OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maze War

Maze War (també conegut com The Maze Game, Maze Wars, Mazewar or simplement Maze) és un videojoc d'ordinador de 1973 que va originar o disseminar una sèrie de conceptes utilitzats en milers de jocs que el van seguir, i es considera un dels primers exemples o progenitors dels videojocs d'acció en primera persona. Hi ha incertesa sobre la seva data de llançament exacta, alguns la situen abans de Spasim, el primer joc d'acció en primera persona amb una data de publicació coneguda.
Encara que el gènere d'acció en primera persona no es va cristal·litzar durant molts anys, Maze War va influir els jocs en primera persona en altres gèneres, particularment als RPGs. L'estil de vista de Maze War va ser adoptat per primera vegada a Moria el 1975, un RPG primerenc del sistema PLATO, i més popularitzat per Ultima i Wizardry, eventualment, apareixent en jocs de format de bits com Dungeon Master, Phantasy Star, Eye of the Beholder i una infinitat més.
El joc és senzill per estàndards posteriors. Els jugadors passegen per un laberint, sent capaços de moure's enrere o cap endavant, girant cap a la dreta o cap a l'esquerra amb augments de 90 graus, i mirar al voltant de les cantonades a través de les portes. El joc també utilitza simples moviments en estil de rajoles, on el jugador es mou de quadrat a quadrat. Altres jugadors són vistos en els seus noms, figures o ulls posteriors a la versió de Xerox. Quan un jugador veu un altre, poden disparar o afectar-los de manera negativa. Els jugadors guanyen punts per disparar a altres jugadors i perden-los per ser disparats. Algunes versions (com el port X11) tenien un mode trampa on el jugador que executa el servidor podria veure les posicions dels altres jugadors al mapa. La versió original de MIT Imlac tenia claus trucades per eliminar una paret a la còpia local del jugador de Imlac, que permetia caminar per les parets tal com ho veien els altres jugadors. De tant en tant en versions posteriors, un ànec també apareixia al passatge.

## Referències

* 1 2 Malcolm Ryan. «IE2009: Proceedings of the 6th Australasian Conference on Interactive Entertainment». Australasian Conference on Interactive Entertainment. [Consulta: 20 abril 2011].

## Enllaços externs

* The DigiBarn Computer Museum's Maze War 30-Year Retrospective: (Collection of Maze War's history, stories and references)
* The DigiBarn Computer Museum's Maze War 30-Year Event Pages: "The First First-person Shooter" (Additional text, images and screenshots)
* Powerpoint presentation given at the Computer History Museum November 7, 2004 "The aMazing History of Maze"
* Ad and press release for MacroMind MazeWars+
# Meravelles Valencianes

Meravelles Valencianes és un programa iniciat per l'organització Fil-per-Randa amb l'objectiu d'assenyalar els 7 referents més importants del patrimoni cultural i mediambiental del País Valencià. Aquesta acció pretenia servir com un nou motor de la promoció, difusió i ús de la llengua, del patrimoni cultural i natural valencià.
Fil-per-Randa després de més d'un any de votacions populars a la seua pàgina web, amb 120,000 votacions, va declarar el dia 9 d'octubre del 2008 de les set Meravelles Valencianes, amb la participació d'entitats públiques i privades valencianes.
L'any 2010 Fil-per-Randa, amb el suport de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua i Caixa Popular, va publicar el llibre "Meravelles Valencianes", la substanciació d'un treball iniciat per Joan Vicent Candel per aconseguir un repertori de monuments, indrets i obres considerades les meravelles valencianes.

## Referències

* ↑ levante-emv.com, Una web triarà les Set Meravelles de València
* ↑ racocatala.cat, Les set meravelles valencianes
* ↑ elpunt.cat, Denes i Fil-per-Randa editen el primer volum de «Meravelles valencianes»

## Enllaços externs

* Web de les Meravelles Valencianes Arxivat 2008-12-10 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Set Meravelles de Catalunya
# Merbes-le-Château

Merbes-le-Château (en való Miebe) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona. Està compost per les seccions de Merbes-le-Château, Fontaine-Valmont, Labuissière i Merbes-Sainte-Marie.

## Història

Durant l'edat mitjana i fins a la revolució francesa, pertanyia al comtat d'Hainaut, tret del nucli de Fontaine-Valmont que va ser una propietat de l'Abadia d'Aulne, un territori liegès.
# Megaquílids

Els megaquílids (Megachilidae) són una família d'himenòpters apoïdeus de distribució cosmopolita. Inclou abelles principalment solitàries que tenen una estructura que s'anomena escopa que està restringida a la superfície ventral de l'abdomen (no pas a les potes com a altres abelles).
Es coneixen com a abelles constructores o abelles talladores de fulles que són els materials amb què fan generalment els nius. Totes les seves espècies s'alimenten de pol·len i nèctar, però algunes són paràsites d'altres abelles de la mateixa família. Es consideren entre els més eficients pol·linitzadors.

## Taxonomia

La família Megachilidae inclou dues subfamílies i nombrosos gèneres:
    Subfamília Fideliinae
* Tribu Pararhophitini
** Pararhophites
* Tribu Fideliini
** Fidelia
** Neofidelia
    Subfamília Megachilinae
* Tribu Lithurgini
** Lithurgopsis
** Lithurgus
** Microthurge
** Trichothurgus
* Tribu Osmiini
** Afroheriades
** Ashmeadiella
** Atoposmia
** Bekilia
** Chelostoma
** Haetosmia
** Heriades - les seves espècies tenen bandes abdominals estretes. Semblen petites Osmia, però són oligolèctiques (especialitzades en unes poques subfamílies d'Asteraceae) i fan servir resina de coníferes, fibres vegetals i sorra com a material per a les parets de les seves cel·les.
** Hofferia
** Hoplitis
** Hoplosmia
** Noteriades
** Ochreriades
** Osmia
** Othinosmia
** Protosmia
** Pseudoheriades
** Stenoheriades
** Stenosmia
** Wainia
** Xeroheriades
* Tribu Anthidiini
** Acedanthidium
** Afranthidium
** Afrostelis
** Anthidiellum
** Anthidioma
** Anthidium
** Anthodioctes
** Apianthidium
** Aspidosmia
** Austrostelis
** Aztecanthidium
** Bathanthidium
** Benanthis
** Cyphanthidium
** Dianthidium
** Duckeanthidium
** Eoanthidium
** Epanthidium
** Euaspis
** Hoplostelis
** Hypanthidioides
** Hypanthidium
** Icteranthidium
** Indanthidium
** Larinostelis
** Notanthidium
** Pachyanthidium
** Paranthidium
** Plesianthidium
** Pseudoanthidium
** Rhodanthidium
** Serapista
** Stelis - cleptoparàsits d'altres Megachilidae. Les espècies del subgèneres Heterostelis són paràsites de Trachusa.
** Trachusa
** Trachusoides
** Xenostelis
* Tribu Dioxyini
** Aglaoapis
** Allodioxys
** Dioxys - paràsits de Megachile, Anthidium i Osmia.
** Ensliniana
** Eudioxys
** Metadioxys
** Paradioxys
** Prodioxys
* Tribu Megachilini
** Coelioxys - paràsits de Megachile. Les femelles tenen l'abdomen acabat en punta cònica; els mascles tenen nombroses espines.
** Megachile
** Radoszkowskiana
* incertae sedis
** Neochalicodoma
** Stellenigris

## Vegeu també

* Osmia cornuta

## Galeria

* Una abella talladora de fulles mostrant l'escopa abdominal
* Mascle d'Anthidium florentinum visitant una Lantana
* Femella d' Anthidium manicatum
* Coelioxys, a Stuckey, Carolina del Sud
* Osmia ribifloris
* Fulles menjades per Megachilidae

## Referències

* ↑ «BioLib - Megachilidae» (en anglès), 10-08-2023. [Consulta: 10 agost 2023].

## Enllaços externs

* http://blogs.ethz.ch/osmiini/
* http://www.cirrusimage.com/bees_Megachilidae_Anthidium.htm Wool
* http://entomology.ifas.ufl.edu/creatures/misc/bees/leafcutting_bees.htm
# Meiacanthus oualanensis

Meiacanthus oualanensis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Fiji.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Springer, V.G., 2001. Blennidae. Blennies (combtooth and sabertooth blennies). p. 3538-3546. A: K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae), estuarine crocodiles.. FAO, Roma, Itàlia.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Metro de Rotterdam

El Metro de Rotterdam (neerlandès: Rotterdamse metro) és el sistema de transport públic ferroviari i metropolità que opera en Rotterdam i diverses municipalitats. L'empresa encarregada de la gestió és el RET. En 1968 va ser inaugurada la primera línia (actual Línia D) denominada "Noord - Zuidlijn" (Línia Nord - Sud) i el trajecte de la qual cobria el recorregut des de la Centraal Station fins a Zuidplein al seu pas pel riu Nou Mosa. Al moment de la seva obertura, va ser la primera línia metropolitana dels Països Baixos a més de ser la línia més curta del món amb 5,9 km.
En 1982 va quedar inaugurada la segona línia entre Capelsburg i Coolhaven (Línia Oest - Est). A partir dels anys 90 el nom d'aquestes línies van ser canviades pel de personalitats cèlebres com Desiderius Erasmus (Nord - Sud) i Caland (Oest - Est) per Pieter Caland. Al desembre de 2009 es va decidir suprimir els noms i enumerar els trajectes mitjançant lletres i colors amb la finalitat de simplificar el mapa de la xarxa i els ramals, especialment l'antiga Oest - Est.

## Línies

| Línia | Trajecte (Nord/Est-Sud/Oest) | Estacions | Longitud, km | Enllaços amb NS |
| Línia A | Binnenhof - Schiedam Centrum | 20 | 17,2 | Schiedam CentrumBlaakAlexander |
| Línia B | Nesselande - Schiedam Centrum | 23 | 20,1 | Schiedam CentrumBlaakAlexander |
| Línia C | De Terp - De Akkers | 26 | 30 | Schiedam CentrumBlaak |
| Línia D | Rotterdam Centraal - De Akkers | 17 | 21 | Rotterdam Centraal |
| Línia E | Den Haag Centraal - Slinge | 23 | 27 | Den Haag Centraal Laan van NOI Rotterdam Centraal |

## Referències

* 1 2 «Verantwoording OV-concessies 2012» (pdf) (en neerlandès). Stadsregio Rotterdam. Arxivat de l'original el 3 de desembre 2013. [Consulta: 6 juny 2014].
* 1 2 «Over RET - Cijfers en feiten» (en neerlandès). RET. Arxivat de l'original el 25 de novembre 2013. [Consulta: 4 gener 2016].
* ↑ Wet- en regelgeving op wetten.overheid.nl (zoek op "Regeling nationale vervoerbewijzen openbaar vervoer", zie vervolgens bijlage 3C) (en neerlandès)
* 1 2 Stadsregio Rotterdam - Hoekse Lijn Arxivat 2013-05-02 a Wayback Machine. (en neerlandés)
# Metro de Sevilla (operador)

* Aquest article parla de l'empresa encarregada de gestionar el metro de Sevilla, per a la xarxa vegeu Metro de Sevilla
Metro de Sevilla és una empresa espanyola, concretament d'Andalusia. La societat s'encarrega de l'explotació del metro de Sevilla, que s'inaugurà el 2 d'abril de 2009, i fou constituïda el 23 de desembre de 1999 per part de la Junta d'Andalusia i l'Ajuntament de Sevilla per a l'elaboració dels estudis i projectes necessaris per a la construcció del metro de Sevilla.
# Michenerita

La michenerita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la cobaltita. Rep el nom en reconeixement de Charles Edward Michener (Red Deer, Alberta, gener de 1907 - Toronto, 15 d'octubre de 2004), geòleg canadenc de l'exploració, International Nickel Co. i d'un dipòsit de laterita a Indonèsia. Michener va descobrir i va estudiar per primera vegada aquest mineral que després va rebre el seu nom.

## Característiques

La michenerita és un sulfur de fórmula química PdBiTe. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la michenerita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a parti de mostres de dos indrets del districte de Sudbury (Ontario, Canadà): la mina Vermilion Mine, a la localiitat de Denison, i la mina Frood Mine, al municipi de McKim. Tot i tractar-se d'una espècie poc habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta, inclosa l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Michenerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 abril 2021].
# Michael Carter

Michael "Mike" Carter (Denver, 3 de març de 1963) va ser un ciclista estatunidenc que fou professional de 1984 a 1995, i de 2003 a 2006. Un cop retirat va dirigir diferents equips.

## Palmarès

* 1989
** 1r al Cascade Cycling Classic

### Resultats al Tour de França

* 1991. Fora de control (12a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Michael Chang

Michael Te-pei Chang (張德培; en pinyin: Zhāng Dépéi) és un extennista professional estatunidenc que va estar en el Top 10 de l'ATP durant diversos anys de la dècada dels 90, sent el seu major èxit haver guanyat el Torneig de Roland Garros el 1989.
Va néixer a Hoboken, Nova Jersey i els seus pares són Joe (張洪笙) i Betty (董良因). Els seus pares van créixer a Taiwan i van anar a estudiar als Estats Units, on es van conèixer. Betty és la filla de l'ambaixador de la República de la Xina Michael Tung (董宗山) i va néixer a Nova Delhi, Índia. Joe va néixer a Chaozhou, Guangdong i es va mudar a Taiwan als 7 anys. El nom xinès d'en Michael el va triar Joe, i el nom anglès, Betty.
Chang va guanyar el seu primer títol nacional als 12 anys (el USTA Junior Hardcourt Singles). Al llarg de la seva carrera, va guanyar com a mínim un torneig cada any des de 1988 fins al 2000, excepte l'any 1999.
El seu millor lloc en el rànquing individual el va aconseguir el 9 de setembre de 1996 (Número 2), i en dobles el 19 d'abril de 1993 (Número 199).
L'any 1989 va esdevenir l'home més jove a guanyar un torneig de Grand Slam en individuals, el Torneig de Roland Garros, a l'edat de 17 anys i tres mesos. També va significar que fos el primer nord-americà a guanyar aquest torneig des de 1955. La seva victòria va ser l'inici del sorgiment d'una nova generació de tennistes nord-americans, com Andre Agassi, Pete Sampras i Jim Courier que dominarien el podi mundial de tennis.

## Torneigs de Grand Slam

| Resultat | Any | Campionat | Superfíci | Oponent | Resultat a la final |
| Guanyador (1-0) | 1989 | Torneig de Roland Garros | Terra batuda | Stefan Edberg | 6–1, 3–6, 4–6, 6–4, 6–2 |
| Finalista (1-1) | 1995 | Torneig de Roland Garros | Terra batuda | Thomas Muster | 5–7, 2–6, 4–6 |
| Finalista (1-2) | 1996 | Open d'Austràlia | Dura | Boris Becker | 2–6, 4–6, 6–2, 2–6 |
| Finalista (1-3) | 1996 | US Open | Dura | Pete Sampras | 1–6, 4–6, 6–7$^3$ |

## Enllaços externs

* Michael Chang - Lloc web oficial
* Michael Chang a l'ATP (anglès)
# Mathieu (Calvados)

Mathieu és un municipi francès, de la regió de Normandia i del departament de Calvados. El 2021 tenia 2.339 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Michel Richard Delalande

Michel-Richard Delalande (també de Lalande) (París, 15 de desembre de 1657 - Versalles, 18 de juny de 1726) va ser un compositor, organista i violinista francès.
Dos anys després de la mort de Lully, els favors de Lluís XIV, el Rei Sol, van assegurar a Delalande el càrrec de director d'orquestra. A partir de 1672 comença una curta carrera de violinista. Més tard, el 1674, arriba a ser organista. Des de llavors es consagra, sobretot, a la música religiosa, probablement per comanda del rei.
Dins del seu repertori de música sacra, Delalande compta amb un total de 71 grans motets, entre els quals es poden destacar: De Profundis (1688), Confitebor tibi Domine (1699), Exaltabo te Domine (1704) i el sublim Miserere à voix seule (1711). Resulten també dignes de menció les seves Leçons de Ténèbres (1680) compostes especialment per ser interpretades durant els oficis de Setmana Santa.
Delalande va ser autor, així mateix, de música profana, amb divertimentos i ballets per a la cort. Els més famosos són les seves cèlebres Symphonies pour les soupers du Roy (Simfonies per als sopars del rei) compostes entre el 1690 i el 1700.

## Notes

* ↑ Existeixen aquestes i altres denominacions (per ex., De La Lande, de La Lande). Segons la Bibliothèque nationale de France la forma internacional acceptada seria de Lalande.

## Referències

* ↑ «Lalande, Michel Richard de». BnF catalogue général. Bibliotèque nationale de France. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Metro de Dubai

El Metro de Dubai (àrab: مترو دبي) és un modern metro en part aeri per viaductes (a la perifèria) i en part subterrani (al centre ciutat), a la ciutat de Dubai als Emirats Àrabs Units, totalment automatitzat. Serà el més llarg sistema de rails automatitzats del món. La primera secció de la Línia Vermella fou inaugurada el 9 de setembre de 2009.

## Estacions
### Línia Vermella

* Estació del Port de Jebel Ali
* Estacions 2 a 5
* Universitat Americana de Dubai
* Estació d'Internet City
* Estacions 8 i 9
* Estació Souk al Nakheel
* Estacions 11 a 17
* Estació Burj Dubai
* Estació de la Financial City
* Estació de les Torres dels Emirats
* Estació del Trade Center
* Estacions 22 a 24
* Estació Bur Juman
* Estació 26
* Estació de la Plaça al-Ittihad
* Estació Salahuddin
* Estacions 29 a 34
* Estació de la Zona Franca de l'Aeroport

### Línia Verda

* Estació de Festival City
* Estacions 2 i 3
* Estació de la Health Care City
* Estacions 5 a 7
* Estació de Bur Juman
* Estacions 9 a 13
* Estació de pla Plaça al-Ittihad
* Estacions 15 i 16
* Estació de la Terminal 1 de l'Aeroport
* Estació de la Terminal 3 de l'Aeroport
* Estació 21
* Estació Rashidiya
# Mijail Postnikov

Mijail Postnikov (rus: Михаил Михайлович Постников) (Xatura, 27 d'octubre de 1927 - Moscou, 27 de maig de 2004) va ser un matemàtic soviètic.

## Vida i Obra

Nascut a la regió de Moscou, va començar estudis de matemàtiques a la universitat Estatal de Perm durant la Segona Guerra Mundial i l'ocupació alemanya de Rússia. A la tardor de 1943 va tornar a Moscou i es va graduar el 1945 a la universitat Estatal de Moscou. Va fer estudis de postgrau a la universitat i a l'Institut de Matemàtiques Steklov. L'any 1949 va defensar la seva tesi doctoral, dirigida per Lev Pontryagin, sobre la classificació de les aplicacions de políedres tridimensionals sobre un espai simplement connectat. Des de llavors va treballar a l'Institut. Des de 1965 va treballar com a professor al Departament de Geometria Superior i Topologia de la Universitat Estatal de Moscou.
Postnikov és autor de treballs fonamentals en el camp de la topologia algebraica i la teoria de l'homotopia. A més, va escriure més de quinze llibres de text i monografies sobre diferents àmbits de les matemàtiques.

