OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tractat de Nvarsak

El tractat de Nvarsak va ser un acord signat entre el general armeni Vahan Mamikonian i els representants del rei sassànida Balash a Nvarsak el 484, per tal d'assegurar l'autonomia i llibertat religioses a Armènia.
Les condicions del tractat eren:
* Tots els altars de foc (zoroastristes) a Armènia havien de ser destruïts i no se'n construirien de nous.
* Els cristians a Armènia tindrien llibertat d'adoració i les conversions al zoroastrisme s'aturarien.
* No s'atorgarien terres als conversos al zoroastrisme.
* El rei persa administraria Armènia en persona amb l'ajuda de governadors o diputats.
Seguint el tractat, Vahan Mamikonian va ser nomenat governador de la província persa d'Armènia.

## Referències

* ↑ A. Hacikyan, Nourhan Ouzounian, Edward S. Franchuk, Gabriel Basmajian, The Heritage of Armenian Literature, Vol.1, (Wayne State University Press, 2000), 259.
* ↑ Razmik Panossian, The Armenians: From Kings And Priests to Merchants And Commissars, (Columbia University Press, 2006), 48.
* ↑ The Political History of Iran under the Sasanians, R.N. Frye, The Cambridge History of Iran, Vol.3, Ed. Yarshater, 149.
* 1 2 The Political History of Iran under the Sasanians, R.N. Frye, 149.
# Un chupete para ella

Un chupete para ella és una sèrie espanyola de televisió, emesa en la temporada 2000-2002 per la cadena Antena 3.

## Argument

Jorge Vidal (Juanjo Puigcorbé) és un periodista despreocupat, extravertit i vividor que de sobte es troba amb una sorpresa a la porta de la seva casa: una nena de 9 mesos que una carta diu que és la seva filla, fruit d'una de les seves relacions amoroses. Per a buidar els seus dubtes es fa una prova de paternitat que dona positiva.
A més, en el seu dia a dia haurà de bregar amb la seva cap Raquel (Cristina Marcos), rebrà ajuda amb la nena gràcies a les seves veïnes Paula (María Botto) i Gemma (Àngels Gonyalons), i també rebrà l'assessorament de la farmacèutica Petra (Mercè Sampietro). A més de cuidar de la seva filla, Jorge haurà d'esbrinar qui és seva la mare.

## Repartiment

* Juanjo Puigcorbé - Jorge Vidal
* Cristina Marcos - Raquel
* María Botto - Paula
* Mercedes Sampietro - Petra
* Ana Torrent - Eva
* Àngels Gonyalons - María
* Manuel Tejada - Ernesto
* Inma del Moral - Sonia Loras
* José Pedro Carrión - Germán
* Jacobo Dicenta - Roberto
* Nuria Gallardo - Lola
* Miguel Hermoso Arnao - Daniel
* Eva Marciel
* Laura Ramos
* Manuel Millán - Woody
* Lola Marceli - Laura Fussi
* Montse Mostaza - Lucrecia Nabor
* Nancho Novo - Luis Sant
* Ángel Hidalgo - Jaime

## Premis

* Fotogramas de Plata 2000:.
** Millor actor de televisió: Juanjo Puigcorbé.
** Millor actriu de televisió: Cristina Marcos.
* TP d'Or 2000 (2000):
** Millor actor de TV (Nominat): Juanjo Puigcorbé.
* TP d'Or 2000 (2001):
** Millor actor de TV (Nominat): Juanjo Puigcorbé.
* Premis de la Unión de Actores y Actrices (2000):
** Millor actor protagonista de TV (Nominat): Juanjo Puigcorbé.

## Referències

* ↑ Antena 3 rescata actores consagrados para enriquecer sus series de otoño, El País, 15 d'agost de 2000.
* ↑ , “Elgrupo”destacó entre los estrenos, La Vanguardia. 19 de setembre de 2000.
* ↑ Javier Bardem y Carmen Maura, los más votados de 'Fotogramas', El País, 27 de febrer de 2001

## Enllaços externs

* Vídeos a la pàgina oficial d'Antena 3
# Trémargat

Trémargat (en bretó Tremargad) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 171 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 217 | 243 | 199 | 187 | 152 | 171 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Vincent Munin | |
| 2008- | Éric Bréhin | |
# Trémeheuc

Trémeheuc (en bretó Tremaeg, en gal·ló Treumeuc) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 334 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 212 | 219 | 232 | 286 | 308 | 313 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Joël Saulnier | |
# Tàngara de matollar bigotuda

La tàngara de matollar bigotuda (Chlorospingus parvirostris) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i clars, generalment a prop de l'aigua, a les muntanyes, del centre i sud de Colòmbia, est de l'Equador, est del Perú i oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tàngara de matollar bigotuda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
# Txibissovka

Txibissovka - Чибисовка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 45 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Txiganak (Rtísxevo)

* Per a altres significats, vegeu «Txiganak».
Txiganak (en rus: Чиганак) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 172 habitants. Pertany al districte municipal de Rtísxevo.

## Referències

* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Ртищевского муниципального района Саратовской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Uropterygius alboguttatus

Uropterygius alboguttatus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 62 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Illes de la Línia, les Illes Marqueses, les Illes de la Societat, les Illes Mariannes i les Illes Marshall.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. [1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33.] Fische Rothen Meeres 1835-38.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Valentí Fàbrega i Escatllar

Valentí Fàbrega Escatllar (Barcelona, 1931 - Colònia 2024) va ser un filòleg i teòleg català establert a Colònia.
En la seva etapa com a jesuïta rebé la formació habitual en humanitats, filosofia i teologia, i completà aquesta última carrera amb estudis bíblics a la Facultat de Teologia Protestant de la Universitat de Heidelberg i amb el doctorat a la Universitat Catòlica d'Innsbruck (1969). Després d'una breu docència a la Facultat de Teologia dels jesuïtes a Sant Cugat del Vallès i a la Universitat Pontifícia de Comillas, va deixar la Companyia de Jesús i es traslladà a Colònia (Alemanya) en 1971. Va rebre una beca de la Fundació Alexander von Humboldt per a investigació de dos anys llavors i va acabar els estudis de filologia clàssica (llatí). Nacionalitzat alemany en 1975 i casat amb Inga Weyer, catedràtica d'institut i membre sinodal de l'Església Evangèlica Renana i amb qui va tenir un fill, des de 1971 ha exercit de catedràtic d'institut —de llatí i religió catòlica— durant més de vint anys. Més avant donà classes a la Facultat de Filologia Romànica de la Universitat de Colònia de Llengua i Literatura Espanyoles. Es jubilà en 1996. Des de llavors continua amb la seua tasca de recerca, sobretot en Teologia, i especialment en Eclesiologia i Escatologia.

## Obres

* La herejía vaticana, Siglo XXI, Madrid: 1996. ISBN 9788432309113
* Boeci, Consolació de la filosofía, text revisat, introducció, notes i traducció, Bernat Metge, Barcelona: 2002.
* La dona de sant Pere, Fragmenta, Barcelona: 2007. ISBN 978-84-935695-7-0
* «Veles e vents»: El conflicte eròtic a la poesia d'Ausiàs March, Pagès Editors, Lleida: 1998.

## Referències

* 1 2 3 Amela, Víctor M. «“San Pedro predicaba y viajaba con su esposa» (en castellà). La Vanguardia, 07-02-2008 [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ Rourera, Mireia. «“Cal una millor anàlisi del celibat a la llum de la moderna antropologia”». El Punt Avui, 04-06-2022. [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ «El teòleg Valentí Fàbrega recull «veritats incòmodes» sobre la dona i els apòstols a l’Església». [Consulta: 15 novembre 2022].
# Valentí Esparó i Giralt

Valentí Esparó i Giralt (Sallagosa, 1792 - Barcelona, 9 de febrer de 1859) fou un industrial català.

## Biografia

Era fill de Jaume Esparó i de Maria Giralt, naturals de Sallagosa (Alta Cerdanya). Es va establir a Barcelona, on el 1831 on esdevingué un dels accionistes de la societat Bonaplata, Vilaregut, Rull i Cia, que va construir el Vapor Bonaplata. Es casà amb Dolors Bonaplata, filla de Salvador Bonaplata i Corriol. Quan la fàbrica fou destruïda durant les bullangues de 1835 n'era un dels administradors, veient-se involucrat directament en tot el conflictiu procés que se'n va seguir. El 1838 va adquirir el que quedava de la fàbrica i hi establí una foneria.
De 1838 a 1840 fou president de la Comissió de Fàbriques de Filats, Teixits i Estampats de Cotó i formà part destacada als comitès paritaris per a conciliar postures entre obrers i patrons. El 1848 fou un dels promotors de l'Institut Industrial de Catalunya, entitat defensora del proteccionisme, i hi presidí fins a la seva mort la secció de foneria i construcció de màquines. Ambdues entitats, la Comissió i l'Institut, constitueixen organitzacions embrionàries de l'actual Foment del Treball Nacional.
El 1849 fou regidor i el 1850-1851 fou tinent d'alcalde de l'ajuntament de Barcelona. Durant el seu mandat es va erigir la font de la plaça del Duc de Medinaceli amb el primer monument realitzat en ferro colat a la ciutat: una columna coronada per l'escultura de Galceran Marquet, ambdues sortides de la foneria de Valentí Esparó. També va fer posar als carrers de Barcelona nombrosos fanals, fonts i altres decoracions de ferro. El 1855 va fusionar la seva companyia amb la Sociedad La Barcelonesa, fundada el 1838 per Nicolau Tous i Mirapeix i Celedonio Ascacíbar per a fundar La Maquinista Terrestre i Marítima.

## Referències

* ↑ «Valentí Esparó i Giralt». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Defuncions 1859, Llibre 1, f. 177». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 09-02-.
* 1 2 3 Sanchez, 1999.
* ↑ Cabana, 1992a.
* ↑ «Galeria de Presidents». Foment del Treball Nacional. Arxivat de l'original el 30-10-2014.
* ↑ Subirachs i Burgaya, Judit. «L'escultura del segle xix a Catalunya: del Romanticisme al Realisme» p. 187-188, 1994.
* ↑ «Art públic - Fonts». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Cabana, 1992b.
* ↑ Escribano, 1986, p. 144-145.

## Bibliografia

* Cabana, Francesc «El Vapor Bonaplata 1832-1835. Els inicis de la indústria moderna». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.
* Cabana, Francesc «La Maquinista Terrestre i Marítima». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.
* Escribano, A. «La Maquinista Terrestre i Marítima». Recerques: història, economia, cultura, 18, 1986, pàg. 144-160.
* Sánchez, Alexandre. «"¡Hubiese querido el cielo que no anocheciera jamás!" El proceso de disolución de la sociedad Bonaplata, Vilaregut, Rull y Cía. (1835-1838)». A: Doctor Jordi Nadal: la industrialització i el desenvolupament econòmic d'Espanya, vol. II. Universitat de Barcelona, 1999. ISBN 84-475-2145-1.
# Verkhoúpie

Verkhoúpie (en rus: Верхоупье) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 505 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Verkhoritxia

Verkhoritxia (en (ucraïnès): Верхоріччя) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.126 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1945 la vila es deia Biià-Salà.

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
# UTC+05:00

UTC+05:00 és una zona horària d'UTC amb 5 hores més tard que l'UTC. El seu codi DTG és E-Echo.

## Zones horàries

* Chinese Antarctic Standard Time (CAST)
* French Southern and Antarctic Time (TFT)
* Heard and McDonald Islands Time (HMT)
* Kyrgyzstan Time (KGT)
* Maldives Time (MVT)
* Pakistan Time (PKT)
* Tajikistan Time (TJT)
* Turkmenistan Time (TMT)
* Uzbekistan Time (UZT)
* West Kazakhstan Standard Time (WKST)
* Yekaterinburg Time (YEKT)
Horaris d'estiu
* Armenia Daylight Time (AMDT)
* Azerbaijan Summer Time (AZST)
* Samara Summer Time (SAMST)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Austràlia
** Illes Heard i McDonald (deshabitades)
* França
** Illes Kerguelen
** Illes de Sant Pau i Amsterdam
* Kazakhstan
** Província d'Aktobé
** Província d'Atirau
** Província de Manguistau
** Kazakhstan Occidental
* Maldives
* Uzbekistan
* Tadjikistan

### Temps estàndard (hivern a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC+05:00 a l'hivern i el UTC+06:00 a l'estiu.
* Pakistan

### Temps d'estiu (estiu a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC+04:00 a l'hivern i el UTC+05:00 a l'estiu.
* Armènia
* Azerbaidjan

## Geografia

UTC+05 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar entre 82,5°E i 67,5°E de longitud. En el temps solar aquest fus horari és el corresponent el meridià 75° est.

## Història

En el 2011, a Rússia es va traslladar l'horari d'estiu durant tot l'any i el Yekaterinburg Time es va fixar permenet en lloc de canviar a UTC+6, es va canviar a UTC+5.

## Referències

* ↑ Territori de Rússia està dividida en nou zones horàries. ГАРАНТ (rus)
# Ulpu (cràter)

Ulpu és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim finès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Ulpu». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Ulpiano Colom y Ferrer

Ulpiano Colóm y Ferrer (Ponce, 3 d'abril de 1861 - ca. 1920) fou un advocat porto-riqueny i alcalde ocasional de Ponce, Puerto Rico, en l'any 1898, coincidint en el moment de la invasió americana.
Va néixer en Ponce, Puerto Rico el 3 d'abril de 1861. Es va convertir en alcalde de Ponce el 8 de juliol de 1898, al temps quan els americans van agafar possessió de la ciutat el 28 de juliol de 1898. En la invasió americana, Colom va presentar la seva dimissió, que no va ser acceptada pel General americà James H. Wilson, qui en comptes d'això va estendre la jurisdicció de Colom a les ciutats adjacents addicionals a mesura que les tropes americanes anàven avançant.
Ulpiano Colom era advocat i membre de la Casa de Delegats de Puerto Rico. També fou regidor pel municipi de Ponce, ajudant en el Departament de Bombers de Ponce, director i vicepresident del «Banco Crédito y Ahorro Ponceño» i jutge municipal, entre d'altres ocupacions.

## Referències

* 1 2 Puerto Rico. Secretary's; Puerto Rico. Secretary's Office Register of Porto Rico. Office of the Secretary, 1903, p. 220–.
* ↑ Ramón Marín. Las fiestas populares de Ponce. La Editorial, UPR, 1994, p. 50–. ISBN 978-0-8477-0189-6.
* ↑ Puerto Rico. Secretary's; Puerto Rico. Secretary's Office Register of Porto Rico. Office of the Secretary, 1901, p. 57–.
# Vescomtat de Brosse

El vescomtat de Brosse (Vescomtat de Brossa, en occità) fou una jurisdicció feudal del Llemosí, derivada dels vescomtes de Llemotges i centrada al castell de Brosse a la vora de l'Indre. A la segona meitat del segle xiii van adquirir per matrimoni les senyories de Boussac, Sainte-Sévère i Huriel i la primera es diu que hauria estat erigida en vescomtat temporalment doncs Pere I de Brosse (+ 1305) hereu del seu germà Roger, es titulava vescomte de Brussac i Huriel (però el vescomtat no va subsistir, ja que a la mort de Joan, Pere, germà i hereu de Roger a Boussac, va esdevenir vescomte de Brosse. Després del matrimoni de Joan II de Brosse amb Nicola de Penthièvre al segle xv, els vescomtes de Brosse van agafar el títol de comtes de Penthièvre. Amb l'extinció de la casa de Penthièvre el 1564 el vescomtat va seguir els passos del comtat de Penthièvre.

## Llista de vescomtes de Brosse

* Gerald
    Fills Bernat, Guillem, Guiu, Folc, Garnier
* Bernat I, fill.
    fills Bernat, Beard. Esposa Agnes de Livéras
* Bernat II (1105-1168), fill
    casat amb Filiberta de la Pastoresse
* Bertran (1130 - 1176), fill
    . casat a Adelmodis d'Angulema.
* Bernat III (1172 - 1222), fill
    Fills Hug, Guilleme (arquebisbe de Sens), Alienora. Casat amb Aumur de Thouars.
* Hug I (1210 - 1274), fill
    Fills Hug, Roger (senyor de Boussac). Casat a Giburga Palesteau de Saint-Sévère.
* Hugues II (1236 - 1297), fill
    Fills Joan, Elies o Heli, Alienora. Casat amb Isabel de Déols.
* Joan (1265 - abans de 1315), fill
    Fill, Joana

### Senyors de Boussac

* Pierre Ier (1274-1315), fill de Roger i de Margarita de Déols.
    Fill Lluís i Pere. Casat amb Blanca de Sancerre
* Lluís I (1304-1356), fill, mort a la batalla de Poitiers (1356).
    Fills Margarita, Blanca, Lluís, Pere, Isabel, Joana.
* Lluís II (mort el 1390), fill
* Pere II (1345 - 1422), germà
    Fills: Joan, Antonet, Blanca, Caterina.
* Joan I (1375-1453). Mariscal de Françae (Mariscal de Boussac), company de Joana d'Arc.
    Fills: Joan II, Margarita, Blanca. Casat amb Joana de Naillac
* Joan II, fill, casat amb Nicola de Penthièvre
    Fills Joan, Antoni, Paula, Claudina, Bernarda, Helena.

### Comtes de Penthièvre

* Joan III (mort el 1502), fill.
    Fills: Ramon, Magdalena, Francesc, Isabel, Margarita, Caterina. Casat amb Lluïsa de Laval.
* Ramon (mort el 1524), fill, mort a la batalla de Pavia.
    Fills: Francesc, Joan, Carlota, Joana, Francesca. Casat amb Joana de Commenges.
* Joan IV (mort el 1564)
# Trémont

«Trémont» té aquests significats:
* Trémont (Maine i Loira), municipi francès a la regió del País del Loira.
* Trémont (Orne), municipi francès a la regió de la Baixa Normandia.
Vegeu també:
* Trémont-sur-Saulx, municipi francès al departament del Mosa.
* Tremont, diversos municipis als Estats Units.
# Trémuson

Trémuson (en bretó Tremuzon, gal·ló Trémuson) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2004 tenia 1.766 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 830 | 778 | 1.013 | 1.168 | 1.482 | 1.684 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -2001 | François Josse | |
| 2001- | Gerard Le Gall | |
# Upper Grand Lagoon

Upper Grand Lagoon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 10.889 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Upper Grand Lagoon tenia 10.889 habitants, 4.615 habitatges, i 3.032 famílies. La densitat de població era de 509,6 habitants/km².
Dels 4.615 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.060 $ i la renda mediana per família de 55.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.179 $ mentre que les dones 25.056 $. La renda per capita de la població era de 24.996 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Upper Grand Lagoon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Upper Grand Lagoon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Unió Acadèmica Internacional

La Unió Acadèmica Internacional (UAI) és una federació d'acadèmies o grups d'aquestes, d'àmbit nacional, i entitats similars amb vocació de cooperar internacionalment en els camps científics i culturals. La institució va ser creada el 1919 a iniciativa de l'Académie des inscriptions et belles-lettres, si bé la seva primera Assemblea general va tenir lloc a Brussel·les el 1920, ciutat on està la seu del secretariat permanent.
Els seus objectius són: fomentar la cooperació de les acadèmies dedicades especialment a les ciències filològiques, arqueològiques, històriques i a les ciències socials, morals i polítiques en un sentit ampli.
La UAI es compon d'un Consell Permanent, amb president, dos vicepresidents i cinc vocals, un Secretariat Administratiu i l'Assemblea General; a més de comissions erudites i seccions, una comissió de gestió, una altra de finances i comptes, i altres comitès ad hoc per als nous projectes.
L'Institut d'Estudis Catalans participa en la UAI com a membre de ple dret des del 1923.

## Referències

* ↑ «List of the Members Academies». uai-iua.org. Arxivat de l'original el 2015-01-19.
* ↑ Descripció de l'Entitat a l'Institut d'Estudis Catalans

## Enllaços externs

* Web de la Institució