | 7.016 | 704,4 |
| Phu Thuy | 45,66 | 6.748 | 147,78 |
| Sen Thuy | 75,2 | 5.409 | 71,9 |
| Son Thuy | 25,88 | 7.184 | 277,5 |
| Tan Thuy | 19,91 | 5.942 | 298,4 |
| Thanh Thuy | 14,2 | 5.380 | 378,87 |
| Thai Thuy | 55,3 | 4.570 | 82,6 |
| Truong Thuy | 20,75 | 1.579 | 76 |
| Van Thuy | 15,1 | 2.698 | 178,67 |
| Xuan Thuy | 6,8 | 5.241 | 770,73 |

## Referències

* ↑ Official website of Quang Binh Province
# Enric X de Reuss-Ebersdorf

Enric X de Reuss-Ebersdorf (en alemany Heinrich X Reuß zu Ebersdorf) va néixer a Lobenstein (Alemanya) el 29 de novembre de 1662 i va morir a Ebersdorf el 10 de juny de 1711. Era el fill petit del comte Enric X de Reuss-Lobenstein (1621-1671) i de Maria Sibil·la de Reuss-Obergreiz (1625-1675). Un cop assolit el títol de comte d'Ebersdorf, Enric X va ser el fundador de branca de Reuss-Ebersdorf.

## Matrimoni i fills

El 29 de novembre de 1694 en va casar a Laubach amb la comtessa Edmunda Benigna de Solms-Laubach (1670-1732), filla del comte Frederic Segimon (1627-1696) i de Benigna de Promnitz-Pless (1648-1702). El matrimoni va tenir vuit fills:
* Benigna Maria (1695-1751)
* Frederica Guillemina (1696-1698)
* Carlota Lluïsa, nascuda i morta el 1698
* Enric XXIX (1699-1747), casat amb Sofia Teodora de Castell-Remlingen (1703-1777).
* Edmunda Dorotea (1700-1756), casada amb Nicolau Lluís de Zinzendorf (1700-1760).
* Enriqueta Bibiana (1702-1745), casada amb Jordi Adolf Marschall de Bieberstein.
* Sofia Albertina (1703-1708)
* Ernestina Elionor (1706-1766)

## Bibliografia

* Thomas Gehrlein: "Das Haus Reuss: Älterer und Jüngerer Linie" (Broschüre - Agost 2006) ISBN 978-3-9810315-3-9

## Enllaços externs

* Enric X de Reuss-Ebersdorf
# Bagua

«Bagua» té aquests significats:
* bagua o ba gua, símbols usats en el yijing per a representar els principis fonamentals de la realitat
* Bagua Capital, ciutat peruana, capital del districte de Bagua, a la província homònima al departament d'Amazones
* Bagua Grande, ciutat al nord-est del Perú, capital de la província d'Utcubamba al departament d'Amazones
# Bassa de rosada

Una bassa de rosada (dew pond en anglès) és un estany excavat intencionalment a la cimera d'un turó per les necessitats de la ramaderia. Al segle xxi, n'hi ha encara a la regió de les South Downs, a Anglaterra.
Les basses de rosada s'instal·len en les pastures deficients d'aigua.
Són en general poc profundes, circulars i cobertes amb creta o argila. L'argila és sovint coberta d'una escorça de creta aixafada per protegir la bassa de les peülles de les vaques.
Malgrat el nom, la font primària d'aigua és la pluja, més que la rosada o la broma.
Hi ha a França, a les muntanyes del Massís central instal·lacions similars anomenades lavognes, dolines circulars pavimentades de pedres, típiques a la zona de les Causses per al pastoralisme.

## Vegeu també

* Bassa
* Safareig
* Pou d'aire (condensador)
# Drujeliubni

Drujeliubni - Дружелюбный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, al nord de l'embassament de Krasnodar, a 17 km al nord-est del centre de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Kalínino.
# MarTux

MarTux_0.2 és un sistema operatiu per a PC basat en Unix llançat per Martin Bochnig. És la primera distribució per a SPARC d'OpenSolaris. Es distribueix en un live-Cd però solament en DVD doncs així ha set fet el programari per la comunitat de Blastwave.

## Enllaços externs

* marTux Arxivat 2006-09-20 a Wayback Machine. (anglès)
* Blastwave, Software llibre pel Software de Sun Arxivat 2006-09-20 a Wayback Machine. (anglès)
# Comtat de Toreno

El comtat de Toreno és un títol nobiliari espanyol creat pel rei Felip IV, amb el vescomtat previ de Matarrosa i mitjançant Reial decret del 12 de novembre de 1657 i Real Despatx del 30 d'octubre de 1659, en favor d'Álvaro Queipo de Llano y Valdés, senyor de les viles de Toreno i Tombrío de Abajo, alferès major del Principat d'Astúries i de la vila de Cangas de Tineo (avui Cangas del Narcea), on posseïa el solar del seu llinatge, cavaller de Santiago, corregidor de Madrid i de Granada, capità general de Màlaga, del Consell d'Hisenda d'aquest rei i el seu gentilhome de Boca.

## Llista de senyors i comtes de Toreno

| | Titular | Període |
| Senyors de Toreno |||
| | Monasterio de Santa Leocadia de Castañeda | 916-1118 |
| | Obispado de Astorga | 1118-1581 |
| | Incorporado a la Corona | 1581-1583 |
| Nova concessió per Felip II el 1583 |||
| I | Antonio Vázquez Buelta | 1583-1600 |
| II | Jerónimo Vázquez Buelta | 1600-1613 |
| III | Capitán Sancho de Merás | 1613-1637 |
| IV | Pedro de Merás y Sanfrechoso | 1637-1638 |
| V | Álvaro Queipo de Llano y Valdés | 1638-1662 |
| Comtes de Toreno (creació per Felip IV el 1657) |||
| I | Álvaro Queipo de Llano y Valdés | 1657-1662 |
| II | Fernando Queipo de Llano y Lugo | 1662-1699 |
| III | Fernando Queipo de Llano y Jiménez de Arellano | 1699-1718 |
| IV | Fernando Ignacio José Queipo de Llano Doriga y Malleza | 1718-1778 |
| V | Joaquín José Queipo de Llano y Quiñones | 1778-1796 |
| VI | José Marcelino Queipo de Llano y Bernaldo de Quirós | 1796-1838 |
| VII | José María Queipo de Llano Ruiz de Saravia | 1838-1843 |
| VIII | Francisco de Borja Queipo de Llano y Gayoso de los Cobos | 1843-1890 |
| IX | Álvaro Queipo de Llano y Fernández de Córdoba | 1890-1938 |
| X | Francisco Queipo de Llano y Álvarez de las Asturias Bohorques | 1938-1954 |
| XI | Francisco Queipo de Llano y Acuña | 1959-2002 |
| XII | Francisco de Borja Queipo de Llano y Fernández de Villavicencio | 2002-actual |
# Districte de Sabra

El districte de Sabra és una de les 20 unitats administratives en què es divideix la província de Tlemcen, a Algèria. La capital del districte és la població de Sabra.
# Enric d'Aragó

Enric d'Aragó és el nom dels següents personatges:
* Enric d'Aragó o Enric I d'Empúries (~1400-1445), fill quart de Ferran I d'Aragó
* Enric d'Aragó i Pimentel (1445-1522), primer lloctinent de Catalunya (1479-1493)
* Enric d'Aragó Folc de Cardona i Córdoba, o Enric III d'Empúries, (1588-1640), virrei de Catalunya (1630-1632), (1633-1638) i interinament el 1640.
# Sarmàkovo

Sarmàkovo (en rus: Сармаково) és un poble de Kabardino-Balkària, a Rússia, que el 2019 tenia 8.149 habitants. Pertany al districte rural de Zalukókoaje.

## Referències

* ↑ «Первопоселенцы немецкой колонии Бруненталь (с. Октябрьское) | Зольский район». www.zolka.ru. [Consulta: 4 juny 2016].
* ↑ Немцы России: населенные пункты и места поселения: энциклопедический словарь / Сост.: В. Ф. Дизендорф.-М.,"ЭРН", 2006.-472с.
# Barraca de la Coma Farella 1

La Barraca de la Coma Farella 1 és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una barraca de pedra seca de planta circular amb la porta situada al costat sud. És adossada a un marge i, actualment és en ruïnes en un 90% aproximadament.
Els murs i la volta són fets amb peces irregulars de pedra unides en sec amb l'ajuda de falques de pedra. Els murs tenen un rebliment de pedruscall.

## Referències

* 1 2 «Barraca de la Coma Farella 1». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Dubovce

Dubovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. El 2023 tenia 621 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1392.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Ajuntament de Dubovce. [Consulta: 23 juny 2024].
# Cirrus SR22

El Cirrus SR22 és una avioneta de 5 places i propulsió amb motor d'explosió fabricada amb un ús extensiu de materials compostos. És un desenvolupament de la Cirrus SR20 amb un motor més potent de 310 cv, així com una ala més gran i amb major capacitat de combustible.
És l'avioneta d'aviació general més venuda al món des de l'any 2002. També és l'avioneta feta amb materials compostos més venuda i el 2007 suposava un 30% de tots els aparells venuts en aquest mercat.

## Especificacions (SR22-G6)

Dades obtingudes de la web oficial:
Característiques generals:
* Tripulació:1
* Passatgers: 3
* Llargària: 7,92 m
* Envergadura: 11,68 m
* Altura: 2,70 m
* Superfície alar: 13,71 m²
* Pes buit: 1.026 kg
* Càrrega útil: 606 kg
Planta motriu:
* Motors: 1 x motor de combustió interna Continental IO-550-N
* Potència: 231 kW (310 CV)
* Hèlix: de 3 pales i pas constant

## Referències

* ↑ General Aviation Manufacturers Association. «2007 General Aviation Statistical Databook & Industry Outlook», 01-01-2008. Arxivat de l'original el 6 de juliol 2011. [Consulta: 2 juliol 2010].
* ↑ General Aviation Manufacturers Association. «2016 General Aviation Statistical Databook & Industry Outlook», 2017. Arxivat de l'original el 23 de febrer 2017. [Consulta: 22 febrer 2017]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-02-23. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ Cirrus Design. «SR22 Specifications», 2019. [Consulta: 17 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial de Cirrus (anglès)
# Maquoketa

Maquoketa és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 6.112 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maquoketa tenia 6.112 habitants, 2.614 habitatges, i 1.599 famílies. La densitat de població era de 684 habitants/km².
Dels 2.614 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 21,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.984 $ i la renda mediana per família de 36.705 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.819 $ mentre que les dones 19.421 $. La renda per capita de la població era de 16.360 $. Entorn del 9,1% de les famílies i el 12,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maquoketa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Maquoketa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Comtat de Torre Nueva de Foronda

El Comtat de Torre Nueva de Foronda és un títol nobiliari espanyol creat el 20 de desembre de 1920 pel rei Alfons XIII a favor de Mariano de Foronda y González-Bravo, diputat a Corts, més tard II marquès de Foronda, II comte de Larrea.
La seva denominació fa referència, a més del cognom del primer titular, a la localitat de Foronda, província d'Àlaba, Espanya, actualment annexionat al municipi de Vitòria.

## Comtes de Torre Nueva de Foronda

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Mariano de Foronda y González-Bravo | 1920-1961 |
| II | Manuel de Foronda y Gómez | 1964-1969 |
| III | Manuel de Foronda y de Sentmenat | 1973-2012 |
| IV | María Teresa de Foronda y Torres de Navarra | 2013-actual titular |

## Història dels Comtes Torre Nova de Foronda

Mariano de Foronda y González-Bravo (f. en 1961), I comte de Torre Nueva de Foronda, II marquès de Foronda, II comte de Larrea.
* Va casar amb María de les Mercedes Gómez y Uribarri. El va succeir, en 1964, el seu fill:
Manuel de Foronda y Gómez († en 1969), II comte de Torre Nueva de Foronda. El va succeir el fill del seu germà Luis de Foronda y Gómez III marquès de Foronda, que va casar amb María Josefa de Sentmenat y Mercader, per tant el seu nebot:
Manuel de Foronda y de Sentmenat (1932-2012), III comte de Torre Nueva de Foronda, IV marquès de Foronda.
* Va casar amb María dels Dolores Torres de Navarra.
* Va casar amb María Marta de Foronda i Huergo.
* Va casar amb Margarita Acero Prats. El succeí del seu primer matrimoni, la seva filla:
María Teresa de Foronda y Torres de Navarra, IV comtessa de Torre Nueva de Foronda, V marquesa de Foronda.

## Referències

* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.