OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santiago Cucurella i Fernàndez

Santiago Cucurella i Fernández (Barcelona, 15 de febrer de 1954 – La Garriga, 25 de febrer de 2015), fou un pedagog, professor i historiador, promotor cultural i impulsor de la Fundació Universitària Martí l'Humà de La Garriga.

## Biografia

Va estudiar Ciències de la Informació a la Universitat Autònoma de Barcelona, on es va llicenciar en Filosofia i Lletres (Història), es va diplomar en Estudis Superiors Especialitzats de Didàctica de les Ciències Socials i va obtenir el títol de Magíster en Didàctica de les Ciències Socials.
Va ser catedràtic de Geografia i Història a l'Institut de Granollers i a l'Institut Manuel Blancafort, del que en va ser el director entre els anys 1981 i 1985. L'any 1996 va ser professor de Formació Permanent del Professorat a la Universitat de Girona i a la de Vic; entre 1998 i 1999 de la Universitat de Barcelona i l'any 2001 de l'Escola d'Estiu Rosa Sensat. Durant el curs 2001-2002 va ser professor investigador de la Universitat Autònoma de Barcelona. I entre el 2002 i el 2004 va ser responsable de les pàgines d'educació del setmanari Presència.
Fou membre fundador i president de Contrapunt (Associació UNESCO de la Garriga) entre el 1986 i 2000, i membre, també, de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana (AELC) i l'Institut d'Estudis Catalans (Societat Catalana de Geografia i Societat Catalana de Comunicació).
L'any 2002 impulsa la Fundació Universitària Martí l'Humà, de la que en seria el director fins a l'any 2014.
Fou autor o coautor de diversos llibres d'assaig, de text, de novel·les i de material d'educació ciutadana en suport multimèdia, i col·laborador habitual en diversos diaris i revistes, com PlaçaGran, el Punt Avui o El 9 Nou.

## Obra (selecció)

* L'equilibri territorial de Catalunya (1984)
* La Catalunya deprimida (1986)
* Joventut, Llengua, comunicació (coautor, 1987)
* Els reptes de l'escola catalana (coautor, 1989)
* Cultura, Pensament, Nació (coautor, 1990)
* La força dels arguments (1990)
* L'estat de la nació sense Estat (coautor, 1991)
* L'independentisme útil (1993)
* Dietari de silencis (narrativa, 1995)
* Plaça del silenci (narrativa, 2000)
* Catalunya 2000. Situació política (2000)
* Fracàs escolar. Set estratègies per al tractament de la diversitat (2000)
* La democràcia. Què és i com funciona? (2001)
* La secundària a debat (coautor, 2002)
* Trenta anys a les aules (2002)

## Referències

* 1 2 3 4 Ros, Carme. «Fitxa a Escriptors.cat». escriptors.cat, 2013. [Consulta: 26 febrer 2015].
* ↑ «Mor Santi Cucurella, exdirector de la Fundació Universitària Martí l'Humà de la Garriga, amb 61 anys» (en català). [Consulta: 26 febrer 2015].
* ↑ «Mor Santi Cucurella als 61 anys» (en català). [Consulta: 26 febrer 2015].
* ↑ FUMH. «Fitxa de Santiago Cucurella». Fundació Universitària Martí l'Humà, 2006. [Consulta: 26 febrer 2015].
# Gloria Macapagal-Arroyo