## Referències

* ↑ Рудяк, 1997, p. 34.
* ↑ Chang, 2011, p. 175.
* ↑ Рудяк, 1997, p. 38.
* ↑ Hill, Hopkins i Ravenel, 2021, p. 25.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific Publishing, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Hill, Michael A.; Hopkins, Michael J.; Ravenel, Douglas C. Equivariant Stable Homotopy Theory and the Kervaire Invariant Problem (en anglès). Cambridge University Press, 2021. ISBN 978-1-108-83144-4.
* Рудяк, Ю. Б. «К 70-летию Михаила Михайловича Постникова» (en rus). Математическое образование, Vol. 2, 1997, pàg. 34-39. ISSN: 1992-6138.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Mijail Postnikov» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Бухштабер, В.М.; Лексин, В.П. «Постников Михаил Михайлович» (en rus). Математический институт им. В.А. Стеклова. [Consulta: 27 setembre 2023].
* «Михаил Михайлович ПОСТНИКОВ» (en rus). Московский Государственный Университет им. М.В.Ломоносова. [Consulta: 27 setembre 2023].
# Mihály Vajda

Mihály Vajda (hongarès: Vajda Mihály András) (Budapest, 10 de febrer de 1935 - 27 de novembre de 2023) va ser un intel·lectual hongarès d'esquerres que va participar en els debats entorn al desenvolupament del socialisme, el marxisme-leninisme i l'estat del capitalisme a la darrera meitat del segle xx.

## Biografia

Involucrat en la política del seu país d'origen, Vajda va ser expulsat juntament amb diversos altres intel·lectuals del Partit Socialista Hongarès dels Treballadors el 1973 per, suposadament, representar punts de vista contraris al marxisme–leninisme i a la política del partit. Vajda va ser un dels membres originaris de l'Escola de Budapest a l'entorn de György Lukács, un grup de teòrics hongaresos que van començar essent neomarxistes però que van passar al que van anomenar perspectives postmarxistes i també postmodernes. Escrivint principalment en hongarès, però amb moltes obres traduïdes a l'anglès, les obres de Vajda tracten temes com el passat i el futur del socialisme estatal a Europa i el feixisme com un fenomen de masses. Vajda continua atret, com altres membres de l'escola de Budapest original, pel llegat marxista a l'hora d'examinar l'estat de la societat capitalista contemporània.
El 1973, els membres de l'Escola de Budapest, en tant que dissidents ideològics, van perdre la feina i se'ls va prohibir la publicació dels seus treballs. Alguns dels membres del grup van deixar Hongria, Mihály Vajda va anar com a professor visitant a diferents universitats: primer a la Universitat de Bremen, i després a The New School for Social Research i a la Universitat a Peterborough al Canadà. Finalment (ja després de la seva rehabilitació a Hongria) va anar a la Universitat de Siegen (Alemanya). Només el 1989 va ser oficialment rehabilitat a Hongria i nomenat per a la càtedra de filosofia de la Universitat Kossuth Lajos de Debrecen, on també va ser del 1996 al 2000 director de l'Institut de Filosofia. Va ser nomenat membre de l'Acadèmia de Ciències d'Hongria el 2002.

## Referències

* ↑ «Elhunyt Vajda Mihály», 22-12-2023. [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ Leitner, Attila. «Philosopher Mihaly Vajda dies aged 88» (en anglès americà), 29-11-2023. [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ «Wayback Machine», 28-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-05-28. [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ Fu Qilin «On Budapest School Aesthetics: An Interview with Agnes Heller». Thesis Eleven, 94, 1, 01-08-2008, pàg. 106–112. DOI: 10.1177/0725513608093279. ISSN: 0725-5136.

## Vegeu també

* István Mészáros
* György Márkus
* Ágnes Heller