OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estany de Can Raba

L'estany de Can Raba és una zona humida de 4,33 ha, formada per un estany d'aigües permanents. Antigament, l'estany, d'origen natural, podia abastar una superfície màxima de 7 ha. Actualment, la construcció de diverses infraestructures viàries a l'entorn de la zona humida, que arriben fins i tot a partir-la, ha modificat el funcionament hidrològic de la zona, reduint-ne molt la superfície. La vegetació de l'estany és formada bàsicament per un extens canyissar i bogar, que ocupen bona part de la seva superfície. El bosc de ribera es troba ben constituït i en general apareix en tot el perímetre de l'estany. Està format per omedes amb mill gruà, vernedes i freixenedes. També hi ha alguns sectors de roureda.
Pel que fa a la flora, hi apareixen espècies herbàcies força interessants, com el marcòlic (Lilium martagon), el buixol (Anemone nemorosa), la viola silvestre (Viola sylvestris), l'al·liària (Alliaria petiolata), l'espargani comú (Sparganium erectum), el lliri groc (Iris pseudacorus), o les poligonàcies Polygonum salicifolium i Polygonum amphibium. També hi trobem roure pènol (Quercus robur). Pel que fa als hàbitats d'interès comunitari, a la zona apareixen els hàbitats 91E0 ―Vernedes i altres boscos de ribera afins (Alno-Padion)―, i 9540 ―Pinedes mediterrànies.
També s'hi ha citat l'hàbitat 92A0 ―Alberedes, salzedes i altres boscos de ribera― (representat aquí per omedes i freixenedes) i 3150 ―Estanys naturals eutròfics amb vegetació natant (Hydrocharition) o poblaments submersos d'espigues d'aigua (Potamion). Pel que fa a la fauna, a la zona hi nidifica el cabusset (Tachybaptus ruficollis), la polla d'aigua (Gallinula chloropus), l'ànec collverd (Anas platyrhynchos) i la fotja (Fulica atra). En hivernada s'hi observen regularment el bernat pescaire (Ardea cinerea) i el martinet blanc (Egretta garzetta). A l'estany es localitza una petita població de tortuga de rierol (Mauremys leprosa) i del peix espinós (Gasterosteus aculeatus). Actualment hi ha nombroses espècies de fauna exòtica i domèstica, que resten interès a l'espai.
L'estany està senyalitzat amb diferents rètols informatius i hi ha una zona de lleure al sector est, amb bancs, papereres i un petit aguait, en mal estat. Les actuacions s'han realitzat per part de l'Ajuntament de Tordera i l'entitat local CADMA (Consell assessor per a la defensa del medi ambient). La proximitat al nucli urbà de Tordera i a diverses vies de comunicació (GI-512, BV-5121) origina impactes diversos (abocaments de deixalles, sobrefreqüentació, soroll, contaminació lumínica, atropellaments de fauna, etc.). Hi ha també abundant fauna i flora exòtica. Hi ha algunes línies elèctriques dins o molt properes a l'espai. Aquesta zona, juntament amb el braç esquerre de l'illa del riu Tordera, els prats d'en Gai, l'estany de la Júlia i l'estany de can Torrent, constitueix l'espai del PEIN «Estanys de Tordera». També forma part de l'espai de la Xarxa Natura 2000 ES5110007 «Riu i Estanys de Tordera».

## Referències

* ↑ «Estany de Can Raba». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2014].
# John Benjamin Toshack

John Benjamin Toshack OBE (22 de març de 1949) és un futbolista gal·lès retirat i actual entrenador.

## Trajectòria com a futbolista

El primer club de Toshack fou el Cardiff City, de la seva ciutat natal. Debutà al club amb 16 anys i 236 dies, essent el futbolista més jove en debutar al club durant 41 anys, fins que fou superat per Aaron Ramsey el 2007. L'11 de novembre de 1970 fou fitxat per Bill Shankly pel gran Liverpool FC dels anys 70, on formà una brillant davantera al costat de Kevin Keegan. Shankly pagà 110.000 lliures per ell. A la seva etapa al Liverpool Toshack marcà 96 gols i guanyà les lligues de 1973, 1976 i 1977, a més de la copa de 1974, la Copa de la UEFA de 1973 i 1976 i la Copa d'Europa de 1977. Fou internacional amb Gal·les en 40 partits, en els quals marcà 12 gols. Les lesions perjudicaren la seva carrera i es retirà al Swansea City AFC on fou entrenador-jugador.

## Trajectòria com a entrenador

La seva etapa d'entrenador començà de forma brillant al Swansea City, club al que portà de la quarta a la primera divisió en tres temporades. Durant la seva etapa a aquest club va rebre l'Orde de l'Imperi Britànic. L'any 1984 fitxà per l'Sporting de Lisboa, i posteriorment fou entrenador del Reial Madrid en dues etapes i de la Reial Societat en tres. També fou entrenador del Deportivo de La Coruña i del Reial Múrcia a la lliga espanyola, així com del Beşiktaş JK turc, del AS Saint-Étienne francès i del Catania italià. També ha estat seleccionador gal·lès.
El seu fill Cameron també és futbolista professional, al Cardiff City FC.

## Palmarès

Com a jugador
* Copa gal·lesa de futbol: 1967, 1968, 1969
* Lliga anglesa de futbol (1a categoria): 1973, 1976, 1977
* Copa de la UEFA: 1973, 1976
* Copa anglesa de futbol: 1974
* Charity Shield: 1976
* Supercopa d'Europa de futbol: 1977
* Copa d'Europa de futbol 1976-77
Com a jugador-entrenador
* Football League Fourth Division anglesa (4a categoria): 3r lloc (ascens) 1978
* Football League Third Division anglesa (3a categoria): 3r lloc (ascens) 1979
* Football League Second Division anglesa (2a categoria): 3r lloc (ascens) 1981
* Copa gal·lesa de futbol: 1981, 1982, 1983
Com a entrenador
* Copa espanyola de futbol masculina: 1987
* Lliga espanyola de futbol masculina: 1990
* Supercopa espanyola de futbol: 1995
* Copa turca de futbol: 1998
Premis individuals
* Premi Don Balón Entrenador de l'any a la lliga: 1989, 1990

## Referències

* ↑ "Jones hails record breaker Ramsey" BBC Sport Recuperat 3 Maig 2007

## Enllaços externs

* Perfil a Liverpoolfc.tv
* Perfil a LFChistory.net
* Football heroes part 1 a Sporting-heroes.net
* Football heroes part 2 a Sporting-heroes.net
* Perfil d'entrenador a squarefootball.net
# Ituano Futebol Clube

L'Ituano Futebol Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Itu a l'estat de São Paulo.

## Història

El club va ser fundat el 1947 per empleats de Sorocabana Ferrocarril a la ciutat d'Itu, el club va ser anomenat Associação Atlética Sorocabana, als anys 60, canvia de nom a Ferroviário Atlético Ituano fins a 1990 en què es converteix en Ituano Futebol Clube.
El 1977 un grup d'Esports Unificats de futbol de la ciutat al voltant del Ferroviário Atlético Ituano. El 1978, comença a jugar a la tercera divisió del campionat paulista. El 1984, l'equip fa bones campanyes que excita la multitud. El 1989, el llavors Ferroviário guanya la Sèrie A-2 de la Paulista. El 2002, amb els grans equips en el torneig Rio-Sao Paulo, campió sagra està guanyant el União São João. però el supercampionat perd a São Paulo FC. El 2003, l'equip va guanyar la Sèrie C del campionat brasiler. El 2010, Juninho Pauista es retira per salvar Ituano del descens. Entre 2011 i 2013 lluita per no caure en Paulistão. En 2014, l'equip guanya el Campionat Paulista l'eliminació d'equips com Corinthians, Palmeiras i guanya de Santos FC en els penals. en el mateix any, disputar la Sèrie D i, finalment, eliminat en la segona ronda.

## Estadi

El Ituano juga a l'estadi Novelli Junior, constrüit en 1947, reformat el 1954, con capaciat amb a 18.560 espectadors.

## Jugadors Destacats

* Anderson Salles
* Chiquinho
* Ezequiel
* Juninho Paulista
* Luis Fabiano
* Pierre
* Richarlyson
* Victor

## Palmarès

* 2 Campionat Paulista: 2002, 2014
* 1 Campionat Brasiler Série C: 2003
* 1 Campionat Paulista Série A-2: 1989
* 1 Copa FPF: 2002

## Referències

* ↑ «Templos do Futebol - Estádio Municipal Dr. Novelli Junior». www.templosdofutebol.com. Arxivat de l'original el 2016-10-02. [Consulta: 1r octubre 2016].

## Enllaços externs

* Web Oficial Arxivat 2011-06-12 a Wayback Machine.
# Jebel Bouhalla

Jebel Bouhalla és una muntanya del nord del Marroc, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Es tracta de la segona muntanya més alta de la serralada del Rif. Diferents fonts li atribueixen una altitud de 1.414, 1.848 o 2.170 msnm.

## Referències

* ↑ Jbel Bou Halla a Geonames.org (cc-by). Consulta: 22 octubre 2016.
* ↑ Gilbert, S. Lonely Planet Morocco (en anglès). Lonely Planet, 2022. ISBN 9781838692551.
* ↑ Baumer, M. «Le sapin du Maroc» (en francès). [Consulta: 23 juny 2023].
# Gagarin (cràter)

Gagarin és un gran cràter d'impacte que es troba a l'hemisferi sud de la cara oculta de la Lluna. Al sud-oest s'hi troba el cràter Pavlov i al nord-est s'hi troba Keeler. Més prop de la vora apareixen els cràters Levi-Civita al sud-oest, i Beijerinck cap al nord-nord-est. Isaev es troba íntegrament dins del contorn nord-oest de Gagarin. En contrast amb el sòl de Gagarin, Isaev té un pis amb una albedo una mica baixa. Isaev és el major dels sis cràters que cauen dins del perímetre de Gagarin que han rebut el nom de pioners de l'aviació i de l'astronàutica russa.
Aquest cràter ha estat fortament erosionat per una llarga història d'impactes posteriors. La vora desgastada presenta l'aspecte d'una cresta baixa, circular per l'interior i amb certa forma de bol. El sòl interior està cobert per una multitud d'impactes de cràters de diferents dimensions. Poc queda d'una cresta central, si és que el cràter alguna vegada va disposar d'un element d'aquest tipus.

## Cràters satèl·lit

Per convenció, aquests elements són identificats als mapes lunars posant la lletra al costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Gagarin.
| Cràters satèl·lit | Gagarin Coordenades Diàmetre G 20° 31′ S, 150° 32′ E﻿ / ﻿20.51°S,150.54°E﻿ / -20.51; 150.54 14 km M 23° 31′ S, 149° 10′ E﻿ / ﻿23.51°S,149.17°E﻿ / -23.51; 149.17 18 km T 19° 20′ S, 144° 45′ E﻿ / ﻿19.33°S,144.75°E﻿ / -19.33; 144.75 26 km Z 15° 19′ S, 149° 36′ E﻿ / ﻿15.31°S,149.60°E﻿ / -15.31; 149.60 27 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Diselenur de molibdè

Diselenur de molibdè (amb fórmula química MoSe 2) és un compost inorgànic de molibdè i seleni. La seva estructura és similar a la de MoS 2. Els compostos d'aquesta categoria es coneixen com a dicalcogenurs de metalls de transició, abreujats TMDC. Aquests compostos, com el seu nom indica, estan formats per metalls de transició i elements del grup 16 de la taula periòdica dels elements. En comparació amb MoS 2, MoSe 2 presenta una conductivitat elèctrica més alta.
Com molts TMDC, MoSe 2 és un material en capes amb un fort enllaç al pla i febles interaccions fora del pla. Aquestes interaccions condueixen a l'exfoliació en capes bidimensionals d'un sol gruix cel·lular.
La forma més comuna d'aquests TMDC té tres capes de molibdè intercalades entre ions de seleni que provoquen una coordinació d'enllaç metàl·lic prismàtic trigonal, però és octaèdrica quan el compost s'exfolia. L'ió metàl·lic d'aquests compostos està envoltat per sis ions Se2− . La geometria de coordinació del Mo es troba de vegades com a prismàtica octaèdrica i trigonal.
La mobilitat electrònica de MoSe 2 és significativament superior al de 2D- MoS 2. MoSe 2 2D-MoSe 2 adopta estructures que recorden el grafè, encara que la mobilitat electrònica d'aquest últim és encara milers de vegades més gran. A diferència del grafè, 2D-MoSe 2 té una banda buida directa, cosa que suggereix aplicacions en transistors i fotodetectors.

## Referències

* ↑ Greenwood, N. N.. [Diselenur de molibdè a Google Books Chemistry of the Elements] (en anglès). Elsevier, 11 novembre 1997, p. 1017–1018. ISBN 978-0-08-050109-3.
* ↑ Eftekhari, Ali Applied Materials Today, 8, 2017, pàg. 1–16. DOI: 10.1016/j.apmt.2017.01.006.
* ↑ Wang, Qing Hua; Kalantar-Zadeh, Kourosh; Kis, Andras; Coleman, Jonathan N.; Strano, Michael S. Nature Nanotechnology, 7, 11, 2012, pàg. 699–712. Bibcode: 2012NatNa...7..699W. DOI: 10.1038/nnano.2012.193. PMID: 23132225.
* ↑ Parilla, P.; Dillon, A.; Parkinson, B.; Jones, K.; Alleman, J.; Riker, G.; Ginley, D.; Heben, M; Formation of Nanooctahedra in Molybdenum Disulfide and Molybdenum Diselenide Using Pulsed Vapor Transport doi:10.1021/jp036202
* ↑ «Scalable CVD process for making 2-D molybdenum diselenide». Rdmag.com, 04-04-2014. [Consulta: 9 abril 2014].
# Pseudopagyda

Pseudopagyda és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Pseudopagyda homoculorum, que es troba a Tailàndia.

## Referències

* ↑ Nuss, M. «GlobIZ search», 2003–2011. [Consulta: 28 octubre 2011].
# Euskal Batasuna

Euskal Batasuna, EB, ("Unitat Basca" en català) va ser un partit polític abertzale i d'esquerres del País Basc del Nord. Fou creat l'any 1986 per militants provinents del Euskal Herriko Alderdi Sozialista. Es diferenciava d'altres agents abertzales i d'esquerres d'Iparralde pel seu rebuig de la violència del grup armat Iparretarrak, tot i que recolzava els postulats d'ETA al País Basc del Sud. Va presentar-se a les eleccions legislatives de 1988 obtenint molt mals resultats i finalment s'integrà a Abertzaleen Batasuna (AB) el 1993.

## Referències

* ↑ Igor Ahedo "Dinámica de institucionalización en Iparralde: el movimiento social a favor de un departamento" Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ Enciclopèdia Auñamendi

## Bibliografia

* CASSAN, Patrick: Francia y la cuestión vasca, editorial Txalaparta, Tafalla, 1998
# Ittre

Ittre (en való Ite, neerlandès Itter) és un municipi belga del Brabant Való a la regió valona. El 1977 va aplegar les viles d'Haut-Ittre, Ittre i Virginal-Samme. L'1 de gener del 2024 tenia 7.007 habitants.

## Agermanaments

* Écueillé

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «Vingt-six ans de jumelage avec Ittré» (en francès). La Nouvelle République, 19-07-2018. [Consulta: 22 setembre 2024].
# Inwil (Lucerna)

Inwil és un municipi del cantó de Lucerna (Suïssa), situat al districte de Hochdorf.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Fundació i2CAT, Internet i Innovació Digital a Catalunya.

La Fundació i2CAT, Internet i Innovació Digital a Catalunya és un centre de recerca i innovació d'excel·lència de Catalunya, creat el 2003, que forma part dels Centres de Recerca de Catalunya, més coneguts pel seu acrònim CERCA, que centra les seves activitats en el desenvolupament tecnològic de la Internet del futur. El centre implica un nou marc d'innovació oberta, que fomenta la col·laboració entre empreses, administracions públiques, entorn acadèmic i usuaris finals. I promou activitats d'R+D+i al voltant de les tecnologies digitals avançades i la seva arquitectura, aplicacions i serveis.
El seu objectiu principal és crear, desenvolupar i transferir al sector industrial i a la societat nous elements d'Internet, que facin evolucionar la nova xarxa de xarxes cap a una xarxa cada cop més ubiqua, instantània, transparent a tota mena d'informació, que penetra transversalment a totes les activitats econòmiques i socials, i estableix tant comunicacions entre persones com entre dispositius físics o la natura. 'i2CAT' es basa en un partenariat entre la universitat, l'Administració pública, les empreses i els usuaris per al desenvolupament de la recerca estratègica en la Internet avançada, tant en l'àmbit de la xarxa, com de serveis i noves aplicacions. 'i2CAT' disposa d'una infraestructura experimental composta per una plataforma de xarxa i audiovisual, que és el nucli de la recerca i la innovació que interconnecta físicament els diferents actors tant a escala nacional com internacional.
A escala europea i internacional, i2CAT té un posicionament de referència en l'àmbit TIC, amb una participació molt important dins del programa H2020, participant en diversos projectes europeus, i amb un finançament important provinent de la Comissió Europea. A escala local, I2CAT participa activament en les estratègies i polítiques de la Generalitat de Catalunya (SmartCatalonia, RIS3CAT, Programa d'R+D+I en Tecnologies Digitals Avançades i l'Estratègia 5G de Catalunya).

## Referències

* 1 2 «i2CAT. Internet i Innovació Digital a Catalunya». Centres de Recerca de Catalunya (CERCA). [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «Fundació i2CAT, Internet i Innovació Digital a Catalunya». Coordinadora Catalana de Fundacions. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «Fundació i2CAT». IoT Catalan Alliance. Arxivat de l'original el 16 de gener 2021. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «El Govern destina 9,4 milions d'euros per consolidar i2CAT com a referent de la recerca i la innovació digital a Catalunya». Generalitat de Catalunya, 17-12-2019. [Consulta: 7 març 2021].

## Enllaços externs

* Fundació i2CAT, Internet i Innovació Digital a Catalunya
# Aspach-le-Haut

Aspach-le-Haut (en alsacià Eweràschbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2007 tenia 1.600 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 513 | 562 | 561 | 592 | 871 | 1.123 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1972-2008 | André Nuninger | |
| 2008- | François Horny | |
# Dolmen de Vallcrosa

El Dolmen de Vallcrosa és un megàlit de l'època neolítica del poble de Vallcrosa, pertanyent al terme comunal de Cameles, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
Es troba a 199,2 m alt en el centre del poble de Vallcrosa, concretament en el nucli de Vallcrosa de Dalt.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics de la Catalunya del Nord

## Referències

* ↑ El Dolmen de Vallcrosa en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Abélanet, Jean. Itinéraires mégalithiques : dolmens et rites funéraires en Roussillon et Pyrénées nord-catalanes (en (francès)). Canet: Trabucaire, 2011. ISBN 9782849741245.
* Becat, Joan. «26 - Cameles». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Cameles». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Carreras Vigorós, Enric; Tarrús Galter, Josep. «181 anys de recerca megalítica a la Catalunya Nord (1832-2012)». A: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 54. Girona: Institut d'Estudis Gironins, 2013, p. 31-184. Llegir-lo en línia
* Claustre, Françoise. «Camélas préhistorique». A: D'Ille et d'ailleurs, 32, 1991, p. 10.
* Dolmen dit La Caixeta, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.

## Enllaços externs

* Portal de Megalithes du monde
# Quefir

«Quefir» té aquests significats:
* Quefir de llet
* Quefir d'aigua
* Quefir de te o kombutxa
# El Pla de Montpolt

el Pla de Montpolt és una masia situada al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.

## Enllaços externs

   * Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# Johan Jensen

Johan Ludwig William Valdemar Jensen, més conegut com a Johan Jensen, (8 de maig de 1859 – 5 de març de 1925) va ser un matemàtic i enginyer danès. Va presidir la Societat Matemàtica Danesa des de 1892 a 1903.

## Vida i obra

Jensen va néixer a Nakskov (al actual municipi de Lolland), Dinamarca, però va passar gran part de la seva infància en el nord de Suècia, ja que el seu pare va obtenir un treball allí com a gerent d'una finca. La seva família va tornar a Dinamarca abans de 1876 i Jensen va estudiar l'Escola de Tecnologia de Copenhaguen. Encara que a la universitat va estudiar matemàtiques, entre altres matèries, i fins i tot va publicar un treball de recerca en matemàtiques, el seu coneixement de la matemàtica avançada era autodidacta, i mai va tenir una posició acadèmica. En canvi, va ser un respectat enginyer de la Companyia Telefònica de Copenhaguen entre 1881 i 1924; essent el cap de la seva oficina tècnica de recerca des del 1890. Tots els seus treballs matemàtics els va dur a terme en el seu temps lliure.
La seva contribució matemàtica més coneguda és la seva famosa desigualtat, encara que també va demostrar la fórmula de Jensen en anàlisi complexa el 1915. També va fer estudis importants sobre les funcions gamma que van influir en l'obra del matemàtic Niels Nielsen.

## Referències

* ↑ Simon, 2015, p. 387.
* ↑ Beckenbach, 1946, p. 501-502.
* ↑ Seán Dineen. Probability theory in finance: a mathematical guide to the Black-Scholes formula. American Mathematical Society, 2005, p. 164. ISBN 978-0-8218-3951-5.
* ↑ Ernst, 2012, p. 33.

## Bibliografia

* Beckenbach, E.F. «An Inequality of Jensen» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 53, Num. 9, 1946, pàg. 501-505. ISSN: 0002-9890.
* Ernst, Thomas. A Comprehensive Treatment of q-Calculus (en anglès). Springer, 2012. ISBN 978-3-0348-0430-1.
* Simon, Barry. Real Analysis: A Comprehensive Course in Analysis (en anglès). American Mathematical Society, 2015. ISBN 978-1-4704-1099-5.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Johan Jensen» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Jessen, Bǿrge. «Jensen, Johan Ludvig William Valdemar». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 30 juliol 2018]. (anglès)
# Itu mbon uzo

L'Itu mbon uzo és una llengua que es parla a l'estat de Akwa Ibom, al sud-est de Nigèria. Es parla a les LGAs d'Ikono i d'Itu.
L'itu mbon uzo és una llengua de la subfamília lingüística de les llengües del baix Cross, que formen part de les llengües Benué-Congo. Està íntimament relacionada amb les llengües ibuoro, ito i nkari.
L'etnologue xifra que el 1988 hi ha 5.000 parlants d'ibuoro.
El 95% dels parlants d'itu mbon uzo són seguidors de les religions cristianes: el 5% pertanyen a esglésies evangèliques, el 40% són protestants i el 60% són d'esglésies independents. El 5% restant són seguidors de religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 itu mbuzo al joshuaproject
* 1 2 ito a l'ethnologue
# Jaish-e-Mohammad Mujhaeddin E-Tanzeem

Jaish-e-Mohammad Mujhaeddin E-Tanzeem fou una organització guerrillera de Caixmir, que va sorgir de la fusió entre el petit moviment guerriller Al-Urma i el grup de fidels de Masood Azhar.
Masood Azhar, secretari general del Harkat ul-Mujahideen va ser empresonat pels indis per en ser alliberat va fundar l'organització el 1998. La seva acció més coneguda fou l'atac al Parlament de l'Índia el 13 de desembre del 2001, però va fer la primera acció suicida a una caserna de Srinagar el 23 d'abril del 2000, i n'ha fet d'altres.