Gloria Macapagal-Arroyo (San Juan, illa de Luzon, el 5 d'abril de 1947) va ser presidenta de les Filipines des de 2001 (reelegida el 2004) fins al 2010.
Macapagal-Arroyo és filla de l'anterior president de la República entre 1961 i 1965 Diosdado Macapagal i d'Evangelina Macaraeg. Va passar la infància a l'illa de Mindanao. Va cursar la formació secundària al Col·legi de l'Asunción de Manila. També va estudiar dos anys a la Universitat Georgetown de Washington. A més de l'idioma tagal, va aprendre l'anglès i l'espanyol.
Es llicencià en Economia a la Universitat de l'Ateneu de Manila i es doctorà a la Universitat de les Filipines. Va treballar com a mestra i després com a professora associada a la Universitat de l'Ateneu. Al 1986 s'incorporà al servei del nou Govern de Cory Aquino com a directora de la Junta d'Exportació de Manufactures Tèxtils, i després assumí una de les subsecretaries del Departament de Comerç i Indústria. Un cop en política, formà el partit Associació de Ciutadans Filipins (KAMPI), i es guanyà una gran respectabilitat.
Va arribar a ser la presidenta el 2001 durant Revolució d'EDSA II que va desplaçar Joseph Estrada enmig d'acusacions d'extensa corrupció. Arroyo va ser reelegida en 2004, quan va derrotar el principal líder de l'oposició filipina, Fernando Poe Jr. El juny de 2010 va deixar la presidència, que assumiria Benigno Aquino III.
Fou la catorzena presidenta de les Filipines i la segona dona a ocupar el càrrec. L'any 2005, va ser esmentada a la revista Forbes com a la quarta dona més poderosa del món. Declarada admiradora de Margaret Thatcher, ha estat guardonada amb el Premi Internacional Don Quijote 2009.

## Referències

* 1 2 3 4 «Gloria Macaraeg Macapagal-Arroyo». CIDOB, 01-06-2016. [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ «Visita de la Presidenta de la República de Filipinas, Gloria Macapagal- Arroyo, 29 de junio de 2006 - Congreso de los Diputados». [Consulta: 26 febrer 2022].
* ↑ «Gloria Macapagal y Mario Vargas Llosa, premiados con los Don Quijote 2009», 2009. Arxivat de l'original el 2011-09-20. [Consulta: 2009].
# Can Tràfach

Can Tràfach és una casa d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de tres plantes i coberta de doble vessant a façana situada al costat dret del carrer Nou. Té dues crugies i està arrebossada i pintada de color ocre.
La planta baixa consta d'un portal i d'una finestra. El portal està emmarcat de pedra calcària i té forma d'arc carpanell. La llinda està formada per tres blocs de pedra. La porta és nova, de fusta, ferro de forja i vidre. Dins la decoració del ferro de forja destaca l'emblema, posat dins una figura quadrilobulada, del comte de Peralada. La finestra també està emmarcada de pedra i conté un reixa de ferro.
El primer pis conté un balcó i una finestra, tots dos emmarcats de grans blocs de pedra calcària sense motllures. La base del balcó és monolítica i motllurada i la barana de ferro és decorada amb espirals i cargols a la part baixa i alta dels barrots.
El segon pis presenta dues finestres d'obra de rajola i ciment. El ràfec està format per dues fileres, una de rajola plana i una de teula, i és pintat de color marró fosc.

## Història

Casa originaria del segle xviii amb reformes durant els segles XIX i XX.
Aquest edifici ha estat modificat i reformat entre 1985 i 1990, ja que fins llavors havia estat abandonat i deshabitat un temps.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Tràfach». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Manuel Cirera

Manuel Cirera (Borredà, 1764 - Santa Eulàlia de Riuprimer, 1844) fou sacerdot, professor i rector. Estudià al Seminari de Vic on era alumne de primer de moral durant el curs 1787-1788. Mentre estudiava aquesta matèria guanyà una càtedra de filosofia: El 1789 ja la posseïa. Fou ordenat sacerdot en 1791. Com a professor, ensenyà com a mínim un total de dotze anys, tres dels quals va ser en la càtedra de filosofia, tres més en una de teologia escolàstica i sis en una de teologia moral. Dirigí les conclusions disputades de filosofia de 1792. En el programa que ho anuncia, Cirera figura com a professor d'aquesta matèria i doctor en teologia. En 1793 impartia des de la càtedra de teologia, i l'any següent, a més d'apadrinar les conclusions de teologia escolàstica, va obtenir una càtedra de moral. Deixà l'ensenyament per anar de rector a la parròquia de Sant Genís d'Orís (1802). Posteriorment guanyà la rectoria de Santa Eulàlia de Riuprimer (1816). Havia guanyat una canongia penitenciària de la catedral de la Seu d'Urgell.

## Bibliografia

* Roviró Alemany, Ignasi. «Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del Seminari de Vic». Patronat d'Estudis Osonecs. Núm. 22-23 (Febrer del 2000).
* Fonts: Concursos, 1800-1801; MM; Lib. Col, 141v, 174v; PAST, 1792, 1794, 1845
# Gaussberg

Gaussberg (o Mont Gauss) és un conus d'un volcà extint que fa 370 metres d'alt i està enfront del Mar Davis just a l'oest de la glacera Posadowsky a la Terra del Kaiser Guillem II a l'Antàrtida.
Va ser descobert el febrer de 1902 per l'expedició antartica alemanya comandada per Erich von Drygalski, en el seu vaixell Gauss i en honor de Carl Friedrich Gauss.

## Referències

* LeMasurier, W. E.; Thomson, J. W. (eds.). Volcanoes of the Antarctic Plate and Southern Oceans. American Geophysical Union, 1990, p. 512 pp. ISBN 0-87590-172-7.

## Notes

* 1 2 «Gaussberg». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 3 maig 2009].
# Sant Jaume de Berrós Jussà

Sant Jaume de Berrós Jussà és l'església parroquial romànica del poble de Berrós Jussà, en el terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertany al territori de l'antic terme de Jou. Està situada a dins del nucli de població, en el seu sector nord-occidental.

## Descripció

Edifici d'una sola nau, de reduïdes dimensions, sense absis i dues petites capelles laterals, coberta amb volta de canó. La porta és situada a l'extrem del parament meridional. A l'oest s'obre una petita finestra i s'aixeca una espadanya amb dos arcs de mig punt i una petita obertura central. Coberta de llicorella a dues vessants i murs de pedra arrebossats al voltant de la porta, finestra i part superior de l'espadanya.

## Referències

* ↑ «Sant Jaume de Berrós Jussà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Cases i Loscos, Maria Lluïsa. «Sant Jaume de Berrós Jussà». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Unarre». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Jaume de Berrós Jussà en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Canon RF 16mm f/2.8 STM

El Canon RF 16mm f/2.8 STM és un objectiu fix gran angular i pancake amb muntura Canon RF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 14 de setembre de 2021, amb un preu de venda suggerit de 370€.
Actualment, és l'objectiu fix més gran angular de Canon de la sèrie RF, excloent el Canon RF 5.2mm f/2.8L Dual Fisheye, ja que és una òptica dual.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per fotografia de paisatge i arquitectura.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 16mm
* Obertura: f/2.8 - 22
* Motor d'enfocament: STM (Motor d'enfocament pas a pas, silenciós)
* Distància mínima d'enfocament: 13cm
* Rosca de 43mm
* Distorsió òptica de -9,78% (tipus barril) en format RAW.
* L'ombrejat de les cantonades és molt extrem en format RAW (sense correcció) arribant al seu mínim a f/11 amb tres passes i mitja de llum. Un cop corregit per software, l'ombrejat a les cantonades troba el seu mínim a f/5.6, amb més de mig pas de llum.
* La millor qualitat òptica al centre es troba entre f/4 i f/5.6. Mentre que a les cantonades la millor qualitat es troba entre f/5.6 i f/8.

## Construcció

* Objectiu pancake, petit i lleuger
* La muntura és de metall, però la resta de parts són de plàstic
* El diafragma consta de 7 fulles, i les 9 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 7 grups.
* Consta d'un element asfèric.

## Accessoris compatibles

* Tapa E-43
* Parasol EW-65C
* Filtres de 43mm
* Tapa posterior RF

## Objectius similars amb muntura Canon RF

* Laowa 15mm f/4.5 Zero-D Shift
* Samyang MF 14mm f/2.8
* Samyang AF 14mm f/2.8

## Referències

* ↑ «Canon RF 16mm f/2.8 STM» (en anglès). News shooter.
* 1 2 «Canon RF 16mm F2.8 STM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon presenta un 16 mm f2.8 y un 100-400 mm f5.6-8 para su sistema sin espejo» (en castellà). Photolari.
* ↑ «La Linea del Tiempo de los Objetivos Canon Montura RF» (en castellà). Todo fotografia.
* 1 2 3 «Canon RF 16mm f/2.8 STM - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Optical limits.
* 1 2 «Canon RF 16mm f/2.8 STM» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Venus Laowa 15mm F4.5 Zero-D Shift» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Samyang MF 14mm F2.8 RF / Rokinon MF 14mm F2.8 RF» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Samyang AF 14mm F2.8 RF / Rokinon AF 14mm F2.8 RF» (en anglès). Dpreview.
# Manuel Fernández Fernández

Manuel Fernández Fernández (San Paio de Navia, Pontevedra 21 de gener del 1923- Madrid 12 de juny de 2012), popularment conegut com a Pahiño, fou un futbolista gallec que va jugar a la posició de davanter a equips com el Celta de Vigo, Reial Madrid, Deportivo de La Coruña i la selecció espanyola. Va guanyar dos cops el trofeu Pitxitxi.

## Trajectòria esportiva

La temporada 1947/48 va aconseguir acabar a la quarta posició amb el Real Club Celta de Vigo i va arribar a la final de la Copa del Generalíssim. Va aconseguir el trofeu Pitxitxi la mateixa temporada.
Junt amb el seu company d'equip al Celta, Miguel Muñoz, van signar pel Reial Madrid CF per la temporada 1948/49
A Madrid, Pahiño va aconseguir el seu segon Pitxitxi, però amb l'arribada d'Alfredo Di Stéfano, va veure's relegat a la banqueta i va decidir marxar, signant pel Deportivo de La Coruña.

## Selecció espanyola

Encara que tenia una gran capacitat golejadora, Pahiño només jugà 3 vegades amb la selecció espanyola, en els quals va marcar tres gols. El seu primer partit va ser el 20 de juny de 1948 contra la selecció de Suïssa, quedant 3-3.
Es va acomiadar de la selecció a Dublín el 27 de novembre del 1955, empatant a 2 amb la selecció irlandesa.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine. - Estadístiques
* Plana Oficial del Real Madrid CF - Biografia
# Gilbert Arenas

Gilbert Jay Arenas (Tampa, Florida, 6 de gener de 1982) és un jugador de bàsquet estatunidenc retirat, que va jugar a l'NBA. Mesura 1,91 metres i pesa 87 kg, la seva posició natural és la de base i duu a l'esquena el número 1.
Seleccionat pels Golden State Warriors en la 2a posició de la 2a ronda en el Draft de 2001 procedent d'Arizona, on va jugar fins al 2003, quan va ser contractat sent agent lliure, rebutjant una oferta dels Golden State Warriors i posteriorment una de los Angeles Clippers, pels Washington Wizards.
Arenas va ser el quart jugador en mitjana de punts la temporada 2005-2006 amb 29,3 punts per partit, liderant els Washington Wizards al setè joc de la primera ronda enfront de LeBron James i els Cavaliers. Comença la seva sisena temporada en la lliga en 2006-2007.
# Gene Harris

Eugene Harris (Benton Harbor, Michigan, 1 de setembre de 1933 - Boise, Idaho, 16 de gener de 2000) fou un pianista de jazz estatunidenc.

## Biografia

Des de la seva joventut va liderar el seu propi grup, tocant en emissores de ràdio d'Idaho. No fou fins al seu llicenciament del servei militar, el 1956, cuan funda el seu propi grup, The Three Sounds, un trio junt amb Andy Simpkins (contrabaix) i Bill Dowdy (bateria). El 1958 el grup es trasllada a Nova York i grava un important nombre de discos amb Blue Note i Verve, obtenint un cert èxit comercial, dins de l'estil que s'anomenà funky jazz. El trio es va mantenir durant dècades, fent freqüents gires al llarg dels Estats Units i seguint amb un fort ritme de gravacions. El 1974 amplia la formació fins format un sextet, encara que paral·lelament comença a treballar com acompanyant d'altres artistes, com ara Ray Brown el 1987, amb qui van fer una gira per Europa.

## Referències

* ↑ Bogdanov, Vladimir, et al. (2002) All Music Guide to Jazz, p. 558. Backbeat Books. ISBN 087930717X (anglès)

## Bibliografia

* Joachim-Ernst Berendt: El Jazz: Origen y desarrollo (Fondo de Cultura Económica). Madrid, 1986. ISBN 84-375-0260-8) (castellà)
* CARLES, Phillipe; CLERGEAT, André y COMOLLI, Jean-Louis: Dictionaire du jazz. Éditions Robert Laffont, París, 1988. ISBN 2-221-04516-5 (francès)

## Enllaços externs

* Discografia Arxivat 2007-01-18 a Wayback Machine. (anglès)
* Gene Harris Jazz Festival (anglès)
* Biografia a VH1 (anglès)
* Gene Harris a Resonance Records (anglès)
# Sant Jaume de Can Ferrer

Sant Jaume de Can Ferrer és una capella del municipi de Tossa de Mar (Selva). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici adossat a un xalet situat a la vora dels penya-segats. L'edifici de què forma part té dues plantes, l'estructura rectangular i la coberta de doble vessant a laterals. La Capella es caracteritza per tenir una sola nau, d'obra de pedra, una torre emmerletada a llevant i una petita estructura de campanar de cadireta a ponent, sobre el frontis. Aquest consta de dues obertures, una porta amb arc de mig punt cec i impostes emergents i convexes i una gran finestra rectangular d'arc rebaixat. Destaca la seva coberta emmerletada i la seva privilegiada situació davant la mar i amb una gran panoràmica sobre la platja i la Vila Vella de Tossa.

## Història

Es tracta d'una capella privada de principis de segle xx. El context històric es caracteritza per sectors socials i econòmics poderosos que mostraven la seva puixança, entre altres formes, fent construccions de segona residència en llocs privilegiats de la costa catalana amb una actitud que es pot qualificar de megalòmana. Des dels anys 80 fins a finals dels 90 estigué abandonat i en procés d'enderrocament a causa d'actes vandàlics. Actualment és propietat d'una societat immobiliària de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Jaume de Can Ferrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Goudeyita

La goudeyita és un mineral de la classe dels arsenats, que pertany al grup de la mixita. Rep el seu nom en honor de Hatfield Goudey (1906–1985), geòleg nord-americà, col·leccionista de minerals, qui va contribuir al coneixement de la seva localitat tipus.

## Característiques

La goudeyita és un arsenat de fórmula química AlCu₆(AsO₄)₃(OH)₆·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1978. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la goudeyita pertany a «08.DL - Fosfats, etc, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 2:1» juntament amb els següents minerals: foggita, cyrilovita, mil·lisita, wardita, agardita-(Nd), agardita-(Y), agardita-(Ce), agardita-(La), mixita, petersita-(Y), zalesiïta, plumboagardita, calciopetersita, cheremnykhita, dugganita, kuksita, wallkilldellita-(Mn), wallkilldellita-(Fe) i angastonita.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari poc comú que es troba en Cu-Sn hidrotermal en pòrfir de riolita i bretxes. Sol trobar-se associada a altres minerals com: olivenita, clinoclasa, cornwallita, strashimirita, escorodita, farmacosiderita, arthurita, metazeunerita, calcantita, crisocol·la, spangolita, calcofilita, malaquita, atzurita, brochantita o montmoril·lonita. Va ser descoberta l'any 1974 a la mina Majuba Hill, al comtat de Pershing, a Nevada (Estats Units).

## Referències

* ↑ «Goudeyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 setembre 2016].
* ↑ «Handbook of Mineralogy» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 setembre 2016].
# Canon RF 24-240mm f/4-6.3 IS USM

El Canon RF 24-240mm f/4-6.3 IS USM és un objectiu zoom el qual esta entre una focal gran angular, normal i teleobectiu, amb muntura Canon RF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 14 de febrer de 2019, amb un preu de venda suggerit de 1.069,99 €.
Actualment, és l'òptica de la sèrie RF de Canon amb més zoom (10x).
Aquest objectiu és un tot terreny, per tant es pot utilitzar per molts tipus de fotografia, com paisatge, retrat, fauna o esport. És molt utilitzat per fotoperiodistes per la seva gran versatilitat d'ús.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 24-240mm
* Obertura: f/4 - 22 (a 24mm) i f/6.3 - 38 (a 240mm)
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 5 passes
* Distància mínima d'enfocament: 50cm
* Rosca de 72mm
* A 24mm i f/8 l'ombrejat de les cantonades s'estabilitza a 1,5 passes. A mesura que la distància focal de la lent augmenta, a f/8 l'ombrejat de les cantonades es redueix a gairebé un pas a 50 mm i es manté a unes 0,6-0,8 passes a les distàncies focals més grans.

## Construcció

* La muntura és de metall, mentre que les altres parts són de plàstic.
* El diafragma consta de 7 fulles, i les 21 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 15 grups.
* Consta d'una lent asfèrica, dos d'ultra baixa dispersió.

## Accessoris compatibles

* Tapa E-72 II
* Parasol EW-78F
* Filtres de 72mm
* Tapa posterior RF
* Funda LZ1219

## Referències

* ↑ «Canon RF 24-240mm F4-6.3 IS USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon RF 24-240 mm f/4-6,3 IS USM, análisis: un zoom todoterreno ligero que cumple correctamente» (en castellà). Xataka foto.
* ↑ «La Linea del Tiempo de los Objetivos Canon Montura RF» (en castellà). Todo fotografia.
* 1 2 «Canon RF 24-240mm F4-6.3 IS USM Lens Specifications and Measurements» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «Canon RF 24‑240mm IS» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Objetivo Canon RF 24-240mm F4-6.3 IS USM» (en castellà). Canon store.
# Tonyina d'aleta groga

La tonyina d'aleta groga (Thunnus albacares) és una espècie de peix teleosti de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 239 cm de longitud total i els 200 kg de pes.
* El dors és blau acer.
* Els flancs són grisencs, el ventre argentat, les aletes grogues i la carn rosada.

## Distribució geogràfica

Es troba a tots els mars tropicals i subtropicals puix que és una espècie altament migratòria. Absent de la Mediterrània.

## Interès pesquer

Es pesca pràcticament durant tot l'any en aigües tropicals i equatorials.

## Observacions

La seva carn rarament es comercialitza fresca, ja que es tracta de la tonyina més emprada en conserveria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Bonnaterre, J. P. 1788. Tableau encyclopédique et méthodique des trois règnes de la nature... Ichthyologie. París. Tabl. Encyclop. Méthod. Ichthyol.: i-lvi + 1-215, Pls. A-B + 1-100.
* Collette, B.B. i C.E. Nauen, 1983. FAO species catalogue. Vol. 2. Scombrids of the world. An annotated and illustrated catalogue of tunas, mackerels, bonitos and related species known to date. FAO Fish. Synop. 125(2). 137 p.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.