OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parc nacional Endeavour

El Parc nacional del riu Endeavour és un parc nacional que es troba a Queensland (Austràlia), situat a 1561 km al nord-oest de Brisbane.

## Patrimoni de la Humanitat

Forma part dels Tròpics humits de Queensland, zona classificada des de l'any 1988 per l'Organització de les Nacions Unides per a l'Educació, la Ciència i la Cultura (UNESCO) com un dels Patrimonis de la Humanitat a Austràlia.
Aquesta regió, coberta principalment per boscos humits, tropicals s'estén al llarg de la costa nord-est d'Austràlia. Aquest biòtop alberga un conjunt molt complet i variat de plantes, marsupials i ocells cantaires, així com tot un seguit d'espècies rares, vegetals i animals, en perill d'extinció.

## Història

L'any 1770, els naturalistes Joseph Banks i Daniel Solander van recol·lectar espècimens de la flora local australiana en aquesta zona, que van ser portats de tornada al Reial Jardí Botànic a Anglaterra.
Sydney Parkinson fou el primer a il·lustrar els aborígens australians locals que es trobaven a prop, a més de la flora i la fauna recollides.
El HM Bark Endeavour, sota el comandament del tinent James Cook, havia colpejat als esculls i fou acostat a terra per a la seva reparació al llarg del riu conegut localment dins yimidiro com Wabalumbaal, possiblement prop de l'actual lloc de Cooktown. El riu va ser rebatejat en les cartes de James Cook com el riu Endeavour, i després el Parc Nacional actual agafa, al seu torn, el nom del riu (encara que aquest nom no és un nom registrat formalment).

## Referències

* ↑ Reid, Greg. Australia's National and Marine Parks: Queensland. South Yarra, Victoria: Macmillan Education Australia, 2004, p. 21. ISBN 0-7329-9053-X.
* ↑ Hema Maps. Discover Australia's National Parks. Milsons Point, New South Wales: Random House Australia, 1997, p. 168. ISBN 1-875992-47-2.
* ↑ Informació sobre els boscos tropicals humits de Queesland a la pàgina de la UNESCO
* ↑ Endeavour River National Park Arxivat 2012-06-07 a Wayback Machine.. Department of Environment and Resource Management. 27 Febrer 2012.
* ↑ Queensland Placenames Database Accessed 8 January 2008

## Enllaços externs

* Mapa de l'àrea i localitzacions al Endeavour River National Park Arxivat 2011-03-17 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Tròpics humits de Queensland
# Ctenomys rondoni

Ctenomys rondoni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. És endèmic de l'oest del Brasil (estats de Mato Grosso i Rondônia). Té una llargada de cap a gropa de 230 mm i una cua de 80 mm. No se sap gaire cosa sobre el seu hàbitat i la seva història natural. Hi ha científics que el consideren un sinònim de C. nattereri o una subespècie de C. boliviensis.

## Referències

* ↑ James L. Patton; Ulyses F. J. Pardiñas; Guillermo D'Elía Mammals of South America, Volume 2: Rodents. University of Chicago Press, 2015, p. 865-866. ISBN 022616960X [Consulta: 28 juny 2015].
# Tèlecle

Tèlecle (grec antic: Τήλεκλος, llatí: Teleclus) fou un rei d'Esparta del segle viii aC, el vuitè de la línia dels agíades. Era fill d'Arquelau d'Esparta.
En el seu regnat els espartans van conquerir les ciutats aquees d'Amicles, Faris i Gerontres, tal com diu Pausànias. Una mica després Tèlecle va ser assassinat pels messenis en el temple d'Àrtemis Limnatis, a la frontera. Segons la versió espartana hi havia anat a fer un sacrifici acompanyat d'un grup de donzelles, i va caure en una emboscada d'uns joves messenis quan havia volgut rescatar-les de la seva violència. La versió messènica diu que va anar al temple i va amagar allí uns quants joves espartans vestits de donzelles amb les armes amagades sota la roba, amb el propòsit d'assassinar uns nobles messenis que havien d'anar a un festival, i que els varen matar en defensa pròpia. Aquest conflicte podria haver estat un dels detonants de la Primera guerra messènica.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* 1 2 Teleclus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 988
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, III, 2,6
* ↑ Heròdot. Històries, VII, 204
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, IV, 4, 1-3
# Saintes

Saintes (antigament escrit Xaintes i Xainctes) o Santes és un municipi francès, situat al departament del Charente Marítim i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 1999 tenia 25.595 habitants. És la capital de la Santonja.
Correspon a l'antiga ciutat de Mediolanum Santonum, capital de la tribu dels sàntons.

