OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Dolç

La platja del Dolç o Platja des Dolç és una platja mallorquina del municipi de Ses Salines, situada al costat de la Colònia de Sant Jordi entre la platja de Ca'n Curt i es Turó. És una platja d'uns 350 metres de longitud per 25 d'amplada. Es tracta d'una platja molt freqüentada per turistes i veïns de la zona. L'única manera d'accedir-hi és caminant uns 800 metres per un passeig que bordeja la costa. El nom de la platja es deu al fet que hi ha una surgència d'aigua a nivell de mar a les roques de l'extrem sud-est de la platja, fet que fa que l'aigua de la superfície de la mar sigui més dolça i més fresca. De fet, l'any 2011 es descobrí que la surgència provenia d'una cavitat litoral d'origen càrstic, amb influència marina i freàtica, que en total formen un sistema de coves subaquàtiques d'uns 4100 metres de recorregut.

## Referències

* ↑ Cosme Aguiló Adrover (Coord.). «Nomenclator Toponímic de les Illes Balears: Ses Salines». IEC.
* ↑ «Platja des Dolç». Govern de les Illes Balears. Conselleria de Turisme. Arxivat de l'original el 2018-09-30. [Consulta: 30 setembre 2018].
* ↑ Jordi Carol; Carmen Muñoz. El litoral de Mallorca (en castellà). 1a.. Barcelona: GeoPlaneta, 2001, p. 52. ISBN 84-08-03939-3.
* ↑ Gràcia, Francesc «ES DOLÇ (Colònia de Sant Jordi, ses Salines, Mallorca). Cavitat litoral amb influències hipogèniques excavada a les eoalianites quaternàries i als materials del pliocè». Endins, 36, 2014, pàg. 69-96. ISSN: 0211-2515.
# Paulilatino

Paulilatino (en sard, Paule) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 2.517 habitants. Es troba a la regió de Montiferru. Limita amb els municipis d'Abbasanta, Bauladu, Bonarcado, Fordongianus, Ghilarza, Santu Lussurgiu, Solarussa, Villanova Truschedu i Zerfaliu.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Domenico Gallus | Llista cívica |
# Cümbüş

El cümbüş (pronunciat [dʒymˈbyʃ]) és un cordòfon originari de Turquia, inventat a Istanbul l'any 1929 per Zeynel Abidin (Cümbüş), un lutier turc nascut a Üsküp, Imperi Otomà. El nou instrument fou batejat com cümbüş per Mustafa Kemal Atatürk, el 14 de gener de 1930.
El cümbüş, en la seva forma tradicional té dotze cordes, s'assembla a un banjo. És un instrument que també es pot trobar als països veïns. L'instrument s'assembla a un banjo però és una mica diferent. Té un ressonador gran de fibres d'alumini, que es combinen amb les cordes d'acer per donar-li un so molt més potent. És un instrument de sis cordes, que conté una petita caixa de ressonància amb forats en el marc i tapa anterior de pell. N'hi ha de diferents llargades i números de cordes, però el més normal és que tingin 6 cordes dobles i una longitud total de 88 centímetres. No solen estar trastejats i l'afinació més normal és -d'agut a greus-: sol-do-mi-si-la. Hi ha una gran varietat d'afinacions per a l'instrument. Cada corda doble consta d'un parell de cordes amb la mateixa afinació.
El cümbüş es pot tocar amb una pua, "mizrap" en turc. La tradicional és una tira de tall de polietilè. El material original de pua va ser la ploma de l'ala d'una àguila mullat amb oli d'oliva.

## Etimologia

Cümbüş és una paraula d'origen persa (on significa acció, moviment) i significa gresca, tabola, festa molt animada, en turc.

## Referències

* ↑ Türkoloji Kongresi (en turc). Kervan Yayınları, p.589. «"Cümbüş" mucidi olarak bilinen Zeynel Abidin sadece küçük boy "Türkün Sadası" adlı seri nota yayım yapmış olup bunlar 1928 e kadar 8 veya 9 tanedir»
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/zeynel-abidin-in-cumbusu-pink-floyd-un-ses-yelpazesinde-4182465
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/adini-ataturk-ten-alan-aile-ve-calgi-cumbus-174779
* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=c%C3%BCmb%C3%BC%C5%9F&x=14&y=16
* ↑ http://www.tdk.gov.tr/index.php?option=com_gts&arama=gts&guid=TDK.GTS.56fa44b5bea1d0.70769127 Arxivat 2016-04-28 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* http://ericederer.com/cumbus/cumbus.html
* http://www.youtube.com/watch?v=y5Q5atX5Vw0
* http://grups.blanquerna.url.edu/m45/videosmon/As.htm Arxivat 2011-01-15 a Wayback Machine.
* http://www.campin.me.uk/Music/Cumbus/
# Ghost (grup de música)

Ghost és un formació sueca de heavy metal formada a Linköping, Suècia, el 2006. Són set membres en el grup, sis van vestits pràcticament iguals, de negre i amb la cara coberta i el vocalista, Tobias Forge, ha anat vestit de papa o de bisbe, segons la gira. Han mantingut sempre la seva identitat en secret, els músics encaputxats es coneixen com "The Nameless Ghouls", i el vocalista es coneix per "Papa Emeritus".
Ghost és un nom d'adoració al dimoni. Als Estats Units el grup va ser obligat a canviar-se el nom per GHOST B.C per motius legals.

## Discografia
### Opus Eponymous (2010)

Es publicà el 18 d'octubre del 2010 a Suècia. Aquest CD va ser nominat als premis Grammi (l'equivalent suec dels premis Grammys). És una combinació de rock satànic amb un toc de sensibilitat pop.

#### Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per "A Ghoul Writer", excepte la pista 10 (escrita i composta per George Harrison).

### Infestissumam (2013)

Totes les cançons foren escrites i compostes per "A Ghoul Writer", excepte la pista 12 (escrita i composta per Benny Andersson i Björn Ulvaeus), i la pista 13 (escrita i composta per Martin L. Gore).

### Meliora (2015)

Totes les cançons foren escrites i compostes per "A Ghoul Writer".

### Prequelle (2018)

Totes les cançons foren escrites i compostes per "A Ghoul Writer".

### Impera (2022)
## Referències

* ↑ «GHOST - Infestissumam Album Details Revealed». bravewords.com, 20-12-2012. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2013. [Consulta: 10 gener 2013].
* ↑ «Frontman Tobias Forge: Ghost Is More of a Solo Project Than a Band». Loudwire, 07-06-2017. [Consulta: 3 juliol 2017].
* ↑ «Swedish Metal Sensation Ghost on Anonymity, the Coming Apocalypse, and Sounding Like a Million Bucks in 1978». SF Weekly. Arxivat de l'original el 18 de maig 2014. [Consulta: 21 febrer 2012].
* ↑ «Swedish Metal Band Ghost Changes Name to Historically Inaccurate 'Ghost B.C.'». Spin. [Consulta: 7 febrer 2013].
* ↑ Rivadavia, Eduardo. «Opus Eponymous - Ghost: Songs, Reviews, Credits». AllMusic. All Media Network. [Consulta: 20 setembre 2016].
* ↑ «WATAIN Wins Swedish GRAMMIS Award For 'Best Hard Rock' Album». Blabbermouth.net, 06-04-2011. Arxivat de l'original el 11 de gener 2013. [Consulta: 10 gener 2013].

## Enllaços externs

* pàgina oficial
* Facebook
* Informació del grup
Viccionari
# Åreskutan

Åreskutan és una muntanya que s'eleva fins als 1.420 metres d'altura a Åre, Jämtland al centre de Suècia, tractant-se d'una de les muntanyes més conegudes d'aquest país. A la muntanya (i al municipi de Åre) s'accedeix fàcilment amb tren. El massís muntanyós compta amb la zona d'esquí més gran a Suècia.
Del 3 al 18 de febrer de 2007, Åre va ser l'amfitrió del Campionat del Món d'Esquí Alpí de la FIS d'aquest any. El 1999, va ser la seu d'un Campionat Mundial de Ciclisme de Muntanya.

## Referències

* ↑ http://www.mountain-forecast.com/peaks/Areskutan
* ↑ http://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=8861
# Guillem Arnaut i companys màrtirs d'Avinhonet

Guilhèm Arnaut, Estève de Sant Tibèri i els seus companys (morts a la Massacre d'Avinhonet, 29 de maig de 1242) eren membres del tribunal de la Inquisició de Tolosa que jutjava els seguidors del catarisme. Van morir violentament i, considerats màrtirs de la fe, són venerats com a beats per l'Església Catòlica Romana.

## Història

Guilhèm Arnaut era l'inquisidor dominic que, amb el franciscà Estève de Sant Tibèri presidia el tribunal de la Inquisició de Tolosa; els dos havien estat nomenats en 1234 per Gregori IX per acabar amb l'heretgia albigesa a la regió. Amb cinc frares i quatre servents (entre ells: el dominic Bernat de Roquefort, els franciscans Esteve de Narbona, Ramon de Carbonier i dos més, el benedictí Ramon i els clergues Bernat Fortanier i Admer, el germà llec dominic Garcia d'Aure i Pere el Notari), eren de viatge per la regió, jutjant casos locals, i el seguici va aturar-se a Avinhonet. Cap de les ciutats que visitaven, llavors dominades per Ramon VII de Tolosa volia obrir-ne les portes al tribunal, i s'havien establert en una granja als afores, des d'on predicaven.
Un grup de 85 cavallers procedents del castell de Montsegur, dirigits per Pèire Roger de Mirepoix i ajudats per vilatans d'Avinhonet, van atacar-los mentre dormien al castell, on havien estat acollits, matant-los a cops de destral i espasa, la nit del 28 al 29 de maig de 1242, i destruint les actes i papers dels judicis que portaven amb ells. Es va dir que Guillem i Esteve havien estat morts mentre eren a sagrat, en l'església d'Avinhonet, i resant el Te Deum, la qual cosa era un sacrilegi i una violació insòlita del dret d'asil vigent.
El fet va provocar l'excomunicació de Ramon VII de Tolosa i que la persecució dels càtars s'endurís, acabant el 1244 amb la presa i massacre de Montsegur.

## Tradicions d'Avinhonet

L'església d'Avinhonet, on havia tingut lloc el crim, va quedar sota interdicte, i durant quaranta anys no s'hi pogué dir missa.
La llegenda diu que el dia que s'aixecà l'interdicte, les campanes de l'església tocaren soles i que, poc després, una imatge de la Mare de Déu va aparèixer misteriosament al davant de l'església, sense que ningú sabés d'on venia. Anomenada Mare de Déu dels Miracles, fou instal·lada a l'església. Cada nit del 28 de maig, la gent del poble entrava a l'església amb espelmes enceses i feia una processó de genolls per l'interior, en memòria dels morts.

## Vegeu també

* Massacre d'Avinhonet.

## Bibliografia

* "William, Stephen, Raymund, and Companions". Arxivat 2010-02-05 a Wayback Machine.
# Gisela Bellsolà

Gisela Bellsolà (Baó, 1947) és una cantant rossellonesa que arriba a la Cançó procedent del món del teatre.
El seu primer àlbum (Salut amb la poesia) recull una sèrie de poemes d'autors nord-catalans (Joan Morer, Jordi-Pere Cerdà, Joan Cayrol i Gerard Salgas) musicats per Jordi Barre, Miquel Maldonado, Ray Samson i ella mateixa.
L'any 1981 realitza un ambiciós projecte: el disc i espectacle Bikini, el foc dels oceans, cantata escrita per Gerard Salgas (text) i Miquel Maldonado (música), que interpreta acompanyada pels quaranta músics de l'Orquestra de Cambra de Perpinyà i els trenta-cinc cantaires del Conjunt Polifònic de Perpinyà.
El seu darrer LP, fins ara (País Catedral, 1987), torna a ser un recull de poemes musicats de Jordi Pere Cerdà, Mònica Bellsolà, Joan Morer, Josep Sebastià Pons, i de dos poetes de la Catalunya del Sud: Maria Mercè Marçal ("Velles corrandes per a la Pepa", "Anna marinera") i Segimon Serrallonga ("La fugida", "El cavaller", "Vam partir tots cinc"). L'any 1995 col·labora en l'espectacle de Rafael Subirachs Cançó de la terra, basat en textos de Jacint Verdaguer.
També ha participat en tres discos de Gerard Zuchetto, centrats en temes tradicionals i cançons de trobadors, el darrer dels quals ha rebut el premi de l'Académie Charles-Cros.

## Referències

* ↑ «Músiques d'arrel». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: abril 2013].
* ↑ Pujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5, plana 101.

## Enllaços externs

* Breu biografia artística de Gisela Bellsolà (català)
* Filmografia de Gisela Bellsolà (anglès)
# El Pi de Sant Josep

El Pi de Sant Josep és un cim de 451,5 metres a cavall dels municipis de Sant Ferriol, a la comarca de la Garrotxa i de Sant Miquel de Campmajor, a la comarca del Pla de l'Estany. Té una forma allargassada en sentit est-oest i és flanquejat al nord pel torrent de la Miana i la riera de Junyell i pel sud pel Ser.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pauli Arbarei

Pauli Arbarei (en sard, Pauli Arbarei) és un municipi italià, dins de la província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 685 habitants. Es troba a la regió de Marmilla. Limita amb els municipis de Las Plassas, Lunamatrona, Siddi, Tuili, Turri, Ussaramanna i Villamar.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Fausto Cadeddu | Llista cívica |
# César Villafañé Blanco

César Villafañé Blanco (Lleó, 8 d'agost de 1974) és un exfutbolista castellanolleonès, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Villafañé va destacar a la Cultural Leonesa, l'equip de la seua ciutat natal. La temporada 93/94 debuta amb el primer equip, i tot i jugar 34 partits i marcar 3 gols, el seu club va baixar a Tercera Divisió. Però, el lleonés apuntava maneres, i va ser fitxat per la UD Salamanca, amb la qual va pujar a Primera Divisió.
La temporada 1995-96 va ser la primera del migcampista a la màxima divisió. Va jugar només 7 partits, i el seu equip fou cuer. A la 1996/97 no compta per a l'entrenador salmantí i és cedit, primer al CD Numancia i després al Racing de Ferrol, jugant quinze partits a cada equip.
Retorna a Salamanca i a la primera divisió a la 1997/98, però només disputa tres minuts d'un partit. A l'hivern retorna a la Cultural Leonesa, on jugaria a un bon nivell.
L'estiu del 1998 fitxa per la UP Plasencia, on és titular però l'entitat extremenya descendeix a Tercera. De nou a la Cultural Leonesa, serà un dels jugadors clau dels castellans a l'inici de la dècada, amb el qual va estar a punt de pujar a Segona A, però sense aconseguir-ho.
La 2003/04 juga al Zamora CF (34 partits i tres gols) i després passaria per clubs de Tercera, com el Ponferrada Promesas, l'Huracán Z i l'Atlético Bembibre, així com pel RAM León de futbol sala.
# Girolamo Doria

Girolamo Doria (Gènova, ? - Gènova, 1558). Noble genovès, ambaixador de la República davant del papa Juli II. Administrador apostòlic del bisbat d'Elna (1530-1532) i de l'arquebisbat de Tarragona (1533-1558). Comte de Cremolino.
Era nebot d'Andrea Doria a petició del qual fou nomenat cardenal diaca de l'Església Catòlica a la basílica de Sant Pere del Vaticà al desembre de 1529 per Climent VII, malgrat l'oposició d'un sector del col·legi cardenalici. Poc temps després li fou conferit el bisbat d'Elna —i l'abadia, en comenda, de Sant Miquel de Cuixà (1533-1535)— i successivament abat d'Osca (1532-1534), Noli (1534-1549) i Nebbi (1536-1538); des del 5 de juliol de 1533 fou arquebisbe de Tarragona, càrrec que pren per poders i mai visitarà la seu. D'aquest govern exercit a distància i deixat en altres mans se'n derivaren greus perjudicis, molts d'ells agreujats perquè els vicaris generals eren estrangers. Per tal d'evitar aquests inconvenients, el capítol va demanar que es complís la constitució de l'arquebisbe Sancho López de Ayerbe per la qual s'establia que els vicaris generals havien de ser sempre naturals de l'arxidiòcesi, però no va ser escoltat. En 1557, es tornà a repetir aquesta elecció i la renúncia a favor de Pere Àngel Ferrer i Despuig.
A les Corts de Montsó (1533), celebrades poc després del seu nomenament com a arquebisbe de Tarragona, els diputats també es queixaren per la presència d'un estranger en aquest càrrec. Amb tot, Girolamo Doria va ser insaculat i elegit com a President de la Generalitat de Catalunya per al trienni 1539-1542. La seva impopularitat el varen fer desistir i no va jurar el càrrec dins el termini essent substituït per Jeroni de Requesens i Roís de Liori.
En nom seu foren celebrats sis concilis provincials (1543, 1554, dos el 1555, 1556 i 1557) i foren recopilades per primera vegada les constitucions conciliars provincials: Constitutiones sacrorum i conciliorum Tarraconensium (1557). Tant a Roma, on residí gairebé sempre, com a Gènova, treballà per la Reforma.
El cardenal va morir a Gènova el mes de maig de 1558. Està enterrat al panteó de la família Doria, a l'església de Santa Maria de Cel·la.

