OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thanjavur

Thanjavur (Tàmil: தஞ்சாவூர் Tañcāvūr), més comneguda pel seu nom anglès de Tanjore, és una ciutat i municipalitat de Tamil Nadu, capital del districte de Tanjore. Consta al cens del 2001 amb 221.185 habitants (el 1901 eren 57.870). Està situada a 10° 48′ N, 79° 09′ E﻿ / ﻿10.8°N,79.15°E﻿ / 10.8; 79.15
Capital d'un nayak i després d'una nissaga maratha, fou assetjada per Chanda Sahib el 1749 i pel francès Lally el 1758. El coronel Smith la va conquerir el 1773. El raja va cedir el país als britànics però va conservar la ciutat i fortalesa. Va passar per lapse als britànics el 1855. El 1860 fou declarada capital del districte i el 1866 es va formar la municipalitat.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Thank You (pel·lícula)

Thank You és una pel·lícula muda, en blanc i negre tot i que amb seqüències tintades que es va estrenar l'1 de novembre de 1925. Està basada en l'obra teatral homònima del 1921 escrita per Winchell Smith i Tom Cushing. Va ser dirigida per John Ford i els actors principals són George O’Brien, Jacqueline Logan i Alec B. Francis. La crítica del moment deia que era una pel·lícula entranyable però que els personatges estaven desdibuixats i això alentia el ritme de la història. A Espanya es va estrenar amb el títol “Con gracias a porfía”.

## Repartiment

* Alec B. Francis (David Lee)
* Jacqueline Logan (Diane Lee)
* George O'Brien (Kenneth Jamieson)
* J. Farrell MacDonald (Andy)
* George Fawcett (Cornelius Jamieson)
* Cyril Chadwick (Mr. Jones)
* Edith Bostwick (Mrs. Jones)
* Marion Harlan (Milly Jones)
* Vivia Ogden (Miss Blodgett)
* James Neill (Doctor Cobb)
* Billy Rinaldi (Sweet, Jr.)
* Aileen Manning (Hannah)
* Maurice Murphy (Willie Jones)
* Robert Milasch (Sweet, Sr.)
* Ida Moore (xafarder)
* Frankie Bailey (xafardera)
* Tommy Hicks (noi gras)

## Argument

Després de diverses festes salvatges, el pare de Kenneth Jamieson, multimilionari, decideix enviar el seu fill a una granja de pollastres situada al petit poble de Dedham. Aquell mateix dia arriba al poble Diane, la neboda del reverend David Lee, amb maneres sofisticades i vestida a l'última moda de París. Pocs dies després Kenneth apareix borratxo fent un gran escàndol però David parla amb ell i li fa veure el mal camí que està prenent. El reverend, mal pagat, es veu obligat a demanar diners contínuament i sol·licita un augment de sou que li és denegat, ja que no s'ho mereix mentre mantingui a Diana en el poble. El pare de Kenneth s'assabenta de l'obsessió del seu fill per Diane i va a Dedham esperant trobar una cercadora de fortunes. Diane es guanya al pare de Kenneth, sobretot quan té cura del fill durant una malaltia. El senyor Jamieson critica aleshores la gent del poble, a la que titlla d'hipòcrita i farisea, pel tracte que es dona al reverend. Poc després, David i el senyor Jameson, que de joves havien estat amics, reben amb entusiasme el compromís de Kenneth i Diane.

## Referències

* 1 2 3 Gallagher, Tag. John Ford: El hombre y su cine (en anglesa). Madrid: Akal SA, 2009, p. 673. ISBN 978-84-460-2304-3.
* ↑ Bogdanovich, Peter. John Ford (en castellà). 4a. Madrid: Fundamentos, 1983, p. 135. ISBN 84-245-0009-1.
* ↑ «Con gracias a porfía (1925) a IMdB» (en anglès). IMdB. [Consulta: 10 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Thank You al Catalog of Feature Films de l'American Film Institute.
# Colibrí amazília de Rosenberg

El colibrí amazília de Rosenberg (Polyerata rosenbergi) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita vegetació baixa prop de la costa del Pacífic, a l'oest de Colòmbia i nord-oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Colibrí amazília de Rosenberg». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Timo Salonen

Timo Salonen (nascut el 8 d'octubre de 1951 a Hèlsinki) va ser un pilot de ral·lis finlandès. Va debutar en competicions de ral·lis l'any 1970 i el 1974 va participar en el Campionat Mundial de Ral·lis. Va guanyar nou ral·lis en tota la seva carrera, sent campió del món de pilots l'any 1985.