## Referències

* ↑ Moll, Juli. «Topònims i gentilicis catalans d'arreu del mon (quarta part)». Cercle Vallcorba.

## Vegeu també

* Batalla de Taillebourg
# Ribera de Castanesa

Ribera de Castanesa és un llogaret del municipi de Montanui, a l'Alta Ribagorça, fins al 1966 del de Castanesa, al marge dret de la Valira de Castanesa.

## Monuments

* Casa Carrera o Ballarín, del segle xviii.

## Referències

* ↑ ribagorza.com. «Rivera / Ribera». Arxivat de l'original el 14 de juliol de 2014. [Consulta: 13 juliol 2014].
* ↑ Ayuntamiento de Montanuy. «Ribera». Arxivat de l'original el 2015-12-05. [Consulta: 13 juliol 2014].
# Abdalqadir as-Sufi

Abdalqadir as-Sufi (Ayr, 1930 - Ciutat del Cap, 1 d'agost de 2021), nascut Ian Dallas, fou cap de la confraria Darkawa al Marroc, fundador i cap del Moviment Mundial Murabitun, i autor de nombrosos llibres sobre l'islam, el sufisme i la teoria política. Ian Dallas fou un dramaturg i actor abans de convertir-se a l'islam el 1967 de la mà de l'imam de la mesquita al-Qarawiyyin, a Fes, Marroc.
Quan era actor, el 1963 actuà a la pel·lícula de Federico Fellini, Fellini 8 ½.
Abdalqadir as-Sufi treballà en la difusió de l'islam des que es convertí, i tenia deixebles procedents de tot el món en centres de diversos països. Seguia escrivint, i entre les seves darreres obres hi ha El llibre de Tawhid, El llibre de Hubb, El llibre d'Amal i El llibre de Safar. De l'època que era Ian Dallas són les Obres Completes d'Ian Dallas, El temps dels beduïns (sobre la política del poder), Renovació política i Provisional sóc jo. Residia a Ciutat del Cap, Sud-àfrica, on fundà el Dallas College per a la formació dels líders musulmans, i hi simultanieja les cerimònies sufís (dhikr) amb l'ensenyament de les ciències islàmiques.
A Abdalqadir se li deu també la fundació de tres noves mesquites:
* Ihsan Mosque, a Norwich, Anglaterra.
* Gran Mezquita de Granada, a Granada, Andalusia.
* Jumu'a Mosque, a Ciutat del Cap, Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Henderson, Barney. «Radical Muslim leader has past in swinging London». Telegraph, 20-02-2010. [Consulta: 27 desembre 2013].
* ↑ Fitxa a IMDb
* ↑ «Norwich Muslims Community». Arxivat de l'original el 2010-08-28. [Consulta: 28 agost 2010].
* ↑ Fundación Mezquita de Granada
* ↑ «The Jumu'a Mosque of Cape Town». Arxivat de l'original el 2011-08-17. [Consulta: 23 abril 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del xeic Abdalqadir Arxivat 2018-08-05 a Wayback Machine.
* Pàgina oficial del Dallas College Arxivat 2020-08-08 a Wayback Machine.
# Thaleichthys pacificus

Thaleichthys pacificus o eulachon és una espècie de petit peix migrador que es troba prop del litoral de l'oceà Pacífic d'Amèrica del Nord des del nord de Califòrnia a Alaska.

## Etimologia

El nom d'eulachon prové de l'idioma amerindi Chinookà.

## Descripció

Els eulachons es distingeixen per tenir unes dents canines grosses i les 18 a 23 ratlles de l'aleta anal. Com els salmons i les truites de riu tenen una aleta adiposa. La coloració els adults és de marró a blava però platejada als costats. Els adults poden arribar a un màxim de 30 cm de llargada Al mar s'alimenten de plàncton.
Els eulachon, són peixos anadroms, que d'adults estan als oceans però tornen als rius per aparellar-se i morir.

## Economia i comerç

Per als pobles amerindis de la Costa del Pacífic els eulachons formen una part important de la seva dieta i també hi comercien. Actualment els eulachons es congelen i es descongelen quan es consumeixen, també s'assequen, es fumegen o enllaunen. El seu oli es processa.

