OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sadashivgarh

Sadashivgarh o Sadashivgad és una antiga fortalesa del districte d'Uttara Kannada (North Kanara) a Karnataka a la riba nord de la desembocadura del Kali o Kala a 68 metres d'altura en un turó inaccessible pel costat del riu. Fou construït per un cap sonda entre 1674 i 1715. El 1752 els portuguesos van declarar la guerra al cap sonda i van ocupar el fort després d'un breu conflicte, i el van reforçar. El 1754 els portuguesos el van restaurar al cap sonda. El 1763 fou ocupat per Haidar Ali (pel general Fadl Ulla Khan) i el 1783 un destacament britànic manat pel general Mathew el va ocupar al seu torn per un temps. Després va estar en poder de Tipu Sultan fins al 1799. A la vora, al peu del turó, hi havia el poble de Chitakul (3.939 habitants el 1881) que donava nom a la comarca i apareix en molts autors (des de l'àrab Masudi el 900 al geògraf anglès Ogilvy el 1600) sota el nom de Sindabur, Chintabor, Cintabor, Cintapor, Cintacola, Cintacora, Chittakula, i Chitekula.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Oulad Said

Oulad Said (àrab اولاد سعيد) és una comuna rural de la província de Settat de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.271 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Brycinus taeniurus

Brycinus taeniurus és una espècie de peix pertanyent a la família dels alèstids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 9,8 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el Camerun i el Gabon.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Paugy, D., 1986. Révision systématique des Alestes et Brycinus africains (Pisces, Characidae). Collection Études et Thèses. Éditions de l'O.R.S.T.O.M., París. 295 p.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.
* ↑ Paugy, D., 1984. Characidae. P. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Paugy, D., 1986. Révision systématique des Alestes et Brycinus africains (Pisces, Characidae). Collection Études et Thèses. Éditions de l'O.R.S.T.O.M., París. 295 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Albert Sercu

Albert Sercu (Bornem, 26 de gener de 1918 - Roeselare, 24 d'agost de 1978) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1941 i 1951, aconseguint 68 victòries.
El seu èxit més important fou la medalla de plata Campionat del Món de ciclisme de 1947.
El seu fill, Patrick Sercu, també fou ciclista professional durant els anys setanta del segle xx.

## Palmarès

* 1939
** 1r del Tour de Flandes (amateur)
* 1945
** 1r de la Bruges-Gant-Bruges
** 1r de la Brussel·les-Everbeek
** 1r a l'Omloop der Vlaamse Bergen
* 1946
** 1r a la Brussel·les-Izegem
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Bèlgica
* 1947
** 1r a la Het Volk
** 1r a la Brussel·les-Izegem
** 1r a l'A través de Bèlgica
** 1r a la Nokere Koerse
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Bèlgica
** Medalla de plata al Campionat del Món de ciclisme
* 1948
** 1r a l'Omloop der Vlaamse Gewesten
* 1950
** Vencedor de 2 etapes a la Volta al Marroc
* 1951
** Campió d'Europa de Madison (amb Valère Ollivier)

### Resultats al Tour de França

** 1947. Abandona (8a etapa)

## Enllaços externs

* Palmarès d'Albert Sercu (francès)
# Ca l'Arrel (Arbolí)

Ca l'Arrel és una casa d'Arbolí (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa, amb una gran portalada adovellada de mig punt, i un pis amb dues finestres, bastit de paredat arrebossat i cobert per una teulada a dos vessants. Interiorment hi ha també arcades de mig punt que actuen com a elements de sosteniment.

## Història

La memòria col·lectiva atribueix a aquesta casa el fet de ser la més antiga del poble, fet que, en principi, pot ser cert, ja que aquest sector de la població és també el més antic. Ha estat casa important, i disposa de trossos de terra prop del poble, així com d'una era.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Arrel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].
# Vila Real

* No s'ha de confondre amb Vila Real de Santo António o Vila-real.
Vila Real és un municipi portuguès, situat al districte de Vila Real, a la regió del Nord i a la Subregió del Douro. L'any 2001 tenia 49.957 habitants. Limita al nord amb Ribeira de Pena i Vila Pouca de Aguiar, a l'est amb Sabrosa, a sud amb Peso da Régua, al sud-oest amb Santa Marta de Penaguião, a l'oest amb Amarante i al nord-oest amb Mondim de Basto.

## Demografia

Població del concelho de Vila Real (1801 – 2006) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 37 041 | 25 329 | 35 976 | 37 951 | 47 773 | 47 020 | 46 300 | 49 957 | 50 049 | 50 423 |
| Nota: la seva àrea geogràfica ha patit alteracions al llarg del segle xix. ||||||||||

## Freguesies

| Abaças Adoufe Andrães Arroios (periurbana) Borbela (periurbana) Campeã Constantim (periurbana) Ermida Folhadela (periurbana) Guiães | Justes Lamares Lamas de Olo Lordelo (periurbana) Mateus (periurbana) Mondrões Mouçós Nogueira Nossa Senhora da Conceição (urbana) Parada de Cunhos (periurbana) | Pena Quintã São Dinis (urbana) São Pedro (urbana) São Tomé do Castelo Torgueda Vale de Nogueiras Vila Cova Vila Marim Vilarinho de Samardã |
# Enric I de Navarra

Enric I de Navarra i III de Xampanya el Gras (?, c. 1244 - Pamplona, 22 de juliol de 1274) fou rei de Navarra i comte de Xampanya (1270-1274).

## Orígens familiars

Fill petit de Teobald I de Navarra i la seva tercera esposa Margarida de Borbó-Dampierre. Era net per línia paterna del comte Teobald III de Xampanya i Blanca de Navarra, i per línia materna d'Arquimbau III de Borbó-Dampierre i Beatriu de Monluçon.

## Ascens al tron

Va rebre el tron navarrès i el comtat de Xampanya a la mort del seu germà Teobald II sense descendència el 1270. La seva proclamació com a rei, però, no es feu fins al març del següent any i la seva coronació es demorà fins al maig de 1273.
Després de jurar els Furs de Navarra es va desplaçar fins a França per retre homenatge a Felip III de França pels seus dominis de la Xampanya.
Va intentar mantenir la pau en el seu territori, fugint de les intrigues que envoltaven el regnat d'Alfons X el Savi al Regne de Castella.
Durant el seu regnat va mostrar interès pel poble baix de Navarra. Va concedir privilegis a pobles i ciutats com Estella-Lizarra, Los Arcos i Viana i va mantenir relacions cordials amb la noblesa.

## Núpcies i descendents

Es va casar el 1269 amb Blanca d'Artois, filla de Robert I d'Artois i Matilde de Brabant, i neta de Lluís IX de França. D'aquest matrimoni nasqueren dos fills:
* l'infant Teobald de Navarra (?-1273), mort jove
* la infanta Joana I de Navarra (1273-1305), reina de Navarra, casada el 1284 amb Felip IV de França
Va morir a Pamplona el 22 de juliol de 1274, als quatre anys del seu regnat, degut a la seva gran obesitat.
# Bren (desambiguació)

«Bren» té aquests significats:
* Bren: sinònim de segó
* Bren: municipi de França
* Bren: metralladora
* Bren Gun Carrier: vehicle lleuger blindat
* Bren Foster: actor
* BREN: Bloque Revolucionario Estudiantil Normalista, moviment estudiantil a Cuba
# Aliou Badji

Aliou Badji (nascut el 10 d'octubre de 1997) és un futbolista professional senegalès que juga com a davanter al Rapid Wien.

## Carrera de club

Casa Sports va ser el primer club de Badji. El 31 de gener de 2017 va completar un trasllat a Suècia per unir-se a Allsvenskan, Djurgårdens IF, signant un contracte de quatre anys. El seu debut professional al club va ser el 3 d'abril en un partit de lliga contra IK Sirius. Badji va marcar el seu primer gol professional el 23 de juliol a la Lliga davant l'Ostersunds FK. En el següent partit, Badji va començar per primera vegada i va marcar després de 30 minuts davant l'AFC Eskilstuna. Tot i tenir dificultats per establir-se com a titular en les seves primeres temporades a Djurgårdens IF, Badji es va guanyar la reputació com a golejador que va acabar en el joc, amb els objectius clau marcats tard contra Häcken, Mariupol i AIK.
El gener del 2019, es va revelar que Badji va rebutjar un trasllat a Hebei China Fortune de la Superlliga xinesa. El 6 de febrer, Badji va ser traslladat a Rapid Wien per un pagament no revelat; signant un contracte de tres anys i mig.

## Carrera internacional

Badji ha representat el Senegal al nivell sub-20, ha marcat 12 gols en 12 taps abans de participar en la Copa de Nacions Àfrica U-20 de 2017 a Zàmbia; va marcar un gol (a la semifinal davant Guinea sub-20) mentre el Senegal va finalitzar com a subcampió.També va aparèixer a Senegal a la Copa del Món de FIFA U-20 de 2017 a Corea del Sud.

## Honors

Djurgårdens IF
* Svenska Cupen: 2017–18
# Takako Tezuka

Takako Tezuka (手塚 貴子, 6 de novembre de 1970) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1986. Va disputar 41 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 1991.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1986 | 10 | 1 |
| 1987 | 4 | 0 |
| 1988 | 3 | 1 |
| 1989 | 9 | 6 |
| 1990 | 4 | 6 |
| 1991 | 11 | 5 |
| Total | 41 | 19 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Takako Tezuka, Fitxa a Soccerway
# Vila Praia de Âncora

Vila Platja de Âncora és una freguesia portuguesa del municipi de Caminha, amb 8,15 km² d'àrea i 4.820 habitants (al cens del 2011). La densitat de població n'és de 591,4 hab/km². Va ser elevada a la categoria de vila el 5 de juliol del 1924, i se'n canvià la designació oficial de Santa Marinha de Gontinhães per a Vila Praia de Âncora. El 1922 la localitat i el riu eren coneguts per Amora. És la vila i freguesia més populosa del municipi de Caminha.

## Descripció

Situada al final d'una vall protegida al nord per la serra D'Arga i al sud per la Muntanya de Santa Luzia, Vila Praia de Âncora és una vila pescadora plena de tradicions. El riu Âncora divideix la platja: la part nord, on es forma una petita piscina, és delimitada per un pont, proper al Fort del Lagarteiro i a un petit port de pesca; la part sud, a la qual s'accedeix per un pont de vianants, és emmarcada per un cordó dunar, protegit per passos de fusta.

## Població

Població de la freguesia de Vila Praia de Âncora :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 1 199 | 1 616 | 1 906 | 2 113 | 2 666 | 2 444 | 3 000 | 3 241 | 3 662 | 3 817 | 3 252 | 3 922 | 4 020 | 4 688 | 4 820 |

## Patrimoni

* Dolmen de Barrosa o Lapa dos Mouros
* Fort de Câo (Gelfa)
* Fort de Lagarteira
* Església parroquial de Vila Praia de Âncora
* Túmul d'Aspra o Cova da Moura
* Muntanya do Calvário

## Referències

* ↑ «População residente, segundo a dimensão dos lugares, população isolada, embarcada, corpo diplomático e sexo, por idade (ano a ano)» (en português). Instituto Nacional de Estatística. Arxivat de l'original el 2013-12-04. [Consulta: 3 març 2014].
* ↑ Rocha Martins. ABC Revista Portuguesa, 1922, p. –. Arxivat 2018-06-26 a Wayback Machine.
* ↑ William Morgan Kinsey. Portugal illustrated, letters, 1828, p. 254–.
* ↑ Almeida, Luis «Còpia arxivada». www.caminha2000.com - Jornal Digital Regional - [Caminha], 622, fevereiro 2013. Arxivat de l'original el 2018-06-26 [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes.
# Sant Antoni de Pàdua d'Istanbul

Sant Antoni de Pàdua d'Istanbul és una basílica i l'església més gran de l'Església Catòlica Romana a Istanbul, Turquia. Està situada a l'avinguda d'Istiklâl al districte Beyoğlu.
La basílica original es va construir el 1725 prop de la comunitat italiana local d'Istanbul, però fou demolida més tard i canviada per l'edifici actual a la mateixa localització. Junt amb els seus edificis adjacents, es construïa entre 1906 i 1912 en l'estil neogòtic venecià, i era de la mateixa manera edificada prop de la comunitat italiana local de la ciutat, principalment d'origen genovès i venecià, que equivalia a 40.000 persones a principis del segle xx.

## Referències

* Església de Sant Antoni de Pàdua d'Istanbul(turc)
# Noirefontaine (Doubs)

Noirefontaine és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 360 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Noirefontaine era de 360 persones. Hi havia 156 famílies de les quals 48 eren unipersonals (20 homes vivint sols i 28 dones vivint soles), 52 parelles sense fills, 48 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 176 habitatges, 158 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 12 estaven desocupats. 139 eren cases i 35 eren apartaments. Dels 158 habitatges principals, 123 estaven ocupats pels seus propietaris, 32 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien dues cambres, 24 en tenien tres, 38 en tenien quatre i 91 en tenien cinc o més. 137 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 69 habitatges hi havia un automòbil i a 75 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 240 persones, 172 eren actives i 68 eren inactives. De les 172 persones actives 162 estaven ocupades (84 homes i 78 dones) i 10 estaven aturades (4 homes i 6 dones). De les 68 persones inactives 41 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 16 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Noirefontaine hi havia 161 unitats fiscals que integraven 381 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.270 €.

### Activitats econòmiques

Dels 9 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció, 4 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor i 1 agència immobiliària.
Els 2 establiments comercials que hi havia el 2009 eren fleques.
L'any 2000 a Noirefontaine hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Noirefontaine a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Noirefontaine a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Enric I de Lovaina

Enric I de Lovaina (+ a Lovaina, assassinat l'agost de 1038) fou comte de Lovaina i Brussel·les des 1015 a 1038. Era el fill de Lambert I, comte de Lovaina i Brussel·les, i Gerberga de Lotaríngia.
Malcontent de la derrota que el duc de la Baixa Lotaríngia Godofreu havia infligit al seu pare a Florennes, on aquest va morir, Enric va continuar amb el seu cosí Renyer V de Mons la lluita contra Godofreu i els partidaris de l'emperador Enric II. L'emperador, ocupat per altres conflictes, no reaccionava, però Gerard, bisbe de Cambrai, desitjós de pacificar la regió, va negociar la pau entre els bel·ligerants.
Aquesta pau es va signar el 1018, i Enric de Lovaina va esdevenir un fidel del duc de la Baixa Lotaríngia i de l'Emperador. El 1037 va ajudar el duc Goteló I a repel·lir un atac d'Eudes II de Blois, comte de Meaux i Troyes. Va ser assassinat el 1038 per un cavaller anomenat Herman que era el seu presoner.

## Matrimoni i fills

El nom de la seva esposa la història no el recorda. Va donar a llum a Otó, que es considera que hauria estat el successor fins al 1040 o 1041 però fins a la seva mateixa existència està en disputa. Una genealogia del segle XIX també atribueix a Enric tres filles (Adelaida, Cunegunda i Adela), però sembla que les noies són d'un altre Enric, un descendent dels comtes de Lovaina, que va viure al voltant de l'any 1100.

## Referències

* Alphonse Wauters, «Henri Ier», Académie royale de Belgique, Biographie nationale, vol. 9.
# Brenac (Aude)

Brenac és un antic municipi de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude. El 2016 es va fusionar amb Quilhan.

## Referències

* ↑ «Fusion des communes dans l'Aude : "Les intérêts sont plus importants que les inconvénients"» (en francès). L'Indépendant, 17-02-2019. [Consulta: 27 gener 2024].
# Amoniojarosita

L'amoniojarosita és un mineral de la classe dels sulfats que pertany al grup de l'alunita. Rep el seu nom en al·lusió a la seva composició amb amoni dominant, i la seva relació amb la jarosita.

## Característiques

L'amoniojarosita és un sulfat de fórmula química (NH₄)Fe3+ 3(SO₄)₂(OH)₆. Cristal·litza en el sistema trigonal. Els cristalls són microscòpics i tabulars, alguns d'ells amb contorns hexagonals, prismàtics romboèdrics o curts. També es troba en trossos granulars i nòduls irregulars. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'entre 3,5 i 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'amoniojarosita pertany a «07.BC: sulfats (selenats, etc.), amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran», juntament amb els minerals següents: d'Ansita, alunita, amonioalunita, argentojarosita, beaverita-(Cu), dorallcharita, huangita, hidroniojarosita, jarosita, natroalunita-2c, natroalunita, natrojarosita, osarizawaïta, plumbojarosita, schlossmacherita, walthierita, beaverita-(Zn), ye'elimita, atlasovita, nabokoïta, clorotionita, euclorina, fedotovita, kamchatkita, piypita, klyuchevskita, alumoklyuchevskita, caledonita, wherryita, mammothita, linarita, schmiederita, munakataïta, chenita, krivovichevita i anhidrocaïnita.

## Formació i jaciments

Es forma en pissarres negres que contenen pirita lignítica. Sol trobar-se associada a altres minerals com la tschermigita, la jarosita i l'epsomita. Va ser descoberta l'any 1927 a Kaibab, al comtat de Kane, Utah, Estats Units.

## Referències

* ↑ «Ammoniojarosite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juliol 2016].
* ↑ «Ammoniojarosite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 8 juliol 2016].
# Svétlaia

Svétlaia (en rus: Светлая) és un poble (possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2019 tenia 559 habitants.

## Referències

* ↑ Завод пиломатериалов в пос. СветлаяPlantilla:Недоступная ссылка
# Borbó

«Borbó» té aquests significats:
* Casa de Borbó, conjunt de llinatges originats a partir del llinatge del ducat de Borbó
* Toponímia:
** Borbó (ciutat), municipi francès al departament de l'Alier
** Illa Borbó, antic nom de l'illa de la Reunió
* Feudalisme:
** Ducat de Borbó, jurisdicció feudal de França
** Senyoria de Borbó, jurisdicció feudal de França
# Sant Antoni de Pàdua de Can Mas

Sant Antoni de Pàdua de Can Mas, o de les Tres Cases, és la capella particular del petit veïnat de Can Mas, en el poble nord-català de Serrallonga, de la comuna homònima, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situada a l'extrem sud-oest del poble, en el carrer de Sant Antoni, al capdamunt d'un petit turonet que domina el veïnat.
És una església petita, d'una sola nau, coberta amb volta de canó i absis semicircular encarat al nord-oest. La llinda de la porta del temple mostra la data de la seva construcció: 1750.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «162 - Serrallonga». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Vall 78. Sant Antoni de Pàdua de Serrallonga». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Serrallonga». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Sant Antoni de Pàdua de Can Mas en els ortofotomapes de l'IGN
# Paisatge nevat

Paisatge nevat (Paysage enneigé) és un quadre de Pierre-Auguste Renoir pertanyent a la col·lecció Walter-Guillaume i dipositat al Museu de l'Orangerie, en el qual, paradoxalment, la neu és poc visible.

## Història

Renoir no compartia amb els impressionistes el gust pels paisatges nevats, que són molt poc freqüents en la seua obra. Confessà a Vollard, que li recordava el seu Patinadors a Longchamp (1868): "Mai no he suportat el fred; de manera que de paisatges d'hivern, només hi ha aquesta tela... Recordo també dos o tres petits estudis. I a més, fins i tot suportant el fred, per què pintar la neu, aquesta lepra de la natura?..."

## Descripció

Aquest oli sobre tela (51 × 66 cm) és tan sols el reflex del sol i del cel blavós, perquè el blanc, afirmava Renoir, "no existeix en la natura". La neu no cobreix tot el paisatge. No obstant això, quan hi és present, esdevé un banc de proves de la pintura impressionista per a experimentar amb la llum i les ombres acolorides. Aquesta obra serveix al pintor per a demostrar que la neu no és blanca, al contrari del que comunament es creu, sinó que reflecteix tots els colors dels objectes del seu voltant. No porta data, però la seua factura impressionista a base de petites pinzellades atapeïdes l'acosta als paisatges nevats realitzats per Monet pels voltants del 1875.

## Referències

* 1 2 3 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 68-69.
* ↑ Ambroise Vollard. En écoutant Cézanne, Degas, Renoir. París, Grasset, col·lecció Les Cahiers Rouges (1938), 1994, pàg. 163.
* ↑ Paisatge nevat - Museu de l'Orangerie (francès)

## Enllaços externs

* Museoteca (francès)
* Flickr (anglès)
* Easy Art Arxivat 2015-12-11 a Wayback Machine. (francès)
# Friday Night Lights

«Friday Night Lights» té aquests significats:
* Cinema: Friday Night Lights (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca del 2004 dirigida per Peter Berg i Josh Pate
* Televisió: Friday Night Lights (sèrie de televisió), sèrie de televisió estatunidenca de 2006 de Peter Berg