## Bibliografia

* Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003. ISBN 84-412-0885-9 (Vol.2)
# Zelenodolsk (Sakhalín)

* Per a altres significats, vegeu «Zelenodolsk».
Zelenodolsk (en rus: Зеленодольск) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 38 habitants. Pertany al districte d'Aniva.

## Referències

* ↑ Большая Российская энциклопедия: В 30 т. / Председатель науч.-ред. совета Ю. С. Осипов. Отв. ред С. Л. Кравец. Т. 1. А — Анкетирование. — М.: Большая Российская энциклопедия, 2005. — 766 с.: ил.: карт.
# Grimpa-soques cellut

El grimpa-soques cellut. (Lepidocolaptes angustirostris) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als boscos, sabanes i garrigues del nord, est i sud-est de Bolívia, el Paraguai, centre i est del Brasil i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Grimpa-soques cellut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# El gall i la perla

El gall i la perla és el nom d'una faula recollida entre d'altres per Isop, Fedre, Jean de La Fontaine i diversos autors orientals, ja que és una de les històries usades com a koan.

## Argument

Un gall estava foradant la terra buscant gra. Va trobar una gran perla i en reconèixer que era va exclamar que potser era una joia molt valuosa per a d'altres però que per a ell no tenia cap valor, perquè no li podia fer servei com a menjar

## Anàlisi

El significat de la faula és que la riquesa o el valor de quelcom és sempre relatiu i que no tothom aprecia els mateixos guanys en una empresa. La tradició posterior es va dividir respecte al judici moral del gall. Uns autors medievals van lloar-lo, per no deixar-se seduir per les aparences o pels guanys, mentre que d'altres el van blasmar per jutjar les coses només per la seva utilitat, oblidant aspectes com la bellesa.

## Referències

* ↑ Annabel M. Patterson: Aesopian Writing and Political History, Duke University Press, 1991
# El Pi de Sant Just

El Pi de Sant Just és un poble del municipi d'Olius, a la comarca catalana del Solsonès. En el cens de 2016 tenia 727 habitants. En aquest nucli és on hi ha l'ajuntament del municipi.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| Any | Nucli urbà | Nucli urbà | Nucli urbà | Poblament dispers | Poblament dispers | Poblament dispers | Total |
| Any | Homes | Dones | Total | Homes | Dones | Total | Total |
| 2000 | 142 | 140 | 282 | 7 | 5 | 12 | 294 |
| 2002 | 162 | 155 | 317 | 6 | 5 | 11 | 328 |
| 2004 | 184 | 183 | 367 | 6 | 4 | 10 | 377 |
| 2006 | 230 | 220 | 450 | 4 | 3 | 7 | 457 |
| 2008 | 284 | 273 | 557 | 3 | 2 | 5 | 562 |
| 2010 | 325 | 292 | 617 | 4 | 3 | 7 | 624 |
| 2012 | 343 | 320 | 663 | 4 | 3 | 7 | 670 |
| 2014 | 357 | 329 | 686 | 4 | 3 | 7 | 693 |
| 2016 | 380 | 339 | 719 | 3 | 5 | 8 | 727 |
| Font: INE ||||||||

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
# PTT Pattaya Open 2015

El Torneig de Pattaya 2015, també conegut com a PTT Pattaya Open 2015, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als International Tournaments de la WTA. La 24a edició del torneig es va celebrar entre el 8 i el 15 de febrer de 2015 al Dusit Thani Hotel de Pattaya, Tailàndia.
La tennista eslovaca Daniela Hantuchová va guanyar el torneig per tercera ocasió (2011, 2012).
Aquesta fou la darrera edició del torneig, ja que fou cancel·lat.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | S. Peng | 3 | 6 | |
| | M. Doi | 6 | 2 | | | M. Doi | 4 | 2 | |
| | R. Oprandi | 1 | 6 | 0 | 7 | M. Puig | 6 | 6 | |
| 7 | M. Puig | 6 | 3 | 6 | | | | | | 7 | M. Puig | 6$^4$ | 7 | 6$^7$ |
| 4 | K. Nara | 2 | 4 | | | | | | | | A. Tomljanović | 7 | 5 | 7 |
| | E. Rodina | 6 | 6 | | | E. Rodina | 6$^4$ | 2 | | | | | | |
| | A. Tomljanović | 7 | 6 | | | A. Tomljanović | 7 | 6 | | | | | | |
| 6 | J. Gajdosova | 6$^3$ | 3 | | | | | | | | | | | | A. Tomljanović | 6 | 3 | 4 |
| LL | L. Zhu | 1 | r | | | | | | | | | | | | D. Hantuchová | 3 | 6 | 6 |
| | Y-Y. Duan | 6 | | | | Y-Y. Duan | 3 | 0 | | | | | | |
| | S. Zheng | 6⁵ | 2 | | | D. Hantuchová | 6 | 6 | | | | | | |
| | D. Hantuchová | 7 | 6 | | | | | | | | D. Hantuchová | 4 | 6 | 7 |
| 8 | S. Zhang | 6⁶ | 3 | | | | | | | | M. Erakovic | 6 | 3 | 6$^3$ |
| WC | V. Zvonariova | 7 | 6 | | WC | V. Zvonariova | 6 | 6⁶ | 5 | | | | | |
| | M. Erakovic | 6 | 6 | | | M. Erakovic | 2 | 7 | 7 |
| LL | I. Bèihelzimer | 1 | 1 | | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Chan Hao-Ching Chan Yung-Jan | 6 | 6 |
| | Nicha Lerpitaksinchai Peangtarm Plipuech | 2 | 4 | 1 | Chan Hao-Ching Chan Yung-Jan | 6 | 6 | |
| 3 | Jarmila Gajdošová Ajla Tomljanović | 3 | 4 | | Liang Chen Zhang Kai-Lin | 3 | 3 | |
| | Liang Chen Zhang Kai-Lin | 6 | 6 | | | | | | 1 | Chan Hao-Ching Chan Yung-Jan | 2 | 6 | [10] |
| | Anastasia Rodionova Vera Zvonariova | | | | | | | | | Shuko Aoyama Tamarine Tanasugarn | 6 | 4 | [3] |
| 4 | Chan Chin-Wei Xu Yi-Fan | w/o | | 4 | Chan Chin-Wei Xu Yi-Fan | 6 | 5 | [7] |
| | Shuko Aoyama Tamarine Tanasugarn | 6 | 7 | | Shuko Aoyama Tamarine Tanasugarn | 3 | 7 | [10] |
| 2 | Kimiko Date-Krumm Alexandra Panova | 1 | 5 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès) (tailandès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Pattaya :
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015 :
WTA Tour 2015
< 2014
2016 > :
WTA Finals, Singapur  · WTA Elite Trophy, Zhuhai :
# César Sánchez Pérez

* Si cerqueu altres usos, vegeu César Sánchez.
César Sánchez Pérez (Navalmoral de la Mata, província de Càceres, 26 d'agost de 1978) és un sociòleg i polític valencià d'origen extremeny, alcalde de Calp i diputat a les Corts Valencianes en la VII, VIII i IX legislatures. Va ser President de la Diputació d'Alacant.

## Biografia

Llicenciat en sociologia per la Universitat d'Alacant. Ha estat vicesecretari general de Nuevas Generaciones del Partit Popular i regidor de l'ajuntament de Calp el 2003-2007. Posteriorment ha estat assessor del gabinet del President de la Generalitat Valenciana i diputat per la província d'Alacant a les eleccions a les Corts Valencianes de 2007, 2011 i 2015. L'agost de 2015 renuncià al seu escó quan fou nomenat president de la Diputació d'Alacant.
El 2011 encapçalà la candidatura del PP i fou investit alcalde de Calp amb els vots del seu partit (10) i el d'una regidora del partit local Calp Independents-Verds. A les eleccions municipals espanyoles de 2015 fou reescollit alcalde de Calp.

## Referències

* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine., IX legislatura
* ↑ César Sánchez, el accidental presidente provincial de Alicante, El País, 17 de juliol de 2015
* ↑ César Sánchez elegit alcalde de Calp Arxivat 2011-06-19 a Wayback Machine., a RTV de Calp de 13/06/2011 [Consulta: 07/07/2011]
* ↑ Saluda el alcalde Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. al Web de Calp

## Enllaços externs

* Fitxa Diputació d'Alacant Arxivat 2015-10-06 a Wayback Machine.
* Web de César Sánchez Arxivat 2015-09-21 a Wayback Machine.