## Referències

* 1 2 «Pacific Eulachon/Smelt (Thaleichthys pacificus)». NOAA Fisheries Office of Protected Resources. National Marine Fisheries Service, August 6, 2013. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ McGinnis, Samuel M. Field guide to freshwater fishes of California. Revised. Berkeley: University of California Press, 2006, p. 202-203. ISBN 0520237277.
* Thaleichthys pacificus (TSN 162051) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* The First Sign of Spring: OOLIGAN
* National Marine Fisheries Service eulachon webpage

## Enllaços externs

* Preserving the Tradition of T'lina Making Arxivat 2007-11-25 at webarchive.bac-lac.gc.ca Error: unknown archive URL - Virtual Museum Exhibit of Kwakwaka'wakw eulachon oil production
* Making Oolichan grease in Kemano, online exhibit on Haisla eulachon grease making
* Sinumwack: Bella Coola Oolichan Run (UBCIC, 1978)
# Cristòfol Robuster de Sentmenat

Cristòfol Robuster de Sentmenat fou un religiós català nascut a Reus cap al 1525 i mort a Roma el 1603.
Criat primer per la seva àvia materna, Àngela Robuster, als set anys passà sota la tutela de l'oncle Gabriel Robuster, germà de la seva mare, canonge i infermer de la catedral de Tarragona. Mort Gabriel -que no ha de ser confós amb el procurador de Felip II homònim- el 1546, Cristòfol restà a càrrec del seu oncle Francesc Robuster i Sala, que li pagà els estudis a les universitats de Lleida i de Perugia, on obtingué el doctorat en dret civil i canònic. El 1551 Francesc portà Cristòfol a Roma i l'introduí en els ambients de la Cúria i de la colònia catalana a Roma: el 1559 i el 1560, Cristòfol era prior de la Congregació de la Corona d'Aragó.
Va exercir diversos càrrecs eclesiàstics entre ells el d'auditor del Tribunal de la Rota Romana, i bisbe d'Oriola, sense arribar a cardenal per oposició del govern central amb el qual s'havia indisposat. Quan Reus fou excomunicada pel bisbe de Tarragona, Cristòfol va obtenir el perdó del Papa. Va morir el 1603. Un raval a Reus es diu Raval de Robuster suposadament pels dos religiosos del segle xvi nascuts a Reus, el mateix Robuster de Sentmenat i Francesc Robuster i Sala, tot i les controvèrsies sobre l'origen del nom.

## Referències

* ↑ Fernández Terricabras, Ignasi «De Reus a Roma: la família Robuster al segle xvi. Algunes reflexions sobre les estratègies familiars». Pedralbes, 23, 2003, pàg. 556-557.
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 132. ISBN 9788497916929.
# Umbozerita

La umbozerita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom del llac Umbozero, proper al lloc del seu descobriment.

## Característiques

La umbozerita és un silicat de fórmula química Na₃Sr₄Th[Si(O,OH)$_{3-4}$]₈. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1973. Es troba en forma de masses irregulars i com a cristalls tetragonals pobrament formats, de fins a 3 mil·límetres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la umbozerita pertany a «09.HG - Silicats sense classificar, amb REE, Th» juntament amb la rowlandita-(Y).

## Formació i jaciments

Es troba en petites venes d'ussinguita, tallant roques alcalines a la part superior d'un complex diferenciat, on sol trobar-se associada a altres minerals com l'esfalerita, la belovita-(Ce) i la pectolita. Va ser descoberta l'any 1973 al mont Karnasurt, al massís de Lovozero, a la península de Kola (Múrmansk, Rússia). Ha estat descrita, també al massís de Lovozero, als monts Alluaiv i Kedykverpakhk.

## Referències

* ↑ «Umbozerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 agost 2016].
* ↑ «Umbozerite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 15 agost 2016].
# Sainte des Prez

Sainte des Prez va ser una trobadora, probablement de La Ferté-sous-Jouarre (Sena i Marne), i activa al segle xiii.
No se sap res d'ella més enllà del que es pot deduir del seu nom. Comparteix el seu cognom toponímic amb el prelat francès, Guy des Prés, esmentat en un cançoner medieval de Siena com a compositor d'una cançó que en un altre lloc s'atribueix a Perrin d'Angicourt i que ell mateix podria ser Guy des Prés, bisbe de Noyon entre 1272 i 1296. El 1581, Claude Fauchet va incloure Sainte des Prez al seu catàleg de poetes francesos d'abans de 1300.
Sainte probablement pertanyia a l'escola de trobadores centrada a Arràs. Va escriure un joc partit amb la altrament desconeguda dama de La Chaucie, probablement La Chaussée a Crouy-sur-Ourcq. Aquesta és la seva única obra que es conserva. Té trets dialectals picards. Obre l'intercanvi poètic amb el vers «Que ferai je, dame de la Chaucie» (Què faré, dama de Chaucie) amb el qual es coneix convencionalment la cançó. En la seva resposta, la dama (dame) es dirigeix a Sainte com a damoisele (donzella), que significa soltera. El tema del seu debat és com hauria de comportar-se una dona quan un home li declara el seu amor. La dama casada, més gran i amb més experiència, recomana deixar que l'home digui la seva, però Sainte té por de ser seduïda per adulació.

