OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campanar de l'Església de Sant Miquel Arcàngel (Soneixa)

El campanar de l'església parroquial de Sant Miquel Arcàngel, localitzat en el nucli urbà de Soneixa, a la comarca de l'Alt Palància, és una torre campanar, catalogada, de manera genèrica Bé de Rellevància Local, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007), amb codi: 12.07.106-006.

## Descripció Històric artística

La construcció d'aquest campanar es va realitzar en dues etapes, ja que el primer cos (de base quadrada) de la mateixa pertany a la que fou torre d'un palau medieval que estava situat al costat de l'església. Aquest cos és de fàbrica de maçoneria, reforçada en les cantonades amb pedres de carreu. Per la seva banda el segon cos, així com el tercer, conegut també com a "cupulín", estan fabricats amb maó revocat.
La torre no té molta altura i es troba rematada per un templet que presenta llanterna.
A la singularitat pròpia de la torre se li afegix la presència en ella d'un conjunt de campanes, de les quals dues són medievals i de gran valor històric artístic. Una de les campanes medievals és del rellotge, anomenada també “Campana dels Quarts”, datada aproximadament del 1250 sent la més antiga de la diòcesi de Sogorb-Castelló, mentre que l'altra s'utilitza per al volteig, gòtica, anomenada “María”, i datada del 1550. A més compta amb cinc campanes més de volteig d'època barroca. Una d'elles, la trucada “Salvadora,” està datada del 1794, mentre que les seves altres dues companyes, “Josefa” i “Miguela”, estan foses en 1795. També existeix una campana de les Hores, de tipus “cascarón”, fosa en 1847 que presenta epigrafiada la llegenda: “Ntra. Senyora del Pilar” i un "cimbanillo" fos en 1794.
A l'interior es poden observar uns “grafitis” antics al revoco de l'escala de la torre original, entre els quals destaca una nau amb veles que es troba a l'entrada de la sala del rellotge.
L'interior de la torre va ser rehabilitat, millorant l'accés i reparant els danys que existien i tractant d'adaptar la instal·lació a les normatives vigents. Aquesta obra va ser sufragada entre l'Ajuntament de Soneixa i la Direcció general de Patrimoni Cultural Valencià de la Conselleria de Cultura i esport, i l'empresa que es va encarregar de realitzar la rehabilitació REYCO SONEJA S.L., ho va fer seguint les indicacions de l'arquitecte responsable, en José Manuel Serisuelo Meneu.
Durant els treballs de rehabilitació es van descobrir a l'interior peces del rellotge que es troben en l'actualitat en el Museu del Guix de l'Ajuntament de Soneja.

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?
* 1 2 3 4 5 «CATÁLOGO DE BIENES Y ESPACIOS PROTEGIDOS DE LA VILLA DE SONEJA» (en castellà). Ajuntament de Soneja, 2010. [Consulta: 24 febrer 2021].
* 1 2 3 http://campaners.com/php/campanar.php?numer=857
* 1 2 http://www.soneja.es/es/content/rehabilitacion-torre-campanario-soneja%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Homer (cràter)

Homer és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 319 km de diàmetre. Porta el nom del poeta de l'antiga Grècia Homer (segle VIII o IX aC), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.
Els dipòsits de material que hi ha a l'interior i al voltant d'aquest cràter suggereixen la possibilitat d'erupcions volcàniques explosives en algun moment de la història del planeta.

## Referències

* ↑ «Homer». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 7 juny 2017].
* ↑ PSR Discoveries: Hot Idea: Mercury Unveiled

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Tribunal d'Espionatge i Alta Traïció

Els Tribunals d'Espionatge i Alta Traïció foren uns tribunals creats durant la Guerra Civil Espanyola pel Govern de la República, segons un decret del ministeri de Justícia, datat de València el vint-i-dos de juliol de 1937 i signat per Manuel Azaña i pel ministre de Justícia Manuel de Irujo y Ollo.

## Referències

* ↑ https://www.boe.es/datos/pdfs/BOE/1937/174/B01333-01334.pdf
# 36a Mostra Internacional de Cinema de Venècia

La 36a Mostra Internacional de Cinema de Venècia es va celebrar entre el 24 d'agost al 5 de setembre de 1979. No hi hagué jurat perquè els edicions del 1969 al 1969 no van ser competitives.

## Pel·lícules exhibides

* Le passe-montagne de Jean-François Stévenin
* La nouba des femmes du mont Chenoua d'Assia Djebar
* Osenniy marafon de Guiorgui Danelia
* Kôsatsu de Kaneto Shindô
* Saint Jack de Peter Bogdanovich

## Premis

* Premi FIPRESCI
** Le passe-montagne (Jean-François Stévenin)
** La nouba des femmes du mont Chenoua (Assia Djebar)
** Menció d'Honor - Le vieil Anaï (Jean Rouch)
* Premi Pasinetti
** Millor Pel·lícula - Osenniy marafon (Guiorgui Danelia) & Saint Jack (Peter Bogdanovich)
** Millor Actor - Osenniy marafon (Ievgeni Leonov)
** Millor Actriu - Kôsatsu (Nobuko Otowa)
* Premi Pietro Bianchi
** Cesare Zavattini

## Referències

* ↑ «Venice Biennale: the Venice Film Festival-History and facts of the world's oldest Film Festival». Arxivat de l'original el 5 d'agost 2013. [Consulta: 7 octubre 2013].
* ↑ «The 1970′s». Arxivat de l'original el 2 de setembre 2012. [Consulta: 8 octubre 2013].
* ↑ «Juries for the 1970′s». Arxivat de l'original el 30 d’agost 2012. [Consulta: 7 octubre 2013].

## Vegeu també

* 29è Festival Internacional de Cinema de Berlín
* 32è Festival Internacional de Cinema de Canes
* 11è Festival Internacional de Cinema de Moscou
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1979

## Enllaços externs

* 36a Mostra Internacional de Cinema de Venècia - Lloc web oficial
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1979 a IMDb
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1979 a Filmaffinity
# Yuki Soma

Yuki Soma (相馬 勇紀, 25 de febrer de 1997) és un futbolista japonès.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2019. Va disputar 2 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2019 | 2 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ Yuki Soma a National-Football-Teams.com (anglès)
# Castiglione (cràter)

Castiglione és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 80 km de diàmetre. Porta el nom del pintor italià Giuseppe Castiglione (1688-1766), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2015.

## Referències

* ↑ «Castiglione». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Aurícula dreta

L'aurícula dreta és una de les quatre cambres del cor. Rep la sang venosa de les dues venes caves i la condueix cap al ventricle dret.

## Configuració interna

* Cara superior: presenta a la seva part posterior l'orifici de la vena cava superior (avalvular)
* Cara posterior: presenta un relleu muscular (torus – eminència - de Lower, també anomenat tubercle venós o tubercle intercaval, ja que es troba entre els orificis de la vena cava superior i de la vena cava inferior)
* Cara inferior: presenta l'orifici de la vena cava inferior (hi ha la vàlvula d'Eustaqui, que només tapa parcialment l'orifici). Per davant, però per dintre (anteromedial) respecte a l'orifici s'hi troba l'orifici del si coronari, que presenta la vàlvula de Tebesius, la qual també només tapa parcialment l'orifici.
* Cara externa: presenta unes crestes musculars (crestes o músculs pectinis). Es continua cap a davant i cap a dintre formant l'orelleta dreta.
* Cara anterior: presenta l'orifici auriculoventricular dret o orifici tricuspidi, en el qual s'hi troba la vàlvula tricúspide
* Cara interna o septal (es correspon amb l'envà interauricular): hi apreciem una depressió de morfologia oval (fossa oval), delimitada per un relleu muscular (limbe de la fossa oval o anell de Vieussens)
# Canell espunyit

El canell espunyit o canell obert és una seqüela d'un esforç excessiu aplicat sobre el canell, com és el cas que li pot passar a un aixecador de pesos, a un atleta en general, o fins i tot a un bricoleur, que ocasiona dolor al canell.

## Tractament

Si no hi ha inflamació l'ús d'algun tipus d'ortesi o fins i tot una canellera reforçada pot ser recomanable.

## Referències

* 1 2 Robert C. Schenck, Jr. M.D.. Athletic training and sports medicine. Jones & Bartlett Learning, 1999, p. 346–. ISBN 978-0-89203-172-6 [Consulta: 25 maig 2013].
# Institut d'Estudis Espacials de Catalunya

L'Institut d'Estudis Espacials de Catalunya (IEEC) va ser creat el febrer de 1996 per fomentar la recerca i desenvolupament (R+D) espacial a Catalunya. L'institut és una fundació privada sense afany de lucre amb un Patronat format per la Generalitat de Catalunya, la Universitat de Barcelona (UB), la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i el Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC).

## Unitats de recerca

L'IEEC està compost de quatre unitats de recerca, que constitueixen el nucli de l'activitat d'R+D. Cadascuna d'aquestes unitats va ser creada i es regeix per les normatives de les respectives institucions acadèmiques presents al Patronat.
Aquestes unitats són:
* Astrofísica i Ciències de l'Espai (ACE-ICC-UB)
* Centre d'Estudis i Recerca Espacials (CERES-UAB)
* Centre de Recerca Aeronàutica i de l'Espai (CRAE-UPC)
* Institut de Ciències de l'Espai (ICE-CSIC)

## Directors

L'astrofísic Jordi Isern, especialista en evolució estel·lar va dirigir l'Institut d'Estudis Espacials de Catalunya des de la seva fundació el 1996 fins al 2015. Des d'octubre del 2015 fins al 2017 el director fou Jordi Torra Roca, investigador i catedràtic d'Astronomia i Astrofísica de la Universitat de Barcelona (UB). Des del 30 de juny de 2017 Ignasi Ribas és el nou director del IEEC, després que va ser nomenat per part del seu patronat en substitució de Jordi Torra.

## Referències

* ↑ «Ciencia: Creado el Institut d'Estudis Espacials». La Vanguardia (Hemeroteca), 07-02-1996, pàg. 27 [Consulta: 15 octubre 2017].
* ↑ Corbella, Josep «Jordi Isern: “La vida intel·ligent deu ser escassa a l'univers”». La Vanguardia (Hemeroteca), 01-05-2016, pàg. 44 [Consulta: 15 octubre 2017].
* ↑ «Jordi Torra, nuevo director del Instituto de Estudios Espaciales de Cataluña». La Vanguardia, 23-10-2015 [Consulta: 15 octubre 2017].
* ↑ Sáez, Cristina «Ignasi Ribas, nuevo director del Institut d'Estudis Espacials de Catalunya». La Vanguardia, 06-10-2017 [Consulta: 15 octubre 2017].

## Vegeu també

* Institut de Ciències de l'Espai

## Enllaços externs

* Institut d'Estudis Espacials de Catalunya
# Thorbjørn Svenssen

Thorbjørn Svenssen (Sandefjord, 22 d'abril de 1924 - Sandefjord, 8 de gener de 2011) fou un futbolista noruec de la dècada de 1950.
Fou 104 cops internacional amb la selecció noruega amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Sandefjord.

## Referències

* ↑ Lyngøy, Roar «Kapteinen tror ikke han kopierer eldstemann» (en noruec). Bergens Tidende, 07-06-2013 [Consulta: 12 juny 2013].
* ↑ Jacobsen, Fridthjof. «Thorbjørn Svenssen». A: Norsk biografisk leksikon (en noruec). Kunnskapsforlaget [Consulta: 11 juny 2009]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-09-15. [Consulta: 29 novembre 2018].
* ↑ Pedersen, Ole Petter. «Thorbjørn Svenssen». A: Store norske leksikon (en noruec). Kunnskapsforlaget [Consulta: 11 juny 2009].
* ↑ Thorbjørn Svenssen a National-Football-Teams.com (anglès)
# Clematis alpina

Clematis alpina és una espècie de liana o planta enfiladissa llenyosa de la classe dels magnoliòpsids de la família de les ranunculàcies.
És una planta robusta enfiladissa que prové dels Alps i que suporta una temperatura fins a -20°. S'arrapa a gairebé qualsevol substrat: troncs d'arbres, roques, molses… Les flors simples de color blau clar o fosc en forma de campana floreixen a la primavera als rams de l'any anterior.
Creix a una terra calcinosa. Es troba naturalment als Alps de l'est i del sud-oest, als Pirineus, als Apenins, a la serralada dels Balcans i als Carpats.
# 3r districte de París

El 3r districte és un dels vint districtes de París, França. Es troba a la Riba Dreta del Sena.
El 3r districte conté la part més septentrional i calmada del barri medieval de Le Marais (mentre que el 4t conté la part meridional, més disbauxada i que comprèn el barri gai de París). La casa privada més antiga de París, construïda el 1407, es troba a la rue de Montmorency del 3r districte.
Un barri xinès petit però que creix ràpidament, amb immigrants de Wenzhou (Xina), està centrat a la rue au Maire, a prop del Conservatoire National des Arts et Métiers, que es troba al priorat medieval de Saint-Martin-des-Champs.

## Geografia

Amb una àrea de 1,171 km², el 3r districte és el segon més petit de la ciutat.

## Demografia

El 3r districte va assolir la seva població màxima abans del 1861, malgrat que el districte va començar a existir en la seva forma actual a partir de la reorganització de París el 1860. A l'últim cens (1999), la població era de 34.248 habitants, i comptava amb 29.723 llocs de treball.

### Població històrica

| Any (dels censos francesos) | Població | Densitat (hab. per km²) |
| 1861 (població màxima) | 99.116 | 84.642 |
| 1872 | 89.687 | 76,656 |
| 1954 | 65.312 | 55.822 |
| 1962 | 62.680 | 53.527 |
| 1968 | 56.252 | 48.038 |
| 1975 | 41.706 | 35.616 |
| 1982 | 36.094 | 30.823 |
| 1990 | 35.102 | 29.976 |
| 1999 | 34.248 | 29.247 |

## Barris

Cadascun dels vint districtes de París se subdivideix en quatre barris (quartiers). Aquests són els quatre barris del 3r districte:
* Quartier des Arts-et-Métiers
* Quartier des Enfants-Rouges
* Quartier des Archives
* Quartier Sainte-Avoye

## Llocs del 3r districte
### Llocs d'interès

* Le Marais (també al 4t districte)
* Conservatoire National des Arts et Métiers - campus principal
* Musée des Arts et Métiers
* Hôtel de Soubise
* Antiga fortalesa del Temple
* Museu Carnavalet
# Crucianella maritima

Crucianella maritima (L.) és una planta herbàcia pertanyent a la família de les rubiàcies. Es distribueix per la regió mediterrània occidental, a Espanya prolifera a les Illes Balears, País Valencià i Andalusia. Forma part de comunitats de camèfits en arenals marítims. Floreix a la primavera i l'estiu. Aquesta és una planta estrictament psammòfila, que colonitza la part central de les dunes darrere de la comunitat d'Ammophila arenaria, formant una comunitat llenyosa baixa i oberta. Com totes les rubiàcies presents a la Península Ibèrica té les fulles verticilades, però les té tan aplicades unes sobre les altres que aquest caràcter no és fàcil de percebre. Les flors són de color groc. El seu nombre cromosòmic és 2n=22.

## Referències

* ↑ Crucianella maritima fou descrita per Carl von Linné i publicat a Species Plantarum 1: 109, l'any 1753 vegeu, Crucianella maritima a Trópicos
* ↑ Sinónimos en Kew
* ↑ Crucianella maritima a PlantList/
* ↑ Notas cariológicas em Rubiaceae portuguesas. Queirós, M. (1987) Bol. Soc. Brot. ser. 2 59: 233-243

## Enllaços externs

* «Crucianella maritima». Real Jardín Botánico: Proyecto Anthos. Arxivat de l'original el 2009-12-15. [Consulta: 12 juny 2013].
* http://herbarivirtual.uib.es/cas-med/especie/4380.html
# Austrolebias robustus

Austrolebias robustus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Argentina.

## Referències

* 1 2 «Austrolebias robustus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Campionat de Llevant de futbol

La Federació de Futbol de Llevant es fundà l'any 1919 amb clubs del País Valencià i de la Regió de Múrcia (formada per Múrcia i Albacete). Aquesta federació organitzà el Campionat de Llevant de futbol.
L'any 1925 la federació es dividí en dues de separades, la Federació Valenciana de Futbol, amb clubs de Castelló, València i la ciutat d'Alcoi i la Federación Murciana de Fútbol, amb clubs de la resta d'Alacant, Múrcia i Albacete. Cadascuna organitzà els seus propis campionats. El 1934-35 i fins al 1936-37 el campionat de Llevant es reorganitzà de nou.

## Historial

Font:
| Temporada | Campió | Resultat | Finalista |
| Campionat de Llevant de Futbol |||||
| 1918-19 | Gimnàstic FC | 1-0 | Cervantes FC |
| 1919-20 | CD Aguileño | 5-1/3-0 | Gimnàstic FC |
| 1920-21 | RS Levante de Murcia | 1-0/2-0 | Cervantes FC |
| 1921-22 | España FC de València | 0-2/3-0/3-0 | RS Levante de Murcia |
| 1922-23 | València FC | 3-0/1-1 | Murcia FC |
| 1923-24 | Club Natació Alacant | 2-0/2-1 | Gimnàstic FC |
| 1924-25 | València FC | 1-0/1-0 | CE Castelló |
| 1926-1934 | No es disputà, vegeu Campionat de València de futbol i Campionat de Múrcia de futbol | No es disputà, vegeu Campionat de València de futbol i Campionat de Múrcia de futbol | No es disputà, vegeu Campionat de València de futbol i Campionat de Múrcia de futbol |
| Campionat Suprarregional Llevant - Sud |||||
| 1934-35 | Llevant FC | lliga | Sevilla FC |
| Campionat Suprarregional de Llevant |||||
| 1935-36 | Real Murcia FC | lliga | Hèrcules CF |
| 1936-37 | València FC | lliga | Hèrcules CF |

## Notes

* ↑ Els clubs murcians disputaren el campionat de segona categoria, mentre que els clubs de València i Castelló disputaren el campionat de primera categoria.
* ↑ Campionat molt confós. Inicialment el CD Aguileño fou exclòs, però més tard els resultats foren anul·lats i es repetí el campionat amb l'Aguileño però la renúncia del Cartagena.
* ↑ Aquesta temporada els clubs murcians no participaren en el Campionat de Llevant. Es disputà en tres grups: nord (guanyat pel CE Castelló), centre (guanyat pel València FC) i sud (guanyat pel CN Alacant).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «Spain - List of Champions of Levante, Valencia and Murcia». RSSSF. [Consulta: 1r desembre 2014].

## Vegeu també

* Campionat de València de futbol
* Campionat de Múrcia de futbol
* Lliga Mediterrània de Futbol
# Torrent del Boledar

El Torrent del Boledar és un torrent del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Es forma a prop i al nord-oest del nucli urbà de l'Estany, en el vessant sud-est del Serrat dels Lliris, a migdia dels Restobles del Boledar i al sud del Collet de les Llebres. Des d'aquest lloc davalla cap a ponent, però fent un ample arc inflexionat cap al nord. Ressegueix tot el vessant meridional del Serrat dels Lliris, i a prop i al nord-est de la masia de Montfred es transforma en el torrent de Montfred.

## Enllaços externs

* El Torrent del Boledar i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cyclura collei

La iguana de Jamaica (Cyclura collei) és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família dels iguànids. És endèmica de l'illa de Jamaica on la seva àrea de distribució es limita a una sola població d'un centenar d'iguanes. L'espècie és considerada en perill crític d'extinció per la UICN. No té subespècies reconegudes.

## Referències

* ↑ Cyclura cychlura (TSN 202141) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)(anglès)
# Regions naturals de Tunísia

Tunísia està formada per quatre grans regions naturals amb les seves subregions:
* Nord mediterrani:
** La Khroumirie i muntanyes del nord
** La Vall del riu Medjerda
*** La baixa Vall del riu Medjerda
*** L'alta vall del riu Medjerda o la Dakhla
** La vall del riu Miliana o simplement Miliana
** Les muntanyes Zaghouan
** La península del Cap Bon
* El Sahel tunisià (la terra de les sabkhes)
* La zona predesèrtica dels oasis i xots, antiga Kashtiliya i més tard Djerid
* El Gran Erg Oriental o zona desèrtica
# Àcid megatomoic

L'àcid megatomoic, el qual nom sistemàtic és àcid (3E,5Z)-tetradecan-3,5-dienoic, és un àcid carboxílic de cadena lineal amb catorze àtoms de carboni i dos dobles enllaços conjugats situats als carbonis 3-4 i 5-6, trans i cis respectivament, la qual fórmula molecular és ${\ce {C14H24O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras.
Fou aïllat per primer cop el 1967 per Robert M. Silverstein i col·laboradors de l'escarabat Attagenus megatoma (Fabricius) (anomenat també A. unicolor i A. piceus), i identificat com el principal component de les feromones sexuals de les femelles d'aquest insecte. L'anomenaren àcid megatomoic a partir del nom de l'espècie, megatoma.

## Referències

* ↑ Silverstein, Robert M.; Rodin, J. Otto; Burkholder, Wendell E.; Gorman, John E. «Sex Attractant of the Black Carpet Beetle» (en anglès). Science, 157, 3784, 07-07-1967, pàg. 85–87. DOI: 10.1126/science.157.3784.85. ISSN: 0036-8075. PMID: 6026671.
# Barbus camptacanthus

Barbus camptacanthus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Milans Perejordi

Can Milans Perejordi és un edifici del municipi de Caldes d'Estrac (Maresme) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Masia d'origen medieval reformada, la masia original va ésser enderrocada, a partir de l'any 1978, quedant només el mur de la planta baixa. Actualment és la seu de la Biblioteca municipal.

## Descripció

Masia que tenia baixos, pis i golfes amb la mateixa superfície a totes les plantes. Teulada a dues aigües, que cobreix els tres cossos. Interessant el portal d'entrada, rodó, la finestra gòtica del pis i el matacà de les golfes. Les dues finestres laterals del pis i de les golfes són de la mateixa època, del segle xv.
Presenta elements de valor històric donada l'antiguitat de l'edifici original: la porta principal amb dovella de pedra, el parament de la planta baixa i, a més, són vàries (en concret set) les finestres que podem veure, de diversa mida, estil i a diferents alçades, tot i que destaca una d'elles, de pedra, d'estil renaixentista, i amb la inscripció "Milans 1627".

## Referències

* 1 2 «Can Milans Perejordi». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Can Milans Perejordi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 novembre 2012].
# Iermakovka

«Iermakovka» té aquests significats:
* Iermakovka (Lípetsk), localitat de l'óblast de Lípetsk, a Rússia
* Iermakovka (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia