OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anita Cornwell

Anita Cornwell (Greenwood, Carolina del Sud, 23 de setembre de 1923) és una escriptura feminista lesbiana afroamericana estatunidenca. El 1983 es va convertir en la primera dona negra que va publicar una compilació d'assajos titulada Black Lesbian in White America.

## Vida

Als setze anys va anar a viure a Yeadon (Pennsilvània) amb la seva tieta i als 18 anys va anar a viure a Filadèlfia amb la seva mare. El 1948 es va graduar en periodisme i ciències socials a la Universitat de Temple. Va treballar com a periodista per diaris locals i un treballador clerical per agències de govern.
Cornwell ha publicat assajos a les revistes Feminist Review, Labyrinth, National Leader, Los Angeles Free Press i The Negro Digest. En aquesta última publicació ha estat identificada com una lesbiana negra.
El 2000 va estar honorada en el Festival Literari Annual Lambda.

## Obres

* Black Lesbian in White America (assajos, Naiad Press, 1983)
* The Girls of Summer (novel·la juvenil 1989)

## Referències

* 1 2 Angela Bowen. Bonnie Zimmerman. Lesbian Histories and Cultures: an Encyclopedia. Taylor & Francis, 2000, p. 203-204. ISBN 0-8153-1920-7.
* 1 2 Nickels, Thom. Gay and lesbian Philadelphia. Arcadia Publishing, 2002, p. 74. ISBN 0-7385-1000-9.
# Erik Flügel

Erik Horst Wolfgang Flügel (6 d'abril de 1934, Fürstenfeld - 14 d'abril de 2004, Erlangen) fou un geòleg i paleontòleg austríac, pioner de l'anàlisi de microfàcies.
Erik Flügel es traslladà a Graz a estudiar geologia, mineralogia i paleontologia a la Universitat de Marburg i a la Universitat de Graz, on es doctorà l'any 1957 amb un treball sobre els hidrozous. L'any 1959 treballà com a conservador al Museu d'Història Natural de Viena, i l'any 1962 aconseguí l'habilitació a la Universitat de Viena per les seves investigacions sobre contingut fòssil i microfàcies d'una regió dels Alps. L'any 1962 fou assessor científic i més endavant professor a la Universitat Tècnica de Darmstadt, i l'any 1972 professor de paleontologia a la Universitat d'Erlangen-Nuremberg, on acabaria essent degà de l'àrea de ciències de la Terra. L'any 1999 fou nomenat professor emèrit.
Estudià l'evolució, la paleontologia i la paleoecologia dels esculls i l'anàlisi de les fàcies calcàries. A la seva habilitació s'encarregà de les primeres anàlisis exhaustives de microfàcies en alemany, realitzats en pedres calcàries d'esculls triàsics dels Alps Bàvars. Estudià i caracteritzà els estrats basant-se en llurs característiques sedimentològiques i paleontològiques amb l'ús del microscopi i seccions fines. Estudià la sistemàtica dels hidrozous i emprà el microscopi electrònic per demostrar que la pedra de Solnhofen estava formada per closques de cocolitòfors.
Fou membre de la Deutsche Forschungsgemeinschaft (DFG) entre els anys 1992 i 1998 i de la Geo-Komission.
El 1962 rebé Premi d'Investigació de l'Arxiduc Johann, el 1985 la Medalla Hans Stille i l'any 2000 la Medalla Gustav Steinmann. L'any 2000 la Universitat Lliure de Berlín el nomenà doctor honoris causa. L'any 1992 fou escollit membre de l'Acadèmia Austríaca de les Ciències, el 2000 membre honorari de la Paläontologische Gesellschaft i el 2002 membre de la Geological Society of America.

## Referències

* ↑ Freiwald, A. «Erik Flügel: 1934-2004» (en anglès). Facies. Springer, 50, 2, 2004, pàg. 149-159. ISSN: 0172-9179.
# Hugh d'Avranches

Hugh d'Avranches (nascut cap al 1047 — mort a Chester el 27 de juliol de 1101), vescomte d'Avranches i primer comte de Chester, fou un dels grans barons anglonormands d'Anglaterra. A vegades se l'anomenava Hugh Lupus (Hug el llop) i le gros (l'obès).

## Biografia

Era fill de Ricard Goz († cap al 1082), vescomte d'Avranches i senyor de Saint-Sever, i de mare desconeguda històricament identificada com a Emma, mitja germana de Guillem I d'Anglaterra, tot i que això no té proves concloents.

