OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trambly

Trambly és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 400 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 444 | 476 | 356 | 339 | 344 | 374 | 400 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Scaloppine

Els scaloppine (plural i diminutiu de scaloppa , 'escalopa', és a dir, filet fi) són un plat italià consistent en filets fins, habitualment de vedella (tot i que també poden ser de pollastre), enfarinats, saltats i després escalfats i servits amb una salsa de tomàquet o vi, o bé en piccata , amb una salsa de tàperes i llimona. Es prepara també en la italo-americana.

## Vegeu també

* Piccata de pollastre
* Rollatini
* Wiener schnitzel
* Saltimbocca

## Enllaços externs

* Recepta de scallopini de pollastre en vídeo Arxivat 2007-10-21 a Wayback Machine. En ifood.tv (anglès)
# Conxita Rodríguez Cara

Conxita Rodríguez Cara és una política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la VII legislatura.
Fou escollida regidora de l'ajuntament de Tordera com a independent dins les llistes del PSC-PSOE a les eleccions municipals espanyoles de 1999 i 2003. Fou designada membre del Consell Comarcal del Maresme de 1999 a 2003 i de 2003 a 2007 en fou membre de la seva Junta de Portaveus.
El juny de 2006 va substituir en el seu escó Alexandre Masllorens i Escubós, elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003. Ha estat membre de la Diputació Permanent del Parlament de Catalunya i de les Comissions sobre Immigració i d'Actuacions Exteriors, Cooperació i Solidaritat. A les eleccions municipals espanyoles de 2007 ja no figurà a les llistes del PSC per a l'ajuntament de Tordera.

## Referències

* ↑ «Ple de l'ajuntament de Tordera, 2005». Arxivat de l'original el 2011-09-30. [Consulta: 10 setembre 2015].
* ↑ «Composició del Consell Comarcal». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2015].
* ↑ «Junta de Portaveus». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 setembre 2015].
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 277
* ↑ El PSC de Tordera liquida Rodríguez i s'acosta als independents a Maresme Confidencial
# Phryganoporus

Phryganoporus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels dèsids (Desidae). Fou descrita per primera vegada per Simon l'any 1908.
Les seves cinc espècies només ocorren dins Austràlia i Tasmània, amb una espècie que també viu a l'Illa Norfolk, al sud de Nova Caledònia. El gènere està relacionat amb les "aranyes casolanes negres", Badumna.
El nom deriva del grec phryganon "pal sec" i poros "forat", referint-se a la seva teranyina, que sovint la construeix en arbusts secs amb un forat com a entrada.

## Taxonomia

* Phryganoporus candidus (L. Koch, 1872) (Austràlia, Illes Norfolk)
* Phryganoporus davidleei Gray, 2002 (sud i oest d'Austràlia)
* Phryganoporus melanopygus Gray, 2002 (Austràlia Occidental)
* Phryganoporus nigrinus Simon, 1908 (Austràlia Occidental fins a Queensland)
* Phryganoporus vandiemeni (Gray, 1983) (Victòria, Tasmània)

## Referències

* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Phryganoporus Simon, 1908 en la família Desidae +base de dades Accés el 10 de febrer de 2019
* ↑ Simon, E. (1908d). Araneae. 1re partie. A: Michaelsen & Hartmeyer (eds.) Die Fauna Südwest-Australiens. Jena 1(12), 359-446.
# Mathieu-André Reichert

Mathieu-André Reichert (Maastricht, 1830 - Rio de Janeiro, 15 de març de 1880) fou un flautista i compositor d'origen belga.
Estudià en el Conservatori de Brussel·les, i als pocs mesos havia fet tants progressos, que no tardaren en concedir-li el primer premi. Visità les principals ciutats d'Europa, despertant arreu un gran entusiasme, però, desgraciadament, les seves males costums el perjudicaren molt en la seva carrera i per espai de molts anys visqué en la misèria. Després va fer un viatge a Amèrica, on renovà els seu antics triomfs.
Reichert va escriure diverses notables composicions per a flauta molt difícil d'executar-se.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 50, pàg. 337. (ISBN-84-239-4550-2)
# Tramecourt

Tramecourt és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 56 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Tramecourt era de 56 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 22 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Tramecourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 12 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 22 eren actives i 10 eren inactives. De les 22 persones actives 21 estaven ocupades (10 homes i 11 dones) i 1 aturada (1 home). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Tramecourt hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Tramecourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Tramecourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rasclet pit-rogenc

El rasclet pit-rogenc (Zapornia fusca) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita pantans, canyars i encara camps d'arròs, de l'Àsia meridional i Oriental, al Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, Bangladesh, Myanmar i Sud-est asiàtic, est i centre de la Xina, Taiwan, Japó, illes Ryukyu, Filipines i illes de la Sonda.
# Torrejón del Rey

Torrejón del Rey és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Història

Al segle xvi esdevingué vila reial fora del domini feudal, però poc després hi retornà perquè el 1606 el rei Felip III va vendre la vila al seu secretari de cambra Alonso Muriel y Valdivieso. Es va mantenir en mans d'aquesta família fins a la fi de l'Antic Règim.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ Ferrer, José María. El poder y sus símbolos en Castilla-La Mancha (en castellà). Guadalajara: Ediciones aache, 2005, p. 146.
# Senyoriu d'Irlanda

* Aquest article tracta sobre el Senyoriu d'Irlanda. Vegeu-ne altres significats a «Irlanda».
El Senyoriu d'Irlanda fou un estat situat a l'oest d'Europa que ocupà l'illa d'Irlanda i que existí entre el segle xii i el segle xvi, moment en el qual passà a ser un domini personal del rei d'Anglaterra.
La seva àrea se situa al voltant de l'actual ciutat de Dublín, incloent poblacions com Cork, Limerick, Waterford i Wexford, així com els seus territoris circumdants.

## Orígens

Té els seus orígens en la decisió de Dermot MacMurrough, deposat rei de Leinster, de demanar ajuda al cavaller normand Richard de Clare per tal de recuperar el seu tron. El rei Enric II d'Anglaterra per tal de controlar aquest cavaller, el qual considerava com una amenaça, va envair l'illa.
Així mateix l'any 1155 el papa Adrià IV va autoritzar al rei anglès prendre possessió de l'illa mitjançant la publicació de la butlla papal Laudabiliter, i refermada posteriorment per Alexandre III, confirmant així Enric II com a "Lord" o "Senyor d'Irlanda".

## Progrés

El Senyoriu sofrí la invasió de l'escocès Edward Bruce, germà del rei Robert I d'Escòcia, entre els anys 1315 i 1318, una invasió que delmà molt l'economia de la zona. Així mateix, l'aparició de la pesta negra entre 1348 i 1350 comportà que la major part de la població es refugiés en una àrea molt petita al voltant de Dublín.
La rebel·lió iniciada al voltant de 1535 contra la dominació anglesa comportà la confiscació per part d'Enric VIII dels béns dels monestirs i la creació vers el 1540 d'un nou regne sobre la base de l'actual Parlament d'Irlanda. Així, gràcies a la signatura de l'Acta de la Corona d'Irlanda, que fou acceptada pel Parlament del Senyoriu, aquest rei es convertí en rei del nou territori, que passà a ser anomenat Regne d'Irlanda.

### Parlaments i Concilis (1318-1369)

| 1310 Kilkenny 1320 Dublín 1324 Dublín 1327 Dublín 1328 Kilkenny 1329 Dublín | 1330 Kilkenny 1331 Kilkenny 1331 Dublín 1341 Dublín 1346 Kilkenny 1350 Kilkenny | 1351 Kilkenny 1351 Dublín 1353 Dublín 1357 Kilkenny 1359 Kilkenny 1359 Waterford | 1360 Kilkenny 1366 Kilkenny 1369 Dublín |

## Lords d'Irlanda (1171-1541)

* 1171-1189: Enric II d'Anglaterra
* 1185-1216: Joan sense Terra, rei d'Anglaterra des de 1199
* 1216-1272: Enric III d'Anglaterra
* 1272-1307: Eduard I d'Anglaterra
* 1307-1327: Eduard II d'Anglaterra
* 1327-1377: Eduard III d'Anglaterra
* 1377-1399: Ricard II d'Anglaterra
* 1399-1413: Enric IV d'Anglaterra
* 1413-1422: Enric V d'Anglaterra
* 1422-1461: Enric VI d'Anglaterra
* 1461-1483: Eduard IV d'Anglaterra
* 1483: Eduard V d'Anglaterra
* 1483-1485: Ricard III d'Anglaterra
* 1485-1509: Enric VII d'Anglaterra
* 1509-1541: Enric VIII d'Anglaterra

## Vegeu també

* Regne d'Irlanda
* Monarquia d'Irlanda
# Pedroso (La Rioja)

Pedroso és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta. Està situat en la vall del ric Najerilla a uns 43 km de Logronyo i 16 de Nájera. El seu terme municipal està travessat pel rierol Pedroso, presenta un relleu ascendent cap a l'est fins a arribar als cims del Serradero. A l'oest, el paisatge es fa més pla, fins a fondre's amb la ribera del marge dret del Najerilla

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina personal sobre Pedroso Arxivat 2008-03-05 a Wayback Machine.
# Mathieu-François Pidansat de Mairobert

Mathieu-François Pidansat de Mairobert (1727-1779) fou un novel·lista francés.

## Obres

* Anecdotes sur Mme. la comtesse du Barry és una biografia feta de trosos de notícies juntades sobre l'amant Madame du Barry del rei Lluís XV de França que arribà a ser una obra molt venuda a la França de l'época.

## Referències

* ↑ Darnton, Robert. El coloquio de los lectores: ensayos sobre autores, manuscritos, editores y lectores. 1ª. México: Fondo de Cultura Económica, 2003, p. 384-385. ISBN 968-16-6727-1.
# Torrejón de Ardoz

Torrejón de Ardoz és un municipi a la Comunitat de Madrid, i que es troba dins de la comarca del Corredor del Henares en la Comarca d'Alcalá (a l'est de la comunitat), dins l'Àrea metropolitana de Madrid. El seu nucli urbà s'ha desenvolupat paral·lelament a l'Autovia del Nord-est, que uneix Madrid i Barcelona. Els municipis limítrofs en són: Ajalvir i Daganzo de Arriba, al nord;Paracuellos de Jarama al nord-oest; Alcalá de Henares a l'est; i San Fernando de Henares, al sud i a l'oest.

## Persones il·lustres

* Jorge Garbajosa, jugador de bàsquet, i fill predilecte de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Jorge Garbajosa, hijo predilecto de Torrejón de Ardoz» (en castellà). ABC. Arxivat de l'original el 2014-10-26. [Consulta: 16 març 2011].
# Lacistematàcies

Lacistemataceae és una família de plantes amb flors que conté 2 gèneres, Lacistema Sw. (11 espècies) i Lozania Mutis ex Caldas (5 espècies).

## Monografies

Actual: www.lacistemataceae.org
Prèvia: Sleumer H O (1980) Flora Neotropica: Monograph Number 22 Flacourtiaceae, The New York Botanical Garden, New York: 182-206

## Morfologia típica

Arbrets perennifolis i arbusts, de fins a 20 m d'alt; Fruit: de color vermell marronós ; Llavors: 1-3, de color blanc.

## Distribució

Antilles i des de mèxic a través de Mesoamèrica i Amèrica del Sud, excloent Xile i l'Argentina de clima temperat

## Hàbitat

Montà, boscos secs i humits; boscos de terra baixa.

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III» (PDF). Botanical Journal of the Linnean Society, vol. 161, 2, 2009, pàg. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 6 juliol 2013].

## Enllaços externs

* www.lacistemataceae.org
# Torrejón el Rubio

Torrejón el Rubio és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 691 | 654 | 612 | 602 | 613 | 613 |
# Pedrís

El pedrís es defineix com un banc de pedra o d'obra, especialment quan es troba adossat a una paret. En una de les formes més típiques i simples el pedrís consistia en una simple pedra escairada de dimensions mitjanes.

## Funcions del pedrís

La primera funció d'un pedrís és la de servir de seient. Hi ha pedrissos petits en els quals ben just hi pot seure una persona. I n'hi ha de molt grans amb capacitat per a moltes persones. La segona funció és la de servir de plataforma auxiliar per a pujar a cavall o desmuntar (amb els sinònims de marxapeu, cavalcador, descavalcador, muntador, pujador…). Els perses usaven pedres similars per al mateix servei.
En èpoques de carros i cavalleries i carrers petits, un pedrís fornia una certa protecció als vianants impedint que un carro s'arramblés massa a la paret. En molts casos els pedrissos tenien una funció decorativa a més de pràctica. Hi ha referències nombroses de pedrissos prou famosos com a punts de reunió social.
A l'estiu la gent s'asseia en un pedrís o ben a prop, gaudint de la fresca i de la conversa. També eren típiques les processons de visitants ocasionals, passavolants que anaven seguint els pedrissos més animats. El pedrís a una plaça major o a l'església sovint era o és el punt de confluència on els veïns bescanvien notícies. Aquesta idea es troba en la capçalera de la revista municipal de Begur, Es Pedrís Llarg.

## Referències

* ↑ «Pedrís». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Per què el nom d'«Es Pedrís llarg»?». És Pedrís llarg, 01-08-1987, pàg. 2.
* ↑ «Es Pedrís Llarg». Ajuntament de Begur.

## Bibliografia

* Pedrissos literaris: Carrera, Cinto. Actes du Colloque Jordi Pere Cerdà (en català, francès). Barcelona: L'Abadia de Montserrat, 2004, p. 458. ISBN 978-84-8415-586-7.
* Pedrissos de la Vilella Alta (Priorat): Sabaté i Alentorn, Jaume. Onomàstica del poble i terme de la Vilella Alta. Institut d'Estudis Catalans, 2000, p.255. ISBN 978-84-7283-519-1.
* Bladé i Desumvila, Artur. «Les estacions de l'any o varicions sobre el temps (III)». A: Obra completa: Cicle de la terra natal. Cossetània, 2006, p. 73. ISBN 9788497913195.
* Espinàs, Josep M. «Un espai: el pedrís». Espais, pàg. 47-48.
Viccionari
# Mathieu Berson

Mathieu Berson és un futbolista francès, nascut a Vannes el 23 de febrer de 1982. Ocupa la posició de migcampista.
Ha jugat a la competició francesa amb el Nantes (club on va destacar), l'Auxerre i el Toulouse. També ha disputat la Premier League anglesa amb l'Aston Villa i la lliga espanyola amb el Llevant UE.
# Túlio Humberto Pereira Costa

Túlio Humberto Pereira Costa (Goiânia, 2 de juny de 1969), conegut com a Túlio o Túlio Maravilha, és un exfutbolista brasiler de les dècades de 1990 i 2000.
La major part de la seva carrera la va viure al Brasil, destacant a Goiás i Botafogo. Passà petites estades a Europa a FC Sion i Újpest FC. També jugà 15 partits amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ «A thousand times Tulio: The man who never gave up». EuroSport, Feb 12, 2014. [Consulta: Mar 10, 2014].
* ↑ «Túlio Maravilha» (en portuguès). Pelé.net. Arxivat de l'original el 24 d'octubre 2008. [Consulta: 6 gener 2009].
* ↑ Túlio Humberto Pereira Costa a National-Football-Teams.com (anglès)
# Rhinogobius wuyiensis

Rhinogobius wuyiensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,2 cm de longitud total i les femelles 3,86.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Wuyi (Zhejiang, la Xina).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Li, F. & Zhong, J.-S., 2007. A New species Of Rhinogobius from Zheijang province, China (Teleostei: Gobiidae). Zoological research 28 (5): 539-544.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Torrelaguna

Torrelaguna és un municipi del Nord-est de la Comunitat de Madrid. Se situa en un terreny d'orografia complicada envoltat de serres, la de Somosierra al nord i la de la Concha a l'est. El territori municipal està creuat pels rius Jarama i Lozoya. Prop, al nord, està l'embassament del Atazar.

## Història
### Orígens

Els orígens de l'actual població estan en el llogaret independent de la ciutat d'Uceda (Guadalajara) que es va crear quan ciutadans d'aquesta població van establir una granja en l'actual ubicació de la vila per a aprofitar les fèrtils vegues al peu de les serres.

### Època musulmana i reconquesta

Quan els musulmans van arribar a la població, aquesta ja comptava amb els seus set barris o granjeries. Durant la reconquesta es va agrupar la població en el barri de Magdalena que posseïa una talaia, i es va procedir a emmurallar l'assentament sobre els segles x i XI. En l'any 1085 el rei Alfons VI de Castella conquistà la vila als àrabs i és incorporada als dominis de l'arquebisbe de Toledo. En 1390 el rei Joan I de Castella i l'Arquebisbe toledà Pedro Tenorio nomenaren Torrelaguna Vila Lliure desannexant-la d'Uceda.
A partir del segle xiv es produïx en Torrelaguna l'assentament d'importants famílies que porten la prosperitat a la localitat. En aquesta època es va construir l'església parroquial de Santa María Magdalena.

### Fur local

Carles I, en 1539, li concedeix, per motiu de no haver participat en la guerra de les Comunitats de Castella l'autonomia judicial en primera instància i un Fur Local propi. El seu fill Felip II ven la jurisdicció senyorial de la Vila als seus veïns i Carles III, en 1749 li concedeix el rang de municipi.

### Guerra de la Independència

Durant la guerra de la Independència Torrelaguna sofreix un saqueig de les tropes franceses. La guerra civil va produir bastants destrosses en el patrimoni monumental de Torrelaguna. Les obres de proveïment d'aigua potable a Madrid, realitzades en 1852, van dur a la reina Isabel II a romandre alguns dies en la vila. També ho van fer Alfons XII i Alfons XIII.

### Segle XX

Durant el principi de la segona meitat del segle xx es va produir una forta emigració a la propera capital, encara que en els primers anys del segle XXI està començant a produir-se una recuperació demogràfica sostinguda. En 1974 la Vila va ser declarada Monument Històric Artístic Nacional.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Torrelaguna
# Copa Confederacions 2017 - Segona fase

La segona fase de la Copa Confederacions 2017 és la fase final de la competició, després de la fase de grups. Els dos primers equips de cada grup (4 en total) es classifiquen per la segona fase, disputada a eliminació directa i a partir de les semifinals. Els dos perdedors jugaran un partit pel tercer lloc.
Si un partit està empatat al final del temps reglamentari, es juga una pròrroga de 30 minuts (dues parts de 15 minuts) i si al final d'aquesta el final prossegueix, es juga una tanda de penals per determinar el guanyador de l'eliminatòria.

## Quadre

| Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| 28 juny — Kazan | 28 juny — Kazan |
| Portugal | 0 (0) |
| Portugal | 0 (0) | 2 juliol — Sant Petersburg | 2 juliol — Sant Petersburg |
| Xile | 0 (3) | 2 juliol — Sant Petersburg | 2 juliol — Sant Petersburg |
| Xile | 0 (3) | Xile | 0 |
| 29 juny — Sotxi | 29 juny — Sotxi | | Xile | 0 |
| 29 juny — Sotxi | 29 juny — Sotxi | Alemanya | 1 |
| Alemanya | 4 | Alemanya | 1 |
| Mèxic | 1 | | |
| Mèxic | 1 | Partit pel tercer lloc | Partit pel tercer lloc |
| | | 2 juliol — Moscou | 2 juliol — Moscou |
| | | Portugal | 2 |
| | | Mèxic | 1 |

## Partits
### Semifinals

| Portugal | 0–0 (pr.) | Xile |
| | Detalls | |
| Tanda de penals |||
| Quaresma Moutinho Nani | 0–3 | Vidal Aránguiz Sánchez |
| Alemanya | 4–1 | Mèxic |
| Goretzka 6', 8' Werner 59' Younes 90+1' | Detalls | Fabián 89' |

### Partit pel tercer lloc

| Portugal | 2–1 (pr.) | Mèxic |
| Pepe 90+1' Adrien 104' (p.) | Detalls | Neto 54' (p.p.) |

### Final

| Xile | 0–1 | Alemanya |
| | Detalls | Stindl 20' |
# Sony Mobile

Sony Ericsson és un fabricant de telèfons mòbils. És una join venture creada l'octubre de 2001 entre l'empresa japonesa Sony i la sueca Ericsson. Ambdues controlen respectivament el 50% de Sony Ericsson.
L'empresa té la seu a Londres i compta amb equips d'investigació a Suècia, el Japó, Xina, Alemanya, Estats Units, Índia, Pakistan i el Regne Unit.

## Enllaços externs

* Web oficial de Sony