OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marie Eugène Charles Tuffin de La Rouërie

Marie Eugène Charles Tuffin de La Rouërie (Laval, 27 d'agost de 1765 - Laval, 16 de març de 1796) va morir a prop de Saint-Méloir-des-Ondes el 16 de març de 1796, va ser un cap Chouan durant la Revolució Francesa.

## Biografia

Fill de Marie Eugène Gervais Tuffin de La Rouërie i Marthe-Charlotte-Marie-Claire de Farcy. Va ser cosí primer d'Armand Charles Tuffin de La Rouërie, cap de l'Associació Bretona i va ser el seu ajudant de camp. També era amic i un dels oficials d'Aimé Picquet du Boisguy, general dels chouans de Fougères.
Es va unir als Chouans 2 de setembre de 1795i sembla compartir per un moment el comandament de la columna de Saint-James, coneguda com a "Normandia", de 800 efectius, amb el tinent coronel Louis-François Dauguet, conegut com a Fleur-de-Rose. Allà va guanyar diverses lluites contra els republicans al setembre. Tanmateix, el seu projecte hauria estat formar una quarta columna dins de la divisió de Fougères, a la rodalia de Bazouges-la-Pérouse, per tal de vincular la divisió de Fougères a la de Dol-de-Bretagne i Saint-Malo.
Va ser enviat a Escòcia amb Julien Saulcet conegut com a "Duval" al comte d'Artois per demanar un desembarcament d'uniformes, polvora, diners i quatre canons. Havent rebut una resposta favorable, va aterrar al seu retorn amb altres 40 emigrants a la badia de Cancale, però sorprès durant la nit per una patrulla republicana, va ser assassinat en la lluita següent. Duval aconsegueix escapar i unir-se a du Boisguy amb els missatgers que portava Tuffin.

## Bibliografia

* Christian Le Boutellier, The Revolution in the Pays de Fougères, Societat Arqueològica i Històrica del Districte de Fougères,1989
* Toussaint Du Breil de Pontbriand, memòria del coronel de Pontbriand ,1897

## Referències

* ↑ Marie-Paul du Breil de Pontbriand, Un chouan, le Général du Boisguy, edició Honoré Champion, París,1904 (reedició La Découvrance, 1994), pàg.179.
# Maria Edgeworth

Maria Edgeworth (1 de gener de 1767, Black Bourton- 22 de maig de 1849, Edgeworthstown), segona de vint-i-un germans, tingué una educació marcada per un pare que li transmet l'estima per la terra irlandesa, la vida i costums en el món rural, gran seguidor de la pedagogia de Jean-Jacques Rousseau. En la seva joventut manté correspondència amb Thomas Day, que l'animava a desenvolupar el seu propi pensament. L'obra Letters to literary, de 1793, és un recull d'aquest estat crític. Junt amb el seu pare va escriure Practical Education, de 1798. El 1796 escriu la primera narració per a infants per a l'obra The parent's assistents or Stories for Children, que el 1800 arriba a fer una col·lecció de sis volums. Segueix sota la supervisió i correcció de son pare fins a l'obra Castle Rackrent, en què l'escriptora aconsegueix el reconeixement absolut amb gran èxit. Més endavant escriu Belinda, de 1801, The Modern Griselda, de 1804, Leonora, de 1806, i The absentesee, de 1812. Maria fou una gran observadora de la realitat irlandesa i mostrava la seva desaprovació pels latifundis existents. La seva obra va influir en l'escriptor escocès Walter Scott. El 1817 mor el seu pare i la seva inseguretat com a escriptora fa que mantingui un període llarg sense producció literària fins al 1834, amb la novel·la Helen.

## Referències

* ↑ «Maria Edgeworth». Encyclopædia Britannica [Consulta: 24 febrer 2017].

## Bibliografia

* González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario literario, vol I i III. Montaner y Simón, SA. 1959. Dipòsit Legal: B 1.352-1959.
* González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario de autores, vol I. Montaner y Simón, SA. 1963. Núm. registre: M 3843-63. Dipòsit Legal: B 20872-63(I).

## Enllaços externs

* «Maria Edgeworth, 1767-1849». University of Adelaide, 2014. Arxivat de l'original el 2015-03-17. [Consulta: 31 març 2015].
# Maghreb Arabe Presse

Maghreb Arabe Presse, MAP (àrab: وكالة المغرب العربي للأنباء, Wakāla al-Maḡrib al-ʿArabī li-l-Anbāʾ), és una agència de notícies oficial del Marroc.

## Història i perfil

L'agència va ser fundada el 31 de maig de 1959 per Mehdi Bennouna a Rabat. Va ser nacionalitzada en 1973.
El director és Mohammed Khabbachi, i té la seu a Rabat. L'agència compta amb serveis internacionals oficials en cinc idiomes: àrab, anglès, francès, castellà i tamazight. El 1960, l'agència va llançar el butlletí africà. Es va posar en marxa el servei d'Orient Mitjà, així com el servei anglès el 14 d'octubre de 1975.
Abdeljalil Fenjiro va servir com a director de l'agència durant més de vint anys fins al 16 de novembre de 1999, quan Mohamed Yassine Mansouri el va substituir en el càrrec.
A més de proporcionar notícies, l'agència ha co-fundat una carta nacional per a la millora de la imatge de la dona en els mitjans de comunicació amb el Ministeri de Desenvolupament Social i Família i Solidaritat i el Ministeri de la Comunicació i Cultura en 2005.

## Sucursals internacionals

L'agència té sucursals internacionals a Abidjan, Alger, Bonn, Beirut, El Caire, Dakar, Ginebra, Jeddah, Lisboa, Madrid, ciutat de Mèxic, Mont-real, Moscou, Nova Delhi, Nouakchott, París, Roma, Tunis i Washington. A més, l'agència té una gran xarxa a Àsia.

## Oficines nacionals i regionals

L'agència té oficines nacionals i regionals a Agadir, Casablanca, Tànger, Dakhla, Fes, Kenitra, El Aaiún, Nador, Oujda i Settat.

## Corresponsals

L'agència té corresponsals a Abu Dhabi, Addis Ababa, Ankara, Baghdad, Buenos Aires, Beijing, Caracas, Damasc, El Jadida, Essaouira, Màlaga, Marsella, ciutat de Mèxic, Nova Delhi, Ouarzazate, Pretòria, Tan-Tan, Taza (Marroc), Teheran, Tetuan i Trípoli.

## Directors

* Mehdi Bennouna
* Abdeljalil Fenjiro
* Mohamed Yassine Mansouri de 1999 -2003.
* Mohammed Khabbachi de 2003 -2009.
* Ali Bouzerda des del 9 de gener de 2009.

## Referències

* ↑ Chiba Yushi. «A Comparative Study on the Pan-Arab Media Strategies: The Cases of Egypt and Saudi Arabia», 01-02-2012. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 13 febrer 2014].
* ↑ «Country profiles - Morocco». Journalism Network. Arxivat de l'original el 15 de juny 2017. [Consulta: 13 agost 2014].
* 1 2 Thomas K. Park; Aomar Boum Historical Dictionary of Morocco. Scarecrow Press, 16 gener 2006, p. 243. ISBN 978-0-8108-6511-2 [Consulta: 8 octubre 2014].
* ↑ Mohammed Ibahrine «Democratisation and the press: the case of Morocco». Nord Süd Aktuell, 2002. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2014 [Consulta: 29 gener 2014].
* ↑ Loubna H. Skalli «Constructing Arab Female Leadership Lessons from the Moroccan Media». Gender & Society, 25, 475, 2011. DOI: 10.1177/0891243211411051 [Consulta: 9 octubre 2014].
* ↑ «MAP one of the rare Arab news agencies to have large network in Asia, Chinese official». UMCI News, 06-06-2009 [Consulta: 4 febrer 2014]. De subscripció o mur de pagament Arxivat 11 de juny 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-06-11. [Consulta: 29 gener 2017].
* ↑ All Africa
# Marina González Lara

Marina González Lara (Malgrat de Mar, 15 de desembre de 2002) és una gimnasta artística catalana. Va guanyar la medalla d'or a l'exercici de terra a la Copa del Món de 2019 a Szombathely amb una puntuació de 12.866. Va competir als Campionats del Món de 2019 amb les companyes Cintia Rodríguez, Roxana Popa, Ana Pérez i Alba Petisco i va ajudar la selecció espanyola a classificar-se per als Jocs Olímpics d'Estiu de 2020. L'equip va quedar 12è en la classificació i no va arribar a la final.
González va practicar atletisme i taekwondo abans de dedicar-se a la gimnàstica a partir dels vuit anys. Va guanyar la medalla de bronze en la prova general als Campionats d'Espanya de 2020 darrere d'Alba Petisco i Ana Pérez. L'agost de 2021, va fitxar per la Universitat Estatal d'Iowa, unint-se al seu equip de gimnàstica per a la temporada 2021-2022.

## Referències

* ↑ «GONZALEZ Marina». FIG. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «Desmarcats | Marina González, gimnasta» (en castellà). RTVE Catalunya, 05-07-2021. [Consulta: 9 novembre 2022].
* ↑ «Vecsernyes and Makra deliver gold medal performances for host nation at Szombathely World Cup». European Gymnastics, 09-09-2019. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «Spain Stuns with Olympics-Worthy Performance, While Italy Snags Bronze». The Gymternet, 26-10-2019.
* ↑ «El equipo español femenino de gimnasia artística se clasifica para Tokio 2020». RTVE, 05-10-2019.
* ↑ «Complete list of 2020 Olympic Athletes representing Spain». Spanish Olympic Committee, 30-06-2021.
* ↑ «Artistic Gymnastics - Women’s Team Qualification Results». Olympics.com. Arxivat de l'original el 25 July 2021. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ «Marina Gonzalez Tokyo 2020 Athlete Profile». Olympics.com. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ «2020 Spanish Championships Results». The Gymternet, 8 December 2020. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «Cyclones Sign Olympian Marina González». Iowa State Cyclones, 11-08-2021.
# Masaki Inoue

Masaki Inoue, (en japonès: 井上昌己, Nagasaki, 25 de juliol de 1979) és un ciclista japonès, especialista en la pista. Guanyador d'una medalla de plata als Jocs Olímpics d'Atenes en la prova de Velocitat per equips.

## Palmarès

* 2003
** Campió d'Àsia en Velocitat
** Campió d'Àsia en Velocitat per equips (amb Yuichiro Maesori i Hiroyuki Inagaki)
* 2004
** Medalla de plata als Jocs Olímpics d'Atenes en Velocitat per equips (amb Toshiaki Fushimi i Tomohiro Nagatsuka)
** Campió d'Àsia en Velocitat
** Campió d'Àsia en Velocitat per equips (amb Keiichiro Yaguchi i Keiichi Omori)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Marsella (pel·lícula)

Marsella és una pel·lícula dramàtica i road movie espanyola del 2014 dirigida per Belén Macías sobre la lluita de dues mares (la biològica i la d'acolliment) per l'afecte d'una filla.

## Sinopsi

Sara recupera les regnes de la seva vida i la custòdia de la seva filla biològica, Claire, a la qual va donar en acollida a Virginia i Alberto, anys enrere a causa dels seus problemes d'addició a l'alcohol i a les drogues, i juntes, emprenen un viatge a Marsella a la recerca del pare biològic. Una estocada en la vida de Virgínia, la seva mare d'acolliment, que se suma a la travessia.

## Repartiment

* María León - Sara
* Goya Toledo - Virginia
* Noa Fontanals - Claire
* Eduard Fernández... Jesús
* Àlex Monner... Nacho
* Óscar Zafra... Alberto
* Ruth Gabriel... Chus
* Blanca Apilánez... Susana (Dtra. Centre Acollida)
* Manuel Morón... Armando (Pare Sara)
* Ledicia Sola ... Eva (Centre Acollida)
* Rachel Lascar ... Violette

## Nominacions

| Premi | Categoria | Nominat/a | Resultat |
| XXIX Premis Goya | Millor actriu | María León | Nominada |
| XXIX Premis Goya | Millor actriu secundària | Goya Toledo | Nominada |
| Medalles del CEC de 2014 | Millor actriu | María León | Nominada |
| XXIV Premis de la Unión de Actores | Millor actriu secundària | Goya Toledo | Nominada |

## Referències

* ↑ «Marsella (2014)» (en castellà). [Consulta: 28 març 2022].
* ↑ 'Marsella', una emocionante película sobre el acogimiento familiar en 'Versión Española', rtve.es, 14 de març de 2018
* ↑ 'Marsella', tráiler de la película protagonizada por María León, espinof.com
* ↑ Marsella a Fotogramas
* ↑ Marsella al web dels Goya
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 2014». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-01-23. [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ Lista de nominados a los XXIV Premios Unión de Actores y Actrices, ecartelera, 9 de febrer de 2015
# Malimbe cap-roig

El malimbe cap-roig (Malimbus rubricollis) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos del Sierra Leone, sud-est de Guinea, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, Camerun, l'illa de Bioko, Guinea Equatorial, el Gabon, República del Congo, sud-oest de la República Centreafricana, nord i nord-est de la República Democràtica del Congo, extrem sud del Sudan, Uganda i oest de Kenya cap al sud fins al nord-oest d'Angola, sud i sud-est de la República Democràtica del Congo i l'extrem nord-oest de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Malimbe cap-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Malimbe coronat

El malimbe coronat (Malimbus coronatus) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc del sud de Camerun, Guinea Equatorial, el Gabon, sud-oest de la República Centreafricana i centre, nord, nord-est i est de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Malimbe coronat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Maria Manuel Dias da Mota

Maria Manuel Dias da Mota (Vilanova de Gaia, 27 d'abril de 1971) és una científica portuguesa especialitzada en malària.

## Trajectòria

Es va graduar en biologia per la Universitat de Porto el 1992. El 1994 va completar el màster en immunologia i el 1998 es va doctorar en parasitologia molecular, defensant la seva tesi Molecular Parasitology a la University College London (Regne Unit). Realitza activitats acadèmiques a l’Institut de Medicina Molecular (IMM) com a investigadora principal a la Unitat de Malària. Des del 2005, és professora visitant a la Facultat de Medicina de la Universitat de Lisboa. Durant la pandèmia de la malaltia COVID-19 va desenvolupar proves de PCR fabricades a Portugal per a la detecció de coronavirus en persones. És presidenta de l'Associação Viver a Ciência.

## Referències

* 1 2 «Maria Mota», 26-09-2015. Arxivat de l'original el 2015-09-26. [Consulta: 27 abril 2021].
* ↑ «Biblioteca Nacional de Portugal». [Consulta: 27 abril 2021].
* ↑ «Maria Manuel Dias da Mota, parasitóloga | Efemérides» (en castellà), 27-04-2016. [Consulta: 27 abril 2021].
* ↑ «Investigadores do iMM distinguidos pela Fundação la Caixa e Iniciativa Ibérica de Investigação e Inovação Biomédica- i4b». [Consulta: 27 abril 2021].
* ↑ «La científica detrás del test portugués que sí funciona: "Necesitamos infectar a la gente de forma segura"» (en castellà), 08-04-2020. [Consulta: 27 abril 2021].
# María Molina Molero

María Molina Molero (Cornellà, 9 de maig del 2000) és una futbolista catalana que juga com a defensa al València CF.
Formada al planter del RCD Espanyol, debuta en Primera Divisió la temporada 2017-18. El 2020, fitxa pel FC Barcelona, romanent dos anys a l'equip blaugrana fins que l'estiu del 2022 fitxa pel València CF.
El febrer de 2023 fou seleccionada per la Selecció Espanyola sub-23.

## Referències

* ↑ Galante, Mario. «María Molina firma con el Valencia para los próximos dos años». Reinas del Balón, 06-07-2022. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «María Molina firma con el Valencia CF Femenino hasta 2024». Esportbase - Plaza Deportiva, 06-07-2022. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «Tres jugadoras Valenta citadas con España sub-23 para los amistosos ante Inglaterra y Países Bajos», 07-02-2023. [Consulta: 2 març 2023].
# Max Seiffert

Max Seiffert (Beeskow, 9 de febrer de 1868 - Slesvig, 15 d'abril de 1948) Va ser un musicòleg i arranjador de música alemany.
Seiffert va néixer a Beeskow an der Spree, Alemanya, i va morir a Schleswig, Alemanya. Primer va ser educat al gimnàs "Joachimsthal" de Berlín, i després a la Universitat de Berlín on es va doctorar el 1891 per a la dissertació vers J. P. Sweelinck und seine direkten deutschen Schüler.
A més de produir edicions modernes de peces d'orgue de Bach i Buxtehude, Seiffert va ser responsable de les següents feines:
* Realització de transcripcions de piano d'algunes de les obres de Bach (en associació amb Max Schneider).
* Ajudant amb l'edició del Händel-Gesellschaft.
* El 1938 va rebre la medalla Goethe per a l'art i la ciència.

## Referències

* ↑ The New Grove Dictionary of Music and Musicians. London: Macmillan Publishers, 1980.
* 1 2 3 4 https://www.bach-cantatas.com/Lib/Seiffert-Max.htm
* ↑ gfhandel.org – editions Archived 2007-03-10 at the Wayback Machine
* ↑ Ernst Klee: Das Kulturlexikon zum Dritten Reich. Wer war was vor und nach 1945. S. Fischer, Frankfurt am Main 2007, S. 566.
# Mas del Larrard Nou

El Mas del Larrard Nou és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida de la Vinadera, entre el camí dels Morts i el camí del Castell, a la vora del Mas del Larrard Vell, al sud-est del Mas del Pier, i confronta amb el terme de Vila-seca. Havia estat propietat d'Evarist Fàbregas, i se'l coneix també com a Mas del Fàbregas.

## Descripció

El mas és una construcció de planta rectangular i volum senzill, amb dues plantes d'alçada i coberta amb terrat. L'interès del mas radica en la implantació del conjunt de construccions, de creixement lineal, a banda i banda, tancades per un mur, que genera un pati de grans dimensions. Gairebé totes les edificacions tenen entre una i dues plantes d'alçada, amb diferents tipus de cobertes, segons l'ús i l'època de construcció. Hi ha una bassa circular, que s'anomena la bassa del Fàbregas, ja que va ser construïda per Evarist Fàbregas quan n'era propietari. És una de les basses més grans del terme de Reus.
L'estat actual del mas i el conjunt, és bo, però denota manca de manteniment. Totes les construccions, velles i noves, queden tancades per un mur d'obra que genera una plaça interior. La bassa circular es manté bé.

## Referències

* 1 2 Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 301 i 223. ISBN 8486387655.
* 1 2 Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 127-128.
# Max Herzberger

Max Herzberger (Charlottenburg, 7 de març de 1899 - Nova Orleans, 9 d'abril de 1982) va ser un matemàtic i físic nord-americana d'origen alemany.
Herzberger va néixer en una família jueva a Charlottenburg (avui un barri de Berlín) i va fer els estudis universitaris a la universitat de Berlín, en la qual va obtenir el doctorat el 1923. Els anys posteriors va treballar a diferents empreses d'òptica com la Rathenower Optische, la Ernst Leitz GmbH i, finalment, la Carl Zeiss AG de Jena (Turíngia). El fet de viure a Turíngia, on els nazis van arribar al poder abans, va impedir que aconseguís l'habilitació docent, tot i que donava algunes classes a la universitat de Jena. El 1934, en aplicar-se les lleis antisemites del govern nazi, va emigrar amb la seva família primer, per breu temps, als Països Baixos i Anglaterra i, finalment, als Estats Units. A partir de 1935 va ser director del departament de recerca de la Kodak a Rochester (Nova York), fins que es va jubilar el 1965. Després de jubilat, encara va fer de professor al ETH Zürich (1965-1968) i a la universitat de Nova Orleans fins al 1978 en que es va retirar definitivament.
Els treballs de Herzberger van ser sempre en òptica, des d'un punt de vista analític i geomètric. El més notable dels seus treballs és la construcció de les lents superacromàtiques, que aconseguien eliminar la totalitat de l'aberració cromàtica.

## Referències

* ↑ Röder, 1999, p. 500.
* ↑ Segal, 2003, p. 371.
* ↑ Segal, 2003, p. 107.
* ↑ Synge, 1943, p. 268 i ss.
* ↑ Luneburg, 2021, p. 411 i ss.

## Bibliografia

* Luneburg, R.K.. Mathematical Theory of Optics (en anglès). University of California Press, 2021. ISBN 9780520328259.
* Röder, Werner; Strauss, Herbert A. Biographisches Handbuch der deutschsprachigen Emigration nach 1933–1945 (en alemany). K.G. Saur Verlag, 1999. ISBN 3-598-11420-6.
* Segal, Sanford L. Mathematicians under the Nazis (en anglès). Princeton University Press, 2003. ISBN 0-691-00451-X.
* Synge, J.L. «On Herzberger's Direct Method in Geometrical Optics» (en anglès). Quarterly of Applied Mathematics, Vol. 1, Num. 3, 1943, pàg. 268-272. ISSN: 0033-569X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Max Herzberger» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Max Thieriot

Maximillion "Max" Drake Thieriot (Los Altos Hills, Califòrnia, 14 d'octubre, 1988) és un actor i guionista nord-americà.

## Vida i carrera

Max Thieriot té una germana i un germà. El seu avi patern era Charles de Young Thieriot, propietari i publicista del San Francisco Chronicle, i descendent dels germans Young, fundadors del diari. Va créixer a Occidental, Califòrnia. Es va graduar a l'institut El Molino l'any 2006.
Thieriot va ser descobert en una classe d'improvisació. Va modelar per a GAP i també va aparèixer en dos curtmetratges abans de protagonitzar Missió no autoritzada. va debutar al cinema. Van seguir altres pel·lícules, com la pel·lícula de 2005 The Babynator i les pel·lícules de 2007 The Astronaut Farmer i Nancy Drew. El 2008, va interpretar una versió més jove del protagonista central, interpretat per Hayden Christensen, a la pel·lícula Jumper. El juny de 2008, la comèdia Kit Kittredge: An American Girl es va estrenar als cinemes amb Abigail Breslin en el paper principal.
El 2009, va assumir papers principals a Chloe d'Atom Egoyan i a la pel·lícula de terror My Soul to Take de Wes Craven. Al thriller psicològic de Mark Tonderai, House at the End of the Street, que es va estrenar als cinemes dels EUA el 21 de setembre de 2012, Thieriot es pot veure al costat de Jennifer Lawrence. Del 2013 al 2017 va protagonitzar la sèrie de televisió Bates Motel al costat de Vera Farmiga i Freddie Highmore. Del 2017 al 2022 va formar part del repartiment principal de la sèrie de televisió SEAL Team sobre la unitat especial dels EUA Navy SEALs. Després va desenvolupar la sèrie Fire Country juntament amb Tony Phelan i Joan Rater, en la qual també interpreta un dels personatges principals com a Bode Donovan.
L'1 de juny de 2013, Max Thieriot es va casar amb Lexi Murphy. El seu fill va néixer el desembre de 2015.

## Filmografia (selecció)

* 2004: Mission: Possible – Diese Kids sind nicht zu fassen! (Catch That Kid)
* 2005: Der Babynator (The Pacifier)
* 2006: Astronaut Farmer (The Astronaut Farmer)
* 2007: Nancy Drew (Nancy Drew)
* 2008: Jumper
* 2008: Kit Kittredge: An American Girl
* 2009: Stay Cool – Feuer & Flamme (Stay Cool)
* 2009: Chloe
* 2010: My Soul to Take
* 2011: Dark Horse
* 2012: House at the End of the Street
* 2012: Disconnect
* 2013–2017: Bates Motel (sèrie de televisió)
* 2015: Point Break
* 2017–2022: SEAL Team (sèrie de televisió)
* des de 2022: Fire Country (sèrie de televisió)

## Referències

* 1 2 https://www.imdb.com/name/nm1302735/bio//A: imdb.com. Recuperat el 6 de maig de 2014.
* ↑ https://www.popsugar.co.uk/gdpr?utm_medium=redirect&utm_campaign=US:ES&utm_source=de.wikipedia.org&gdpr/A%5BEnllaç+no+actiu%5D: popsugar.com. 28 de desembre de 2015, consultat el 28 d'abril de 2016.

## Enllaços externs

* (anglès)
* (alemany)
# Megascolia maculata

La vespa de galet (Megascolia maculata) és una espècie d'himenòpter vespoïdeu de la família Scoliidae que viu a Europa i Pròxim Orient. És un dels himenòpters més grossos d'Europa.

## Distribució

Centre i sud d'Europa, Turquia, Síria, Israel i l'Iran.

## Descripció

Es tracta d'un dels himenòpter més grossos d'Europa, amb una llargària corporal d'entre 20 i 40 mm. Les femelles són més grosses que els mascles. Es caracteritzen pel seu color negre i ales fosques, amb quatre taques grogues a l'abdomen; les femelles tenen el cap groc.

## Hàbitat i període de vol

Viu en prats, herbassars, pastures, llocs propers a cursos d'aigua... Vola entre juny i setembre.

## Biologia

Les larves s'alimenten de larves d'escarabats de la subfamília Dynastinae, especialment d'Oryctes nasicornis. Les femelles busquen per terra cavitats i forats, per on entren cercant larves d'aquests escarabats. Un cop en troben una, la paralitzen i ponen un sol ou. S'alimentaran d'aquesta fins que pupin.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 25 setembre 2023].
* 1 2 3 Zahrandínk, J.; Severa, F. Guía Básica de los Insectos de Europa (en castellà). Omega, 1981. ISBN 84-282-0641-4.
* 1 2 «Megascolia maculata» (en castellà). Waste Magazine. Merche S. Calle i Juan Enrique Gómez. [Consulta: 31 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Waste Magazine (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)