## Títols

| Any | Campionat | Cotxe |
| 1985 | Campionat Mundial de Ral·lis | Peugeot 205 Turbo 16 / Peugeot 205 Turbo 16 E2 |

## Victòries al WRC

| Any | Ral·li | País | Co-pilot | Cotxe |
| 1977 | Ral·li del Québec | Canadà | Jaakko Markkula | Fiat 131 Abarth |
| 1980 | Ral·li de Nova Zelanda | Nova Zelanda | Seppo Harjanne | Datsun 160J |
| 1981 | Ral·li de Costa d'Ivori | Costa d'Ivori | Seppo Harjanne | Datsun Violet GT |
| 1985 | Ral·li d'Acròpolis | Grècia | Seppo Harjanne | Peugeot 205 Turbo 16 E2 |
| 1985 | Ral·li de Nova Zelanda | Nova Zelanda | Seppo Harjanne | Peugeot 205 Turbo 16 E2 |
| 1985 | Ral·li de l'Argentina | Argentina | Seppo Harjanne | Peugeot 205 Turbo 16 E2 |
| 1986 | Ral·li de Finlàndia | Finlàndia | Seppo Harjanne | Peugeot 205 Turbo 16 E2 |
| 1986 | Ral·li de Gal·les | Gran Bretanya | Seppo Harjanne | Peugeot 205 Turbo 16 E2 |
| 1987 | Ral·li de Suècia | Suècia | Seppo Harjanne | Mazda 323 4WD |
# The Covenant

«Covenant o The Covenant» té aquests significats:
* Covenant, organització militar fictícia del videojoc Halo
* Cinema:
** The Covenant (pel·lícula de 1985), telefilm dirigit per Walter Grauman
** The Covenant (títol en català: El pacte), pel·lícula de 2006 dirigida per Renny Harlin
** Alien: Covenant, pel·lícula de 2017 dirigida per Ridley Scott
** The Covenant (pel·lícula de 2023), pel·lícula dirigida per Guy Ritchie
# Coelorinchus macrochir

Coelorinchus macrochir és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 68 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja principalment eufausiacis, gambes i peixets.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 235-830 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i al mar de la Xina Oriental.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus macrochir». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tocolòsida

Tocolòsida o Tocolsida va ser la posició romana més meridional de la província de la Mauritània Tingitana.
El lloc es troba prop de les Muntanyes de l'Atles al sud de la ciutat romana de Volúbilis. Va ser una de les cinc fortaleses construïdes per defensar Volúbilis, i va existir des de l'any 30 aC fins al 300, encara que alguns autors pensen que va estar habitada fins a la conquesta musulmana del Magrib. La ciutat es mencionava a l'Itinerari d'Antoní i a la Geographia de Claudi Ptolemeu. Antoní Pius la va fortificar, i hi va situar tropes de cavalleria gala. Segurament va ser ell qui va construir un aqüeducte.
S'identifica amb Magilla, prop de Sidi Casseni.

## Referències

* ↑ Villaverde Vega, Noé. Tingitana en la antigüedad tardía, siglos III-VII : autoctonía y romanidad en el extremo occidente mediterráneo. Madrid: Real Academia de la Historia, 2001, p. 168-169. ISBN 9788489512948.
* ↑ Euzennat, Maurice. Le limes de Tingitane. 1, La frontière méridionale. París: Centre national de la recherche scientifique, 1989, p. 317-319. ISBN 9782222041146.
# Tocoferol

El tocoferol és el nom de diversos compostos orgànics conformats per diversos fenols metilats, que formen una classe de compostos químics anomenats tocoferols dels quals diversos actuen com la Vitamina E. A causa de la seva activitat de vitamina, el primer tocoferol va ser identificat per primera vegada el 1936, a partir de l'activitat d'un factor dietètic de fertilitat en rates, i se'l va anomenar així per la combinació de les paraules gregues τόκος (naixement) i φέρειν (tenir o portar), que en conjunt signifiquen "portar un embaràs", amb el sufix -ol que indica el seu estatus d'alcohol químic.
L'alfa-tocoferol és la principal font de tocoferol en suplements i la dieta europea, mentre el gamma-tocoferol és la forma més comuna en la dieta nord-americana. Els tocotrienols, que són compostos relacionats, també tenen activitat de vitamina E. Tots aquests diversos derivats amb activitat de vitamina podran denominar-se correctament com a "vitamina E". Els Tocoferols i tocotrienols són antioxidants liposolubles, però també semblen tenir moltes altres funcions en el cos.

