OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bettendorf (Iowa)

Bettendorf és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2009 tenia 33.098 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bettendorf tenia 31.275 habitants, 12.474 habitatges, i 8.719 famílies. La densitat de població era de 568,5 habitants per km².
Dels 12.474 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.217 $ i la renda mediana per família de 66.620 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.524 $ mentre que les dones 28.564 $. La renda per capita de la població era de 28.053 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Bureau, U.S. Census. «American FactFinder - Community Facts» (en anglès). [Consulta: 25 desembre 2017].
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bettendorf». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bettendorf». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Brayan Ramírez Chacón

Brayan Stiven Ramírez Chacón (Bogotà, 20 de novembre de 1992) és un ciclista colombià, professional des del 2015, actualment a l'equip Medellín-Inder.

## Palmarès

* 2009
** Campió del Colòmbia júnior en ruta
* 2010
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de la Joventut en ciclisme per equips
** Campió del Colòmbia júnior en contrarellotge
* 2011
** Campió de Colòmbia sub-23 en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia sub-23
* 2013
** Medalla d'or als Jocs Bolivarians en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia sub-23
* 2014
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en contrarellotge
* 2017
** 1r al Tour d'Ankara i vencedor d'una etapa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. 127è de la classificació general

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Broggi

Broggi és el nom dels següents personatges:
* Marc Antoni Broggi i Trias (Barcelona, 1942), doctor en medicina i cirurgia.
* Moisès Broggi i Vallès (Barcelona, 1908 - 2012), metge i pacifista català.
# Bildungsroman

La novel·la d'aprenentatge, novel·la de formació o Bildungsroman és un tipus de novel·la centrat en l'evolució del protagonista o personatges principals mitjançant el viatge, les aventures o el pas del temps. L'heroi comença com a infant innocent i els esdeveniments el fan madurar i forjar la seva personalitat, que esdevé el nucli de la narrativa de l'obra. El filòleg alemany Johann Carl Simonn Morgensten va encunyar el terme el 1819 per designar aquest gènere literari, gènere que va experimentar un fort auge durant la Il·lustració i que té relació amb la novel·la filosòfica. El terme prové de la conjunció de les paraules alemanyes Bildung ("educació") i Roman ("novel·la”).
En aquestes obres sol haver-hi una oposició entre el jove i la societat, ja que el protagonista descobreix i rebutja el costat fosc del seu entorn. A través de l'amor, l'art, els negocis, la política o les amistats aprèn com funciona el món adult. El contrast entre el final, amb els aprenentatges adquirits, i l'inici de la novel·la accentuen el resultat del pas del temps.
El Criticón de Baltasar Gracián és considerada l'obra pionera del gènere. Exemples famosos d'aquestes novel·les podrien ser el Lazarillo de Tormes, els Anys d'aprenentatge de Wilhelm Meister de Goethe, David Copperfield o Grans esperances de Charles Dickens, o Demian de Hermann Hesse. Es parla de Künstlerroman (novel·la d'artista) si l'evolució del protagonista es refereix a la seva adquisició del rol d'artista, com El present de Nabokov, La pena de Bèlgica d'Hugo Claus o el Retrat de l'artista adolescent de Joyce.
Ha sigut criticada negativament com a "constructe d'ideologia estètica". I s'ha considerat com a gènere de paraliteratura.

## Referències

* ↑ «Bildungsroman [de]». TERMCAT. [Consulta: 5 novembre 2022].
* 1 2 Jiménez, 2004, p. 110.
* ↑ Jiménez, 2004, p. 112.
* 1 2 Boes, 2006, p. 230.
* ↑ Boes, 2006, p. 231.

## Bibliografia

* Jiménez, Mauro «La novela filosófica a propósito de El hombre sin atributos de Robert Musil». Dicenda. Cuadernos de Filología Hispánica, 22, 2004, pàg. 109-128.
* Boes, Tobias «Modernist studies and the Bildungsroman: A historical survey of critical trends». Literature Compass, 3, 2, 2006, pàg. 230-243. DOI: 10.1111/j.1741-4113.2006.00303.x.
# Brunettia albifrons

Brunettia albifrons és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Queensland.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ D. A. Duckhouse, 1991. A Revision of Australopapuan and New Caledonian Brunettia (Diptera, Psychodidae). Invertebr. Taxon., 4, 973-1030. «PDF».
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Brunete

* Per a altres significats, vegeu «Batalla de Brunete».
Brunete és un municipi de la Comunitat de Madrid. Limita al nord i a l'est amb Villanueva de la Cañada; a l'est amb Villaviciosa de Odón; al sud amb Sevilla la Nueva; i a l'oest amb Quijorna.
Durant la Guerra Civil Espanyola hi va tenir lloc la batalla de Brunete, el juliol de 1937.

## Geografia
### Ubicació

N'es troba situat dins de la corona metropolitana oest limitant amb Villanueva de la Cañada, tot i 2,5 km al nord, Boadilla del Monte a l'est, Villaviciosa de Odón i Sevilla la Nueva al sud i Quijorna a l'oest.
El seu terme municipal té una forma quasi circular, com a correspon al seu passat agropecuari (aquesta forma circular dona origen a que es mantingui sempre una distància mínima al centre poblat) i el relleu és pràcticament pla, amb uns estanys incipients que drenen cap a l'oest (cap la conca del Perales, afluent de l'Alberche) i cap a l'est, directament cap Guadarrama, aquests últims, amb major pendent, per la major profunditat de la llera del riu. Aqueix drenatge a dues aigües deixa una espècie de llom aplanat pel que s'ha traçat la carretera M-600, de nord a sud i que enllaça les poblacions de Villanueva de la Cañada amb Sevilla la Nueva passant, òbviament per Brunete.

## Demografia

Evolució demogràfica recent l'1 de gener de cada any: :
| 1995 | 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 3.309 | 3.940 | 4.354 | 4.931 | 5.080 | 5.414 | 6.216 | 6.984 | 7.368 | 8.096 | 8.645 | 8.956 |

## Enllaços externs

* Instituto de Estadística de la Comunidad de Madrid > Sèries estadístiques del municipi Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
* Instituto de Estadística de la Comunidad de Madrid > Fitxa municipal Arxivat 2017-10-19 a Wayback Machine.
# Bromeliohyla

Bromeliohyla és un gènere de granotes de la família dels hílids que es troba a les àrees tropicals de Mèxic, Belize, Guatemala i el nord d'Hondures.

## Taxonomia

| Nom binomial | Autor |
| Bromeliohyla bromeliacia | (Schmidt, 1933) |
| Bromeliohyla dendroscarta | (Taylor, 1940) |

## Referències

* Taxonomia d'aquest gènere animal. (anglès)
# Nacionalitat d'origen

La nacionalitat originària o nacionalitat d'origen és la nacionalitat que s'atribueix al moment de la naixença. Cada Estat estableix en els seus sistemes jurídics els aspectes per mitjà dels quals es determina la nacionalitat originària, sovint una combinació de:
* ius sanguinis (dret de sang): el fill rep la nacionalitat del pare o mare sense importar el lloc del naixement; i
* ius soli (dret de sòl): l'individu rep la nacionalitat del lloc del naixement, sense importar la nacionalitat del(s) pare(s).
La nacionalitat per dret de sang predomina a Europa, mentre que la nacionalitat per dret de sòl predomina als països anglosaxons i a l'Amèrica Llatina—sovint en combinació amb la nacionalitat per dret de sang. Als països on la nacionalitat originària s'atribueix predominantment per dret de sang, aquesta també pot atribuir-se als individus fills de pares estrangers si a aquests no se'ls atribueix cap nacionalitat; és a dir si són apàtrides.
La nacionalitat que no s'atribueix al moment de la naixença es coneix com la nacionalitat derivativa, o la "nacionalitat no originària". Cada Estat determina si la nacionalitat originària es conserva o es perd quan un individu adquireix la nacionalitat derivativa d'un altre Estat.

## Referències

* 1 2 «Nacionalitat d'origen». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Nacionalidad Arxivat 2009-03-07 a Wayback Machine.. MSN Encarta en español. [Consulta: 1 d'agost de 2008]
# Premio Internazionale di Poesia Nosside

El Premio Internazionale di Poesia Nosside és un premi internacional de poesia que està convocat cada any. S'organitza pel Centro Studi Bosio a Reggio de Calàbria in Itàlia.
Els autors poden presentar textos literaris a l'escrit o com a multimèdia en una de les cinc llengües principals: italià, anglès, francès, castellà o portugués. A més, es pot presentar obres redactades en qualsevol altra llengua juntament amb una traducció a una de les llengües principals. Per a la convocatòria del 2007, el Centro Studi Bosio va rebre poemes en vint-i-dues llengües.
Un poema guanyador del 2007 va ser redactat en Kari'ña que és la llengua d'un poble indígena de l'Amazònia.

## Referències

* ↑ «Home page» (en anglès). [Consulta: 14 gener 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina Web oficial del Premi Internacional de Poesia Nosside Arxivat 2008-01-13 a Wayback Machine.
# Bullhead City

Bullhead City és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 40.980 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bullhead City tenia 39.101 habitants, 13.909 habitatges, i 9.110 famílies La densitat de població era de 288,3 habitants/km².
Dels 13.909 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.221 $ i la renda mediana per família de 33.914 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.617 $ mentre que les dones 19.564 $. La renda per capita de la població era de 16.250 $. Aproximadament l'11,3% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bullhead City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bullhead City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sant Jaume de Bràfim

Sant Jaume de Bràfim és l'església parroquial de Bràfim (Alt Camp). Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església parroquial de Sant Jaume està situada en el centre de la vila. Presenta una façana d'estructura simètrica, amb el campanar a la banda esquerra, de planta quadrada i dos cossos vuitavats en disminució progressiva. La porta d'accés, centrada, és rectangular, amb carreus de pedra regular. S'hi arriba a través de quatre graons. Corona la llinda una fornícula amb la imatge del Sant a qui és dedicada l'església. Al centre de la façana hi ha una gran obertura circular. L'acabament presenta un timpà coronat per una petita espadanya. El material bàsic de l'obra és la pedra. L'interior és d'una nau amb cinc trams, capelles laterals comunicades per obertures d'arc de mig punt, i absis poligonals. La nau es cobreix amb volta de canó amb llunetes, i les capelles amb voltes d'aresta. El cor és als peus.

## Història

L'església va ser construïda a les darreries del segle xviii sobre la planta d'un temple anterior, alguns murs del qual van ser aprofitats. L'obra va ser dirigida per Ramon Sanabra (mestre d'obres), i hi van participar treballadors francesos. El finançament va ser en bona part degut a Joan Busquets, governador de Savallà i Vallmoll. El llit de la Mare de Déu data de l'any 1715, i l'orgue de l'any 1730. Apareix documentada la data de 1794-97 com la del daurat del retaule barroc, obra realitzada per Joan Guasch de Valls.
El 1881 s'hi van fer obres d'ampliació, en construir-se la capella del Santíssim en el lloc que abans ocupava l'antic cementiri. La parròquia està adscrita a l'arxiprestat de l'Alt Camp, de l'arquebisbat de Tarragona.

## Referències

* 1 2 3 «Pat.mapa: arquitectura». Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2012].
* ↑ «Sant Jaume Apòstol». Cercador de parròquies. Arquebisbat de Tarragona. [Consulta: 15 maig 2012].

## Enllaços externs

* Mapa de recursos culturals, Diputació de Tarragona
# Quotidi de Capadòcia

Quotidi de Capadòcia hauria estat un sant i màrtir cristià, que, segons la llegenda, juntament amb altres companys de la mateixa regió, un dels quals potser es deia Eugeni, va ser martiritzat en un lloc incert de Capadòcia en data desconeguda.
El 1631 són esmentats per Cesare Baronio a la seva obra Martyrologium Romanum, que recull la tradició d'alguns martirologis antics. Només esmenta que Quotidi o Cotidi hauria estat un diaca, i que va ser martiritzat el 6 de setembre juntament amb un tal Eugeni i altres companys. D'acord amb l'obra Acta Sanctorum dels bol·landistes el 1748, hi havia algunes variants del relat, per exemple en el lloc de naixement de Quotidi, Reaten o Teriaten, ambdues ciutats inexistents a Capadòcia, com també l'existència del seu company Eugeni o que aquest fos un bisbe, potser per confusió amb Eugeni de Cartago.

## Referències

* 1 2 Acta Sanctorum Septembris (en llatí). vol. 2. Anvers: Bernardum Albertum vander Plasche, 1748, p. 673.
* ↑ Baronio, Cesare. Martyrologium Romanum (en llatí). Magúncia: Ioan Theobaldi Schonvetteri, 1631.
* ↑ Ramírez de Luque, Fernando. Colección de santos mártires, confesores y varones venerables del clero secular (en castellà). vol. 2. Madrid: Imprenta de Villalpando, 1805, p. 234.
# Pont d'Avinyó

* No s'ha de confondre amb Pont d'Avinyó (Roine).
El Pont d'Avinyó o Pont Vell és un pont gòtic sobre la riera de Relat a Avinyó És un monument llistat com bé cultural d'interès local des del 1989.
És un pont gòtic que respon a la tipologia anomenada d'esquena d'ase, és a dir, amb un pendent més o menys pronunciat fins a la punta central. Aquest pont és format per tres arcs, tots de mides desiguals, i col·locats asimètricament jugant amb el terreny. L'aparell del pont es força irregular de mides i els blocs de pedra són col·locats en filades unides amb argamassa. Les dovelles dels tres arcs de mig punt són col·locades a plec de llibre de mides més regulars i resseguides per una filada de carreus més petits. La part superior del pont és molt malmesa.
Un primer esment escrit data del 1427, quan el pont va ser malmès per un terratrèmol. El pont és probablement una construcció del segle xiv que, travessant la riera de Relat, comunicava el sector de llevant del terme amb el nou nucli que a partir del segle xiii va néixer a redós de l'església de Sant Joan d'Avinyó. Els anys 1719 i 1783 va ser reparat per desperfectes. Fins al segle XIX en un dels extrems del pont hi havia una capella dedicada a Sant Antoni, que feia que se’l conegués com el Pont de Sant Antoni. Era un enllaç clau en el gran Camí Ramader Central entre el Penedès, el Pla d'Anyella i la Cerdanya. El 2017 l'ajuntament d'Avinyó el va integrar en una ruta d'interès turístic de dos-cents quilòmetres entre Vilanova i la Geltrú i la muntanya de Llívia.

## Referències

* ↑ «Avinyó - El Pont Vell». Fires, festes, oci i llocs per visitar. Festa Catalunya, s.d. [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ «Pont d'Avinyó». pat.mapa. [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ «Avinyó recupera el pas pel municipi d'un dels grans camins transhumants». Regió7, 04-11-2017.
# Portada/article agost 7
## Cervesa

La cervesa (del gaèlic cerevĭsĭa del mateix significat) és una beguda alcohòlica, no destil·lada, de sabor més o menys amarg. Es fabrica amb grans d'ordi o altres cereals el midó dels quals, una vegada modificat, és fermentat en aigua i aromatitzat principalment amb llúpol.
Per extensió, la cervesa és qualsevol beguda alcohòlica produïda per fermentació de cereals. És probablement la beguda alcohòlica més consumida i la més antiga, i és la tercera beguda més popular en general després de l'aigua i el te.
# Plouguenast

Plouguenast (en bretó Plougonwaz, gal·ló Ploegenas) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2009 tenia 1.853 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.041 | 1.943 | 1.865 | 1.821 | 1.781 | 1.719 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Ange Le Helloco | Divers gauche |
# Piet de Zwarte

Piet de Zwarte (Renkum, 16 de febrer de 1948) és un waterpolista neerlandès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Montreal, on guanyà la medalla de bronze en la competició del waterpolo.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Piet de Zwarte». [Consulta: 10 desembre 2023].
# Piet de Leeuw

Piet de Leeuw (Wormerveer, 29 de desembre de 1900 - Amsterdam, 25 d'agost de 1963) fou un jugador neerlandès de billar de la dècada de 1940. Destacà en la modalitat de quadre, on fou dos cops campió del món, a més de múltiples cops campió nacional.

## Palmarès

Font:
* Campionat d'Europa de billar de carambola quadre 45/1: 1947, 1948
* Campionat d'Europa de billar de carambola quadre 71/2: 1947
* Campionat neerlandès billar a tres bandes: 1936 (2. Klasse), 1946 1947, 1942, 1943, 1944, 1949
* Campionat neerlandès billar a una banda: 1944
* Campionat neerlandès quadre 45/1: 1936, 1943, 1947 1948 1942
* Campionat neerlandès quadre 45/2: 1923 (3. Klasse), 1947 1935, 1942 1927, 1933, 1936, 1938, 1941, 1943, 1946, 1948
* Campionat neerlandès quadre 71/2: 1935, 1936, 1939, 1943, 1944, 1946 1942, 1947 1938
* Campionat neerlandès billar lliure: 1936
* Campionat neerlandès billar pentatló: 1943, 1944

## Referències

* ↑ Dieter Haase, Heinrich Weingartner: Enzyklopädie des Billardsports. 1. Auflage. Band 1. Verlag Heinrich Weingartner, Wien 2009, ISBN 978-3-200-01489-3.
* ↑ Palmarès Kozoom. 2016-11-25
# Poro (Costa d'Ivori)

* Per a altres significats, vegeu «Poro, re dell'Indie».
* Per a altres significats, vegeu «Poro».
Poro és una de les 31 regions de Costa d'Ivori. Està situada al centre del nord del país. La seva capital és Korhogo i el 2015 tenia una població aproximada de 763.852 habitants. Poro té una superfície de 13.400 km².

## Situació geogràfica i regions veïnes

La regió de Poro està situada al centre del nord de Costa d'Ivori. Limita al nord amb la República de Mali, a l'est amb les regions de Tchologo i de Hambol, al sud amb la regió de Béré i a l'oest amb la regió de Bagoué.

## Geografia

Té una climatologia sudanesa en al que hi ha dues estacions diferenciades: l'estació seca, que té la presència de l'harmattan, dura entre el desembre i el gener. El març i l'abril són els mesos més calorós. Entre el maig i l'octubre hi ha l'estació plujosa. Els dos mesos més plujosos són el juliol i l'agost. La temperatura de la regió oscil·la entre 24 i 34 graus.

## Departaments i municipis

La subdivisió administrativa de la regió de Poro és:
* Departament de Dikodougou (80.578 habitants): Sotsprefectures de Boron, de Dikodougou i de Guiembé.
* Departament de Korhogo (536.851 habitants): Sotsprefectures de Dassoungboho, de Kanoroba, de Karakoro, de Kiemou, de Kombolokoura, de Komborodougou, de Koni, de Korhogo, de Lataha, de Nafoun, de Napiéolédougou, de N'Ganon, de Niofoin, de Sirasso, de Sohouo i de Tioroniaradougou.
* Departament de M'Bengue (87.811 habitants): Hi ha Bougou, Katiala, Katogo i M'Bengué.
* Departament de Sinématiali (58.612 habitants): Hi ha Bouakaha, Kagbolodougou, Sediego i Sinématiali.

## Economia

Els principals sectors econòmics de Poro són l'agricultura, la ramaderia, el comerç, el turisme i la mineria.

### Agricultura

A banda dels cultius destinats a la subsistència, cal destacar els cultius de cotó, de blat de moro, d'arròs, de nyam, de cacauet, de tabac, de karité, de patata dolça, de fonio, de fesol i de mango.

### Turisme

Els principals atractius turístics de Poro són:
* Els teixidors de Wrainéné
* Els pintors al llenç de Fapaha.
* Els cistellaires de Torgokaha.
* Els forjadors tradicionals de Koni.
* Els fabricants de perles de Kapélé.
* La casa sagrada de Niiofoin.
* El museu del patriarca Soro Péléforo Gbon sobre la història i el regne dels senufos.
* Les danses de la pantera de Natio i les danses Wambélé de Sinematiali.

## Cultura

La regió és rica en folklore: danses tradicionals iniciàtiques i cícliques. A més a més, a Korhogo s'hi celebra un festival artístic i cultural anual (FESACKO). A nivell esportiu, el club Omnisport de Korhogo juga a la primera divisió nacional de futbol.

### Grups humans

Els senufos són els pobladors autòctons de la regió juntament amb els malinkés, que també són anomenats diules.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Découverte de la région du Poro». ARDCI. Arxivat de l'original el 9 de setembre 2015. [Consulta: 1r agost 2015].
* ↑ «Regions of Côte d'Ivoire». Statoids. [Consulta: 1r agost 2015].
* 1 2 «Côte d'Ivoire: administrative units, extended». GEOHIVE. [Consulta: 1r agost 2015].
Viccionari
# Puigdomènec

«Puigdomènec» té aquests significats:
# Bromeliohyla bromeliacia

Bromeliohyla bromeliacia és una espècie de granota de la família dels hílids que es troba a Belize, Guatemala, Hondures i Mèxic. Viu als boscos humits de clima tropical o subtropical. Està amenaçada per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ IUCN «Bromeliohyla bromeliacia: IUCN SSC Amphibian Specialist Group» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species 2020, 21-08-2019. DOI: 10.2305/iucn.uk.2020-2.rlts.t55422a146928046.en.
* ↑ «Bromeliohyla bromeliacia (Schmidt, 1933)». Amphibian Species of the World. [Consulta: 11 agost 2024].
* ↑ «Bromeliohyla bromeliacia» (en anglès). amphibiaweb.org. [Consulta: 11 agost 2024].
# Bufo wolongensis

Bufo wolongensis és una espècie d'amfibi de la família dels bufònids. Viu a la Xina. Aquesta espècie només es coneix de Wolong a la província de Sichuan, al voltant de 1.400 metres d'altitud. Es tracta d'una espècie terrestre i d'aigua dolça. El seu hàbitat natural són els boscos, i es reprodueix en rierols i estanys. No hi ha amenaces conegudes per a la supervivència d'aquesta espècie, ja que falta ser estudiat. La seva única zona coneguda es troba dins de la Reserva de la Biosfera de Wolong.

## Referències

* ↑ Masafumi Matsui; Wu Guanfu. Bufo wolongensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 31-08-2014.