OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Futbol Club Can Buxeres

El Futbol Club Can Buxeres és un club de futbol de l'Hospitalet fundat l'any 2006 de la fusió d'altres dos clubs, el CD Sector Sanfeliu i la UD Can Serra. Antonio Rubio va ser el president fundador fins a l'any 2007. Des del 2007 el president és en Ricardo Reche. L'entitat va tenir com a soci d'honor Juan Antonio Samaranch.
És una entitat que promociona el futbol base. La temporada 2020/21 comptava amb 20 equips. Té el seu primer equip a la Segona Catalana des del 2019. Juga els seus partits al Camp Municipal de Futbol de Can Buxeres.
Del CD Sector Sanfeliu van sortir dos jugadors que han militat al futbol professional; Dani Borreguero a l'Elx i Jacinto Ela amb una llarga trajectòria.
A les instalacións de futbol del Can Buxeres es va gravar la sèrie de televisió "Pelotas" dirigida per l'actor, director i guionista de l'Hospitalet, José Corbacho.

## Referències

* ↑ Àlex Porqueras. Molta gent ha fet molt, p. 163. ISBN 978-84-617-8585-8.
* ↑ «Can Serra y Sanfeliu se unen en el club Can Buxeres». Diari de L'Hospitalet, 06-06-2026, pàg. 24. Arxivat de l'original el 2021-06-02 [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ «Dani Borreguero cuelga las botas» (en castellà). El comercio de Gijón, 15-06-2018.

## Enllaços externs

* https://fccanbuxeres.wordpress.com
# B-FAST

B-FAST (Belgian First Aid and Support Team; en català: Primer Ajut Belga i Equip de Suport) és l'estructura d'intervenció ràpida del govern belga. Proporciona ajuda d'emergència durant desastres a l'estranger, a petició del govern estranger, sempre que no hi hagi un conflicte armat i quan el país estranger ja no sigui capaç d'organitzar per si mateix una ajuda adequada. Va ser fundada pel govern belga després dels terratrèmols d'agost de 1999 a Turquia. B-Fast està compost per metges, infermeres, bombers, membres de la Protecció Civil belga, ensinistradors de gossos, equips d'alpinisme, personal militar i ajudants logístics.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-05-19. [Consulta: 5 agost 2020].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-05-19. [Consulta: 5 agost 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial B-FAST a diplomatie.be
# Domnall Brecc

Domnal Brecc va ser rei dels escots de Dál Riata (Domnall I) del 629 al 642.

## Biografia

El seu sobrenom de "tacat", normalment traduït com a "pèl-roig" (en anglès the Freckled), que segueix el del seu pare, Eochaid Buide, "groc" (és a dir, ros en anglès, the Yellow) suggereix una complexió molt clara per als membres d'aquesta família .
Eochaid Buide va morir l'any 629. El seu successor, Connad Cear, és, segons un grup de textos, germà de Domnall, però òbviament és molt més probable que Connad vingués del Cenél Comgaill (és a dir, Cowal), una altra branca de la Dál Riata al nord de la Gran Bretanya. Va morir el mateix any a Irlanda. El seu successor té fama de ser el seu fill, Ferchar mac Connaid, però també hi ha proves que el regnat de Ferchar no va començar fins més tard i que el successor immediat de Connad hagués estat Domnall Brecc.
L'any 622 es considera que Domnall va lluitar a Cend Delgthen, probablement al Regne de Mide com a part d'un conflicte intern entre el sud d'Uí Néill. Es desconeixen les seves motivacions, però aquesta és l'única batalla que es recorda en la qual va estar en el bàndol guanyador.
L'any 638 el trobem la batalla de “Glenn Mureson” en la qual caigué el “poble de Domnall Brecc”. La ubicació d'aquesta batalla no està identificada però és a Escòcia.
La seva última batalla es va lliurar el desembre de 642 o 643 a Strathcarron, a l'est dels turons de Kilsyth, contra Hoan, rei dels bretons de Dumbarton. Un fragment d'un panegíric versificat, Y Gododdin, indica que Domnall va ser assassinat "després d'haver cremat una ciutat dels bretons",

## Descendència

Domnall va deixar almenys dos fills: Cathusach, que va morir el 650, i Domangart mac Domnaill, que va regnar del 660 al 673 i que és l'avantpassat dels posteriors reis de Dál Riata i Escòcia.

## Referències

* ↑ Anderson, 2011, p. 153.
* 1 2 3 4 5 6 7 nderson, 2011, p. Domnall Brecc.
* ↑ A les les Crònica d'Irlanda i al Senchus Fer n-Alban.
* ↑ Annals d'Ulster, AU 638.1 i Annals de Tigernach, AT 638.1.
* ↑ Annals d'Ulster, AU 650.3.

## Bibliografia

* Anderson, M. O.. Kings and Kingship in Early Scotland (llibre). John Donald, 2011. ISBN 9781906566302.
* Anderson, M. O.. «Domnall Brecc (d. 642/3)». A: Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press, 2004. DOI 10.1093. requereix subscripció o ser soci de la biblioteca pública del Regne Unit
* Ashley, Mike. The Mammoth Book of British Kings & Queens (en anglès). Londres: Robinson Londres, 1998. ISBN 1-84119-096-9.
* Fraser, James E. From Caledonia to Pictland. Scotland to 795 (llibre). Edimburg: The New Edinburgh History of Scotland, 2009. ISBN 978-0748612321.
* Skene, W.F.. Chronicles Of The Picts,Chronicles Of The scots And Other Early Memorials Of Scottich History (en anglès). Kessinger Publishing's, 2007. ISBN 1432551051.
* Woolf, Alex. From Pictland to Alba, 789-1070. Edinburgh University Press, 2007.
# 3wPlayer

3wPlayer és un fals reproductor multimèdia que inclou troians informàtics que poden infectar els ordinadors amb Microsoft Windows.
Està pensat per a infectar usuaris que descarreguin música i vídeos, demanant-los que instal·lin 3wPlayer per a poder veure la pel·lícula o cançó descarregada. 3wPlayer utilitza, per tant, una forma d'enginyeria social per a infectar ordinadors.
Fitxers que podrien ser atractius a l'usuari, com ara pel·lícules acabades d'estrenar, són publicats mitjançant BitTorrent o altres programes de distribució de continguts multimèdia. Aquests fitxers apareixen com a fitxers AVI o MP3 convencionals (entre altres formats) però estan dissenyats per a presentar un missatge que dona indicacions de visitar el web de 3wPlayer per a descarregar-lo i així poder reproduir el fitxer.
3wPlayer està infectat amb el troià informàtic Trojan.Win32.Obfuscated.en.
Segons Symantec, 3wPlayer també pot descarregar el virus Adware.Lop, que instal·la una barra de menús i un botó de cerques a Internet Explorer.

## Referències

* ↑ «Trojan.Win32.Obfuscated.en Information and Removal.». Threat Track. [Consulta: 28 desembre 2015].
* ↑ «3wPlayer Technical Details». Symantec. [Consulta: 28 desembre 2015].
# El agua en el suelo

El agua en el suelo és una pel·lícula dramàtica espanyola dirigit per Eusebio Fernández Ardavín i estrenat l'any 1934. Va ser la primera pel·lícula sonora espanyola, rodada als Estudios CEA de Madrid. El guió és una adaptació d'una comèdia dels Germans Álvarez Quintero. Es va estrenar el 14 d'abril de 1934, al cinema Líric de València i el 16 d'abril de 1934, al madrileny cine Callao.

## Argument

Un home anònim escriu uns versos i els envia a la premsa calumniant a un sacerdot d'una família pròspera, insinuant que manté relacions amb una feligresa de la seva congregació, amb el perjudici que això li suposa a ell i a la seva família, a més de la feligresa.

## Repartiment

* Maruchi Fresno... Marucha Vilaredo
* Nicolás Navarro... Alejandro Colinas
* Luis Peña Illescas ... Padre Azores
* José Calle ... Don Apolinar Vilaredo
* Paulino Casado ... Gafitas
* Angelita Pulgar ... La gitanilla
* María Anaya ... El ama
* Julio César Rodríguez ... Director de 'El Mal Bicho'
* Rufino Inglés ... Poli Vilaredo
* José de Abarca ... Beleno
* Carlos Verger ... Jorge Castañer

## Referències

* ↑ El agua en el suelo, acb.es

## Bibliografia

* Aguilar, Carlos. Guía del Video - Cine. Madrid: Ediciones Cátedra, 1986. ISBN 84-376-0615-2. -Ver Carlos Aguilar

## Enllaços externs

* El agua en el suelo en Depelículasgratis
* El agua en el suelo a Maestro Francisco Alonso
# Josep Giralt i Ciurana

Josep Giralt i Ciurana (Reus, 18 de gener de 1954) és un antic jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

Format al Reus Deportiu, passà la major part de la seva carrera en aquest club. Formà part de l'equip que guanyà sis copes d'Europa a la dècada de 1970, al costat d'homes com Santi Garcia, Joan Sabater o Joaquim Vilallonga. Al final de la seva carrera jugà al Roller Monza.
Amb la selecció espanyola jugà entre 1973 i 1979, i fou campió del món l'any 1976.

## Palmarès
### Reus Deportiu

* Campionat d'Europa:
** 1970-71, 1971-72
* Lliga d'Espanya:
** 1970-71, 1971-72, 1972-73
* Campionat d'Espanya:
** 1971, 1973, 1983

### Espanya

* Campionat del Món:
** 1976
* Campionat d'Europa Júnior:
** 1972, 1973
* Copa de les Nacions:
** 1975

## Referències

* ↑ «JOSE GIRALT CIURANA». Mundo Deportivo, 11-09-1976. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Galería de figuras». Mundo Deportivo, 22-09-1976. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Giralt del Reus Dep. al Monza». Mundo Deportivo, 14-03-1984. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Joaquim Solé i Vilanova

Joaquim Solé i Vilanova (Igualada, 1952) és un economista català, catedrátic d'Hisenda Pública de la Universitat de Barcelona, expert en finançament autonòmic i municipal.
És un dels economistes que elaboraren els Resultats de la balança fiscal de Catalunya amb l'administració central 2002-05, publicat el juliol de 2008. És membre del consell de redacció de la Revista d'Igualada. L'any 2010 va participar en el programa S'ha acabat la festa emès per 30 minuts, el programa informatiu de Televisió de Catalunya. Ha estat col·laborador del programa L'oracle de Catalunya Ràdio.

## Referències

* ↑ Diari Avui, 21/03/2010, Entrevista a Joaquim Solé Vilanova: “D'aquí a un any hi pot haver ajuntaments que no puguin pagar les nòmines”
* ↑ El País, 30/01/2005, Perfil:Joaquim Solé Vilanova
* ↑ TV3, "30 minuts", 07/02/2010, Joaquim Solé Vilanova, catedràtic d'Hisenda Pública UB Arxivat 2011-02-25 a Wayback Machine.
* ↑ Catalunya Ràdio, Joaquim Solé Vilanova, 19/01/2009, L'oracle

## Enllaços externs

* Blog de Joaquim Solé a anoiadiari.cat
# Jan Cornelis Terlouw

Jan Terlouw (15 de novembre de 1931, Kamperveen, Països Baixos -) és un escriptor, polític i físic neerlandès.

## Dedicació a la física

L'any 1941 va començar a estudiar matemàtiques i física a la Universitat d'Utrecht. Un cop llicenciat, es va dedicar a la investigació durant tretze anys.

## Vida política

Políticament s'adscriu al partit de centre D66, per al qual ha estat diputat per Utrecht. Va entrar al Parlament l'any 1971. Sota el seu lideratge, el partit va sortir d'una important crisi política i l'any 1981 va aconseguir uns fantàstics resultats. Aleshores Jan Terlouw fou nomenat Ministre d'Economia i vicepresident del govern.

## Escriptor

Terlouw ha escrit diversos llibres, sobretot literatura juvenil. Les seves idees polítiques es transmeten sovint als seus llibres, que tracten sobre problemes contemporanis com el medi ambient, la política o la història. A més, els seus llibres sovint transmeten missatges socials referents a la democràcia, la llibertat d'expressió, el liberalisme o l'antiextremisme, volent mostrar que sovint cal mirar els problemes des de totes les òptiques abans de prendre cap decisió. Els seus protagonistes són joves creatius que solucionen els problemes de manera original. Sovint hi ha un segon protagonista que fa una evolució al llarg del llibre, passant d'una òptica equivocada (egoista o simplement poc raonada) a entendre els problemes i que ha d'ajudar la resta de gent.
Aquestes obres han rebut molts premis i han estat traduïdes a molts idiomes; a banda del català, podem trobar-les en idiomes tan diferents com el gal·lès o l'islandès. Darrerament Terlouw escriu amb la seva filla Sanne Terlouw. Les seves novel·les són històries de detectius on un pare i una filla solucionen assassinats plegats.

## Obra publicada en català

* L'hivern durant la guerra, Editorial Cruilla, Ediciones SM, 1987
* Piotr, Cesma, Vaixell de vapor vermell
* El rei de Katoren (Koning van Katoren), Cesma, Vaixell de vapor vermell
* L'Enigma dels quadres robats, ed. Cruïlla, 1996

## Obra en neerlandès

* 1970 Oom Willibrord
* 1970 Pjotr; vrijwillig verbannen naar Siberië
* 1971 Bij ons in Caddum
* 1971 Koning van Katoren
* 1972 Oorlogswinter
* 1973 Briefgeheim
* 1975 De nieuwe trapeze; een reeks originele verhalen en gedichten voor de basisschool'
* 1976 Oosterschelde; windkracht 10
* 1978 De derde kamer
* 1983 De kloof
* 1983 Naar zeventien zetels en terug; politiek dagboek; 9 maart 1981 - 5 november 1982
* 1986 Gevangenis met een open deur
* 1989 De kunstrijder
* 1993 De uitdaging en andere verhalen
* 1998 Eigen rechter
* 2005 Herfstdagboek
# Asymbolus

Asymbolus és un gènere de peixos de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Taxonomia

* Asymbolus analis (Ogilby, 1885)
* Asymbolus funebris (Compagno, Stevens & Last, 1999)
* Asymbolus galacticus (Séret & Last, 2008)
* Asymbolus occiduus (Last, Gomon & Gledhill, 1999)
* Asymbolus pallidus (Last, Gomon & Gledhill, 1999)
* Asymbolus parvus (Compagno, Stevens & Last, 1999)
* Asymbolus rubiginosus (Last, Gomon & Gledhill, 1999)
* Asymbolus submaculatus (Compagno, Stevens & Last, 1999)
* Asymbolus vincenti (Zeitz, 1908)

## Referències

* ↑ Ogilby, J. D., 1885. Notes and descriptions of some rare Port Jackson fishes. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 10 (pt 2): 119-123, 225-232, 445-447.
* 1 2 3 Compagno, L. J. V., J. D. Stevens & P. R. Last, 1999. Australian spotted catsharks of the genus Asymbolus (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae). Part 1: Descriptions of three new species from Western Australia, pp. 2-18. A: Last, P. R. (ed.) Australian catsharks of the genus Asymbolus (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae). CSIRO Mar. Lab. Rep. Núm. 239: 1-35.
* ↑ Séret, B. & Last, P.R. 2008. Asymbolus galacticus sp. nov., a new species of spotted catshark (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae) from New Caledonia. Cybium 2008, 32 (2): 137-143.
* 1 2 3 Last, P. R., M. F. Gomon & D. C. Gledhill. 1999. Australian spotted catsharks of the genus Asymbolus (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae). Part 2: descriptions of three new, dark-spotted species, pp. 19-35. A: Last, P. R. (ed.) Australian catsharks of the genus Asymbolus (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae). CSIRO Mar. Lab. Rep. Núm. 239: 1-35.
* ↑ Zietz, A. H. C., 1908. Description of a hitherto undescribed species of shark from Investigator Strait. Trans. R. Soc. S. Aust. v. 32: 287.
* ↑ IUCN (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ «Asymbolus (Genus)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2014. [Consulta: 23 d’agost 2008].
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Domna (cràter)

Domna és un cràter amb coordenades planetocèntriques de -9.82 ° de latitud nord i 227.48 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 13.53 de diàmetre. El nom fa referència a una Júlia; esposa de l'emperador romà Sever, i va ser adoptat com a oficial per la UAI el 21 de novembre de 2012.

## Referències

* ↑ "Domna (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Augustus John Cuthbert Hare, Kegan Paul, Trench, Trubner and Co.. Walks in Rome, 1905..
# Regions geogràfiques de Turquia

Les províncies de Turquia s'organitzen en set regions definides pel cens (bölge), que van ser definides originalment al Primer Congrés de Geografia el 1941. Les regions així definides en aquest context ho són per a propòsits merament estadístics, i no pas com a divisió administrativa. Cada regió està llistada més avall, amb les províncies corresponents dins de la regió. Tanmateix els límits oficials de les regions i les províncies no coincideixen. Les províncies, per costum, s'accepta que se situïn a les regions on roman gran part del seu territori.

## Llista
### Regió de l'Egeu (Ege Bölgesi)

* Província d'Afyonkarahisar
* Província d'Aydın
* Província de Denizli
* Província d'Esmirna
* Província de Kütahya
* Província de Manisa
* Província de Muğla
* Província d'Uşak

### Regió de la Mar Negra (Karadeniz Bölgesi)

* Província d'Amasya
* Província d'Artvin
* Província de Bayburt
* Província de Çorum
* Província de Giresun
* Província de Gümüşhane
* Província d'Ordu
* Província de Rize
* Província de Samsun
* Província de Sinop
* Província de Tokat
* Província de Trebisonda
* Província de Bartın
* Província de Bolu
* Província de Düzce
* Província de Karabük
* Província de Kastamonu
* Província de Zonguldak

### Regió d'Anatòlia Central (İç Anadolu Bölgesi)

* Província d'Aksaray
* Província d'Ankara
* Província de Çankırı
* Província d'Eskişehir
* Província de Karaman
* Província de Kayseri
* Província de Kırıkkale
* Província de Kırşehir
* Província de Konya
* Província de Nevşehir
* Província de Niğde
* Província de Sivas
* Província de Yozgat

### Regió d'Anatòlia Oriental (Doğu Anadolu Bölgesi)

* Província d'Ağrı
* Província d'Ardahan
* Província de Bingöl
* Província de Bitlis
* Província d'Elâzığ
* Província d'Erzincan
* Província d'Erzurum
* Província de Hakkâri
* Província de Tsolakert
* Província de Kars
* Província de Malatya
* Província de Muş
* Província de Tunceli
* Província de Van

### Regió de la Màrmara (Marmara Bölgesi)

* Província de Balıkesir
* Província de Bilecik
* Província de Bursa
* Província de Çanakkale
* Província d'Edirne
* Província d'Istanbul
* Província de Kırklareli
* Província de Kocaeli
* Província de Sakarya
* Província de Tekirdağ
* Província de Yalova

### Regió de la Mediterrània (Akdeniz Bölgesi)

* Província d'Adana
* Província d'Antalya
* Província de Burdur
* Província de Hatay
* Província d'Isparta
* Província de Kahramanmaraş
* Província de Mersin
* Província d'Osmaniye

### Regió d'Anatòlia del Sud-est (Güneydoğu Anadolu Bölgesi)

* Província d'Adıyaman
* Província de Batman
* Província de Diyarbakir
* Província de Gaziantep
* Província de Kilis
* Província de Mardin
* Província de Şanlıurfa
* Província de Siirt
* Província de Şırnak
# Estat de Veracruz

Veracruz és un dels 31 estats que constitueixen Mèxic. És a la costa est del país i limita al nord amb Tamaulipas, al sud amb Oaxaca, Chiapas i Tabasco, i a l'oest amb estat de Puebla, Hidalgo i San Luis Potosí. La capital n'és Xalapa-Enríquez. Amb 7,0 milions d'habitants és la tercera entitat política més poblada de la nació, després de l'Estat de Mèxic i el Districte Federal. El nom complet de l'estat és Veracruz de Ignacio de la Llave, en honor del general Ignacio de la Llave qui va morir el 1863 defensant l'estat durant la invasió francesa.
És un estat ric en recursos naturals. És líder en producció agrícola (primer lloc del país en canya de sucre, arròs, taronja, pinya americana, llimona persa, vainilla; el segon lloc en cafè, tabac i papaia; i és un important productor de blat de moro, soia, cogombre, síndria, mango i plàtan). És líder també en producció de bestiar boví, en la indústria forestal i en la indústria pesquera. També posseeix importants jaciments petroliers al sud. Veracruz també és un important estat pel comerç de Mèxic, ja que el Port de Veracruz és el port més important de la costa est.

## Vegeu també

* El Tajín, un dels jaciments arqueològics precolombins més importants de Mèxic, es troba a l'estat de Veracruz.
* Chicontepec

## Referències

* ↑ «Estat de Veracruz». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# José Casado del Alisal

José Casado del Alisal (Villada, Palència, 1832 - Madrid, 8 d'octubre del 1886) fou un pintor i acadèmic castellà, deixeble de Federico de Madrazo. Els seus personatges tingueren una vigorosa caracterització i fou retratista, sobretot de polítics de la seva època.
Va fer els primers estudis a l'Escola de dibuix de Palència. Es traslladà a Madrid i fou alumne de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando sota la direcció de Federico de Madrazo. El 1855 presentà l'obra Resurrección de Lázaro amb la quà aconseguí una beca per anar a Roma. A l'Exposició Nacional de Belles Arts de 1858 presentà un quadre amb el títol de Muerte del Conde de Saldaña que tingué menció honorífica; en l'actualitat es troba al Museu Nacional.
A l'Exposició de 1862 hi presentà dos estudis que titulà Un prisionero y Seríramis en el infierno del Dante, l'un, i l'altre que representava Ultimos momentos de Don Fernando IV el Emplazado. Obtingué el primer premi amb aquesta darrera obra, que també es conserva al Museu Nacional. Prorrogada la seva pensió, passà a França a pintar l'encàrrec de El juramento de las Cortes de Cádiz en 1810 per al Congrés dels Diputats. Aquesta obra figurà també a l'Exposició del 1862. A l'Exposició Nacional de Belles Arts de 1864 presentà La rendició de Bailén, una obra de grans dimensions inspirada en la composició de la Rendició de Breda de Velázquez.
El 1871 acabà un altre gran llenç, La jura de la Constitución ante las Cortes españolas por el Rey D. Amadeo I de Saboya, on hi va fer nombrosos retrats.
En 1873 Casado fou anomenat nou director de l'Acadèmia Espanyola de Belles Arts de Roma. Després presentà obres a l'Exposició de Roma de 1875, a l'Exposició de París de 1878 i a l'Exposició Nacional de Madrid del 1881. També va fer encàrrecs privats.

## Referències

* ↑ Bernard, por M. Ossorio y. Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX. Madrid: Giner], 1975. ISBN 84-7273-084-0.
# Johann Carl Fuhlrott

Johann Carl Fuhlrott (Leinefelde, Turíngia, 31 de desembre de 1803 - Elberfeld, Wuppertal, 17 d'octubre de 1877) fou un investigador alemany, famós pel descobriment de l'home de Neandertal.
Va estudiar ciències naturals a la Universitat de Bonn, principalment paleontologia i zoologia, mineralogia i botànica. Després de la llicenciatura va fer el doctorat a la Universitat de Münster (Alemanya). Fuhlrott va exercir primer de professor a l'institut d'ensenyament secundari de Heiligenstadt i l'any 1835 va ser nomenat catedràtic d'Història Natural a la Universitat de Tubinga. L'any 1856, treballadors d'una pedrera de minerals del poble proper de Mettmann li van ensenyar uns ossos estranys que havien trobat en una cova i que pensaven que pertanyien a alguna cosa semblant a un os.
Fuhlrott els va identificar com a humans, i des del principi va pensar que eren molt antics. Hi va reconèixer algunes diferències amb els ossos comuns dels humans, per la qual cosa va decidir mostrar-los a en Hermann Schaffhausen, professor d'anatomia de la Universitat de Bonn.
Després d'un estudi, l'any 1857 donaven a conèixer la seva troballa a la comunitat científica. Segons van dir als seus contemporanis, aquests ossos pertanyien a uns individus humans d'una raça lleugerament diferent de l'actual. Les seves idees no van estar exemptes de polèmica, ja que contradeien directament les interpretacions literals de la Bíblia. Rudolf Virchow, eminent metge de l'època, va considerar l'Home de Neandertal com un idiota, raquític i artrític. A més, la teoria de l'evolució de Charles Darwin encara no havia estat publicada.
Avui dia, hom els considera a ambdós com els pares de la Paleoantropologia. El terme "Neandertal" respon al lloc on van ser trobats els ossos, la vall (en alemany tal) de Neander.

## Enllaços externs

* Museu Fuhlrott Arxivat 2006-04-09 a Wayback Machine.
* Museu Neanderthal
# Jan Cornelis Pieter Salverda

Jan Cornelis Pieter Salverda (Bolsward, 28 de juny de 1783 - Wons, Wûnseradiel 7 de març de 1836) fou un escriptor en frisó. Treballà com a mestre d'escola a Wons. La seva tràgica vida i la personalitat ha estat descrita pel seu amic i protector Joast Hiddes Halbertsma. La seva làpida modesta és trobar al cementiri de Wons. L'escola primària actual de Wons porta el nom del poeta.

## Obres

* Ytlijcke Friesche rymckes (Algunes rimes frisones, 1824)
* Hiljuwns uwren (L'hora del crepuscle, 1834)
* It samle dichtwurk (Recull de poesia, 1977)

## Enllaços externs

* Biografia de Saverda a la Biblioteca digital de la literatura neerlandesa
# Frederic Alfonso

Frederic Alfonso és el nom dels següents personatges:
* Frederic Alfonso i Ferrer, pedagog i compositor català
* Frederic Alfonso i Orfila, poeta català