OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Districte de Naka-Tado

El districte de Naka-Tado (仲多度郡, Naka-Tado-gun) és un districte localitzat al Sanuki Central (Chūsan) de la prefectura de Kagawa, a la regió i illa de Shikoku, Japó. Naka-Tado és el districte més populós de tota la prefectura i el seu municipi més poblat és la vila de Tadotsu.

## Geografia

El districte de Naka-Tado es troba localitzat a la regió de Sanuki Central o Chūsan i està format per tres municipis: les viles de Kotohira, Mannō i Tadotsu. El territori del districte està repartit entre la part principal a l'illa de Shikoku i la part de les illes Shiwaku, corresponent a la vila de Tadotsu. La part sud del districte és plena de boscs i situada a la serra de Sanuki, mentres que el nord fa costa amb la mar interior de Seto.

### Municipis

Districte de Naka-Tado (2020) :

## Història

El districte de Naka-Tado es fundà l'1 d'abril de 1899 fruit de la unió dels antics districtes de Naka i Tado, pertanyents a l'antiga província de Sanuki. El nom de l'actual districte prové d'una fusió fonètica dels noms dels antics districtes. La capital i seu del govern districtal s'hi trobava a Marugame.

### Antics municipis

La següent és una llista dels antics municipis del districte amb enllaç als seus actuals municipis:
* Kotonami (琴南町) (1956-2006)
* Chūnan (仲南町) (1955-2006)
* Enai (榎井村) (1890-1955)
* Yoshiwara (吉原村) (1890-1954)
* Yoshino (吉野村) (1890-1955)
* Gunge (郡家村) (1890-1954)
* Hiroshima (広島村) (1890-1958)
* Takamishima (高見島村) (1890-1956)
* Takashino (高篠村) (1890-1955)
* Sanagishima (佐柳島村) (1890-1956)
* Shika (四箇村) (1890-1954)
* Shijō (四条村) (1890-1955)
* Shichika (七箇村) (1890-1955)
* Sogō (十郷村) (1890-1955)
* Zōgō (象郷村) (1890-1958)
* Kanno (神野村) (1890-1955)
* Tarumi (垂水村) (1890-1958)
* Zentsūji (善通寺町) (1890-1954)
* Minami (南村) (1890-1951)
* Shirakata (白方村) (1890-1954)
* Fudeoka (筆岡村) (1890-1954)
* Toyohara (豊原村) (1890-1942)
* Honjima (本島村) (1890-1954)
* Yoshima (与島村) (1890-1953)
* Yogita (与島村) (1890-1954)
* Tatsukawa (竜川村) (1890-1954)
* Rokugō (六郷村) (1890-1917)
* Asano (麻野村) (1890-1901)
* Yoshida (吉田村) (1890-1901)

## Administració

El districte de Naka-Tado va tindre, com tots els districtes del Japó un president de districte (郡長, Gunchō) de 1878 a 1926 i una assemblea de districte (郡会, Gunkai) de 1878 a 1923, totes elles localitzades a la capital districtal.

### Presidents

La llista coneguda de Presidents del districte (郡長, Gunchō) és la següent:
* Shūtarō Shiraishi (1899-1901)
* Jirō Matsuzaki (1901-1906)
* Sadami Ikuma (1906-1908)
* Sada Takeda (1908-1912)
* Yukitada Ueda (1912-1913)
* Mitsugu Inui (1913-1914)
* Toshifumi Yamaguchi (1914-1926?)

## Referències

* ↑ https://map.goo.ne.jp/list/address/37404/
* ↑ http://www.tt.rim.or.jp/~ishato/tiri/gun/g-sikoku.htm
* ↑ https://geoshape.ex.nii.ac.jp/city/resource/?%E4%BB%B2%E5%A4%9A%E5%BA%A6%E9%83%A1
* ↑ «仲多度郡史(1918年)P454». 香川県仲多度郡編纂, 15-01-1918. [Consulta: 1r gener 2019].
# Districte de Tororo

El Districte de Tororo es troba a la Regió Oriental d'Uganda. La ciutat de Tororo n'és la capital.

## Ubicació

El Districte de Tororo fa frontera amb el Districte de Mbale al nord, amb el Districte de Manafwa al nord-est, amb Kenya a l'est, amb el Districte de Bugiri al sud-oest, i amb el Districte de Butaleja al nord-oest. Tororo, la ciutat més gran del districte i la seva capital, es troba aproximadament 230 quilòmetres (140 mi) a l'est de Kampala, la capital i ciutat més gran d'Uganda.

