OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# László Polgár

* Aquest article tracta sobre el psicòleg hongarès. Si cerqueu el cantant d'òpera hongarès, vegeu «László Polgár (cantant)».
László Polgár (Gyöngyös, 11 de maig de 1946) és un mestre d'escacs i psicòleg educatiu hongarès. És el pare de les famoses germanes Polgar: Zsuzsa, Zsófia, i Judit, a les que va convertir en prodigis dels escacs.
És considerat un pioner teòric en la criança dels fills. Així, les seves filles van ser part d'un experiment pedagògic consistent en demostrar que qualsevol infant pot arribar a assolir èxits excepcionals. El més important és que s'entreni en una matèria concreta des d'una edat primerenca. La seva tesi era "Els genis no neixen, es fan". Abans que tingués fills László va escriure un llibre titulat Bring Up Genius! (cria genis) i més tard va educar les seves filles d'acord amb els preceptes explicats en aquest llibre. Al llibre demanava una dona disposada a dur a terme l'experiment. A la petició va acudir Klara, una mestra d'escola que vivia en un enclavament de parla hongaresa d'Ucraïna. Ell i la seva dona Klara van educar les seves tres filles a casa. László mai va voler que les seves filles juguessin en campionats femenins, sinó que des de petites les inscrivia en els masculins. László també va ensenyar a les seves filles l'idioma internacional esperanto, llengua en la qual ha publicat diversos llibres.

## Obres

* Nevelj zsenit! (Bring Up Genius!), 1989 (ISBN 963-01-9976-9)
* Minichess, 1995 (ISBN 963-450-805-7)
* Chess: 5334 Problems, Combinations, and Games, 1994 (ISBN 1-884822-31-2)
* Chess: Reform Chess, 1997 (ISBN 3-89508-226-0)
* Chess: Middlegames, 1998 (ISBN 3-89508-683-5)
* Chess: Endgames, 1999 (ISBN 3-8290-0507-5)
* Királynők és királyok. Sakk, Szerelem, Szex, 2004 (ISBN 963-216-008-8)
* Salom haver: Zsidó származású magyar sakkozók antológiája, 2004 (ISBN 963-214-570-4)
* PeCHESS ember elCHESSte, 2004 (ISBN 963-86531-1-6)
* Polgar Superstar Chess, 2004 (ISBN 963-216-009-6)
* Polgar Superstar Chess II, 2005 (ISBN 963-86531-4-0)
* I Love Superstar Chess, 2005 (ISBN 963-86738-5-0)
* Hatágú csillag. Sakk, képzőművészet és humor, 2005 (ISBN 963-86531-5-9)
* Biztonság. Sakk és humor, 2005 (ISBN 963-86531-9-1)
* Knight, 2005 (ISBN 963-86738-2-6)
* Queens, 2005 (ISBN 963-86738-0-X)
* Blanka: Miniaturaj ŝakproblemoj (White: Miniature chess problems), 2005 (ISBN 963-86531-7-5)
* Sakkmat (t) ek. Sakk, matematika, humor, 2005 (ISBN 963-86531-6-7)
* Eszperantó és sakk (Chess in Esperanto), 2006 (ISBN 963-86738-7-7)
* La stelita stel', 2006 (ISBN 963-87042-0-9)

## Referències

* 1 2 3 Flora, Carlin. «The Grandmaster Experiment». Psychology Today, Jul 1, 2005.
* 1 2 3 Moreno Flores, Ignacio. «La fórmula de Laszlo Polgar para construir genios» (en castellà). Yorokobu, 19-02-2013. [Consulta: 30 setembre 2014].
# Lyme Regis

Lyme Regis és una localitat costanera britànica de l'oest de Dorset (Anglaterra), situada 40 km a l'oest de Dorchester i a 40 km a l'est d'Exeter. Es troba sobre Lyme Bay, a la desembocadura del Lim al Canal de la Mànega, a la frontera amb Devon. El 2012 tenia 3637 habitants.
El primer esment conegut de Lyme es troba en el Domesday Book de 1086. La localitat va evolucionar durant el segle xiii fins a ser un dels principals ports britànics, fins al punt que Eduard I, emeté una Carta Règia el 1284 que va agregar «Regis» (genitiu del llatí rex, «del rei») al nom de la ciutat.

## Llocs d'interès

* Museu Lyme Regis

## Persones

* Mary Anning (1799-1847), paleontòloga i col·leccionista de fòssils
* John Gould (1804–1881), artista i ornitòleg
* John Fowles (1926-2005), escriptor i del museu «Lyme Regis Museum» del 1979 al 1988.

## Bigliografia

* Roberts, George. The History of Lyme-Regis, Dorset, from the Earliest Periods to the Present Day (E-Book) (en anglès). Langdon and Harker, 1823, p. 221.

## Referències

* ↑ «Lyme Regis» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 2003.
* ↑ «Lyme Regis town profile» (en anglès). Dorset for you. [Consulta: 8 juliol 2015].
* ↑ Roberts, 1823, p. 9-10.
* ↑ Hilliam, David. The Little Book of Dorset (en anglès). Stroud, Glos.: The History Press, 2010, p. 132. ISBN 978-0-7524-5704-8.
# Madame Brouette

Madame Brouette és una pel·lícula franco-canadenco-senegalesa dirigida per Moussa Sène Absa, estrenada l'any 2004. Ha estat doblada al català.

## Argument

Mati, anomenada « Madame Brouette », decideix abandonar el seu marit per portar una vida solitària. Cau un dia enamorada de Naago, un policia. Poc després, un matí, un home armat entra a la casa i dispara. Mortalment tocat, l'home s'enfonsa davant la porta. Sorprenentment, Mati confessa ser culpable.

## Repartiment

* Aboubacar Sadikh Bâ: Naago
* Ousseynou Diop: el comissari de policia
* Rokhaya Niang: Mati
* Kadiatou Sy: Ndaxté
* Ndèye Seneba Seck: Ndèye
* Akéla Sagna: London Pipe
* Papa/Papa Mboup: El Griot

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Madame Brouette». [Consulta: 10 setembre 2018].
* ↑ «Madame Brouette». [Consulta: 10 setembre 2018].
# Lécluse

Lécluse és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.520 habitants. Limita al nord amb Tortequesne, a l'est amb Hamel, al sud-est amb Écourt-Saint-Quentin, al sud amb Récourt, al sud-oest amb Dury i a l'oest amb Étaing.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 860 | 1319 | 1412 | 1536 | 1708 | 1639 | 1691 | 1687 | 1672 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1666 | 1730 | 1718 | 1764 | 1790 | 1806 | 1629 | 1696 | 1702 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1690 | 1655 | 1659 | 1268 | 1366 | 1416 | 1388 | 1306 | 1426 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1482 | 1531 | 1522 | 1710 | 1667 | 1589 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2008 | Marc Cambray | |
| 2008- | Isabelle Lepoivre | PCF |
# Léchelle (Pas de Calais)

Léchelle és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 56 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Léchelle era de 56 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles) i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 22 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família i 3 estaven desocupats. Tots els 21 habitatges eren cases. Dels 19 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 4 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Léchelle el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 30 persones, 22 eren actives i 8 eren inactives. De les 22 persones actives 19 estaven ocupades (11 homes i 8 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 8 persones inactives 6 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa immobiliària.
L'any 2000 a Léchelle hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 258 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Léchelle a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Léchelle a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mars 1

Mars 1, també coneguda com a 1962 Beta Nu 1, Mars 2MV-4 i Sputnik 23, va ser una nau espacial interplanetària automàtica llançada en direcció a Mart l'1 de novembre de 1962, la primera del programa Mars soviètic, amb la intenció de sobrevolar el planeta a una distància aproximada de 11.000 km. Va ser dissenyat per realitzar imatges de la superfície i enviar dades sobre la radiació còsmica, impactes de micrometeorits i el camp magnètic marcià, l'entorn de radiació, estructura atmosfèrica i possibles compostos orgànics.
Després de sortir de l'òrbita terrestre, la nau espacial i la quarta etapa de l'impulsador Molniya van ser separats i es van desplegar els panells solars. La primera telemetria indicava que hi havia una filtració en una de les vàlvules de gas en el sistema d'orientació per tan la nau espacial va passar a estabilització giroscòpica. Es van realitzar seixanta-una transmissions de ràdio, inicialment a intervals de dos dies i després a cinc dies en què es van recollir una gran quantitat de dades interplanetàries.
El 21 de març de 1963, quan la nau espacial estava a una distància de 106.760.000 km de la Terra en camí a Mart, les comunicacions van cessar, probablement a causa del fracàs del sistema d'orientació de l'antena de la nau espacial. L'aproximació màxima de la Mars 1 a Mart probablement es va produir el 19 de juny de 1963 a una distància d'aproximadament 193.000 km, després de la qual la nau espacial va entrar en una òrbita al voltant del Sol.

## Referències

* 1 2 3 4 Robbins, Stuart. «"Journey Through the Galaxy" Mars Program: Mars ~ 1960-1974». SJR Design, 2008. [Consulta: 26 gener 2014].
* 1 2 3 4 Mihos, Chris. «Mars (1960-1974): Mars 1». Department of Astronomy, Case Western Reserve University., 11-01-2006. Arxivat de l'original el 13 d’octubre 2013. [Consulta: 26 gener 2014].
* Mars 1 (2MV-4 #1, 2)

## Enllaços externs

* The Soviet Mars program, Professor Chris Mihos, Case Western Reserve University
* , National Space Science, Data Center
# Marshita

La marshita és un mineral de la classe dels halurs que pertany al grup de la clorargirita.

## Característiques

La marshita és un halur, un iodur de coure, amb fórmula química CuI. Cristal·litza en el sistema isomètric. Es troba formant tetraedres, arrodonits i estriats en {100}, {113}, i {223}, o en crostes. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. És un mineral isostructural amb la nantokita, i forma una sèrie de solució sòlida amb la miersita degut a la intervenció de la plata. Es coneix una varietat de marshita que conté plata, la cuproiodargirita, amb una relació aproximada 1:1 de coure:plata.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la marshita pertany a «03.AA - Halurs simples, sense H₂O, amb proporció M:X = 1:1, 2:3, 3:5, etc.» juntament amb els següents minerals: miersita, nantokita, UM1999-11:I:CuS, tocornalita, iodargirita, bromargirita, clorargirita, carobbiïta, griceïta, halita, silvina, vil·liaumita, salmiac, UM1998-03-Cl:Tl, lafossaïta, calomelans, kuzminita, moschelita, neighborita, clorocalcita, kolarita, radhakrishnaïta, challacolloïta i hephaistosita.

## Formació i jaciments

És un mineral rar que es troba a les zones d'oxidació dels dipòsits metamorfosats de plom, zinc i plata. Sol trobar-se associada a altres minerals com: limonita, òxids de manganès, cuprita, coure o cerussita. Va ser descoberta l'any 1892 a la mina Broken Hill Proprietary, a Broken Hill (Nova Gal·les del Sud, Austràlia). També ha estat descrita a Xile, Alemanya, Rússia i Sud-àfrica. La varietat cuproiodargirita ha estat trobada a la mina San Agustin (Regió de Tarapacá, Xile) i a la mina Friedrichssegen (Renània-Palatinat, Alemanya).

## Referències

* ↑ «Marshite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r març 2016].
* 1 2 «Marshite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ «Marshite-Miersite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r març 2016].
* 1 2 «Cupro-iodargyrite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r març 2016].
# Marina d'Or

Marina d'Or és un complex turístic situat a la comarca de la Plana Alta entre les localitats d'Orpesa i de Torre la Sal (Cabanes), publicitat com Marina d'Or, Ciudad de Vacaciones.

## Grup Marina d'Or

Marina d'Or va ser construït pel Grupo Marina d'Or un grup empresarial castellonenc creat l'any 1983 i integrat per diverses empreses que operen a Espanya, Equador, Marroc i la Xina, amb diversos punts de venda en diferents països del món.

## Crítiques
### Denúncies de corrupció urbanística

Acusació de corrupció urbanística que finalment va ser desestimada. La justícia va desestimar per 3 vegades la demanda presentada en provar que l'aprovació urbanística no corresponia a interessos econòmics o per enllaços d'amistat. El 2010 va ser arxivada definitivament pel Jutjat número 2 de Castelló la querella presentada per la família Sanchis Vanhaverbeke i la mercantil Orpesa Bella SL per un presumpte delicte de tràfic d'influències i prevaricació urbanística a cinc membres de l'anterior equip de govern del Partit Popular de la Comunitat Valenciana de l'ajuntament d'Orpesa, a un regidor independent, a l'arquitecte, a la secretària municipal i al president de Marina d'Or. La investigació va partir d'una querella d'afectats per un pla aprovat per l'ajuntament en una zona d'expansió del complex residencial ja existent.

### Impacte mediambiental

* Marina d'Or és considerada per l'ONG Ecologistas en Acción com una urbanització costanera molt agressiva amb el paisatge i massificada que s'aixeca sobre el que van ser comunitats litorals de vegetació i platges relativament ben conservades. Sobre això de Marina d'Or-Golf, els ecologistes reflecteixen en el seu informe de 2007 que l'expansió del complex suposaria la construcció d'un vial de quatre carrils des d'Orpesa a Cabanes que travessaria el Parc Natural del Desert de les Palmes.

## Referències

* ↑ «Imputados por prevaricación seis ediles y el dueño de Marina d'Or» (en castellà). El País, 10-09-2007. [Consulta: 5 juny 2012].
* ↑ «Archivada la demanda contra el alcalde de Oropesa y Jesús Ger por tráfico de influencias» (en castellà). El Mundo, 10-09-2010. [Consulta: 5 juny 2012].
* ↑ «Banderas Negras 2007 metástasis costera» (en castellà). Ecologistas en Acción, 01-07-2007. Arxivat de l'original el 2008-07-05. [Consulta: 5 juny 2012].

## Enllaços externs

* Web del Grup Marina d'Or
* Marina d'Or Golf
# Mainadera

Una mainadera és una persona, generalment una dona, que treballa tenint cura d'un o més infants. Entre les seves responsabilitats està la de cuidar dels infants, entretenir-los i preparar-los els aliments. Poden viure dins o fora de la casa de la família, en funció de les seves circumstàncies i les dels seus ocupadors. A diferència d'una "cangur", generalment una mainadera està a càrrec de la mainada de manera habitual i durant tota la jornada o una part.
Històricament, les mainaderes eren treballadores de famílies riques o nobles, que disposaven dels mitjans econòmics per tenir empleats. En l'època moderna i donada la situació de les famílies treballadores, encara avui en famílies de classe mitjana es contracten persones per encarregar-se de la cura de la mainada.
El treball de mainadera ha estat el tema principal d'un nombre considerable de pel·lícules i sèries de televisió, com per exemple, la pel·lícula musical Mary Poppins o la pel·lícula còmica Diari d'una mainadera.

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana de l'IEC». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 20 maig 2020].
* ↑ «Nannies» (en anglès). Cache.org.uk. Arxivat de l'original el 11 de setembre de 2010. [Consulta: 26 desembre 2010].
* ↑ «Cercaterm». TERMCAT. [Consulta: 20 maig 2020].
* ↑ Salazar, Gabriel. Hombría y feminidad: (construcción cultural de actores emergentes) (en castellà). Lom Ediciones, 2002. ISBN 9789562825016.
* ↑ «Fitxa de doblatge Mary Poppins». [Consulta: 21 maig 2020].
* ↑ TV3. «"Diari d'una mainadera", a "La gran pel·lícula"». [Consulta: 20 maig 2020].

## Vegeu també

* Treball de cures
* Treballadora de la llar
* Dida

## Enllaços externs

* «Mainadera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Masako Yoshida

Masako Yoshida (吉田 雅子, 12 d'agost de 1957) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1981. Va disputar 1 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1981 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Masakiyo Maezono

Masakiyo Maezono (Tōgō, Districte de Satsuma (avui Satsumasendai), Prefectura de Kagoshima, Japó, 29 d'octubre de 1973) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Masakiyo Maezono va disputar 19 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Marsens

Marsens és un municipi suís del cantó de Friburg, situat al districte de la Gruyère.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Lanet

Lanet és un municipi francès de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude. El 2021 tenia 58 habitants.

## Referències

* ↑ «Castilla-Aude (France): Communes in Arrondissements» (en anglès), 30 desembre 2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Billingr

En la mitologia nòrdica Billingr és el pare d'una jove desitjada per Odin. Segons les estrofes 96-102 del poema Hávamál de l'Edda poètica, la donzella digué a Odin que anés a trobar-la una nit, però quan tornava, es trobà el camí bloquejat per guerrers amb espases i torxes enceses. A l'alba descobrí que la jove havia marxat de casa, i havia deixat una gossa lligada al seu llit. D'aquesta manera fou frustrat el seu intent de posseir-la. L'episodi és narrat pel mateix Odin com un exemple de la suposada inconstància i l'engany de les dones. Es lamenta de la bogeria, de la nostàlgia i d'allò que és inaconseguible. Billingr era suposadament un jötun, i John Lindow al seu llibre Norse Mythology presenta els arguments per a aquesta possibilitat.
# Comtat de Brionne

El comtat de Brione fou una suposada jurisdicció feudal del ducat de Normandia que Ricard I de Normandia hauria donat en vida al seu fill bastard Jofré. El fet que el títol de comte per Jofré no aparegui abans de Ricard II de Normandia, fa sospitar que Jofre era en realitat castlà de Brionne, i el 1096 va rebre del pare el comtat d'Eu, i per això quan apareix esmentat com a comte ho és d'Eu i no de Brionne. Si realment fou comte de Brionne no es pot determinar, ja que se l'esmenta com a comte, però no es diu d'eon, igual que passa amb el seu fill Gilbert. El fill d'aquest darrer, Ricard de Bienfaite, que va anar a Anglaterra el 1066, jo no porta el títol comtal, i el comtat d'Eu havia passat a un parent després de la mort de Gilbert el 1040. A Anglaterra Ricard va rebre nombroses senyories (176) origen del domini senyorial de Clare.
# Apocrina

Apocrina és un tipus de glàndula que es troba a la pell, la mamella, la parpella i l'oïda. La glàndules apocrines de les mamelles secreten gotes minúscules de greix en la llet materna i les de les orelles ajuden en la formació de la cera. Les glàndules apocrines de la pell i les parpelles són glàndules sudorífiques. La majoria de les glàndules apocrines de la pell estan a les aixelles, els engonals i l'àrea al voltant dels mugrons. Les glàndules apocrines de la pell alliberen essències i, en general, les seves secrecions tenen olor. Un altre tipus de glàndula (la glàndula sudorípara eccrina o glàndula sudorípara simple) produeix la major part de la suor.
# Cal Valeri

Cal Valeri és una obra del municipi de Sant Vicenç dels Horts (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres amb planta baixa, dos pisos i terrat. La façana és ordenada simètricament per mitjà de les obertures. Ornamentació de llindes i muntants (balconers) amb fullam, filigrana i formes arrodonides de pedra artificial. Coronament de frontó amb línies ondulants, medalló i barana de forja que tanca els espais buits.
La fusteria és de fusta, amb persianes de llibret. La façana mostra simulació de paredat comú.

## Referències

* ↑ «Casa Valeri». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* 1 2 «Cal Valeri». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 febrer 2016].
# Christian Hermann Weisse

Christian Hermann Weisse (Leipzig, 10 d'agost de 1801 - 19 de setembre de 1866) va ser un teòleg protestant alemany.
Va seguir les idees filosòfiques de Georg Wilhelm Friedrich Hegel. Però, amb els anys es fou allunyant del seu panteisme idealista, aproximant-se a les idees de Friedrich von Schelling.
Fou deixeble de David Friedrich Strauss.
Pertany a l'antiga recerca del Jesús històric, iniciada per Hermann Samuel Reimarus. Fou un dels creadors de la Teoria de les dues fonts (Font Q).

## Obra

* System der Ästhetik (2 Bde., 1830);
* Die evangelische Geschichte kritisch und philosophisch bearbeitet (2 Bde. Leipzig 1838)
* Philosophische Dogmatik oder Philosophie des Christentums (3 Bde., 1855-1862)
# Campionat d'Europa de madison femení

El Campionat d'Europa de madison femení és el campionat d'Europa de Madison, en categoria femenina, organitzat anualment per la UEC. Es porten disputant des del 2016 dins els Campionats d'Europa de ciclisme en pista.

## Pòdiums dels Guanyadors

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| 2016 | Bèlgica Jolien D'Hoore Lotte Kopecky | Regne Unit Emily Kay Emily Nelson | Països Baixos Nina Kessler Kirsten Wild |
| 2017 | Regne Unit Elinor Barker Eleanor Dickinson | Irlanda Lydia Boyland Lydia Gurley | Països Baixos Amy Pieters Kirsten Wild |

## Vegeu també

* Campionat d'Europa de madison

## Enllaços externs

* Web de l'UEC Arxivat 2016-10-24 a Wayback Machine.
* Palmarès a cyclebase.nl