## Referències

* ↑ «Tocopherols: How Does Vitamin E Benefit The Skin? Do Tocopherols Actually Improve Your Skin?» (en anglès americà), 18-07-2021. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ Mason, K. E. «The first two decades of vitamin E». Federation Proceedings, 36, 6, 01-05-1977, pàg. 1906–1910. ISSN: 0014-9446. PMID: 323068.
* ↑ Rigotti, Attilio «Absorption, transport, and tissue delivery of vitamin E» (en anglès). Molecular Aspects of Medicine, 28, 5-6, 01-10-2007, pàg. 423–436. DOI: 10.1016/j.mam.2007.01.002.
* ↑ Burton, G. W.; Ingold, K. U. «Autoxidation of biological molecules. 1. Antioxidant activity of vitamin E and related chain-breaking phenolic antioxidants in vitro» (en anglès). Journal of the American Chemical Society, 103, 21, 01-10-1981, pàg. 6472–6477. DOI: 10.1021/ja00411a035. ISSN: 0002-7863.
* ↑ Jensen, Søren Krogh; Lauridsen, Charlotte. α‐Tocopherol Stereoisomers (en anglès). 76. Elsevier, 2007, p. 281–308. DOI 10.1016/s0083-6729(07)76010-7.. ISBN 978-0-12-373592-8.
Viccionari
# Torneig d'escacs Memorial Max Euwe

El torneig d'escacs Memorial Max Euwe va ser un torneig anual d'escacs que es jugava en honor de Max Euwe (1901–1981) entre els anys 1987 i 1996. Es jugava principalment a Amsterdam, Països Baixos (el 1990 es va jugar a Rotterdam). El torneig es jugava normalment en quatre jugadors pel sistema de tots contra tots a doble volta, les edicions dels anys 1991 i 1996 hi va haver deu jugadors amb el sistema de tots contra tots en una única volta. La darrera edició del memorial va tenir lloc el 1996, bàsicament perquè el principal patrocinador Verenigde Spaarbank (VSB) va perdre el seu interés. El 1976, mentre Euwe encara vivia, es va fer un Torneig Jubileu.

## Quadre d'honor

    #AnyGuanyador -1976 Anatoli Kàrpov 11987 Anatoli Kàrpov Jan Timman 21988 Nigel Short 31989 Jan Timman 41990 Víktor Kortxnoi 51991 Valeri Sàlov Nigel Short 61992 Nigel Short Viswanathan Anand 71993 Nigel Short Viswanathan Anand Vladímir Kràmnik 81994 Garri Kaspàrov 91995 Joël Lautier 101996 Vesselín Topàlov Garri Kaspàrov

## Referències

* ↑ «Euwe Jubileu i Memorials». endgame.nl. Arxivat de l'original el 21 d'octubre 2004. [Consulta: 22 setembre 2014].
# Thomas Kirkman

Thomas Pennyngton Kirkman (Bolton, Anglaterra, 31 de març de 1806 - Bowdon, Anglaterra, 4 de febrer de 1895) fou un matemàtic aficionat britànic.

## Vida i Obra

Kirkman era fill d'un comerciant de cotó modest que volia que el seu fill continués el negoci familiar. Per això, Kirkman, que tenia bones qualificacions, va haver de deixar l'escola als catorze anys, per incorporar-se al negoci patern. Va estar nou anys fent una feina que l'enutjava, fins que als 23 anys va trencar amb el seu pare.
El 1829 ingressa al Trinity College (Dublín), pagant-se ell mateix els estudis fent classes privades. El 1833 es gradua i després de restar un any més a Irlanda, el 1834 retorna a Anglaterra, s'ordena a l'Església d'Anglaterra. Els anys següents serà rector successivament de les parròquies de Bury i Lymm.
El 1839 és nomenat rector de la parròquia de Croft, càrrec en el qual romandrà durant 52 anys. Tot el temps lliure que li deixaven les seves obligacions pastorals el dedicava a l'estudi de les matemàtiques, col·laborant en diverses revistes amb temes relatius a teoria de grups, poliedres i combinatòria.
La seva obra més coneguda és un problema que va publicar el 1850 i que es coneix com el problema de les quinze noies escolars: Quinze alumnes d'una escola surten set dies a passejar en files de tres. Com arranjar-les perquè cap dia coincideixen un mateix parell de noies en una fila?. Malgrat la seva aparent senzillesa, el problema no va ser resolt totalment fins a 1971, tot i que el seu contemporani Robert Anstice va fer avenços importants en la seva resolució.
De totes maneres, el fet d'estar aïllat dels cercles científics, va fer que la seva obra fos poc coneguda i se'l considerés el clergue boig que va inventar un divertit puzzle sobre unes noies.

## Referències

* ↑ Biggs, pàgina 97.
* ↑ Tahta, pàgina 10.
* ↑ Stinson, pàgina 372.
* ↑ Stinson, pàgina 371.
* ↑ Tahta, pàgines 11-12.

## Bibliografia

* Biggs, N.L. «T. P. Kirkman, Mathematician» (en (anglès)). Bulletin of the London Mathematical Society, 13, 2, 1981, pàg. 97-120. DOI: 10.1112/blms/13.2.97. ISSN: 0024-6093.
* Stinson, D.R. «A survey of Kirkman triple systems and related designs» (en (anglès)). Discrete Mathematics, 92, 1-3, 1991, pàg. 371-393. DOI: 10.1016/0012-365X(91)90294-C. ISSN: 0012-365X.
* Tahta, Dick. The Fifteen Schoolgirls (en (anglès)). Black Apollo Press, 2006. ISBN 1-900355-48-5.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Thomas Kirkman» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Gridgeman, Norman T. «Kirkman, Thomas Penyngton». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 15 octubre 2016].
# Universal Studios Japan

Universal Studios Japan (ユニバーサル・スタジオ・ジャパン, Yunibāsaru Sutajio Japan) és un parc temàtic gestionat per Universal Parks & Resorts situat a Osaka. Fou inaugurat el 31 de març del 2001 i el primer any rebé més d'onze milions de visitants, cosa que el convertí en el parc que trigà menys a superar la fita dels 10 milions de visitants. Des de llavors, cada any visiten el parc vuit milions de persones aproximadament. La majoria són turistes japonesos i d'altres països asiàtics com Corea del Sud o la Xina.
El 2005 Goldman Sachs es convertí en l'accionista principal del parc. El 2013 Universal Studios Japan rebé 10,5 milions de visitants; el mateix any havia obert la muntanya russa Hollywood Dream i l'atracció interior The Amazing Adventures of Spider-Man amb tecnologia 4K. El juliol del 2014 es va inaugurar una àrea temàtica basada en el món màgic de Harry Potter, The Wizarding World of Harry Potter, amb una inversió de 45.000 milions de iens. El març del 2021 obrí l'àrea Super Nintendo World, basada en la franquícia Mario de Nintendo.
A més de les llicències pròpies dels parcs Universal, Universal Studios Japan té els drets de diverses franquícies per a les atraccions, com ara Detectiu Conan, Shingeki no Kyojin, Death Note, Kimetsu no Yaiba, Doraemon o One Piece.
Universal Studios Japan és el cinquè parc temàtic més visitat del món i el tercer de l'Àsia, amb 14.500.000 visitants el 2019.

## Àrees temàtiques

El parc ocupa 54 hectàrees, i les atraccions es reparteixen en deu àrees temàtiques. Les zones de New York City i San Francisco es basen en les ciutats homònimes dels Estats Units. D'altres prenen la inspiració de produccions d'Universal com Minion Park (Gru, el meu dolent preferit), Jurassic Park (Parc Juràssic), Amity Village (Tauró) o WaterWorld (del film homònim). Universal Wonderland és l'àrea infantil i familiar amb llicències de Snoopy, Hello Kitty i Barri Sèsam.
* Àrees d'Universal Studios Japan
* Hollywood
* New York City
* San Francisco
* Minion Park
* Jurassic Park
* Amity Village
* Universal Wonderland
* WaterWorld
* The Wizarding World of Harry Potter
* Super Nintendo World
Antigament el parc havia tingut dues àrees més. Western, amb un espectacle d'acrobàcies i efectes especials basat en westerns d'Universal, va ser substituïda per Land of Oz el 2006 (basada en El màgic d'Oz). Aquesta, al seu torn, fou canviada per Universal Wonderland el 2012.

## Referències

* ↑ «Comcast Purchases Universal Studios Japan as Wholly Owned Subsidiary». , March 2, 2017.
* ↑ «Universal Studios Japan to Open Wizarding World of Harry Potter in July». Variety Media, 18-04-2014. [Consulta: 18 abril 2014].
* ↑ «TEA/AECOM 2019 Global Attractions Attendance Report», 16-07-2020. Arxivat de l'original el 17 July 2020. [Consulta: 16 juliol 2020].
* ↑ Saeki, Shizuka (January 2002). «Osaka Feels the "Power of Hollywood"». Look Japan. Arxivat de l'original el 2002-02-10.
# Alona Tal

Alona Tal (en hebreu: אלונה טל) (Hertseliyya, Israel; 20 d'octubre de 1983) és una actriu de la televisió israeliana.
Després de deixar les Forces de Defensa d'Israel, Tal va començar la seva carrera al món de l'actuació amb un vídeo musical per a nens, en el qual ella participava com la bruixa dolenta. Següent a això, va aparèixer en un comercial per a un detergent de bugaderia. Després va aconseguir el paper principal en la pel·lícula israeliana Lihiyot Kochav (Per ser un Estel). Durant la filmació de la pel·lícula, li van oferir dos papers en dos programes de televisió israelianes diferents, i ella va prendre tots dos. El primer era una telenovel·la anomenada Tzimerim, que tractava sobre la vida d'una família que controla un hotel; el segon era HaPijamot ("El pijama"), una comèdia musical. Aquesta comèdia va donar a Tal la possibilitat per mostrar el seu talent en la música.
Seguint a això, Tal va registrar diverses cançons amb l'israelià cantant de rap Subliminal.
Buscant alguna oportunitat per assolir la fama, Tal va marxar a Nova York a viure amb la seva germana. A Nova York, ella va conèixer al cantant Wyclef Jean i registre una cançó amb ell (la cançó Party to Damascus on Tal fa el cor en hebreu). Al temps es va fer ciutadana nord-americana i va aconseguir millorar el seu anglès americà per provar sort com a actriu a Los Angeles i va guanyar el paper de Meg Manning en la sèrie Veronica Mars.
Un dels personatges que va fer assolir la fama a Alona va ser el de Joanna Beth "Jo" Harvelle, en la reeixida sèrie Supernatural.
Alona es va casar amb el també actor Marcos Ferraez el 5 de juny de 2007
# Harpàgides

Els harpàgides foren una dinastia reial de Lídia que suposadament descendia del general mede Hàrpag, membre de la casa reial mede. Heròdot en podria haver obtingut informació sobre la història de l'Imperi Mede i la subjugació de l'Àsia Menor pels perses.

## Referències

* ↑ Keen, 1998, p. 76.
* ↑ Asheri, 2007, p. 197.

## Bibliografia

* Asheri, D. «Book I». A: Asheri, D.; Lloyd, A.; Corcella, A. A Commentary on Herodotus — Books I-IV (en anglès). Oxford University Press, 2007. ISBN 9780198149569.
* Keen, A. G. Dynastic Lycia: A Political History of the Lycians and their Relations with foreign Powers, c. 545-362 B.C. (en anglès). Brill, 1998. ISBN 9789004351523.
# Harpètides

Els harpètides (Harpetida) són un dels nou ordres d'artròpodes extints de la classe Trilobita. Visqueren del Cambrià superior al Devonià superior.

## Referències

* ↑ Друщиц, Владимир Васильевич. Палеонтология беспозвоночных (en rus). Издательство Московского университета, 1974.
* ↑ «Harpetid Trilobites» (en anglès). Virtual Fossil Museum. Arxivat de l'original el 2021-12-22. [Consulta: 5 març 2023].
# Henry Tibbats Stainton

Henry Tibbats Stainton (13 d'agost de 1822 - 2 de desembre de 1892), fou un entomòleg anglès.
Stainton fou l'autor del Manual of British Butterflies and Moths (1857-59) i amb l'entomòleg alemany Philipp Christoph Zeller, el suís Heinrich Frey i un altre entomòleg anglès, John William Douglas foren els autors de The Natural History of the Tineina (1855-73).

## Enllaços externs

* Manuscrits i cartes de Stainton, etc. al Museu d'Història Natural de Londres
* Stainton, Henry Tibbats (1822-1892), entomóleg, × Yolanda Foote en "Diccionari Nacional de Biografies
# Hess-Apollo (cràter)

Hess-Apollo és un petit cràter d'impacte de la Lluna, situat a la vall Taurus-Littrow. Els astronautes Eugene Cernan i Harrison Schmitt van allunar al nord del cràter el 1972 en la missió Apollo 17, però no el van visitar. Els astronautes ho van denominar simplement «Hess» durant la missió.
* Localització de Van Serg, al centre inferior de la imatge (Lunar Topophotomap 43D1S1)
* Imatge panoràmica des de l'Apollo 17
Es troba al costat del cràter de mida similar Mackin. Al nord apareix Camelot, al nord-oest Shorty i Lara, i a l'oest es localitza Nansen-Apollo. Al nord-est se situa Emory.

## Denominació

El cràter va ser nomenat pels astronautes en referència al geòleg Harry Hammond Hess. La denominació té el seu origen en els topònims utilitzats en el full a escala 1/50.000 del Lunar Topophotomap amb la referència 43D1S1 Apollo 17 Landing Area.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia