OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Francesc Coloma

Joan Francesc Coloma (?, 1500 - Elda, 1539) va ser un noble, qui va ostentat el títol de II Senyor d'Elda, al Regne de València. Els historiadors castellans l'anomenen Juan Francisco Pérez Calvillo Coloma.
Era fill de Mossèn Joan de Coloma i María Calvillo. El seu pare Joan de Coloma va signar les Capitulacions de Santa Fe amb Cristòfor Colom, ja que era el protonotari reial. Únic fill legítim, en 1517, a la mort del pare, va heretar el senyoriu d'Elda, que comprenia les viles d'Elda, Petrer i les Salines. Per línia materna, va obtindre la baronia de Malón i el lloc de Bisimbre, al Regne d'Aragó. La família, resident a aquest país, es va traslladar primer a València, i després al castell d'Elda.
En 1520 es va casar amb Maria de Cardona i d'Erill, filla d'Alons Folc de Cardona, almirall d'Aragó, i Isabel Rois de Lihori, amb diversos senyorius repartits pel Regne de València. Van tindre un fill, Joan de Coloma i Cardona, virrei de Sardenya i que rebria el títol elder, qualificat a comtat. A la mort de Maria de Cardona, es va tornar a casar amb sa germana, Caterina de Cardona, en 1527. De la unió van nàixer quatre descendents: Blanca, Isabel, Carles i Pere Coloma, aquest últim hereu de la baronia de Malón.
Va morir en 1539 al castell d'Elda.

## Referències

* ↑ Biografia de Joan Francesc Coloma al Diccionari Biográfico de la Real Academia de la Historia espanyola
# Henri-Léopold Lévy

Henri-Léopold Lévy, (nascut a Nancy el 23 de setembre de 1840 i mort a París el 29 de desembre de 1904) va ser un pintor francès.

## Biografia

Henri-Léopold Lévy va entrar a l'Escola de Belles Arts de París als tallers de François-Édouard Picot, d'Alexandre Cabanel i d'Eugène Fromentin.
Va fer nombroses obres de temes històrics, bíblics i mitològics. Va debutar al Salon de 1865 amb l'obra Hécube retrouve au bord de la mer le corps de son fils Polydore i per ella va rebre la seva primera medalla. El 1872, per la seva pintura Hérodiade, va rebre la Légion d'honneur.
Lévy va fer nombroses composicions religioses com les pintures murals d'escenes de la vida de Sant Denis per l'església de Saint-Merri a París, o el Couronnement de Charlemagne (1881) destinat al Panthéon de Paris. També va ser l'autor de l'Étude pour les gloires de la Bourgogne a Dijon.

## Alumnes

* Henri Dabadie (1867-1949)
* Jeanne Donnadieu (1864-1941)
* Lluïsa Vidal i Puig (1876-1918)

## Bibliografia

* Dictionnaire Bénézit

## Fonts

* Dossier de Légion d'honneur de Henry-Léopold Lévy.

## Notes i referències

* ↑ El diccionari Larousse ho escriu com Henry Léopold Lévy (vegeu «Henry Léopold Lévy».), i també l'orde de la Légion d'Honneur (vegeu Dossier de Légion d'honneur de Henry-Léopold Lévy).

## Enllaços externs

* Galerie Emeric Hahn
* (anglès)Jewish Encyclopedia
# Villeneuve-en-Montagne

Villeneuve-en-Montagne és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 148 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Jean-Claude Ducarrouge | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 163 | 169 | 158 | 146 | 134 | 142 | 148 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Villoria (Llaviana)

Villoria és una parròquia del conceyu asturià de Llaviana. Té una població 1.079 (INE Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. 2011).

## Pobles

Els seus habitants estan repartits entre els pobles de Arbín, Braña Baxo, Braña Riba, Brañifraes, Bustiello, Campumayáu, Corián, El Bravial, El Cabu, El Cerezaliru, El Corazal, El Fabariegu, El Llosón, El Meruxal, El Rosil, El Tendiyón, Faiseques, Febreru, Fechaladrona, Fonfría, Grandiella, Grandón, La Barrosa, La Boza, La Casa la Peña, La Caúcia, La Correoria, La Llosagra, La Paraína, La Pumará, La Reondina, Les Bories, Les Mestres, Les Quintanes, Los Fornos, Los Tornos, Los Veneros, Migalpiri, Piedrafita, Piedresnegres, Reondo, San Pedro, Sograndiella, Solano Baxo, Solano Cima, Tablazo, Tarrucio, Troncos, Valdelafaya, Vallicastañal, Villoria y Viscozá.

## Enllaços externs

* Pàgina de Villoria Arxivat 2014-09-06 a Wayback Machine.
# Vicariat apostòlic de Paksé

El vicariat apostòlic de Paksé (laosià: ອັກຄະສາວົກແທນຂອງເມືອງປາກເຊ, llatí: Vicariatus Apostolicus Paksensis) és un seu de l'Església Catòlica a Laos, Immediatament subjecte a la Santa Seu. Al 2014 tenia 15.702 batejats sobre una població de 1.238.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe Louis-Marie Ling Mangkhanekhoun.

## Territori

La diòcesi comprèn quatre províncies laosianes: Champasak, Salavan, Xekong i Attapeu.
La seu episcopal és la ciutat de Paksé, on es troba la catedral del Sagrat Cor.
El territori s'estén sobre 59.210 km², i el 2002 estava dividit en 46 parròquies.

## Història

El vicariat apostòlic va ser erigit el 12 de juny de 1967 mitjançant la butlla Christi parabola del Papa Pau VI, prenent el territori del vicariat apostòlic de Savannakhet.
Al 2016, només unes 15.000 de les aproximadament 1,3 milions de persones que viuen a la zona són membres de l'Església catòlica, la meitat dels quals pertanyen a les minories ètniques.
L'11 de desembre de 2016 a Vientiane es beatificaren alguns màrtirs laosians que havien treballat al vicariat, entre els quals estaven els missioners René Dubroux, assassinat el 1959, i Lucien Galan, assassinat el 1968.

## Cronologia episcopal

* Jean-Pierre Urkia, M.E.P. † (12 de juny de 1967 - 10 de juliol de 1975 renuncià)
* Thomas Khamphan † (10 de juliol de 1975 - 30 d'octubre de 2000 jubilat)
* Louis-Marie Ling Mangkhanekhoun, des del 30 d'octubre de 2000

## Estadístiques

A finals del 2014, la diòcesi tenia 15.702 batejats sobre una població de 1.238.000 persones, equivalent a l'1,3% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1970 | 6.711 | 500.000 | 1,3 | 17 | 3 | 14 | 394 | | 14 | 60 | |
| 1974 | 8.545 | 550.000 | 1,6 | 12 | | 12 | 712 | | 12 | 38 | 11 |
| 1988 | 8.634 | 660.000 | 1,3 | 15 | 3 | 12 | 575 | | 12 | 17 | 11 |
| 1999 | 11.362 | 910.000 | 1,2 | 2 | 2 | | 5.681 | | | 19 | 51 |
| 2000 | 11.793 | 914.000 | 1,3 | 2 | 2 | | 5.896 | | | 18 | 47 |
| 2001 | 13.123 | 925.652 | 1,4 | 2 | 2 | | 6.561 | | | 18 | 47 |
| 2002 | 11.750 | 926.006 | 1,3 | 2 | 2 | | 5.875 | | | 18 | 46 |
| 2003 | 14.519 | 1.098.000 | 1,3 | 3 | 3 | | 4.839 | | | 18 | ? |
| 2005 | 14.519 | 1.098.000 | 1,3 | 3 | 3 | | 4.839 | | | 18 | 46 |
| 2010 | 16.332 | 1.134.196 | 1,4 | 5 | 5 | | 3.266 | | | 20 | ? |
| 2014 | 15.702 | 1.238.000 | 1,3 | 7 | 6 | 1 | 2.243 | | 10 | 12 | ? |

## Note

* ↑ Dades del 2002

## Fonts

* Anuari pontifici del 2015 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Vicariate Apostolic of Pakse (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Christi parabola (llatí)
# Vjenceslav Novak

Vjenceslav Novak (Senj, 11 de setembre de 1859 - Zagreb, 20 de setembre de 1905) va ser un escriptor, traductor i dramaturg croat, enquadrat dins el corrent realista.
Nascut en el si d'una família txeca emigrant, de la qual, per part materna, provenia d'emigrants bavars. Va ser considerat com l'escriptor realista croat de més èxit, i conegut pel malnom del Balzac croat.
Va entrar en el món de la narrativa el 1881, amb l'obra Maca. Va escriure set novel·les i va publicar trenta narratives. També va compondre poemes, folletins, obres dramàtiques o crítiques, així com va fer arranjaments musicals. Al llarg de la seua carrera va evolucionar de les històries de caràcter romàntic a poemes de temàtica ocultista i psicològica.

## Obres

* Novel·les:
** Pavao Šegota
** Posljednji Stipančići
** Dva svijeta
** Tito Dorčić
** Pod Nehajem
** Nikola Baretić

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2007-12-28 a Wayback Machine.
* «Vjenceslav Novak». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Voima

Voima («poder» en finès) és una publicació gratuïta independent de Finlàndia centrada en temes socials i culturals que es publica deu vegades l'any. Es va fundar el 1999 i es distribueix a les biblioteques, universitats, estacions de transport públic, teatres i museus. Compta amb més de 180.000 lectors habituals.
Els articles inclouen qüestions relacionades amb els drets humans, el medi ambient, l'economia i la societat. També publica ressenyes de literatura, cinema, teatre i música.
És membre del Council for Mass Media de Finlàndia i va obtenir el premi del Ministeri d'Educació de Finlàndia l'any 2001.
Voima Kustannus Oy va començar a publicar Le Monde diplomatique el 2007 i, l'any següent, Nóvaia Gazeta en finès.

## Referències

* 1 2 «Jakelupaikat» (en finès). Voima. [Consulta: 22 març 2022].
* ↑ «Mainostajalle» (en finès). Voima. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «Voima». m-cult. [Consulta: 24 abril 2015].
* ↑ «Mainostajalle» (en finès). Voima. [Consulta: 22 març 2022].
* ↑ «Arviot arkisto» (en finès). Voima. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «Le Monde diplomatique & Novaja Gazeta 01/21 on ilmestynyt!» (en anglès). Twitter. [Consulta: 22 març 2022].
# Xamaix-xuma-ukin

Xamaix-xuma-ukin o Šamaš-šuma-ukin va ser rei de Babilònia, de la X Dinastia o Dinastia assíria. Va regnar del 668 aC al 648 aC segons la Llista dels reis de Babilònia.
Va pujar al tron quan el seu germà Assurbanipal rei d'Assíria li va cedir quan va renunciar a la corona de Babilònia respectant la voluntat del seu pare Assarhaddon. El regne de Babilònia s'havia vist reduït a les ciutats de Babilònia, Borsippa, Kutha i Sippar i els seus entorns, i Xamaix-xuma-ukin estava gelós del seu germà petit que s'havia quedat amb la major part del regne. A més Assurbanipal pretenia exercir el control sobre les seves poques possessions.
L'any 652 aC Xamaix-xuma-ukin va creure que podia aprofitar el descontent general per sublevar-se contra el seu germà. Va establir relacions amb Egipte, els àrabs i els prínceps de Síria, i amb diners repartits generosament va aconseguir reunir molts partidaris. El primer va ser el País de la Mar, i després Elam. Assíria va reaccionar i va enviar tropes per assetjar Babilònia. Un altre cos de l'exèrcit assiri va ocupar el País de la Mar, i Elam va anar en socors de la capital babilònica. L'exèrcit assiri va derrotar els reforços elamites prop de la ciutat de Der, i una mica després va derrotar els babilonis, i va matar Xamaix-xuma-ukin. Al seu lloc, Assurbanipal va nomenar Kandalanu, que encara que portava el títol de rei no era res més que un governador assiri.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (ed.). Los imperios del antiguo oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 75-76. ISBN 8332301183.
# Xamaix-mudammiq

Xamaix-mudammiq o Šamaš-mudammiq (en accadi : ) va ser un rei de Babilònia, el quart de l'anomenada Dinastia E, o el tercer de la IX dinastia, segons la Llista dels reis de Babilònia. Era contemporani del rei d'Assíria Adadnirari II, i va regnar entre l'any 920 aC i el 900 aC, aproximadament.
La seva ascendència és desconeguda i sembla que va succeir Mar-biti-ahhe-iddina, segons la Llista sincrònica, que relaciona els reis d'Assíria amb els de Babilònia, però hi havia poca relació amb els assiris en aquella època, i podria ser que només constessin a la llista els governants que haguessin tingut contactes entre ells, per convenis o per incidències bèl·liques i s'haguessin omès els que no en tenien. El seu govern es va caracteritzar per "batalles, aliances, desplaçament de fronteres i matrimonis diplomàtics (posteriors) que semblen haver unit els dos països".
Els Annals d'Adadnirari II diuen que el rei assiri va emprendre una campanya contra Babilònia a l'última dècada del segle x aC potser entre els anys 908 aC i el 902 aC, i s'explica que va derrotar Xamaix-mudammiq, que havia establert una línia de batalla "als peus del mont Ialman", potser al sud-est de Djabal Hamrin.
No se'n sap res més de Xamaix-mudammiq després d'aquesta derrota, i podia haver sobreviscut i regnat fins al canvi de segle.

## Referències

* ↑ Brinkman, J.A. A political history of post-Kassite Babylonia 1158-722 B.C.. Roma: Pontificium Institutum Biblicum, 1968, p. 169, 178-179.
* ↑ Beaulieu, Paul-Alain. A history of Babylon, 2200 BC-AD 75. Chichester: John Wiley & Sons, Ltd, 2018, p. 180-181. ISBN 9781405188999.

## Vegeu també

* Història de Mesopotàmia
* Període postcassita
# Volta a Llombardia 1906

La Volta a Llombardia 1906 fou la 2a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar l'11 de novembre de 1906 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 197 km.
La prova, íntegrament italiana, fou guanyada per Cesare Brambilla, de l'equip Otav per davant del seu company d'equip Carlo Galetti. Com l'any anterior, Luigi Ganna (Otav) torna a ser tercer.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Cesare Brambilla | Otav | 7h 28' 39" |
| 2 | Carlo Galetti | Otav | + 7" |
| 3 | Luigi Ganna | Otav | + 4' 41" |
| 4 | Mauro Gaioni | Bianchi | + 4' 58" |
| 5 | Ernesto Ferrari | Individual | + 32' 42" |
| 6 | Clemente Canepari | Individual | m. t. |
| 7 | Eberardo Pavesi | Otav | + 38' 49" |
| 8 | Carlo Mairani | Individual | + 55' 08" |
| 9 | Carlo Bordoni | Individual | + 55' 09" |
| 10 | Mario Lonati | Individual | m. t. |

## Referències

* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Yamen Sanders

Yamen Sanders (Detroit, Michigan, 30 de juny de 1968) és un exjugador de bàsquet nord-americà. Amb els seus 2,06 metres d'alçada jugava en la posició de pivot.

## Carrera esportiva

Va començar jugant en l'equip de la University of Southern California de la NCAA. El 1992 va fitxar pels Grand Rapids Hoops de la CBA, on va jugar fins al mes de febrer de 1995, amb la únic excepció de finals de la temporada 92-93 en que va jugar uns mesos a Turquia. El 1995 va finalitzar la temporada amb el Joventut de Badalona de la lliga ACB, entrant per Howard Wright. Les temporades següents alternaria equips de la CBA amb altres de la lliga italiana fins a la seva retirada l'any 2000.

## Referències

* ↑ Yamen Sanders jugador a l'ACB
# Yamatogawa

Yamatogawa (Japó, 18 de gener de 1987) és un autor de còmics japonesos reconegut per trencar els estereotips del hentai. El seu psudònim prové d'un riu proper a l'autor.
Les seues obres han sigut publicades a França i els Estats Units.
El 2015 dissenyà la roba d'un personatge del videojoc Soul Calibur.

## Obres

Les seues obre presenten una varietat temàtica destacable: l'ocultisme, els videojocs, l'ambient rural i altres. Hi ha un personatge aparegut a l'obra Witchcraft que apareix en una altra obra, Power Play !.
* Aqua Bless (2007)
* Witchcraft (2008)
* Taihen Yokudekimashita? (たいへんよくできました？) (2009)
* Tayu Tayu (たゆたゆ) (2009)
* Power Play ! (Powerプレイ!) (2010)
* Vanilla Essence (ヴァニラエッセンス) (2015)

## Referències

* 1 2 «Yamatogawa». Manga-news.com. [Consulta: 12 desembre 2017].
* 1 2 «Vanilla Essence». Manga-news.com. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Yamatogawa». Manga Sanctuary. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Project-H Kickstarter for Vanilla Essence Erotic Manga Anthology Reaches Goal». Anime News Network, 29-01-2016 [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ Hernandez, Patricia. «What Happens When A Hentai Artist Makes A Soul Calibur Costume». Kotaku. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Rencontre avec Yamatogawa, le maître du hentai». Manga-news.com, 2016 [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Aqua bless». Manga Sanctuary. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Witchcraft». Manga Sanctuary. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «How Good was I ?». Manga Sanctuary. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Tayu Tayu». Manga Sanctuary. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Power play !». Manga Sanctuary. [Consulta: 12 desembre 2017].
# Zhi Qian

Zhi Qian (xinès tradicional: 支謙, xinès simplificat: 支谦, pinyin: Zhī Qiān) va ser el fill d'un ambaixador dels yuezhi (els Kushana) a la Xina, que entre el 223 i el 253 va traduir al xinès moltes obres budistes. Va ser un dels més coneguts traductors de textos del budisme Mahayana, o «gran vehicle» que fins al seu temps només es coneixien fragmentàriament, i que a partir d'ell van influir en tot el pensament filosòfic xinès.

## Referències

* ↑ Bauer, Wolfgang. Historia de la filosofia china:confucianismo, taoismo, budismo. Barcelona: Herder, 2009, p. 183. ISBN 9788425425318.
# Zatrachys

Zatrachys és un gènere d'amfibi temnospòndil que va viure al Permià inferior. Les seves restes fòssils s'han trobat a Texas, Estats Units.

## Referències

* ↑ Urban, Michael; Berman, David S. «First occurrence of the late Paleozoic amphibian Zatrachys serratus (Temnospondyli, Zatrachydidae) in the eastern United States». Annals of Carnegie Museum, 76, 3, 2007, pàg. 157–164. DOI: 10.2992/0097-4463(2007)76[157:FOOTLP]2.0.CO;2.
# Zatraquídids

Els zatraquídids (Zatrachydidae) constitueixen una família d'amfibis temnospòndils que visqueren des del Carbonífer superior fins al Permià inferior. Les seves restes fòssils s'han trobat a Amèrica del Nord i Europa.

## Referències

* Carroll, R. L. (1988), Vertebrate Paleontology and Evolution, W.H. Freeman & Co.
* Laurin. M and Steyer, J-S, (2000), Phylogeny and Apomorphies of Temnospondyls - Projecte "Tree of Life"
* von Zittel, K.A (1932), Textbook of Paleontology, CR Eastman (transl. and ed), 2nd edition, vol.2, pàg.210-1, Macmillan & Co.
# You Can Count on Me

You Can Count on Me és una pel·lícula de Kenneth Lonergan estrenada el 2000.

## Argument

Samantha i Terry Prescott han perdut els seus pares quan eren joves. Anys més tard, Samantha és mare soltera i treballa en un banc, mentre que Terry és un delinqüent. Quan arriba a Scottsville, demana a la seva germana un préstec. L'allotja esperant inculcar-li el sentit de la responsabilitat. Es converteix en el millor amic de Rudy, el fill de Samantha i aquesta última decideix presentar al jove noi el seu pare biològic...

## Repartiment

* Laura Linney: Samantha "Sammy" Prescott
* Mark Ruffalo: Terry Prescott
* Matthew Broderick: Brian Everett
* Jon Tenney: Bob Stegeerson
* Rory Culkin: Rudy Prescott
* Gaby Hoffmann: Sheila
* Amy Ryan: Rachel Louise Prescott
* Michael Countryman: Thomas Gerard Prescott
* Adam Lefevre: el xèrif Darryl
* Halley Feiffer: Amy
* Whitney Vance: Sammy, de jove
* Peter Kerwin: Terry, de jove
* Besty Aidem: el pastor
* J. Smith-Cameron: Mabel
* Kenneth Lonergan: Ron
* Nina Garbiras: Nancy
* Josh Lucas: Rudy sènior
* Kim Parker: la promesa de Rudy senior
* Lisa Altomare: la cambrera
* Brian Ramage: el jove policia
* Richard Hummer: el lampista

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2001. Oscar a la millor actriu per Laura Linney
* 2001. Oscar al millor guió original per Kenneth Lonergan
* 2001. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Laura Linney
* 2001. Globus d'Or al millor guió per Kenneth Lonergan

## Al voltant de la pel·lícula

* Gràcies a aquesta pel·lícula, Laura Linney va ser nominada als Oscars i als Premi Globus d'Or i obtingué premis en petits festivals.
* Martin Scorsese és el productor executiu.
* Gran premi del jurat del Festival de Sundance el 2000, exæquo amb Girlfight.
* Kenneth Lonergan, el director de la pel·lícula, té un petit paper.

## Referències

* ↑ «You Can Count on Me». The New York Times.
# Ágoston Scholtz

Ágoston Scholtz (1844-1916) va ser un matemàtic hongarès, un dels fundadors de l'Associació Hongaresa de Física i Matemàtiques.

## Vida i Obra

Scholtz va assistir a les escoles de Igló (actual Spišská Nová Ves), Rosenau (actual Rožňava) i Löcse (actual Levoča). En completar la seva educació secundària, va estudiar a les universitats de Viena i Berlín, en la qual es va graduar el 1865. Després de donar classes durant uns anys a nivell de secundària, va obtenir la seva habilitació docent universitària el 1879 i va començar a donar classes a la Reial Universitat Hongaresa de Budapest (actual Universitat Loránd Eötvös)
Els camps de treball de Scholtz va ser la geometria projectiva i la teoria dels determinants. Va col·laborar intensament amb Jenő Hunyady, per això els seus resultats porten els noms del dos autors: teorema del determinants de Hunyadi-Scholtz i matriu de Hunyadi-Scholtz.

## Referències

* ↑ Rodríguez Hernández, 2006, p. 31.
* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Szénássy i Bognár, 1992, p. 348.

## Bibliografia

* Rodríguez Hernández, Laura Regina «Friedrich Riesz' Beiträge zur Herausbildung des modernen mathematischen Konzepts abstrakter Räume» (en (alemany)). Tesi doctoral. Universitat de Mainz, 2006. Arxivat de l'original el 2017-12-01 [Consulta: 26 novembre 2017]. Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine.
* Szénássy, Barna; Bognár, János. History of Mathematics in Hungary Until the 20th Century (en (anglès)). Springer, 1992. ISBN 9783540554974.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ágoston Scholtz» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Æthelbert II de Kent

Æthelbert II va ser rei de Kent entre l'any 725 i el 762, després de la mort del seu pare, el rei Wihtred de Kent, el qual va deixar el reialme als seus tres fills. Dels seus germans, Eadberht i Aldric, només es conserven documents del primer, que sembla que era el segon i que va ser un col·laborador d'Æthelbert.
Eadberht I va morir el 748, i des de llavors el govern el va assumir Æthelbert II, amb la col·laboració del seu nebot Eardwulf.
Va morir l'any 762, encara que en la Crònica anglosaxona consta l'any 760 a causa d'errors de càlcul. Sembla que va tenir un fill anomenat Eadberht II.
Se'n conserven diverses cartes de donacions amb el seu nom. Una és d'abans de la seva ascensió al tron, datada l'11 de juliol del 724, en què signava com a testimoni. Com a rei n'hi ha tres, més una que confirma una carta del seu germà Eadberth I i una altra en què fa de testimoni del seu nebot Eardwulf.
Durant la darrera meitat del seu regnat, Kent va ser un regne controlat per Mèrcia, encara que ell va conservar el títol reial.

## Referències

* ↑ Sherley-Price i Latham, 1991, p. 322—325.
* ↑ «Scriptum 1180». Anglo-Saxons.net. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ «Scriptum 23». ASChart. [Consulta: juny 2017].
* ↑ «Scriptum 24». Anglo-Saxons.net. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ «Scriptum 25». Anglo-Saxons.net. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ «Scriptum 27». Anglo-Saxons.net. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ «Scriptum 30». Anglo-Saxons.net. [Consulta: 18 juny 2017].

## Bibliografia

* Kelly, S E. Anglo-Saxon Charters, 4. Oxford: British Academy, 1995.
* Sawyer, P H. Anglo-Saxon Charters, 2. Oxford: British Academy, 1968.
* Sherley-Price, Leo; Latham, R.E.. Ecclesiastical History of the English People (Beda). Londres: Penguin, 1991. ISBN 0-14-044565-X.
* Yorke, Barbara. Kings and Kingdoms in Early Anglo-Saxon England. Seaby, 1990. ISBN 1-85264-027-8.