## Referències

* 1 2 Eglal Doss-Quinby, Joan Tasker Grimbert, Wendy Pfeffer and Elizabeth Aubrey, Songs of the Women Trouvères (Yale University Press, 2001), p. 27.
* 1 2 Doss-Quinby et al. (2001), p. 74.
* 1 2 Roberto Crespo, "Il raggruppamento dei «Jeux partis» nei canzonieri A, a e b", in Madeleine Tyssens (ed.), Lyrique romane médiévale, la tradition des chansonniers (Université de Liège, 1991), pp. 399–428, at 402.
* ↑ Doss-Quinby et al. (2001), pp. 2–3.
* ↑ Doss-Quinby et al. (2001), pp. 81–83.
* ↑ Peter Dronke, Forms and Imaginings: From Antiquity to the Fifteenth Century(Edizioni di storia e letteratura, 2007), pp. 326–327.
# Agustín Vara Sánchez

Agustín Vara (Pobladura del Valle, 29 d'agost de 1973) és un exfutbolista castellanolleonès, que ocupava la posició de defensa. Va ser internacional sub-20 per Espanya.

## Trajectòria

Va començar la seua carrera a les categories inferiors del Reial Valladolid. Després de passar pel juvenil i el Valladolid B, debuta amb el primer equip la temporada 94/95, jugant dos partits. A l'any següent té més continuïtat i apareix fins a 27 partits. Però, per la temporada 96/97 no hi troba lloc al primer equip i torna a recalar al filial de Segona B.
A mitjan temporada 96/97 deixa el club val·lisoletà i fitxa per l'Atlètic de Madrid, tot incorporant-se al seu filial, que militava a Segona B. A l'Atlético B va ser titular la temporada i mitja que va romandre, però sense arribar a debutar amb els matalassers a Primera.
L'estiu de 1998 fitxa per l'Hèrcules CF, on la seua aportació baixa, tan sols 10 partits i els herculans baixen a Segona B. A la categoria de bronze, Vara tampoc comptaria massa per a l'equip alacantí, i a mitjans de la temporada 00/01 retorna a la Segona Divisió, a les files de la Universidad de Las Palmas CF. Tot i fer un paper correcte a les Canàries, el seu equip perd la categoria.
L'estiu del 2001 fitxa pel Xerez CD, on les lesions li impedeixen disputar cap minut fins a la seua retirada el 2003.
# Marco Basaiti

Marco Basaiti (circa 1470 - 1530) va ser un pintor venecià rival de Giovanni Bellini. Les seves obres més conegudes són Crist a l'hort (1516) i la Vocació dels fills de Zebedeu (1510).
Encara que va poder haver estat originari dels Balcans, la seva data de naixement i arribada a Venècia es desconeixen, però va començar a pintar activament prop de l'any 1496. Va ser alumne i col·laborador d'Alvise Vivarini, i arribà a completar diversos encàrrecs que van quedar inconclusos a la mort del seu mestre. Basaiti va treballar principalment temes religiosos, però també va fer retrats. Al contrari de les tendències de l'època, va usar colors molt brillants en representar la seva pintura religiosa.

## Obres destacades

* Vocació dels fills de Zebedeu (1510, Galeria de l'Acadèmia de Venècia)
* Oració a l'hort amb sants (1510, Galeria de l'Acadèmia de Venècia)
* Lamentació sobre Crist mort (1527, Museu de l'Hermitage, Sant Petersburg)

## Referències

* Aquest article incorpora text de l'edició de domini públic de 1907 de la Nuttall Encyclopædia.
* The Grove Dictionary of Art, MacMillan Publishers (2000) (anglès).
* Marco Basaiti en l'Artcyclopedia (anglès).
# Thalheim

* No s'ha de confondre amb Thalheim (Tuttlingen) a Alemanya..
Thalheim és un municipi suís del cantó d'Argòvia, situat al districte de Brugg. Té una superfície de 9,91 quilòmetres quadrats, la meitat de la qual —49,9%— s'utilitza amb finalitats agrícoles, com cultius, zones de pastura, horts i vinyes, mentre que un 43.5% són boscos i la resta són edificacions o llacs i rius o rierols.

## Referències

* ↑ «Utilisation et couverture du sol – Données communales» (en francès). Office fédéral de la statistique de Suïssa. Confédération suisse. [Consulta: 3 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Thalheim en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Rochegude

«Rochegude» té aquests significats:
* Rochegude (francès) o Ròchaguda (occità), comú al departament del Gard (regió d'Occitània, França)
* Rochegude (Drôme), comú al departament de la Droma (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Hôtel de Rochegude, hôtel particulier a Albi, França
# Pedro Lamy

José Pedro Mourão Lamy Viçoso, més conegut com a Pedro Lamy , va ser un pilot de curses automobilístiques portuguès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 20 de març del 1972 a Aldeia Galega, Alenquer, Portugal.

## A la F1

Pedro Lamy va debutar a la tretzena cursa de la temporada 1993 (la 44a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 12 de setembre del 1993 el G.P. d'Itàlia al circuit de Monza.
Va participar en un total de trenta-dues curses puntuables pel campionat de la F1 disputades en quatre temporades consecutives (1993 - 1996) aconseguint una sisena posició com millor classificació a una cursa i assolí un punt vàlid pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1993 | Team Lotus | Lotus | Ford | SUD | BRA | EUR | SMR | ESP | MON | CAN | FRA | GBR | ALE | HUN | BEL | ITA 11 | POR Ret | JPN 13 | AUS Ret | | - | 0 |
| 1994 | Team Lotus | Lotus | Mugen-Honda | BRA 10 | PAC 8 | SMR Ret | MON 11 | ESP | CAN | FRA | GBR | ALE | HON | BEL | ITA | POR | EUR | JAP | AUS | | - | 0 |
| 1995 | Minardi Scuderia Italia | Minardi | Ford | BRA | ARG | SMR | ESP | MON | CAN | FRA | GB | ALE | HON 9 | BEL 10 | ITA Ret | POR Ret | EUR 9 | PAC 13 | JAP 11 | AUS 6 | 18è | 1 |
| 1996 | Minardi Team | Minardi | Ford | AUS Ret | BRA 10 | ARG Ret | EUR 12 | SMR 9 | MON Ret | ESP Ret | CAN Ret | FRA 12 | GBR Ret | ALE 12 | HON Ret | BEL 10 | ITA Ret | POR 16 | JAP 12 | | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 32 (32) | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |

## Enllaços externs

* Web oficial
# Ctenosaura

Ctenosaura és un gènere de sauròpsids (rèptils) escatosos de la família dels iguànids que inclou diverses espècies d'iguanes autòctones de Mesoamèrica.

## Taxonomia

El gènere Ctenosaura inclou 15 espècies:
* Ctenosaura acanthura (Shaw, 1802)
* Ctenosaura bakeri Stejneger, 1901
* Ctenosaura clarki Bailey, 1928
* Ctenosaura conspicuosa Dickerson, 1919
* Ctenosaura flavidorsalis Köhler & Klemmer, 1994
* Ctenosaura hemilopha (Cope, 1863)
* Ctenosaura macrolopha Smith, 1972
* Ctenosaura melanosterna Buckley & Axtell, 1997
* Ctenosaura nolascensis Smith, 1972
* Ctenosaura oaxacana Köhler & Hasbun, 2001
* Ctenosaura oedirhina De Queiroz, 1987
* Ctenosaura palearis Stejneger, 1899
* Ctenosaura pectinata (Wiegmann, 1834)
* Ctenosaura quinquecarinata (Gray, 1842)
* Ctenosaura similis (Gray, 1831)

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Ctenosaura
# Trecastelli

Trecastelli és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques, creat l'any 2014 a partir de la fusió dels municipis de Ripe, Castel Colonna i Monterado. Aquests tres pobles són ara frazione del municipi. L'ajuntament està a Ripe.
A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.025 habitants.
Trecastelli limita amb els següents municipis: Corinaldo, Mondolfo, Monte Porzio, Ostra, San Costanzo i Senigallia.

## Referències

* ↑ Legge regionale n. 18/2013
* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 març 2020].
# Sayre (Pennsilvània)

Sayre és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 5.813 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sayre tenia 5.813 habitants, 2.529 habitatges, i 1.514 famílies. La densitat de població era de 1.105,6 habitants/km².
Dels 2.529 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,9% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 35,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.338$ i la renda mediana per família de 40.571$. Els homes tenien una renda mediana de 30.685$ mentre que les dones 24.837$. La renda per capita de la població era de 18.549$. Entorn del 7,1% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sayre». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sayre». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rhynchocypris czekanowskii

Rhynchocypris czekanowskii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sibèria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Dybowski, B. I. 1869. Vorläufige Mittheilungen über die Fischfauna des Ononflusses und des Ingoda in Transbaikalien. Verhandlungen der K.-K. zoologisch-botanischen Gesellschaft in Wien v. 19: 945-958, table, Pls. 14-18.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9):687-736.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.