OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rendufe (Amares)

Rendufe és una freguesia portuguesa del municipi d'Amares, amb 3,06 km² d'àrea i 1.080 habitants (en el cens del 2021). La densitat de població n'és de 352,9 hab/km².

## Història

Fou, fins a la primeria del segle xix, seu del couto de Rendufe. Tenia, el 1801, 1.801 habitants. La constituïen les freguesies de Barreiros, Bico, Lago i Rendufe.
Integrava el municipi d'Entre Homem i Cávado, extingit el 31 de desembre de 1853, data en què va passar a incloure's al municipi d'Amares.

## Patrimoni

* Monestir de Santo André de Rendufe o Monestir de Rendufe
* Sequer i Era, així com estructures hidràuliques en pedra, en concret mines, aqüeducte subterrani i aeri, i estany, existents a la <i>Quinta</i> del Monestir de Rendufe

## Personalitats històriques

* Egas Gomes Pais de Penegate
* Gomes Gonçalves do Lago

## Referències

* ↑ «Carta Administrativa Oficial de Portugal CAOP 2013». IGP Instituto Geográfico Português. Arxivat de l'original el 2013-12-09. [Consulta: 9 Dezembro 2013].
* ↑ INE. «Censos 2021 - resultados preliminares». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ ARCHEEVO, PARÓQUIA DE RENDUFE Consultat el 14 d'abril de 2015.
# Rene Mandri

Rene Mandri (Jõgeva, comtat de Jõgeva, 20 de gener de 1984) és un ciclista estonià que fou professional del 2006 al 2012.

## Palmarès

* 2004
** 1r a la Bourg-Arbent-Bourg
* 2006
** Campió d'Estònia sub-23 en contrarellotge
** 1r al Gran Premi de Saint-Étienne Loire
** 1r al Tour del Pays Roannais
* 2006
** 1r a Les Monts du Lubéron - Trofeu Luc Leblanc
* 2011
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bretanya
* 2012
** 1r al SEB Tartu GP
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Lleó
* 2013
** Vencedor d'una etapa al Tour del Pays Roannais

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. Abandona (6a etapa)
* 2010. Abandona (11a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2007. 24è de la classificació general

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Renauvoid

Renauvoid és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 120 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Renauvoid era de 120 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 58 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 49 eren cases i 5 eren apartaments. Dels 48 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 7 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 29 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Renauvoid el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 12 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 77 persones, 70 eren actives i 7 eren inactives. De les 70 persones actives 64 estaven ocupades (32 homes i 32 dones) i 6 estaven aturades (2 homes i 4 dones). De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Renauvoid hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 396 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Renauvoid a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Renauvoid a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rencor

Rencor és una pel·lícula espanyola de 2002 dirigida per Miguel Albaladejo, la cinquena d'aquest director i aquest cop sense guió d'Elvira Lindo i protagonitzada per Lolita Flores. Fou rodada a Cullera i el Mar Menor.

## Sinopsi

Chelo Zamora és una cantant en hores baixes que actua en restaurants barats i hotels de platja. En un poble turístic de la costa valenciana, ensopega per casualitat amb Toni, un delinqüent d'estar per casa que es guanya la vida llogant els patins a la platja i que foren amants. Tornar a trobar-se amb ell desperta en Chelo records d'una història passada i tèrbola. A partir d'aquest moment, no desistirà de la seva obstinació d'arruïnar-li la vida a l'home que considera culpable de la seva dissort en la seva carrera artística.

## Repartiment

* Lolita Flores... Chelo
* Jorge Perugorría... Toni
* Elena Anaya... Esther
* Mar Regueras ... Natalia
* Jorge Alcázar ... Paco
* Roman Luknár ... Román
* Geli Albaladejo... Maribel
* Noé Alcázar ... Miguel Ángel
* Roberto Hernández ... Marcos
* Joan Monleón ... Francisco

## Premis i nominacions
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Candidat | Resultat |
| Premi revelació | Lolita Flores | Nominada |

### Premis Goya

| Any | Categoria | Persona | Resultat |
| 2002 | millor actriu revelació | Lolita Flores | Guanyadora |
| 2002 | millor actriu secundària | Mar Regueras | Nominada |

## Referències

* ↑ Lolita protagoniza 'Rencor', quinto filme de Miguel Albaladejo, El País, 17 d'agost de 2001
* ↑ Rencor, a Fotogramas
* ↑ El actor Conrado San Martín recibirá este año el Premio Homenaje del Círculo de Escritores Cinematográficos, Europa Press, 21 de gener de 2003
* ↑ Rencor al web dels Premis Goya
# AS Garde Nationale

