OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elizabeth Hirsh Fleisher

Elizabeth R. Hirsh Fleisher (Filadèlfia, 28 d'agost de 1892 – 8 de juny de 1975) va ser la primera dona arquitecta registrada a la ciutat de Filadèlfia, Pennsilvània i la quarta dona a aconseguir-ho a nivell estatal.
Elizabeth R. Hirsh Fleisher era filla de Harry B. Hirsh i Minnie Rosenberg Hirsh. El 1910 es va graduar a l'Escola Superior per a Dones de Filadèlfia i el 1914 va rebre un grau en arts del Wellesley College. El 1917 presidí el Club Wellesley de Filadèlfia. El 1929 va obtenir el seu Mestratge en Arquitectura a l'Escola d'Arquitectura en Cambridge.
Va fer equip amb Gabriel Roth en 1941 per fundar la firma Roth & Fleisher i van treballar junts fins a la seva jubilació l'any 1958. Van construir fàbriques, teatres, edificis d'apartaments i construccions per a l'exhibició d'automotors. La marca és coneguda per dissenyar la Casa Parkway a Filadèlfia.
Elizabeth va morir el 8 de juny de 1975 i les seves restes descansen en el Cementiri Mount Sinai de la seva Filadèlfia natal.

## Referències

* ↑ Rivera, Sofía. «Elizabeth Hirsh Fleisher 1892-1975». Un dia, una arquitecta, 29-01-2018. [Consulta: 4 abril 2020].
* ↑ The Wellesley Alumnae Quarterly. Wellesley College Alumnae Association, 1917, p. 50-51 [Consulta: 2015].
* 1 2 «Fleisher, Elizabeth R. Hirsh (1892 - 1975) -- Philadelphia Architects and Buildings».
* ↑ «Fleisher Architecture Memorial: Remembering the Woman who Crafted the Parkway House». [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ Samuels, Gayle Brandow; Beard, Lucienne; Libby, Valencia. Women in the City of Brotherly Love, and Beyond: Tours and Detours in Delaware Valley Women's History. G.B. Samuels, 1994.
* ↑ «Elizabeth R Hirsh Fleisher». [Consulta: 2015].
# Biblioteca de al-Andalus

La Biblioteca de al-Andalus és la primera gran obra de referència en ser publicada en llengua castellana dins el marc del projecte Enciclopedia de la Cultura Andalusí, un projecte d'estudis islàmics finançat per la Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, el Ministeri d'Educació i Ciència d'Espanya i la Consejería de Innovación, Ciencia y Empresa de la Junta d'Andalusia.

## Estructura

* Vol. 1: De al-Abbadiya a Ibn Abyad, Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2004, ISBN 978-84-936751-4-1
* Vol. 2: De Ibn Adhà a Ibn Busrà, Jorge Lirola Delgado i José Miguel Puerta Vílchez (drs.), Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2009, ISBN 978-84-934026-6-2
* Vol. 3: De Ibn al-Dabbag a Ibn Kurz, Jorge Lirola Delgado i José Miguel Puerta Vílchez (drs.), Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2004, ISBN 978-84-934026-1-7
* Vol. 4: De Ibn al-Labbana a Ibn al-Ruyuli, Jorge Lirola Delgado (ed.), Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2006, ISBN 978-84-934026-2-4
* Vol. 5: De Ibn Sa’ada a Ibn Wuhayb, Jorge Lirola Delgado (ed.), Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2007, ISBN 978-84-934026-5-5
* Vol. 6: De Ibn al-Yabbab a Nubdat al-'Asr, Jorge Lirola Delgado (ed.), Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2009, ISBN 978-84-934026-8-6
* Vol. 7: De al-Talamanki a Zumurrud, Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2004, ISBN 978-84-936751-2-7
* Vol. A: Jorge Lirola Delgado (ed.), Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2012, ISBN 978-84-936751-5-8
* Vol. B: Balance de resultados e índices, Jorge Lirola Delgado (ed.), Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2012, ISBN 978-84-940313-8-0
* Vol. C: El poder y los intelectuales en al-Andalus. Cronología, Abdenour Padillo Saoud, Jorge Lirola Delgado y Jaafar Al Alouni, Fundació Ibn Tufayl d'Estudis Àrabs, Almeria, 2017, ISBN 978-84-16134-01-4

## Referències

* ↑ «Biblioteca de al-Andalus». Google books. [Consulta: 2 juny 2013].

## Enllaços externs

* Biblioteca de al-Andalus - versió online
* Ressenya de la Biblioteca de al-Andalus Guichard, Pierre, en: Al-Qantara XXXVIII (2/2007), pàgs. 523-528
# Ala de curvatura variable

Una ala de curvatura variable és un tipus d'ala d'aeronau que permet modificar la curvatura del perfil alar durant el vol.
En un sistema, les seccions d'atac i de sortida de tota l'ala pivoten per augmentar-ne la curvatura efectiva. Aquest enfocament pot potenciar la sustentació a baixa velocitat i així reduir la distància d'enlairament, així com millorar la maniobrabilitat del vehicle en l'aire. El Westland N.16, del 1917, en portava un exemple primitiu.
Encara que els flaps situats al caire d'atac o sortida d'una ala en canvien la curvatura i, de tant en tant, són descrits com a dispositius de curvatura variable, no modifiquen la principal superfície sustentadora de la mateixa manera que una ala de curvatura variable.
S'han provat diversos altres mecanismes, incloent-hi un dispositiu que controla la ubicació i la forma de tota la superfície superior del perfil; un pont retràctil que connecta dues ales diferents amb una alta relació d'aspecte, convertint-les així en una sola ala de baixa relació d'aspecte; o mitjançant segments telescòpics que es poden fer sortir per augmentar el gruix, la corda i la forma de la part corresponent de l'ala. En canvi, l'ala variable Parker tenia un perfil que era completament flexible.

## Referències

* ↑ Lukins, A. H.; The book of Westland aircraft, Aircraft (Technical) Publications Ltd, (1943 o 1944).
# Starset

Starset és una banda de rock nord-americà que existeix des de 2013. Va ser creat a Columbus, Ohio per l'ex membre de Downplay Dustin Bates.

## Estil musical

Dustin Bates ha definit el gènere musical de el grup com a rock cinematogràfic, explicant l'estil musical com "una barreja de simfonies i música electrònica, amb hard rock donat per la guitarra baríton i guiat per riffs".

## Membres del grup

* Dustin Bates
* Brock Richards
* Ron DeChant
* Adam Gilbert

## Història del grup
### Primer anys, Transmissions (2013-2015)

Starset va ser fundada el 2013 per Dustin Bates, excantant de Downplay. En el grup, Bates compleix el mateix paper, ocupant-se també de les parts de el teclat i la composició.
El primer àlbum d'estudi de el grup va ser Transmissions, llançat per Razor & Tie el 8 de juliol de 2014. La música de l'àlbum s'ha comparat amb l'estil musical de bandes com Linkin Park, Breaking Benjamin, Skillet, Thirty Seconds to Mars, Three Days Grace i Red.

### Vessels (2016-2017)

El 26 de gener de 2016, el productor Rob Graves va anunciar l'inici de la producció de l'segon àlbum de el grup. Les dues cançons van anticipar el llançament del segon àlbum Vessels, que va tenir lloc el 20 de gener de 2017. Durant 2018 el grup va realitzar una nova gira i, a el mateix temps, Bates va anunciar el projecte electrònic paral·lel MNQN, llançant l'àlbum honònim el 5 de abril de 2019.

### Divisions (2019-present)

El 13 de maig de 2019, Starset anunciar que s'embarcaven en una nova gira als Estats Units d'Amèrica destinada a promocionar el seu tercer àlbum d'estudi, la data de llançament estava fixada per al 13 de setembre de el mateix any. La gira també es traslladarà a Europa entre febrer i març de 2020.
Amb el títol Divisions, l'àlbum va ser anticipat pel llançament de quatre senzills llançats setmanalment (inclòs Manifest) i va entrar al top 40 del Billboard 200 dels Estats Units.

## Discografia
### Àlbum d'estudi

* 2014- Transmissions
* 2016- Vesseles
* 2019- Division

### EP

* 2015- Remixes

## Referències

* https://www.allmusic.com/artist/mn0003210853/biography
* https://www.forbes.com/sites/charlesrtaylor/2019/09/25/one-billion-youtube-views-the-story-of-starset/?sh=47777cb028b8
# Vilho Lampi

Vilho Lampi (finès: Vilho Henrik Lampi) (Oulu, 19 de juliol de 1898 - Rautasilta, 17 de març de 1936) va ser un pintor finlandès conegut sobretot pels seus autoretrats i pintures de Liminka i la gent que hi va viure.

## Història

Lampi va néixer a Oulu però va viure a Liminka la major part de la seva vida. Va estudiar a l'Acadèmia Finlandesa de Belles arts de 1921 a 1925 i després d'acabar els seus estudis va tornar a Liminka, on va viure i va pintar les seves obres més famoses.
Lampi es va suïcidar el 17 de març de 1936 en saltar d'un pont a Oulujoki mentre visitava Oulu.

## Bibliografia

* A Immonen: Vilho Lampi, lakeuden melankoolikko a Suomen taiteen vuosikirja 1956–1957, Porvoo, 1957. (en finès)
* Paavo Rintala: Jumala on kauneus, (novel·la sobre Vilho Lampi) Otava, 1959. (en finès)
* Eeli Aalto: Vilho Lampi, lakeuden maalari: esittelyä ja taustaa, Arvi A. Karisto, Hämeenlinna, 1967. (en finès)
* Marja Junttila et al.: Vilho Lampi 1898–1936, ARS Nordica & Kustannus Pohjoinen, 1998 ISBN 951-749-312-6 (en finès)

## Pel·lícules

* Eeli Aalto: Vilho Lampi, Lakeuden maalari, 1966.
* Hannu Heikinheimo: Jumala on kauneus, 1985.

## Galeria

* Chair, 1928
* Rural View, 1929
* Granary, 1929
* Ponderer, 1929
* Horse-Copers, 1930
* Emperor of the Parish, 1930
* Moonshiners, 1930, with the artist himself in the middle
* Decapitator, 1930
* Liminganjoki River, 1934

## Referències

* ↑ Vieru, Elina. «Lampi, Vilho (1898 - 1936)». Kansallisbiografia, 21-03-2005. [Consulta: 18 agost 2020].
* ↑ , 13-03-2020.
* ↑ , 01-03-2020.
* ↑ «Vilho Lampi». Helsinki Art Museum. Arxivat de l'original el 14 d’agost 2020. [Consulta: 18 agost 2020].
* ↑ «Viimeiset vuodet» (en finès). Oulu Art Museum. Arxivat de l'original el 3 de març 2012. [Consulta: 28 desembre 2016].
# Samoes

El Samoes fou un microcotxe de tres rodes fabricat el 1955 a València per l'empresa Plásticos Samoes. N'hi havia versions tancades i descapotables, amb carrosseria de plàstic, ambdues amb motor de dos temps Hispano Villiers capaç d'assolir els 75 km/h. Tot i que no se'n tenen gaire més dades, s'ha dit que possiblement es tractava del Cimera del xativí José Bolinches amb l'únic canvi de la carrosseria de plàstic feta per Samoes.

## Referències

* ↑ «SAMOES, Valencia» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 5 maig 2016].
* ↑ «SAMOES (1955)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 5 maig 2016].

## Vegeu també

* Cimera (motocicleta)
# Nancy Avril

Nancy Avril va ser una actriu que actuà breument en diferents pel·lícules de cinema mut entre el 1911 i 1913. Entre les pel·lícules en que va participar es pot destacar “Aida” (1911) i “Rob Roy” (1913).

## Biografia

Nascuda un 21 de desembre a finals del segle xix, el 1906 estava estudiant a l’American Academy of Dramatic Arts a Manhattan graduant-se el març de 1907.
Inicià la seva carrera en el món del teatre participant en obres com “Mrs. Temple’s Telegram” (1908) o “The Prossecutor” (1910). El 1911 entrà a formar part de la companyia cinematogràfica d’Edison on participà en algunes pel·lícules destacades com la versió de l’òpera “Aida” (1911) en la que interpretava el paper d’Amneris o “The Niece and the Corus Lady” (1911) en la que interpretava el paper de la corista del títol A mitjans de 1912 deixà l’Edison i treballà per diverses companyies com la Reliance, la Pathé i l'Éclair American. Amb aquesta darrera companyia actuaria en vuit pel·lícules, essent la darrera “Rob Roy” (1913). Posteriorment es retirà del món de la interpretació i no se’n coneixen més dades. .

## Filmografia

* The Rival Sculptors (1911)
* Monsieur (1911)
* The Strike at the Mines (1911)
* A Lucky Holdup (1911)
* A Buried Past (1911)
* Aida (1911)
* The Niece and the Chorus Lady (1911)
* Church and Country (1912)
* The Brother of the Bat (1912)
* The Gallop of Death (1913)
* The One Who Had to Pay (1913)
* For His Child's Sake (1913)
* The Wizard of the Jungle (1913)
* The Price of Silence (1913)
* For the Man She Loved (1913)
* Soul to Soul (1913)
* Steel (1913)
* Rob Roy (1913)

## Referències

* ↑ «Nancy Avril» (en anglès). IMDb. [Consulta: 17 febrer 2022].
* ↑ Barry, Owen «The sign of the Zodiac». The Green Book Album, 01-01-1910, pàg. 162.
* ↑ «Greater New York». Musical Courier 53, 1396, 26-12-1906, pàg. 42.
* ↑ «History and Heritage | The American Academy of Dramatic Arts». [Consulta: 17 febrer 2022].
* ↑ «Greater New York». Musical Courier 54, 13, 27-03-1907, pàg. 26B.
* ↑ «Plays & Players». The Marion Daily Mirror, 26-02-1908, pàg. 5.
* ↑ «Playhouse Gossip». The Birmingham Age - Herald, 18-12-1910, pàg. 50.
* ↑ «Cradle of cinema». American Cinematographer, 01-09-1945, pàg. 316.
* ↑ «Aida latest operatic film». The Film Index VII, 15, 15 d’abril 1911, pàg. 0.
* ↑ «Thomas A. Edison Inc». The Film Index VII, 21, 27-05-1911, pàg. 18.
* ↑ «Answers to enquiries». The Motion Picture Story Magazine VI, 9, 01-10-1913, pàg. 152.
# Formiguer zebrat occidental

El formiguer zebrat occidental (Willisornis poecilinotus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial de les terres baixes fins als 1400 m, des del sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través de l'est d'Equador i nord, est i sud-est de Perú i nord de Bolívia fins al nord i l'oest de l'Amazònia del Brasil.

## Referències

* ↑ «Formiguer zebrat occidental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Beire

Beire és un municipi de Navarra, a la Comarca de Tafalla, dins la merindad d'Olite. Limita al nord amb San Martín de Unx, a l'est amb Uxue, al sud amb Pitillas i a l'oest amb Olite.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 349 | 342 | 320 | 307 | 307 | 305 | 299 | 310 | 312 | 306 | 305 |
| Fonts: Beire i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Història

En el seu terme es localitzen assentaments arqueològics de diferents èpoques en els termes de Turbil i San Julián. També s'han trobat dos grans pedres amb gravats meandriformes, pel que sembla relacionats amb les cultures megalítiques.
El rei Carles II de Navarra va concedir (1378) el senyoriu perpetu de vila a Roger, vescomte de Castelbón, però Carles III de Navarra va atribuir més tard (1391) les seves rendes a l'alferes Carlos de Beaumont. Joan II la va donar en senyoriu a Bernart de Ezpeleta, donació què va confirmar la princesa Elionor (1475) encara que excloent-ne la jurisdicció. Amb tot, els sobirans Joan III d'Albret i Caterina I de Navarra van vincular la vila al patrimoni de la corona (1510). Després de la incorporació de Navarra a Castella, la història principal de Beire és la general de Navarra.
En 1802 tenia molí fariner sobre el riu Zidakos i la governaven un alcalde i dos regidors, que nomenava el virrei a proposició de la vila. En 1850 tenia escola, dotada amb 2.000 rals a l'any. En els anys 20 del segle XX contava també amb un convent, dues escoles i dos molins oliers a més d'aquell fariner. Durant les primeres dècades va ser un dels pobles que més es va sensibilitzar davant l'assumpte de les corralisses, fins al punt d'entaular el seu ajuntament un plet, reivindicant la seva propietat, que va fallar el Suprem a favor dels propietaris el 1915.

## Personatges il·lustres

* José Lázaro Galdiano
# Agrariae

Lex agrariae ("lleis agràries") va ser el nom donat a les diverses lleis romanes que regulaven l'ús o repartiment de les terres públiques (Ager publicus).
Durant la república romana existien tres categories aplicades a l'Ager: les terres privades, les pastures i les terres públiques. Diverses lleis van buscar resoldre els conflictes sobre l'ús d'aquestes terres públiques.
Les lleis agràries principals van ser:

## Notes

* ↑ Per les referències vegeu cadascuna de les lleis.

## Referències

* ↑ Johnson, Allan Chester (et al.) (eds.). Ancient Roman statutes. Austin: University of Texas Press, 1966, p. 55.
# