OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Claudio Reyna

Claudio Reyna (Livingston, 20 de juliol de 1973) és un exfutbolista estatunidenc de la dècada de 2000.
Pel que fa a clubs, destacà a les files de Bayer Leverkusen, Rangers FC, Sunderland AFC i Manchester City FC.
Fou 112 cops internacional amb la selecció dels Estats Units, amb la qual participà en els Mundials de 1994, 1998, 2002 i 2006.

## Referències

* ↑ Nierman, Jonathan «Reyna coming home to join Bulls». MLSnet.com, 24-01-2007 [Consulta: 6 abril 2019]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-01-27. [Consulta: 6 abril 2019].
* ↑ «REYNA SEALS CITY SWITCH». Arxivat de l'original el 2013-10-02. [Consulta: 6 abril 2019].
* ↑ «Man City agree to release Reyna». BBC Sport, 23-01-2007. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ Davidson, Gary; Wagman, Robert; Courtney, Chris «Ghana uses disputed penalty kick to end American World Cup 2–1». Soccer Times, 22-06-2006 [Consulta: 27 novembre 2007]. Arxivat 28 October 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-10-28. [Consulta: 6 abril 2019].
* ↑ Claudio Reyna a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ricardo Szwarcer

Ricardo Szwarcer (Buenos Aires, 1948) ha sigut el director del Festival Grec de Barcelona entre 2007 i 2011. Està graduat a l'Escola Superior de Comerç Carlos Pellegrini i en Economia Política a la Universitat Buenos Aires. Ha estat director del Teatre Colón de la capital argentina entre 1986 i 1989 i de l'Òpera de Lilla entre 1991 i 1999. Com a productor executiu ha participat en els muntatges de Fidelio de Beethoven, dirigida per Lorin Maazel i portada a escena per Georges Lavaudant, el Rèquiem de Verdi dirigit per Mstislav Rostropóvitx o Lady Macbeth de Mtsensk de Xostakóvitx dirigit per també Rostropóvitx, entre d'altres. Com a consultor internacional cal destacar els seus treballs al Festival de les Arts de Barcelona o al Festival de Salzburg.

## Referències

* ↑ «Ricardo Szwarcer». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Albapèira e Bredòm

Alba Pèira e Bredòm (en francès, Albepierre-Bredons) és un municipi del departament francès de Cantal a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Referències

* ↑ Forma adoptada a la viquipèdia occitana
# Cir I d'Anxan

Cir I (en persa antic Kuruš) va ser rei d'Anxan possiblement entre els anys 640 aC i 580 aC. El seu nom en persa modern és کوروش, i en grec antic Κύρος. Era net d'Aquemenes el fundador de la dinastia Aquemènida, i fill del rei dels perses Teispes que havia conquerit Anxan i havia pres el títol de rei de la ciutat d'Anshan. A la mort del seu pare va rebre Anxan, mentre que el seu germà Ariaramnes va ser rei de Parsuwaix.
Es menciona un rei, Kuras (al que s'ha identificat amb Cir I) de Parsuwaix (Terra dels Parsu o perses) l'any 652 aC quan era aliat del rei d'Assíria Assurbanipal (668 aC-627 aC) en la guerra que va fer contra el seu germà rebel Xamaix-xuma-ukin, proclamat rei a Babilònia (668 aC-648 aC). La guerra civil assíria va acabar el 648 aC amb la desfeta i suïcidi de Xamaix-xuma-ukin.
Kuras torna a ser esmentat l'any 639 aC com aliat d'Elam, regne derrotat pel rei assiri que així va sotmetre als vassalls elamites. Un fill de Kuras, Arukku, va ser enviat a Assíria a pagar tribut. Assurbanipal va morir el 627 aC i se suposa que Kuras encara n'era tributari, i devia continuar igual durant els regnats dels seus successors Aixuretililani (627 aC-623 aC) i Sinxarixkun (623 aC- 612 aC). Una aliança de Ciaxares (625 aC-584 aC) amb Nabopolassar de Babilònia (626 aC-605 aC) va posar fi a l'imperi assiri l'any 612 aC amb la conquesta de Nínive, encara que Assíria va subsistir per un temps sota Aixurubal·lit II (612 aC- 609 aC) a Haran. Anxan va passar llavors de ser tributari d'Assíria a ser-ho de Mèdia.
Cir va morir potser l'any 580 aC i el va succeir a Anxan el seu fill Cambises I. El seu nét va ser Cir el Gran, fundador de l'Imperi Persa.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del antiguo oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 77, 91, 95-96, 237, 249. ISBN 8432301183.
| Precedit per: Teispes | Imperi Persa (Dinastia Aquemènida) | Succeït per: Cambises I |
# Pastorets de Molins de Rei

Els Pastorets de Molins de Rei s'interpreten a Molins de Rei (Baix Llobregat) des de 1879, si bé es desconeix la versió de les primeres obres. També es desconeix des de quan s'interpreta la versió dels Pastorets de Frederic Soler "Pitarra" de 1891, la qual tan sols s'interpreta actualment a Catalunya a Molins de Rei, Berga i Sant Quirze de Besora, si bé se sap que es fa aquesta versió es representa a Molins de Rei des d'abans de 1919, any del qual data el programa més antic conservat. La representació, amb música interpretada en directe, està dividida en dos actes, el primer amb 9 escenes i el segon amb 12. Actualment hi participen aproximadament uns 60 actors i actrius de totes les edats, mentre que la part tècnica comporta l'esforç i dedicació d'unes 30 persones més. Són els únics Pastorets de Catalunya que han tingut el paper de Satanàs interpretat per una dona. Habitualment es realitzen 4 o 5 interpretacions per any en període nadalenc i cada dos o tres anys se'n fa una representació extraordinària de veterans. Els textos solen encabir cada any crítiques socials d'àmbit local i dintre de la mateixa obra també s'hi encabeix un concurs de coplets de temàtica lliure amb l'únic requisit que la mètrica encaixi en una coda específica de l'obra.

## Referències

* ↑ «Finalitzen les representacions de Els Pastorets de Molins de Rei 2019-2020». Molins TV, 12-01-2020. [Consulta: 25 desembre 2022].

## Vegeu també

* Els Pastorets de l'Ametlla de Merola
* Els Pastorets d'Igualada

## Enllaços externs

* Els Pastorets de Molins de Rei Arxivat 2009-01-31 a Wayback Machine.
* Article de La Vanguardia sobre els Pastorets d'en Pitarra a Catalunya Arxivat 2010-01-07 a Wayback Machine.
# Curly coated retriever

El Curly coated retriever és una raça de gos de caça utilitzat com a gos cobrador retriever. De cap i musell llargs, la seva mossegada és de tisora: en tancar la boca les dents de baix queden a la part interior de les de dalt. Les orelles són mitjanes i es mantenen caigudes. El seu pèl és curt i arrissat, sent el color de pelatge negre o castany vermellós fosc (com el color del fetge), encara que hi ha també alguns blancs. La seva cua és llarga. La seva alçada de la creu o les espatlles és de 62 a 68 cm. El pes és de 32 a 36 kg. Aquesta raça té el seu origen a Anglaterra, establerta durant el segle xvi. És més antiga que el retriever de pèl llis, encara que aquesta li va reemplaçar en popularitat per agredir menys a la presa amb la boca i tenir millor olfacte. Tot i això, el Retriever de pèl arrissat té tant mèrit i és tan intel·ligent i treballador com el seu parent.

## Bibliografia

* Stanley Dangerfield and Elsworth Howell, The International Encyclopedia of Dogs (1984 edition) Mermaid Books

## Enllaços externs

* Curly Coated Retriever club in the UK
* Curly Coated Retriever Club of America
# Belenki

Belenki (en rus: Беленький) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 36 habitants. Pertany al districte municipal de Saràtov.

## Referències

* ↑ «О преобразовании Соколовского, Михайловского, Краснооктябрьского, Вольновского, Дубковского, Расковского, Усть-Курдюмского, Александровского муниципальных образований Саратовского муниципального района Саратовской области, муниципального образования "Город Саратов" и внесении изменений в некоторые законодательные акты Саратовской области от 25 ноября 2021 - docs.cntd.ru». Arxivat de l'original el 2021-12-27.
* ↑ «Карта села Александровки в Саратовской области с улицами и номерами домов». mapdata.ru. Arxivat de l'original el 2020-10-17. [Consulta: 30 març 2020].
# Algis Šimkus

Algis Šimkus (Shenandoah, 20 de febrer de 1917 - Seattle, 11 de desembre de 2012) fou un advocat, pianista, director i compositor estatunidenc. Fill del compositor i director Stasys Šimkus.
Els pares van tornar dels Estats Units a Lituània, 1928/35. Als conservatoris de Klaipėda i Kaunas, van aprendre a tocar al piano pels professors Ignat Prielgauskas, Elena Laumenskienė, Lidija Dauguvietytė i Vladimir Ružickis. de 1936/41, també s'ha desenvolupat amb E. Hansen-Herbeck a Kaunas.
1941 es va graduar a la Universitat de Vílnius i va obtenir un títol jurídic. 1942/44. Va estudiar a l'Escola de Música de Vilnius amb Jeronimas Kačinskas. 1937/44, com a pianista va actuar amb el Teatre Estatal i l'Orquestra Simfònica Filharmònica de Vilnius, dirigida pel seu pare Stasys Šimkus, Jeronimas Kačinskas i Mykolas Bukša. 1944 va dirigir l'Orquestra Simfònica Filharmònica de Vilnius al Gran Palau de Concerts de la ciutat.
1944 es va retirar a Alemanya i després 1945/47 va fer d'acompanyant de molts concerts lituans i va emigrar als EUA el 1947/54. Organitzat i dirigit pel cor Šv. Parròquia lituana franciscana Lawrence, MA. Va estudiar a la Universitat Harvard, Cambridge, i el 1951 va obtenir un màster, i es va convertir en advocat-sociòleg.
1954 es va traslladar a Chicago, 1956/65, juntament amb Stepas Sodeika en el conjunt l'art Dainava. Ells van desenvolupar una sèrie d'aplicacions diferents i amb el conjunt realitzaven amb freqüència. A més de les activitats musicals, va treballar diverses lleis i administració de llocs de treball. A partir de 1979, va viure i treballat a Miami, Florida, el 1987 es va jubilar.
A. Šimkus va crear la cançó "Honor to You, Lord", "The Queen of Love", una petita cantata per a cor i soprano "Leiski us", poema per a cor i soprano "Chichinsk" (interpretat per 1965 per "Dainava" ensemble) i altres obres. Va escriure molt a la premsa sobre diversos temes de la vida musical. 1989, amb "Stasys Santvaras" va editar aquesta òpera de S. Šimkus Pagirėnai ("Poble prop de la casa pairal"). A. Šimkus durant la seva vida va visitar diverses vegades Lituània.

## Referències

* Boleslaw Zubrick. Coristes lituans del món: manual enciclopèdic. Vílnius, 1999.
# Acta Única Europea

L'Acta Única Europea, sovint anomenada senzillament Acta Única, és un tractat de reforma dels Tractats de París i Roma. Fou firmada a la ciutat de Luxemburg el 17 de febrer de 1986 (per Alemanya, França, Bèlgica, Països Baixos, Luxemburg, Irlanda, Regne Unit, Espanya i Portugal) i a la ciutat de La Haia el 28 de febrer del mateix any (per Dinamarca, Itàlia i Grècia), tots ells estats integrants aleshores de la Comunitat Europea (CE), i entrà en vigor l'1 de juliol de 1987.
Aquesta acta va contribuir de forma decisiva a la constitució de la Unió Europea (UE) cinc anys després.
Aquest tractat va fixar les bases d'una política econòmica i monetària que més tard desembocaria en la creació de la moneda única.

## Orígens

A la dècada del 1980 hi va haver un gran descontentament entre els estats membres de la Comunitat Europea (CE) per la falta d'entesa en la política comuna de lliure comerç. Els líders polítics i empresarials desitjaven harmonitzar la legislació entre els països, i per tal d'agilitzar tots els tràmits es creà una comissió per analitzar i procedir a la creació d'un mercat comú a la CE, observant quines mesures caldria adoptar per a assolir aquest objectiu per part dels 12 estats membres.
En aquesta acta també es va presentar oficialment el concepte de la Cooperació Política Europea, que va ser el precursor de la Política Exterior i Seguretat Comuna de la Unió Europea (UE).
Principals punts establerts:
* Creació d'un mercat comú, que es va fer realitat l'1 de gener de 1993.
* creació d'un sistema de cooperació política europea en els camps de la investigació, tecnologia, medi ambient, seguretat i defensa.
* millora de les estructures de decisió de la Comunitat Europea, prenent importància l'enfortiment dels drets del Parlament Europeu.

## Tractat de Maastricht

El Tractat de Maastricht signat el 7 de febrer de 1992 pels membres de la Comunitat Europea entrà en vigor l'1 de novembre de 1993 i portà a la creació de la Unió Europea que en endavant substituí a la CE.

## Referències

* ↑ «Acta Única Europea». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 680. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ «El Acta Única Europea» (en castellà). Síntesis de la legislación de la UE. Unió Europea. [Consulta: 3 març 2014].
* ↑ «The signing of Single European Act» (en anglès). Centre Virtuel de la Connaissance sur l'Europe (CVCE), 11-09-2012. [Consulta: 3 març 2014].
* ↑ «Acta Única Europea». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Tractats de la Unió Europea
# Thometzekita

La thometzekita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la tsumcorita. Rep el nom de Wilhelm Thometzek, director de la mina de Tsumeb de 1912 a 1922.

## Característiques

La thometzekita és un arsenat de fórmula química PbCu$^{2+}$₂(AsO₄)₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1982, sent publicada per primera vegada el 19895. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5. Es pot confondre fàcilment amb la gartrel·lita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la thometzekita pertany a «08.CG - Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, RO₄:H₂O = 1:1» juntament amb els següents minerals: cassidyita, col·linsita, fairfieldita, gaitita, messelita, parabrandtita, talmessita, hillita, brandtita, roselita, wendwilsonita, zincroselita, rruffita, ferrilotharmeyerita, lotharmeyerita, mawbyita, mounanaïta, tsumcorita, cobaltlotharmeyerita, cabalzarita, krettnichita, cobalttsumcorita, niquellotharmeyerita, manganlotharmeyerita, schneebergita, niquelschneebergita, gartrellita, helmutwinklerita, zincgartrel·lita, rappoldita, fosfogartrel·lita, lukrahnita, pottsita i niqueltalmessita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina de Tsumeb, a la Regió d'Oshikoto (Namíbia). També ha estat descrita en altres indrets de França, Alemanya, República Txeca, Grècia, Rússia i els Estats Units. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina l'Alforja, situada a la localitat del mateix nom, al Baix Camp.

## Referències

* ↑ «Thometzekite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Thometzekite from Alforja Mine, Alforja, Baix Camp, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 6 febrer 2024].
# Cucut sargantaner de Puerto Rico

El cucut sargantaner de Puerto Rico (Coccyzus vieilloti) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita zones boscoses i arbustives de Puerto Rico.
Mesura de 40 a 48 cm de llarg i pesa una mitjana de 80 grams. El plomatge de les seves parts superiors és marró grisenc, el seu cap és gris i la seva gola i coll blanquinosos, mentre que el seu ventre és canyella groguenc. Es caracteritza per la seva llarga cua, les plomes laterals tenen les puntes blanques. El seu bec és llarg i estret, amb la punta lleugerament corbada cap avall, que mostra la part superior fosca i la inferior groguenca. Presenten anells perioculars vermells.
Viu en els boscos de Guànica, Guajataca i Vega; i plantacions de cafè a tota l'illa de Puerto Rico. L'espècie es pot observar en el sotabosc del bosc de llangardaixos, el seu principal component dietètic (aproximadament el 75%). També s'alimenten d'aranyes i insectes grans.

## Referències

* ↑ BirdLife International (2012). "Coccyzus vieilloti." 2012 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2012. [Consulta: 2 de gener de 2013]
* ↑ «Puerto Rican Lizard Cuckoo». El Yunke National Forest. United States Department of Agriculture.
# Salmanassar

«Salmanassar» té aquests significats:
Nom de cinc reis d'Assíria:
* Salmanassar I vers 1275-1235 aC
* Salmanassar II 1031-1019 aC
* Salmanassar III 859-824 aC
* Salmanassar IV 783-773 aC
* Salmanassar V 727-722 aC
# Renom

Els renoms són noms no oficials que no ha inventat ni l'interessat ni la seva família, per motius afectuosos. N'hi ha de dos tipus: el nom de casa o sobrenom i el malnom, mot, o motiu.

## Referències

* ↑ «Renom». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Marc Paconi

Marc Paconi (Marcus Paconius) fou un llegat de Silà, procònsol d'Àsia.
Va ser un dels acusadors del procònsol el 22.
Més tard fou condemnat a mort per Tiberi acusat de traïció.
Fou el pare de Paconi Agripí.
# Sainte-Geneviève (Aisne)

Sainte-Geneviève és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 74 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sainte-Geneviève era de 74 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 31 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 11 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sainte-Geneviève el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 42 persones, 29 eren actives i 13 eren inactives. Les 29 persones actives estaven ocupades(17 homes i 12 dones).. De les 13 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Sainte-Geneviève hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sainte-Geneviève a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sainte-Geneviève a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Trearddur

Trearddur és un poble situat al sud de Caergybi, a la costa oest d'Ynys Gybi, al nord-oest d'Anglesey, a Gal·les. Al cens del 2001, hi havia comptabilitzada una població de 1.858 habitants.
El nom històric de Trearddur era Towyn Capel o Tywyn y Capel (capella Tywyn), i al centre de la platja hi ha un antic cementiri conegut pels noms antics, que va ser excavat el 2003.
Hi ha dues botigues generalistes al cenrtel del poble, així com un garatge, dos camps de golf (un amb 18 forats i un altre amb 9), i diversos hotels, inclòs el Trearddur Bay Hotel, que queda davant de la platja.
A les dues platges — Porth Dafarch i la platja principal — hi ha alguns espais destinats al submarinisme, i la platja principal és un dels indrets més turístics d'Anglesey. Hi ha una àrea de pesca excel·lent. Els viatges en vaixell i les excursions de pesca són un dels principals reclams turístics. També es practica l'equitació, i el Beach Hotel disposa d'un billar.
Al costat de la platja hi ha un camp de futbol, que és on hi juga de local el Trearddur Bay United Football Club.

## Referències

* ↑ «Parish Headcounts: Isle of Anglesey». Neighbourhood Statistics. Office for National Statistics. [Consulta: 20 març 2013].

## Enllaços externs

* Trearddur - Lloc web oficial
# Peripsychoda iranica

Peripsychoda iranica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: l'Iran.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin, 1935, 246-249.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Ježek J., 1987. Results of the Czechoslovak-Iranian entomological expeditions to Iran 1977. Peripsychoda iranica sp. n. (Diptera, Psychodidae) with comments to the genus and redescriptions of included species. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 42: 189–206.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Systema Dipterorum Arxivat 2014-05-27 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2014-05-27 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Cucut terrestre de Borneo

El cucut terrestre de Borneo (Carpococcyx radiceus) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita selva humida, boscos i matolls de Borneo.
# Salmanassar IV

Salmanassar IV o Salmānu-ašarēd IV va ser rei d'Assíria del 783 al 773 aC. Segons la Llista dels reis d'Assíria, era fill i successor d'Adadnirari III. Sota el seu regnat i el dels seus germans que el van succeir, Assíria va patir un eclipsi en el seu poder.
El seu regnat és quasi desconegut, ja que no s'han conservat inscripcions del període. Segons el cànon dels limmu (epònims) va fer diverses campanyes contra Urartu que les fonts d'aquest regne situen el 781, 780, 779, 778, 776 i 774 aC. El seu poder es va trobar limitat per la influència dels alts dignataris, singularment de Xamxi-it II (o Šamši-it), que era el comandant en cap de l'exèrcit.
Va morir després de 10 anys de regnat i el va succeir el seu germà Aixurdan III.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (eds.). Los imperios del antiguo Oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 38, 47, 151. ISBN 8432301183.

## Bibliografia

* A History of Babylonia and Assyria, per Robert William Rogers
* C. Dreys, Historia Universal, Barcelona: Labor, 1894.