## Referències

* 1 2 The Peerage - Hugh d'Avranches
* ↑ Earl of Chester Arxivat 2011-10-02 a Wayback Machine. Hugh (le Gros) d'Avranches (see General notes for information from Burkes Peerage)
* ↑ C. P. Lewis, « Avranches, Hugh d', first earl of Chester (d. 1101) », Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004.
# Fos Bucraa

Fosfatos de Bucraa, S. A., coneguda també com a Fos Bucraa o Fosbucraa, va ser una empresa espanyola radicada en Sahara Occidental. El seu negoci exclusiu consistia en l'explotació del jaciment de fosfats situat en Bucraa.

## Història

Els jaciments de fosfats de Bucraa van ser descoberts en 1947. Es tracta de jaciments a l'aire lliure amb una qualitat dels fosfats excel·lent. El 4 de juliol de 1962 l'Institut Nacional d'Indústria (INI) constitueix ENMINSA (Empresa Nacional Minera del Sahara), empresa que el 22 de maig de 1968 es converteix en Fosfatos de Bucraa, S. A. En els següents anys es construiria la cinta transportadora de més de 100 km de llarg que transportava el fosfat fins a la costa, mentre que Al-Aaiun experimentava un auge econòmic i demogràfic.
En els anys anteriors a la retirada espanyola (1976), el trajecte de la cinta transportadora dels fosfats i la seva terminal en l'Atlàntic es van convertir en objectiu preferent dels guerrillers del Front Polisario. La signatura dels Acords de Madrid va incloure, en els seus annexos secrets (que incloïen un acord-marc econòmic, no fet públic fins a maig de 1977), la cessió d'un 65% de l'empresa al Marroc. D'acord amb l'INI això va vendre el 65% de les accions a l'Office Chérifien de Phosphates (OCP). L'acord va entrar en vigor l'1 de gener de 1976, incloent-hi un període de transició d'uns setze mesos, després dels quals, l'OCP culminaria la transferència del control de l'explotació. Els tècnics i gestors espanyols romandrien a Bucraa fins a maig de 1977. L'INI conservava quatre representants en el Consell d'Administració de la companyia, compost per deu membres.
Entre 1979 i 1986, l'activitat de l'empresa va estar interrompuda, a causa dels atacs del Front Polisario. En 1996, el consell d'administració de l'empresa va aprovar una ampliació de capital. L'INI (després TENEO, i posteriorment Societat Estatal de Participacions Industrials –SEPI–) no va acudir a l'ampliació, per la qual cosa la participació en la societat va passar del 35% a un 12%.
Al desembre de 2002, la SEPI va deixar de formar part de l'accionariat de la companyia. En aquesta data, la Junta General Extraordinària d'Accionistes de la companyia va aprovar la reducció del capital social a zero i una ampliació posterior. La SEPI no va exercir el dret de subscripció preferent de l'ampliació, per la qual cosa va perdre la participació que tenia des de 1976.

## Referències

* ↑ Gómez, Emiliano. «3.1.2 - Importancia de los recursos naturales saharauis». A: Del Sahara español a la República Saharaui ( PDF) (en castellà), p. 15 de l'arxiu.
* ↑ Missió internacional de recerca al Sàhara Occidental. Fondation France Libertés i l'organització AFASPA (Novembre de 2002)
* ↑ LES PHOSPHATES DU SAHARA OCCIDENTAL (en francés)
* ↑ «Ministerio de Asuntos Exteriores y de Cooperación». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 18 gener 2015].
# Premier (equip ciclista)

L'equip Premier (codi UCI: PRE) va ser un equip ciclista professional rus, que competí de 2006 a 2007. Va tenir categoria continental.

## Principals resultats

* Gran Premi de Moscou: Roman Klímov (2007)
* Mayor Cup: Denís Galimziànov (2007)
* Way to Pekin: Alexey Kunshin (2007)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2006 | 86è | Aleksandr Bespàlov (376è) |
| 2007 | 41è | Alexey Kunshin (104è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Arado Ar 196

L'Ar 196 va ser un hidroavió embarcat de reconeixement aeri construït per la firma alemanya Arado. L'any 1937 va ser seleccionat com el guanyador del concurs per ser el nou avió de reconeixement de la Kriegsmarine (la marina de guerra alemanya) durant la Segona Guerra Mundial.

## Història operacional

Aquest hidroavió era molt apreciat pels seus pilots, ja que era fàcilment maniobrable tant a l'aire com a l'aigua. Amb la pèrdua dels principals vaixells de guerra alemanys la majoria d'Ar 196 es van destinar a esquadrons costaners dedicats al reconeixement però també a missions antisubmarines (fins a finals del 1944). Van arribar a danyar i capturar el submarí britànic HMS Seal N37. Una altra missió habitual era la intercepció dels bombarders de la RAF Armstrong-Whitworth Whitley que atacaven els vaixells alemanys.
Tot i no ser rival per als caces enemics tenia bones característiques de vol i un armament potent que el feien millor que els seus equivalents dels aliats. Gràcies al fàcil maneig a l'aigua la Força Aèria Finlandesa els va utilitzar àmpliament per transport de tropes i avituallament de les forces especials darrere les línies enemigues aterrant i enlairant-se des de petits llacs en àrees remotes.

## Especificacions (Ar 196 A-2)

Dades de
Característiques generals
* Tripulació: Dos (pilot i observador)
* Longitud: 11,0 m
* Envergadura: 12,4 m
* Alçada: 4,45 m
* Superfície de l'ala 28,4 m²
* Pes buit: 2.990 kg
* Pes màxim d'enlairament: 3.720 kg
* Motors: 1× motor radial de 9 cilindres BMW 132K, 960 PS
Rendiment
* Velocitat màxima: 311 km/h
* Abast: 1.080 km
* Sostre de servei: 7.010 m
* Ràtio d'ascens: 300 m/min
* Càrrega alar: 98,2 kg/m²
* Potència/pes: 167 W/kg
Armament
* Metralladores:
* 1 × 7.92 mm metralladora MG 15
* 1 × 7.92 mm metralladora MG 17
* 2 canons automàtics de calibre 20 mm MG FF (un a cada ala)
* Bombes: 2 × bombes de 50 kg

## Referències
### Notes

* ↑ Sharpe, Michael. Biplanes, Triplanes, an Seaplanes, pg.41. London, England: Friedman/Fairfax Books, 2000. ISBN 1-58663-300-7

### Bibliografia

* Dabrowski, Hans-Peter and Koos, Volker. Arado Ar 196, Germany's Multi-Purpose Seaplane. Atglen, PA: Schiffer Military History, 1993. ISBN 0-88740-481-2.
* Ledwoch, Janusz. Arado 196 (Militaria 53) (in Polish). Warszawa, Poland: Wydawnictwo Militaria, 1997. ISBN 83-86209-87-9.
* Sivertsen, Svein Carl (ed.). Jageren Sleipner i Romsdalsfjord sjøforsvarsdistrikt april 1940 (en norwegian). Hundvåg: Sjømilitære Samfund ved Norsk Tidsskrift for Sjøvesen, 1999.

## Enllaços externs

* Arado Ar 196 - Informació de German-navy.de
# Dmítrievka (Astracan)

* Per a altres significats, vegeu «Dmítrievka».
Dmítrievka (en rus: Дмитриевка) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 19 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Estació d'Olivar de Quintos

Mapa Metro Línia 1 :
Olivar de Quinto és una estació de la línia 1 del metro de Sevilla situada a la població de Dos Hermanas. Va ser inaugurada el 23 de novembre del 2009, uns mesos després que el primer tram s'inaugurés.
Metro de Sevilla :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Ciudad Expo | Europa | | terminal | terminal |

## Referències

* ↑ «Estaciones línea 1» (en castellà). Metro de Sevilla. Arxivat de l'original el 2011-09-04. [Consulta: 7 juny 2011].
* ↑ «Las estaciones de Montequinto, Europa y Olivar de Quintos se abren hoy al público» (en castellà). Diario de Sevilla, 23-11-2009. [Consulta: 7 juny 2011].
# Iotape (desambiguació)

«Iotape» té aquests significats:
Onomàstica:
* Iotape de Mèdia, filla del rei Artavasdes I de Mèdia Atropatene
* Iotape de Commagene, dona i germana d'Antíoc IV de Commagene.
Geografia:
# Holyrood

«Holyrood» té aquests significats:
* Holyrood (Kansas), ciutat a l'estat de Kansas
* Holyrood House o Holyrood Palace, residència oficial de la monarquia britànica a Escòcia
* Abadia de Holyrood, abadia agustina en ruïnes a Edimburg, a Escòcia
* Barri de Holyrood, zona d'Edimburg, capital d'Escòcia, a l'est del centre de la ciutat
* Parc de Holyrood, parc reial al centre d'Edimburg, Escòcia
# Immokalee

Immokalee és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 19.763 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Immokalee tenia 19.763 habitants, 4.715 habitatges, i 3.635 famílies. La densitat de població era de 945,5 habitants/km².
Dels 4.715 habitatges en un 49,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 20% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 13,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,9% tenia menys de 18 anys, un 15,7% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 14,1% de 45 a 60 i un 4,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 145,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.315 $ i la renda mediana per família de 22.628 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.875 $ mentre que les dones 16.713 $. La renda per capita de la població era de 8.576 $. Entorn del 34,6% de les famílies i el 39,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Immokalee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Immokalee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Epiebnerita

L'epiebnerita és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

L'epiebnerita és un fosfat de fórmula química (NH₄)Zn(PO₄). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes d’octubre de l'any 2023, i publicada en el mes de març de l'any següent. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És un mineral dimorf de l'ebnerita.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 76294, 76295, 76296 i 76297.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Rowley, situada a la localitat de Theba, dins el districte miner de Painted Rock del comtat de Maricopa (Arizona, Estats Units). Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Epiebnerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 76». European Journal of Mineralogy, 35, 6, 04-12-2023, pàg. 1073–1078. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-1073-2023 [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ Kampf, Anthony R.; Gu, Xiangping; Yang, Hexiong; Ma, Chi; Marty, Joe «Ebnerite and epiebnerite: NH4ZnPO4 dimorphs with zeolite-type frameworks from the Rowley mine, Arizona, USA». Mineralogical Magazine, 08-03-2024, pàg. 1–7. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2024.15 [Consulta: 26 maig 2024].
# Premier Guitar

Premier Guitar és una revista mensual de música dedicada a guitarristes. Cada edició conté entrevistes originals, àlbums i partitures de guitarra i baix. La revista es publica tretze vegades a l'any (dotze edicions mensuals i una edició de vacances).
La revista va debutar al juliol de 2007. En els seus 10 anys d'història, Premier Guitar ha publicat entrevistes d'alguns dels guitarristes més influents del rock, incloent a Pete Townshend (The Who), Ron Wood (Rolling Stones), Joe Perry (Aerosmith), Guthrie Govan, Brent Hinds i Bill Kelliher (Mastodon), Dave Mustaine i Chris Broderick (Megadeth) i lutier Yuri Landman.

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial».
# Conjunt de finestres de Sant Feliu Sasserra

El Conjunt de finestres de Sant Feliu Sasserra és una obra gòtica de Sant Feliu Sasserra (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta de tres finestres diferents d'època similar. La de Cal Not és la més ben treballada, té forma rectangular i una ornamentació en alt relleu que realça la finestra, la qual és coronada per un arc conopial. L'estat és bastant deficient.
La finestra de Cal Feliu és estructurada per un arc conopial, format per dos blocs de pedra, i dovelles als brancals, tot amb l'intradós motllurat; es troba emplaçada a la part posterior de la casa, al costat de l'hort.
La finestra de Cal Puig és estructurada per un doble arc de mig punt, geminat, al qual li manca la columna del mig. Destaquen les mènsules o capitells decorats amb cinc flors a banda i banda.

## Història

Hom creu que la finestra de Cal Not prové del mas Rocaguinarda d'Oristà, lloc d'origen del famós bandoler Perot Rocaguinarda, avui en ruïna. El que és segur que no es troba al seu emplaçament original. Aquestes finestres són restes de les residències d'antigues famílies nobles del poble, com els Tord i els Sacirera.

## Referències

* 1 2 3 4 «Conjunt de finestres de Sant Feliu Sasserra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Iaioflautas

Iaioflautas és una organització sorgida arran del Moviment 15-M. La primera acció que van realitzar els Iaioflautas va ser l'ocupació del vestíbul de la seu central del Banco Santander a Barcelona el 27 d'octubre de 2011.
El 15 de febrer de 2017 els Iaioflautes van rebre el Premi Solidaritat 2016 atorgat per l'Institut de Drets Humans de Catalunya (IDHC).

## Bibliografia

* Lucio, Andrea; Iaioflautas. CÓMIC @IAIOFLAUTAS. De Barris, 2013. ISBN 978-84-938421-9-2..

## Referències

* ↑ «Manifest». @Iaioflautas.
* ↑ Catalunya, Parlament de. «El col·lectiu dels 'iaioflautes' rep el Premi Solidaritat 2016». [Consulta: 11 maig 2017].
# Holyoke (Massachusetts)

Holyoke és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2005 estimate tenia 39.958 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Holyoke tenia 39.838 habitants, 14.967 habitatges, i 9.474 famílies. La densitat de població era de 722,5 habitants/km².
Dels 14.967 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,5% hi vivien parelles casades, en un 22,1% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.441 $ i la renda mediana per família de 36.130$. Els homes tenien una renda mediana de 34.849 $ mentre que les dones 26.652$. La renda per capita de la població era de 15.913$. Entorn del 22,6% de les famílies i el 26,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Holyoke». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Holyoke». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# ISI

ISI té els següents significats:
* Inter-Services Intelligence, cos militar de la intel·ligència del Pakistan.
* Interferòmetre Espacial Infraroig, interferòmetre astronòmic a Califòrnia.
* Interferència entre símbols
* Institut per a la Informació Científica
* Institut per a la Seguretat a Internet
# Epies

Els epies (o epie-atisses) són els membres de dos petits clans ijaws que viuen al rierol Epie, al nord-est de Yenagoa, a l'estat de Bayelsa, a Nigèria. Parlen la llengua epie. Els dos clans són coneguts en comú com epie-atissa. Aquest poble fou establert per migrants de tribus ijaws, al sud i dels engennis, al nord. Els Endennis a vegades són considerats com edos, tot i que ells mateixos es consideren ijaws encara que no parlin una llengua ijaw. Així, els Epie-atisses tenen aspectes culturals semblants als ijaws i als engennis.
Els epies i els atisses viuen als assentaments d'Onopa, Igbogene, Kpansia, Ogu, Edepie, Yenaka, Opolo, Swali, Ikolo, Ekenfa, Yenagoa i Biogbolo.
Els epies i els atisses són dues tribus separades. Els epies tenen poblacions entre Igbogene i Amarata que es diuen: Igbogene, Yenegwe, Akenfa, Agudama Epie, Akenpai, Edepie, Okutukutu, Opolo, Biogbolo, Yenizue Gene, Kpansia, Yenizue Epie, Okaka, Ekeki, Azikoro i Amarata. Els atisses tenen aldees entre Onopa i Ikolo i entre Ogu i Agbura que es diuen Onopa, Ovom, Yenagoa, Bebelibiri, Yenaka, Ikolo, Famgbe, Obogoro, Akaba, Ogu, Swali i Agbura.
A la dècada del 1970 es va comptabilitzar que hi havia 17.000 parlants d'epie, però no es coneix el nombre actual, tot i que se sap que ha minvat a causa de la urbanització i l'occidentalització, en part perquè entre aquests clans no hi ha caps tradicionals.

## Història
### Esdeveniments recents

* 23 de juliol de 2007. Dos treballadors estrangers de la MTN Nigeria Limited a Akenfa-Epie, una població als afores de Yenagoa, foren segrestats per homes armats. Aquests successos es poden incloure dins el Conflicte del delta del Níger.

## Població i religió

El 22% dels 31.000 epies són cristians; d'aquests, el 40% són protestants, el 35% pertanyen a esglésies cristianes independents i el 25% són catòlics. El 78% dels epies restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 epies al joshuaproject
* ↑ epies a l'ethnologue
* ↑ Alagoa, Ebiegberi Joe (2005). A History of the Niger Delta, Port Harcourt: Onyoma Research Publications. ISBN 978-37314-5-9
* ↑ Alagoa, Ebiegberi Joe ed. (1999). The Land and People of Bayelsa State: Central Niger Delta, Port Harcourt: Onyoma Research Publications. ISBN 978-35075-0-8
* ↑ "Gunmen Kill Teacher, Kidnap Expatriates In Niger Delta", The Independent, 28 July 2007
# Angolesos al Brasil

Els angolesos al Brasil són una comunitat petita però recognoscible consistent en immigrants i expatriats d'Angola. Hi ha un nombre estimat de 1.125 ciutadans angolesos registrats al Brasil. La majoria dels ciutadans angolesos al país són estudiants o tenen permís de treball.
A més de la modesta quantitat d'expatriats angolesos que actualment resideixen al Brasil, milions d'afrobrasilers tenen considerable ascendència angolesa com a resultat del comerç atlàntic d'esclaus que va enviar molts esclaus d'Angola a Brasil.

## Referències

* ↑ «Angolans Choose Brazil» (en anglès). RioOnWatch, 25-10-2011 [Consulta: 10 juliol 2017].
* ↑ «Angolanos são a maioria dos refugiados africanos no Brasil». Arxivat de l'original el 2012-08-08. [Consulta: 11 agost 2017].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2014-02-26. [Consulta: 6 març 2014]. (in Spanish) El exportador
* ↑ http://www.farodevigo.es/gran-vigo/2012/06/04/protectores-capoeira-espana/654183.html (in Spanish) Los "protectores" de la capoeira en España