OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Idwal Iwrch

Idwal Iwrch (Idwal 'el Cabirol'), o Idwal ap Cadwaladr (Idwal, fill de Cadwaladr), és una figura en les genealogies reials del Regne de Gwynedd. Era fill de Cadwaladr ap Cadwallon (que regnà entre 655 - 682) i pare de Rhodri Molwynog (mort 754). Els registres d'aquesta etapa són minsos i Idwal apareix només en genealogies de reis posteriors i en una profecia d'uns manuscrits gal·lesos del s. XIV, que diuen que va succeir al seu pare Cadwaladr al tron.
L'únic esment d'Idwal Iwrch en el registre històric és en les genealogies del Jesus College MS 20 (com el pare de "Rhodri Molwynog, fill d'Idwal Iwrch, fill de Cadwaladr Fendigiad") i en les Genealogies de la col·lecció Harley (com a pare de "Rotri, fill d'Intguaul, fill de Catgualart"). La Història de Gal·les de John Davies no esmenta Idwal, mentre que la Història de John Edward Lloyd diu només que Idwal era el pare de Rhodri Molwynog. El rei de Gwynedd en vida d'Idwal no és conegut, i mentre que ell hi és un dels candidats més probables (perquè era fill i pare de reis), no hi ha cap base prou fiable per afirmar-ho o negar-ho.
El nom d'Idwal apareix en el Diàleg entre Myrddin i la seva germana Gwenddydd (en gal·lés: Cyfoesi Myrddin a Gwenddydd ei chwaer), un poema vaticinador escrit en gal·lés mitjà que es preserva en dos manuscrits gal·lesos medievals, Peniarth 3 (c. 1300) i el Llibre roig de Hergest (c. 1380-1410). En el llibre, escrit en forma de pregunta-resposta, es profetitza una successió de reis, amb Idwal entre ells. Aquesta successió coincideix amb les genealogies històriques de pare a fill, però no amb les successions reials conegudes.

## Referències

* ↑ Meic Stephens (ed.).
* ↑ Jones, Mary. «The Dialogue Between Myrddin and His Sister Gwenddydd». maryjones.us. [Consulta: 11 setembre 2009].
| Predecessor: Cadwaladr | Regne de Gwynedd 682 - 720 | Sucessor: Rhodri Molwynog |
# Tossal de Rus

El Tossal de Rus és una muntanya de 2.667,7 metres d'altitud que es troba al lloc on coincideixen els termes municipals de Sarroca de Bellera (dins de l'antic municipi ribagorçà de Benés, la Torre de Cabdella (en el seu terme original), del Pallars Jussà i la Vall de Boí (en el seu antic terme de Barruera), de l'Alta Ribagorça.
És a l'est-nord-est del Tossal de la Mina i a l'extrem nord-oest de la Serra de les Cabeçades (serra que separa els termes de Sarroca de Bellera i de la Torre de Cabdella.
# Dargov

Dargov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1458.
# Rasos de Peguera

Els Rasos de Peguera són un plec anticlinal de les serres prepirinenques exteriors que s'eleva al nord-oest de Berga, a uns nou quilòmetres de la ciutat. Des de Berga i després de salvar un nivell considerable, s'arriba al Coll del Cabrer o del Sant Crist. És en aquest punt que hi ha una creu amb un Sant Crist, i és el que dona un dels noms a aquest indret. Una altra peculiaritat d'aquest indret és el fet d'haver sigut un dels primers llocs de Catalunya on es va esquiar, concretament pels voltants de 1908. L'estació d'esquí alpí, que es va inaugurar el 1975, va agafar el nom de l'indret.

## Estació d'esquí

Rasos de Peguera és també el nom de l'estació d'esquí alpí, actualment fora de servei, que es troba a la comarca del Berguedà, a prop de Berga, sent així l'única estació d'esquí situada a la província de Barcelona. Als Rasos de Peguera fou el primer lloc de Catalunya on es va practicar l'esquí, pels voltants de 1908. El 1975 es va inaugurar l'estació d'esquí amb cinc telearrossegadors, un parell de botigues, cafeteries i una escola d'esquí. En aquesta estació s'hi practicaven les dues disciplines de l'esport d'hivern, la nòrdica i l'alpina. L'any 2008 es va celebrar el centenari de la famosa excursió al Santuari de Corbera sota iniciativa del Centre Excursionista de Catalunya i la Federació Catalana d'Esports d'Hivern.
L'any 2009 la Generalitat de Catalunya es va comprometre ajudar a l'estació, tal com fa amb d'altres, per començar la modernització i posada en funcionament del complex, sempre que la iniciativa empresarial sigui qui lideri el projecte. El projecte inclou la creació d'un parc de fauna i flora a la zona dels Raset, una àrea d'esquí de fons, i la modernització de la part existent d'esquí alpí.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Catalana.tom 17. ISBN 978-84-7739-017-6.
* 1 2 Viladés i Llorens, Ramon. Guía de Berguedà. AUTOR-EDITOR 5489. ISBN 978-84-7739-017-6.
* ↑ Nevasport, La Generalitat ajudarà a obrir Rasos de Peguera si hi ha inversió privada.

## Vegeu també

* Xalet Refugi de Rasos de Peguera

## Enllaços externs

* Els Rasos de Peguera al Institut Cartogràfic de Catalunya

## Bibliografia

* Viladés i Llorens, Ramon. Guía de Berguedà. AUTOR-EDITOR 5489. ISBN 978-84-7739-017-6.
# Zlatník

Zlatník és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1478.
# Chuuk

Chuuk és un estat de la Micronèsia configurada per un conjunt d'illes al sud-oest de l'oceà Pacífic. Aquest és l'estat amb més població (amb 53.595 persones) en comparació amb els altres tres restants: Yap, Kosrae i Pohnpei. En aquest estat de la Micronèsia es parla el "chuukès" com idioma oficial, una mica d'anglès i japonès. Weno és la capital de Chuuk i la ciutat més poblada del país. "Chuuk" vol dir Muntanya en l'idioma chuukès, però aquest estat va ser més conegut pel nom de Truk (pronunciat Ruk) fins a l'any 1990.

## Altres noms

* Truk
* Ruk
* Hogolu
* Torres
* Ugulat
* Lugulus

## Referències

* ↑ Chappell, David A. Double Ghosts: Oceanian Voyagers on Euroamerican Ships (en anglès). M.E. Sharpe, 1997-03-12. ISBN 978-0-7656-3695-9.
* ↑ Micronesia: A Guide Through the Centuries (en anglès). Close Up Foundation, 2000. ISBN 978-0-932765-94-9.
* ↑ «Chuuk independence vote was to be today but citizens now have another year». ABC Radio Australia, 05-03-2019.
* ↑ Bauer, Laurie. The Linguistics Student's Handbook (en anglès). Edinburgh University Press, 2007. ISBN 978-0-7486-2759-2.
# Benita Moreno

Benita Moreno (la Corunya, 1792 - Puente del Arzobispo, Toledo, 1872) fou una soprano espanyola, era filla del violinista i compositor Francisco José Moreno.
Tenia vuit anys quan marxà amb els seus pares a Itàlia, allà estudià cant i amb el temps arribà a debutar com a prima donna en l'òpera La festa de la rosa en el teatre de La Fenice de Venècia, aconseguint molts aplaudiments. Des d'aquest teatre passà més tard als principals teatres d'Europa, sent molt celebrada.
Ella i la seva germana Francisca foren les primeres a donar a conèixer l'òpera italiana en Espanya, assolin a figurar entre les artistes d'òpera més celebrades en Europa.
Foren molts els triomfs que aconseguiren també a Madrid les dues germanes, i Ferran VII les distingí molt, el mateix que els grans de la seva cort.
Diversos literats d'aquella època els dedicaren gran nombre de poesies, emplenant d'elogis a les dues artistes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Tom. núm 36. pàg. 1003 (ISBN 84-239-4536-7)
# Careproctus polarsterni

Careproctus polarsterni és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 425 i 830 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Ross i el nord-est del mar de Weddell.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Duhamel, G., 1992. Description d'espèces nouvelles de Careproctus et Paraliparis et données nouvelles sur ces genres et le genre Edentoliparis de l'océan Austral (Cyclopteridae, Liparinae). Cybium 16(3):183-207.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Iecava

El municipi d'Iecava (en letó: Iecavas novads) és un dels 110 municipis de la República de Letònia, que es troba localitzat al centre del país bàltic, i que té com a capital la localitat d'Iecava. El municipi va ser creat l'any 2003 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Iecava (ciutat)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 9.845 persones (2009). La superfície del municipi té uns 311,6 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 31,59 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* 1 2 «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 11 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 11 gener 2015].
# Trial de Sant Llorenç 1997

L'edició de 1997 del Trial de Sant Llorenç fou la 31a d'aquesta prova, organitzada pel Motor Club Terrassa. El trial era la primera i segona prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el cap de setmana del 5 i 6 d'abril a Sant Fruitós de Bages. Hi participaren vora 50 pilots, els quals hagueren de superar 14 zones repartides al llarg d'un recorregut que calia completar 2 vegades.
Després d'un parèntesi de dos anys, el Trial de Sant Llorenç tornava a ser puntuable per al mundial. En aquesta ocasió, les zones varen ser considerades força difícils pels pilots. El diumenge, Kenichi Kuroyama s'imposava als favorits i esdevenia així el primer japonès a guanyar una prova del mundial.

## Classificació primer dia

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Dougie Lampkin | Beta | 37 |
| 2 | Marc Colomer | Montesa | 47 |
| 3 | Jordi Tarrés | Gas Gas | 64 |
| 4 | Takahisa Fujinami | Honda | 76 |
| 5 | David Cobos | Gas Gas | 77 |
| 6 | Graham Jarvis | Scorpa | 80 |
| 7 | Amós Bilbao | Gas Gas | 82 |
| 8 | Bruno Camozzi | Gas Gas | 82 |
| 9 | Kenichi Kuroyama | Beta | 83 |
| 10 | Gabriel Reyes | Montesa | 88 |

## Classificació segon dia

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Kenichi Kuroyama | Beta | 30 |
| 2 | Marc Colomer | Montesa | 31 |
| 3 | Dougie Lampkin | Beta | 34 |
| 4 | David Cobos | Gas Gas | 36 |
| 5 | Gabriel Reyes | Montesa | 49 |
| 6 | Takahisa Fujinami | Honda | 52 |
| 7 | Jordi Tarrés | Gas Gas | 54 |
| 8 | Joan Pons | Gas Gas | 56 |
| 9 | Amós Bilbao | Gas Gas | 61 |
| 10 | Joan Pons | Gas Gas | 65 |

## Referències

* ↑ «Lampkin, primer líder» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 06-04-1997. [Consulta: 20 juliol 2014].
* ↑ «Kuroyama da la sorpresa y se adjudica la victoria» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 07-04-1997. [Consulta: 20 juliol 2014].
* «Trial World Championship 1997 - G.P. Spain - Espagne» (PDF) (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 19 d’agost 2014. [Consulta: 20 juliol 2014].
# Cucal capblau

El cucal capblau (Centropus monachus) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita la zona del Llac Txad, des de Guinea i Libèria cap a l'est fins al sud de la República Centreafricana i el nord-oest de la República Democràtica del Congo, i cap al sud fins al nord-oest d'Angola, i des de l'est de Sudan del Sud, oest i centre d'Etiòpia i Eritrea cap al sud fins a Ruanda i zona limítrofa de la República Democràtica del Congo.
# Živković

Živković és el nom dels següents personatges:
* Aleksandar Živković (Niš, 1977), futbolista serbi que disputà dos partits amb la selecció de Sèrbia
* Aleksandar Živković (futbolista croat) (Orašje, 1912), futbolista croat
* Zoran Živković (Niš, 1960), polític serbi que fou Primer Ministre de Sèrbia
# Berdeniella lucasii

Berdeniella lucasii és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a l'Àfrica del Nord: Algèria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zur Situation der Gattung Berdeniella (Vaillant, 1976) in Europa (alemany)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Carapintada

Els carapintadas van ser una sèrie de grups de militars que es van aixecar en armes contra els governs constitucionals de Raúl Alfonsín i de Carlos Menem a l'Argentina, rebel·lant-se contra els diversos processos judicials per les actuacions repressives durant la dictadura anomenada Procés de Reorganització Nacional de les dècades de 1970 i principis dels 80. Deuen el seu malnom al fet que solien pintar-se la cara amb camuflatge de guerra.

## Durant el govern d'Alfonsín

El primer aixecament, protagonitzat pel tinent coronel Aldo Rico, es va dur a terme durant la Setmana Santa de 1987, i va tenir com a conseqüència més visible la promulgació de la Ley de Obediencia Debida, que exculpà de responsabilitats a tota una mena de repressors de baixa graduació militar. Nogensmenys, Aldo Rico tornà a aixecar-se l'any següent, i aquell mateix any s'aixecà el també tenint general Mohamed Alí Seineldín, estant el tercer i últim aixecament que va patir el govern d'Alfonsín.
Tot i no rebre suport públic o de qualsevol mena per part de la resta de les forces armades argentines, cap d'aquests aixecaments va ser reprimit militarment, perquè els militars no van obeir les ordres emeses per Alfonsín.

## Durant el govern de Menem

El 1990 Carlos Menem havia signat uns decrets d'indult amb els quals havia perdonat a més de dos-cents rebels carapintadas, però el mateix any es va produir l'últim aixecament. Aquest sí que es va reprimir militarment, a diferència dels anteriors, i, tal com havia passat amb l'aixecament de l'agrupació d'extrema esquerra Todos por la Patria, que havia pres el Regimiento de La Tablada el 1989, les accions van ser sagnants. De tota manera, al cap d'un temps, tots els responsables van ser indultats.

## Bibliografia

* Gaggero, Horacio; Iriarte, Alicia; Roitberg, Humberto. El desafío de la democracia. Buenos Aires: Ediciones del Signo, 1988. ISBN 9879657543.
# Iaixin

Iaixin (en rus: Яшин) és un poble (un khútor) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens rus del 2018 tenia 26 habitants. Pertany al districte d'Aleksàndrov Gai.

## Referències

* ↑ «Об образовании населенных пунктов в объединенном муниципальном образовании Александрово-Гайского района и о присвоении им наименований, Постановление Саратовской областной Думы от 13 ноября 2002 года №3-74». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2019-07-21. [Consulta: 21 juliol 2019].
# Tèncters

Els tèncters o tèuters (llatí: Tencteri o Teuteri, grec antic: Τέγκτεροι) eren un poble germànic esmentat per primer cop per Juli Cèsar.
Sembla que junt amb els usipets ocupaven un districte de l'interior de Germània fins que en van ser expulsats pels sueus aproximadament l'any 53 aC, i es van establir després d'haver vagat durant tres anys, a la vora del baix Rin expulsant de la riba est als menapis, que van conservar només la riba oest. Més tard els tèncters van creuar el Rin i es van establir també a la riba occidental, entrant en els territoris dels menapis, eburons i condruses que havien demanat la seva ajuda contra Roma l'any 56 aC. Aquestos pobles van demanar establir-se a la Gàl·lia però Cèsar ho va rebutjar dient que no hi havia espais lliures, i els va suggerir establir-se al territori dels ubis, que havien establert una aliança amb Roma. Els tèncters i els seus aliats van demanar tres dies per respondre i van demanar als romans que no avancessin cap a l'interior del país, però Cèsar, sospitant una traïció, va avançar però en sortí derrotat i el seu exèrcit va patir nombroses baixes. L'endemà els caps germànics van comparèixer davant Cèsar i van al·legar legítima defensa i van demanar altra vegada una treva temporal, però Cèsar els va fer presoners i va atacar els seus campaments, que mancats de caps, i davant d'aquell atac inesperat van oferir una resistència desorganitzada, i les dones i els nens van fugir. La cavalleria romana va perseguir els fugitius, als que va matar sense contemplacions. Els combatents, en sentir els crits de les dones i les criatures, van deixar les armes i una part es va retirar cap al Rin on van ser atrapats i molts van morir combatent i d'altres ofegats. Els sigambres van acollir als que van poder travessar el riu, i els van donar uns territoris entre el riu Sieg i el Rur.
Els tèncters eren famosos per la seva excel·lent cavalleria, i al seu nou país posseïen la ciutat de Budaris (prop de Düsseldorf), i el fortí de Divítia (Deutz).
En temps d'August es van integrar a la confederació del poble querusc, diu Titus Livi, i després es van ajuntar en altres confederacions en guerra contra Roma, especialment la dels alamans, fins que es van unir als francs.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Tencteri». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r agost 2021].
# Daskara

Daskara és una vila d'Iraq a uns 88 km al nord-est de Bagdad. Ocupa el lloc de l'antiga ciutat persa sassànida de Dastargird (en àrab Dastardjird), inicialment un centre de caravanes esdevingut vila. Fou fundada o refundada per Ormazd I (vers 272-273) i fou residència permanent de Cosroes II el victoriós (Khusraw II Parvez, 590-608), i per aquesta causa fou coneguda després per Dakarat al-Malik (Daskara del rei). Fou destruïda per l'emperador romà d'Orient Heracli i ocupada al cap de poc pels musulmans. Sota el califat fou centre d'un districte agrícola (tassudj) de l'astan (regió) de Shah Kubadh, i estació de caravanes cap a Khurasan. Aviat va quedar en mans dels kharigites i al segle ix el nom de la ciutat estava associat a aquest corrent islàmic.
Les ruïnes de la ciutat, que inclouen algunes construccions sassànides, són actualment a uns 15 km al sud de Shahruban, a la riba esquerra del Diyala, i foren descrites per Herzfeld el 1905; les ruïnes musulmanes són anomenades Eski Bagdad i ocupen unes 130 hectàrees rodejades d'un mur.

## Bibliografia

* Abu Dulaf, Al-Risala al-thaniya, El Caire, 1955
* J. Marquart, A Catalogue of the provincial capitals of Eranshahr, Roma, 1931
* Herzfeld, Samarra, Hamburg 1938
# Rencontres d'Arles

Els Rencontres d'Arles (literalment, Trobades d'Arle, anteriorment anomenats Rencontres internationales de la photographie d'Arles) és un festival de fotografia fundat el 1970 pel fotògraf Lucien Clergue, l'escriptor Michel Tournier i l'historiador Jean-Maurice Rouquette, i que té lloc cada any entre juliol i setembre a Arle (Provença). L'actual comissari és François Hébel.
Les mostres són sovint produïdes en col·laboració amb museus i d'altres institucions culturals, tant franceses com estrangeres, i tenen lloc en diversos indrets de la ciutat; alguns d'ells, com capelles del segle xii i edificis industrials del xix, són oberts al públic només durant el festival.
Amb una programació composta essencialment de produccions inèdites, les Rencontres d'Arles tenen un gran impacte internacional. Durant l'edició de 2011 el festival va acollir 84.000 espectadors. Nombrosos fotògrafs han estat descoberts gràcies a les Rencontres d'Arles, cosa que confirma la importància del festival i en el seu paper de trampolí per a la fotografia i la creació contemporània.
En el transcurs dels últims anys, les Rencontres d'Arles han convidat nombrosos comissaris i confiat una part de la seva programació a personalitats com Martin Parr (2004), Raymond Depardon (2006) o el modista originari d'Arle Christian Lacroix (2008). El títol del programa de les Rencontres d'Arles 2013 serà "Le noir et blanc".
Des de 2002, la identitat corporativa està dissenyada per Michel Bouvet.

## Premi dels Rencontres

Els Premis dels Rencontres d'Arles són, des de la seva creació el 2002, l'ocasió de descobrir nous talents al festival. La seva fórmula va evolucionar el 2007 per tal de conservar tres premis anuals, presentats durant l'estiu a Arle, i atorgats en el moment de la cerimònia de clausura de la setmana professional del festival: el Premi Descobriment (25.000 euros), el. Premi del Llibre d'Autor (8.000 euros) i el Premi del Llibre Històric (8.000 euros). Des de 2010 també es concedeix el Premi LUMA.

## Referències

* ↑ «Fréquentation 2011 sur le site des Rencontres». Arxivat de l'original el 2012-01-27. [Consulta: 11 juliol 2013].
* ↑ Arles "in black": Le programme 2013, a Le Journal de la Photographie, 16/5/2013 (francès)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del festival Arxivat 2013-07-12 a Wayback Machine. (francès) (anglès)
* Grup Flickr del festival
# Žehňa

Žehňa és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1330.
# Bangana zhui

Bangana zhui és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges. i-vii + 1-405. Pls. 1-39.
* ↑ BioLib
# Carroll

«Carroll» té aquests significats:
* Geografia:
** Carroll (Iowa)
** Carroll (Nebraska)
** Carroll (Nova Hampshire)
** Carroll (Ohio)
** Carroll Valley, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània.
** Mount Carroll, població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
* Biografies:
** Carroll Arnett (Oklahoma City, 1927-1997), escriptor mestís estatunidenc.
** Carroll Shelby, dissenyador d'automòbils i pilot de curses automobilístiques estatunidenc.
** Alison Carroll (Croydon, Londres, 1985), gimnasta, model i actriu anglesa.
** Lewis Carroll
Viccionari
# Ivan I Assèn de Bulgària

Ivan I Assèn de Bulgària (Mèsia, valor desconegut - Veliko Tàrnovo, 1196) fou un emperador del Segon Imperi Búlgar que regnà entre 1189 i 1196. Fou precedit en el tron per Pere IV Assèn de Bulgària, i un boiar de nom Ivanko, va matar-lo el 1196 sent succeït pel seu germà petit Kaloian Assèn

## Referències

* ↑ Curta, Florin. Southeastern Europe in the Middle Ages, 500–1250 (en anglès). Cambridge University Press, 2006, p. 363. ISBN 978-0-521-85085-8.

## Vegeu també

* Llista de sobirans de Bulgària
# Torrejón de Velasco

Torrejón de Velasco és un municipi de la Comunitat Autònoma de Madrid. Limita al nord-oest amb Torrejón de la Calzada, al nord amb Parla, a l'est amb Valdemoro i al sud amb la província de Toledo.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Ajuntament de Torrejón de Velasco Arxivat 2008-02-12 a Wayback Machine.
* Portal d'informació de Torrejón de Velasco Arxivat 2012-10-04 a Wayback Machine.