«AS Garde Nationale» té aquests significats:
* Association sportive Garde nationale, club de futbol de Mauritània
* Association sportive de la Garde nationale nigérienne, club de futbol de Níger
# Resolució 23 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 23 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 18 d'abril de 1947, va determinar ampliar la presència de la Comissió establerta mitjançant la resolució 15 per continuar amb el seguiment de la situació a la zona.
La votació es va adoptar amb nou vots a favor. Polònia i la Unió Soviètica es van abstenir en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1947 - 2352)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 239 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 239 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 10 de juliol de 1967, després de reafirmar la seva preocupació pel tema i les condemnes passades, el Consell va tornar a condemnar qualsevol estat que persistís en permetre o tolerar la contractació de mercenaris o la dotació d'instal·lacions, amb l'objectiu d'enderrocar els governs dels estats membres. El Consell demana als governs que garanteixin que el seu territori i nacionals no s'utilitzin per a la planificació de la subversió, el reclutament, la formació o el trànsit de mercenaris destinats a enderrocar el govern de la República Democràtica del Congo.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rasa d'Argerics

La Rasa d'Argerics és un torrent afluent per la dreta de la Rasa d'Ardèvol.
Neix al vessant sud-occidental de la Costa del Calvari, a uns 450 m. a l'oest de la masia del Cós i a uns 375 m. al nord de la masia de Gardeny. De direcció predominant cap a l'oest, desguassa a poc menys de 500 m. al sud-oest de la Caseta.

## Termes municipals que travessa

La Rasa d'Argerics transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinós (Solsonès)

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa d'Argerics està constituïda per 1 sol curs fluvial d'una longitud de 2.336 m.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Llanera full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Aberdesach

Aberdesach és un poble gal·lès de la vall del Nantlle, al comtat de Gwynedd.
Etimològicament, el nom procediria d'una arrel Aber (=Estuari, Boca d'un riu) i de Desach, el nom del rierol que hi desemboca, i que podria derivar de Déisi, un antic grup o tribu irlandesa.
El poble actual es compon d'una majoria d'edificis moderns amb una alta proporció de segones residències.

## Llocs d'interès pels voltants

Un seguit de xalets s'escampen pel nord de la desembocadura del Desach en direcció a Maen Dylan, un dels diversos indrets propers esmentats en el Mabinogion. Aquest recull d'antigues històries gal·leses de màgia i mitologia també esmenta el lloc de Pennard, fent referència al cròmlec de Pennarth, una antiga cambra sepulcral de l'edat de bronze. Aquest monument prehistòric està situat al sud-est del poble.
Algunes masies de força entitat escampades pel terme recorden els dos segles que la família Wynnes, de la finca Glynllifon, dominà la zona costanera d'Arfon. No gaire lluny de Dŷ'n-y-Coed es conserven les restes d'un forn de calç.
En la costa entre Aberdesach i Clynnog Fawr hi havia hagut un rengle de casetes de pescadors anomenat Y Borth. Documentades fotogràficament el 1900, el 1975 eren ruïnes, i en l'actualitat no se'n canta gall ni gallina perquè el mar s'ha menjat la costa en aquest lloc.
En el passat, els vaixells de cabotatge eren escarats en la platja del poble en la marea baixa, i hom en descarregava carbó al lloc anomenat Yr Iard.
El codi postal és el LL54 i el prefix telefònic és el 1286. A efectes censals, pertany al districte de Clynnog.

## Referències

* ↑ «BBC - Wales - What's in a name - Place name search». Arxivat de l'original el 2012-07-22. [Consulta: 1r juliol 2012].
* ↑ «CC2616c diccionari de gal·lès i català / geiriadur cymraeg a chatalaneg». Arxivat de l'original el 2007-06-29. [Consulta: 1r juliol 2012].

## Enllaços externs

* Plana de la Vall del Nantlle (gal·lès)(anglès)
* Megalit de Penarth (anglès)
# Pueblo Piro

El Pueblo Piro /ˈpɪroʊ/ (no confondre amb els piro o yine del departament d'Ucayali al Perú) foren un poble amerindi de cultura pueblo que vivia en alguns assentaments a la vall del riu Grande al voltant de l'actual Socorro, Nou Mèxic, USA. L'actualment extingida llengua piro formava part del grup tiwa. Ja fos de forma voluntària o no, alguns piros foren hospitalaris amb els primers colonitzadors espanyols que va arribar-hi el 1598. Com a resultat els espanyols va donar primer a uns i després a altres pueblos Piro el nom de Socorro.
En anys posteriors, però, els piro, com la majoria dels altres grups pueblo, van patir cada vegada més l'opressió de la dominació colonial. Van esclatar diverses rebel·lions en els anys 1660 i 1670, però els espanyols sempre van conservar l'avantatge. En el moment de la revolta pueblo de 1680 les comunitats piro havia disminuït fins al punt que la famosa rebel·lió va tenir lloc sense ells. Diversos centenars de piros acompanyaren (voluntàriament o no) els espanyols que fugien al sud d'El Pas del Norte (avui Ciudad Juárez, Mèxic), altres foren dispersats i es va unir a altres grups pueblo. Cap dels pobles Piro mai va ser repoblat pels habitants originals.
Se sap molt poc sobre els piros. Actualment hi ha una excavació arqueològica activat cada any al juny i juliol, en un lloc proper a Socorro.

## Pueblos Piro

* Teypana
* Pilabó
* Senecú

## Vegeu també

* Tompiros

## Enllaços externs

* La provincia de los Piros
* Piros Indian Tribe Pueblo

## Bibliografia

* Marshall, Michael P., and Henry J. Walt, Rio Abajo: Prehistory and History of a Rio Grande Province (Santa Fe: New Mexico Historic Preservation Division, 1984.)

## Referències

* ↑ Hodge, Frederick Webb. Pueblo Indian clans. Washington, D.C.: Judd & Detweiler, 1896, p. 346.
* ↑ Harrington, John P. (1909) "Notes on the Piro Language" American Anthropologist New Series, 11(4):563–594
* ↑ Timmons, Wilbert H. El Paso : a borderlands history. 1st ed. El Paso, Tex.: University of Texas at El Paso, 1990, p. 59,83. ISBN 0-87404-207-0.
* ↑ Riley, Carroll L. Rio del Norte: People of the Upper Rio Grande from Earliest Times to the Pueblo Revolt Salt Lake City: U of UT Press, 1995, p. 267.
* ↑ «Socorro Mission (Mission Nuestra Señora de la Limpia Concepción del Pueblo de Socorro) -- Itinerario de viaje de las Misiones Coloniales Españolas del Suroeste» (en castellà). National Park Service. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «The Long and the Short Road to Socorro: A Piro Pueblo and Settlement Cluster in the Contact and Early Colonial Period, c. 1540-1640». Archaeological Society of New Mexico, 01-04-2019. [Consulta: 4 abril 2021].
# Gumiel de Mercado

Gumiel de Mercado és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 168 | 139 | 119 | 123 |
# Hi-Standard

Hi-Standard és un grup japonès de música hardcore punk format l'any 1991. La publicació de Making the Road va comportar diverses gires pel Japó, Estats Units i Europa amb grups com NOFX, No Use For A Name i Wizo. Tot i que els tres membres de Hi-Standard són japonesos, els seus discos són cantats en anglès.

## Pausa

Havent enregistrat cinc treballs discogràfics, el grup va decidir prendre's un descans l'agost 2000 després d'actuar al festival Air Jam. El guitarrista, Ken Yokoyama, va començar a treballar en altres projectes com el grup BBQ Chickens. Yokoyama també va revitalitzar el segell discogràfic original del grup Pizza of Death Records, el qual des de llavors ha editat nombrosos grups punk. El baixista, Akihiro Nanba, creà el grup Ultra Brain, fet que significà el naixement del neopunk. Akira Tsuneoka va tocar la bateria amb el grup Cubismo Grafico Five.

## Retrobament

Els anys 2011 i 2012, Hi-Standard va tocar a l'Air Jam, i el 2015 fou el cap de cartell en el concert de 25è aniversari del segell Fat Wreck Chords.

## Components

* Ken Yokoyama - guitarra i veu
* Akihiro Nanba - veu i baix
* Akira Tsuneoka - bateria

## Discografia

| Any | Títol | Etiqueta |
| 1996 | Growing Up | Fat Wreck Chords |
| 1996 | California Dreamin' EP | Fat Wreck Chords |
| 1997 | Angry Fist | Fat Wreck Chords |
| 1997 | Weihnachten stinkt! | Hulk Räckorz |
| 1999 | Making the Road | Fat Wreck Chords |
| 2000 | Last of Sunny Day | Fat Wreck Chords |
| 2001 | Love Is a Battlefield EP | Fat Wreck Chords |
| 2016 | Another Starting Line | Pizza of Death |
| 2017 | The Gift | Pizza of Death |
* Last of Sunny Day conté cançons enregistrades anteriorment i cançons originals. La cançó "The Kids Are Alright" estigué inclosa únicament en l'edició japonesa.
* Hi-Standard ha realitzat versions de cançons nord-americanes com "California Dreamin'", "Green Acres", "Have You Ever Seen the Rain?" i "Can't Help Falling In Love".
* El 5 d'octubre de 2016, Hi-Standard finalitzà el parèntesi de 16 anys publicant l'EP Another Starting Line, al qual seguí el disc The Gift l'any següent.

## Referències

* ↑ «Ultra Brain - Neo Punk».
* ↑ «Hi-Standard» (en anglès). Discogs. [Consulta: 5 desembre 2018].
# Bestiakh

Bestiakh (en rus: Бестях) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 154 habitants, pertany al districte de Jigansk.

## Referències

* ↑ Сафронов Ф. Г.. Русские на Северо-Востоке Азии в XVII — середине XIX в.
# Rucqueville

Rucqueville és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 128 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rucqueville era de 128 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills, 28 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 49 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família i 2 estaven desocupats. Tots els 49 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 45 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 3 en tenien quatre i 42 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 36 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rucqueville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 12 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 12 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 16 |
| 8 | 5 a 9 | 12 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 96 persones, 72 eren actives i 24 eren inactives. De les 72 persones actives 71 estaven ocupades (37 homes i 34 dones) i 1 aturada (1 home). De les 24 persones inactives 6 estaven jubilades, 12 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de transport i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Rucqueville hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 186 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rucqueville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rucqueville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Maimona

La Maimona és un barranc i riu que es troba en el terme del municipi de Montanejos, en la comarca de l'Alt Millars en el País Valencià. Té un cabal molt variable en funció de la pluviositat. És una zona molt visitada per escaladors degut a l'existència de parets verticals de pedra amb tonalitat rogenques. També és homònima la casa que està construïda prop del final del riu Maimona sobre el riu Millars.

## Referències

* ↑ «rambla de la Maimona | enciclopedia.cat». [Consulta: 27 març 2023].
# Religioses del Santíssim Sagrament

Les Religioses del Santíssim Sagrament o Religioses de Valença (conegudes en francès com a Religieuses du Saint-Sacrament de Valence), són una congregació religiosa femenina de dret pontifici. Les germanes que en formen part posposen al seu nom les sigles R.S.S.

## Història

La congregació fou fundada a l'església de Bociu (Ardecha), el 30 de novembre de 1715 pel prevere Pierre Vigne (1670-1740), ajudat per una de les persones que confessava: Margarida de Noseiras. Aquesta, dos anys abans, havia demanat consell a Vigne, ja que volia fer vida religiosa. Vigne pensà aprofitar l'ocasió per a crear una comunitat que evangelitzés i difongués la devoció al Santíssim en el mitjà rural.
Amb set joves, en 1715, va formar la primera comunitat, a la que donà el nom de Germanes del Calvari, ja que portaven un crucifix i ajudaven els pelegrins a seguir el Via Crucis, fent-los pregar i meditar. Havien d'ensenyar en escoles religioses i fer adoració perpètua del Sagrament; també tenien cura de malalts i necessitats. En 1721 afegiren al nom la mencio al Santíssim Sagrament. La comunitat va créixer i s'instal·là a l'antic castell de Bociu. Les primeres germanes van pronunciar els vots el 8 de setembre de 1722.
L'institut fou aprovat per Alexandre Milon, bisbe de Valença, el 22 d'agost de 1739. Abans de la Revolució francesa, van arribar a tenir unes quaranta escoles, reconegudes per la Corona francesa. Rebé el decretum laudis pontifici el 5 de gener de 1863 i les seves constitucions foren aprovades per la Santa Seu el 27 de juny de 1885.
La congregació desaparegué durant la Revolució i fou restaurada en 1804, instal·lant-ne la seu en l'antiga abadia de Sant Just de Romans. Entre 1852 i 1897, sota el generalat de la mare Saint-Joseph Bouvaret, la congregació visqué un període de gran expansió, amb noves comunitats en Itàlia i Anglaterra. Al final del segle xix, tenia unes 800 germanes. En 1903, les lleis anticlericals franceses van obligar-les a tancar les escoles. Les que restaren es dedicaren a tasques hospitaleres, però moltes marxaren cap al Brasil, on obriren moltes escoles.

## Activitat i difusió

Les Religioses del Santíssim Sagrament es dediquen sobretot a la instrucció i l'educació cristiana dels joves. En 2009, eren 272 religioses en 42 comunitats, presents a: Europa (Espanya, França, Irlanda, Itàlia, Regne Unit), el Brasil i Tanzània; la seu general és a Valença.

## Notes

* ↑ Ann. Pont. 2010, p. 1673.
* ↑ G. Rocca, DIP, vol. VIII (1988), col. 847.
* ↑ Nous sommes présentes...

## Bibliografia

* Annuario Pontificio per l'anno 2007. Città dal Vaticano: Libreria Editrice Vaticana, 2007. ISBN 978-88-209-7908-9.
* Guerrino Pelliccia e Giancarlo Rocca (curr.), Dizionario degli Istituti di Perfezione (DIP), 10 voll., Edizioni paoline, Milà, 1974-2003.
* Web de l'institut