## Població

El 1991, el cens nacional de població va estimar la població del districte en 285.300 habitants. El 2002 cens nacional va estimar la població en 379.400 habitants, amb un índex de creixement de la població anual d'aproximadament el 2,7 per cent. El 2012, es va estimar que la població era de 487.900 habitants.

## Activitats econòmiques

L'agricultura és el principal motor de l'economia del districte. La majoria del que produeix el districte és consumit localment o venut a àrees urbanes de dins del districte. Les collites principals inclouen els següents vegetals:
* Mill
* Mandioca
* Pèsols
* Mongeta
* Carabasses
* Sèsam
* Gira-sol
* Cotó
* Ceba
* Arròs
* Blat de moro

## Referències

* ↑ «Map Showing Kampala And Tororo With Distance Marker». Globefeed.com. [Consulta: 9 maig 2014].
* ↑ «Estimated Population of Tororo District In 1991, 2002 & 2012». Citypopulation.de. [Consulta: 9 maig 2014].
* ↑ «Profile of Tororo District Arxivat 2020-07-24 a Wayback Machine.». Uganda Travel Guide. [Consulta: 9 maig 2014].

## Enllaços externs

* Vista general del Districte de Tororo el 2013 Arxivat 2017-09-06 a Wayback Machine.
* Col·laboració de l'American Jewish World Service amb UORDP Arxivat 2010-06-13 a Wayback Machine.
* Pàgina oficial del Districte de Tororo
# Districte de Trebišov

El districte de Trebišov - (eslovac) Okres Trebišov - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. Té una superfície de 1.073,48 km², i el 2013 tenia 106.082 habitants. La capital és Trebišov.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Čierna nad Tisou
* Kráľovský Chlmec
* Sečovce
* Trebišov

### Pobles

Bačka | Bačkov | Bara | Biel | Boľ | Borša | Boťany | Brehov | Brezina | Byšta | Cejkov | Čeľovce | Čerhov | Černochov | Čierna | Dargov | Dobrá | Dvorianky | Egreš | Hraň | Hrčeľ | Hriadky | Kašov | Kazimír | Klin nad Bodrogom | Kožuchov | Kravany | Kuzmice | Kysta | Ladmovce | Lastovce | Leles | Luhyňa | Malá Tŕňa | Malé Ozorovce | Malé Trakany | Malý Horeš | Malý Kamenec | Michaľany | Nižný Žipov | Novosad | Nový Ruskov | Parchovany | Plechotice | Poľany | Pribeník | Rad | Sirník | Slivník | Slovenské Nové Mesto | Soľnička | Somotor | Stanča | Stankovce | Strážne | Streda nad Bodrogom | Svätá Mária | Svätuše | Svinice | Trnávka | Veľaty | Veľká Tŕňa | Veľké Ozorovce | Veľké Trakany | Veľký Horeš | Veľký Kamenec | Viničky | Višňov | Vojčice | Vojka | Zatín | Zbehňov | Zemplín | Zemplínska Nová Ves | Zemplínska Teplica | Zemplínske Hradište | Zemplínske Jastrabie | Zemplínsky Branč
# Diego de Deza

Diego de Deza OP (Toro, 1443/1444; Sevilla, 9 de juny de 1523) va ser un frare dominic, sacerdot i teòleg castellà, que va tenir importants càrrecs en la cort dels Reis Catòlics.

## Biografia

Estudià a la Universitat de Salamanca on més tard ocupà la càtedra de teologia. El 1470 ingressà a l'Orde de predicadors (dominics).
Fou nomenat tutor del príncep Juan, fill dels Reis Catòlics. Posteriorment fou nomenat bisbe de Zamora i el 1494, bisbe de Salamanca. El 1498 és nomenat bisbe de Jaén i, en 1500 capellà major, confessor reial i Gran Canceller de Castella. Entre el 1500 i el 1504 ocupa el bisbat de Palència, essent nomenat posteriorment Arquebisbe de Sevilla, entre 1504 i 1523.
Defensà les idees de Cristòfor Colom davant dels reis i l'acompanyà a Salamanca per a enfrontar-se amb el claustre de la Universitat.
Fou inquisidor general al Regne de Castella i a la Corona d'Aragó des del 1499 fins 1507, any en què dimiteix. Destituït Deza, es desglosa per primera vegada la Inquisició en dues entitats amb el nomenament de dos inquisidors generals, un per al Regne de Castella, el cardenal Cisneros, i altre per a la Corona d'Aragó, el frare dominic Joan d'Enguera, bisbe de Vic.
Fou nomenat arquebisbe de Toledo, però no arribà a prendre possessió, ja que morí abans, el 9 de juny de 1523.

## Notes

* ↑ No es coneix la data de naixement de Deza. La seva làpida diu que morí el 9 de juny de 1523 als vuitanta anys. Per tant, hauria d'haver nascut entre el 9 de juny de 1443 i el 8 de juny de 1444.

## Referències

* ↑ Martínez Peñas, p. 141.
* ↑ Doncel y Ordaz, Domingo. La Universidad de Salamanca en el tribunal de la historia: memoria que presenta al Sr. Rector de la misma (en castellà). Imp. y Lit. de Telesforo Oliva, 1858, p.34.

## Bibliografia

* Martínez Peñas, Leandro. El confesor del rey en el Antiguo Régimen (en castellà). Madrid: Editorial Complutense, 2007. ISBN 978-84-7491-851-9.
# Diputació Provincial de Fernando Poo

La Diputació provincial de Fernando Poo va ser una institució pública de Fernando Poo (Espanya), sent l'òrgan de govern i administració d'aquesta província.

## Història

En 1959 els Territoris Espanyols del Golf de Guinea van adquirir l'estatus de províncies espanyoles ultramarines, similar al de les províncies metropolitanes. Per la llei de 30 de juliol de 1959, van adoptar oficialment la denominació de Regió Equatorial Espanyola i es va organitzar en dues províncies: Fernando Poo i Riu Muni.
Al setembre de 1960 va quedar constituïda la Diputació Provincial de Fernando Poo (presidida per Francisco Javier Alzina de Boschi), després de celebrar-se eleccions provincials. Aquest mateix any es van escollir els primers Procuradors en Corts guineans, alguns dels quals ho van anar en representació de la Diputació de Fernando Poo.
La Diputació constava d'un total de vuit membres, dels quals quatre eren triats per consells locals i els altres quatre per corporacions.
La Diputació es mantindria durant l'etapa autonòmica iniciada en 1964, sent el seu president Enrique Gori Molubela. La Diputació de Fernando Poo passaria a formar part de la Assemblea General de Guinea Equatorial, de la qual Gori també va assumir la presidència.
Després de la Independència de Guinea Equatorial, la Diputació de Fernando Poo va ser substituïda pel Consell Provincial de Fernando Poo, presidit per Adolfo Jones.

## Referències

* ↑ Dolf Sternberger, Bernhard Vogel, Dieter Nohlen & Klaus Landfried (1978) Die Wahl der Parlamente: Band II: Afrika, Erster Halbband, p306 (alemany)
* ↑ Han sido constituidas las Diputaciones de Fernando Poo y Río Muni, diario ABC, Madrid, 2 de setembre de 1960.
* ↑ Sternberger et al., p308
* ↑ Diario La Vanguardia. Edición del domingo, 28 de febrero de 1965, página 57
* ↑ Revista La Guinea Ecuatorial, número 1.630, octubre-noviembre de 1968, página 35, Depósito Legal: F.P.-10-1959 (PDF).
# Enrique López Delgado

Enrique López Delgado, més conegut com a Kike López, (Salamanca, 12 de gener de 1988) és un futbolista castellanolleonès, que ocupa la posició de davanter. Actualment juga a la Unió Esportiva Eivissa, després d'haver jugat una temporada al Club Esportiu Atlètic Balears.

## Trajectòria esportiva

Format al planter del Reial Valladolid, va arribar a jugar sis partits amb el primer equip. Després de ser cedit al Polideportivo Ejido, el 2009 fou traspassat a la UD Salamanca. Dos anys després, l'any 2011, fitxà pel Vila-real B i el 2012 pel CD Tenerife. A l'equip canari no aguantà la temporada, i el mateix any 2012 fitxà per l'AD Alcorcón.

## Referències

* ↑ http://www.laopinion.es/deportes/2012/01/29/cordero-ficha-kike-lopez/393676.html

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Enrique López Zarza

Enrique López Zarza (25 d'octubre de 1957) és un exfutbolista mexicà i entrenador.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ «Entrenador de Pumas conforme». El Sol de Cuernavaca. Arxivat de l'original el 10 d’octubre 2012. [Consulta: 24 octubre 2010].
* ↑ Enrique López Zarza a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Enrique López Zarza Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
* ↑ «Perfil». mediotiempo.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# E402

La ruta europea E402 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Calais (França) i finalitza a Le Mans (França). Té una longitud de 416 km. Té una orientació de nord a sud.
Viccionari
# Escola Costa i Llobera

L'Institut-Escola Costa i Llobera és una escola pública, catalana i laica situada al barri de Sarrià de Barcelona. La van fundar els pedagogs Pere Darder Vidal i Pau López, però ja al primer any se'ls va sumar Enric Lluch i Martín. S'hi imparteixen classes des dels nivells educatius de parvulari fins a batxillerat. El nom de l'escola és un homenatge a Miquel Costa i Llobera.
L'escola existeix des de 1959, i és pública des de l'any 1989. En fer-se pública, es va dividir en dos centres diferents: el CEIP Costa i Llobera i l'IES, que era una extensió de l'IES Joan Boscà. Més tard aconseguí tenir nom propi. Finalment l'any 2010, fou reconeguda oficialment com a Institut-Escola Costa i Llobera. L'any 2008 s'hi va acabar una ampliació important, amb un pressupost de 4,3 milions d'euros, que va ser inaugurada per Ernest Maragall, llavors Conseller d'Educació.

## Referències

* 1 2 «L'Institut Escola Costa i Llobera, primer institut escola de la ciutat». Consorci d'educació de Barcelona, 01-07-2010.
* ↑ escuela Costa i Llobera se amplía en su 50º aniversario, El País, 18 de maig de 2008

## Enllaços externs

* Lloc web de l'escola
* http://www.edubcn.cat/ca/noticies/detall?39060
# Discromatòpsia

La discromatòpsia és un disfunció visual consistent en alteració en la percepció del color: una ceguetat parcial per als colors. La discromatòpsia cromàtica consisteix en la distinció de dos o més colors però no de llurs matisos. En canvi, una persona amb discromatòpsia dicromàtica només és capaç de distingir dos colors: blanc per a les tonalitats clares i negre per a les fosques.
Popularment, la paraula daltonisme s'empra per referir-se de manera general a la ceguesa per als colors. Aquest terme, però, s'aplica més correctament a un tipus particular de discromatòpsia congènita conegut com a deuteranopia, caracteritzat per la falta de percepció d'un o dos colors, conservant les altres funcions oculars. Els colors més afectats són el vermell i el verd.

## Classificació

* Monocromàcia
* Dicromàcia
* Visió tricromàtica anòmala.

## Vegeu també

* Retina
* Cèl·lula retinal
# Enzim regulador

Un enzim regulador és un enzim d'una ruta bioquímica que, mitjançant de les seves respostes a la presència de certes altres biomolècules, regula l'activitat de la ruta. Això sol produir-se en rutes en què els productes poden ser necessitats en diferents quantitats en temps diferents, com ara la producció d'hormones. Els enzims reguladors existeixen a altes concentracions (Vmax baixa) de manera que la seva activitat pugui ser incrementada o disminuïda amb canvis en la concentració dels substrats.
Els enzims reguladors poden ser de dos tipus: enzims al·lostèrics i enzims covalentment modulats.

## Enllaços externs

* Regulación enzimática a Khan Academy (castellà)
# Església de Grècia

L'Església de Grècia (en grec: Εκκλησία της Ελλάδος), és una de les més importants esglésies autocèfales integrades en la comunió ortodoxa. Fins a l'any 1833, depenia del Patriarcat de Constantinoble. El seu territori canònic inclou la Grècia amb les fronteres d'abans del 1833, aproximadament la meitat de territori grec. La resta de Grècia està subjecta al Patriarcat de Constantinoble, tot i que per un acord entre ambdues Esglésies s'accepta que l'Església Grega administra de facto la major part de les diòcesis per raons pràctiques.

## Enllaços externs

* (grec)(anglès) Web oficial
# Església de Fàtima (Tàrrega)

Església de Fàtima és una església de Tàrrega (Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Església de nau única i amb coberta a dues aigües de teula àrab. A l'interior, aquesta coberta es transforma en cavallets de fusta de grans dimensions. El campanar se situa al costat de l'entrada a la banda esquerra. Aquest és totalment rectangular i acabat amb una coberta plana. Tots els murs de l'església estan oberts a l'exterior amb diversos registres horitzontals, que van del terra a la coberta, reptes amb vitralls de colors, dibuixant sants i personatges religiosos referents a Fàtima. És una construcció moderna, amb una senzillesa ornamental molt accentuada.

## Referències

* ↑ «Església de Fàtima». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 gener 2017].
# Donoztiri

Donoztiri (en francès i oficialment Saint-Esteben), és un municipi de la Nafarroa Beherea (Baixa Navarra), un dels set territoris que formen Euskal Herria, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Izturitze al nord, Donamartiri al nord-est, Aiherra al nord-oest, Heleta a l'oest, Armendaritze al sud-est i Iholdi al sud.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 700 | 702 | 763 | 694 | 678 | 656 | 740 | 795 | 712 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 678 | 630 | 629 | 612 | 561 | 548 | 560 | 567 | 552 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 571 | 582 | 578 | 515 | 494 | 478 | 444 | 441 | 434 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 457 | 454 | 439 | 420 | 391 | 359 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |
# Doug Livingstone

Doug Livingstone (25 de febrer de 1898 - 15 de gener de 1981) fou un futbolista i entrenador de futbol escocès.

## Selecció de Bèlgica

Fou jugador a clubs com Celtic FC, Dumbarton, Everton FC, Plymouth Argyle, Aberdeen FC i Tranmere Rovers.
Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1954 com a entrenador.

## Referències

* ↑ McAllister, Jim. The Sons of the Rock - The Official History of Dumbarton Football Club. Dumbarton: J&J Robertson Printers, 2002.
* ↑ «Dugald Livingstone». evertonfpf.org, 06-07-2011.
* ↑ Michael Joyce, Football League Players' Records 1888 to 1939, Nottingham, 2004, p. 159
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2012-03-22. [Consulta: 19 abril 2011].
# Esceva (esclau)

Esceva (llatí: Scaeva) va ser un esclau de Quint Crotó, i considerat l'autor material de l'assassinat del tribú de la plebs Apuleu Saturní l'any 100 aC.
Per aquest fet el senat romà el va recompensar amb la llibertat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/739?rgn=full+text;view=image;q1=ScaevaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 731. ]

## Vegeu també

* Cassi Esceva
# Dramelay

Dramelay és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 31 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Dramelay era de 31 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles) i 4 parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 24 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família i 6 eren segones residències. Tots els 24 habitatges eren cases. Tots els 18 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 16 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Dramelay el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 15 persones, 14 eren actives i 1 inactiva. De les 14 persones actives 12 estaven ocupades (6 homes i 6 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). L'única persona inactiva estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Dramelay hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 321 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Dramelay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Dramelay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Dramma giocoso

Dramma giocoso (literalment: drama jocós o drama divertit; drammi giocosi en plural) és el nom d'un gènere d'òpera amb els seus orígens a mitjans del segle xviii.
Un dramma giocoso sovint té una trama sentimental o patètica que voreja la tragèdia, més enllà de les trames còmiques alegres tradicionals, i se situa doncs a mig camí entre l'opera seria i l'opera buffa. El gènere es desenvolupava en la tradició de l'òpera napolitana, principalment durant l'obra del dramaturg Carlo Goldoni a Venècia. Una altra característica és l'existència d'una gran escena buffa com a clímax dramàtic al final d'un acte.
Els drammi giocosi foren escrits per Galuppi (1706-1785), Piccinni (1728-1800), Martín i Soler (1754-1806) i Haydn (1732-1809).
L'òpera d'aquest gènere que fou més representada en el seu temps va ser Una cosa rara de Martín i Soler, però l'única que actualment es representa amb freqüència és Don Giovanni (1787) de Wolfgang Amadeus Mozart, ambdues amb llibret de Lorenzo da Ponte.

## Vegeu també

* Llista d'òperes més importants
# Església de la Nativitat de la Verge Maria de Praga

L'església de la Nativitat de la Verge Maria és una església romànica de l'àrea cadastral de Záběhlice de Praga (República Txeca) protegida com a monument nacional.
Els orígens de l'església es remunten vora el 1125. Durant el segle xiv, l'església va ser reconstruïda en l'estil romànic-gòtic com a església parroquial. Al segle xix la torre romànica original va ser destruïda per l'impacte d'un llamp i entre el 1876 i el 1880 va ser reconstruïda per una torre neoromànica. La pintura de l'altar de la Santíssima Mare de Déu va ser creada el 1861. El 1948 es van produir les restauracions més rellevant. El 2000 es va restaurar la façana amb el suport financer del districte.

## Referències

* ↑ «kostel Narození P. Marie» (en txec). Národní památkový ústav.

## Bibliografia

* Filiální kostel Narození Panny Marie v Záběhlicích býval farním., Farnost Stětí sv. Jana Křitele v Hostivaři. (txec)
* Filiální kostel Narození Panny Marie v Záběhlicích býval někdy farním., Staré Záběhlice – original: Antonín Podlaha: Filiální kostel Narození Panny Marie, A: Posvátná místa království českého: Arcidiecese pražská, 1. Prague: Dědictví sv. Jana Nep., 1907. (txec)
* Obnovený kostelík v Záběhlicích, A: Method. Vol. 5, no. 7 (30. 7. 1879), pp. 79–80. (txec)
* kostel Narození Panny Marie, Hrady.cz, Mass, Turyna Petr, 5. 2. 2004 (txec)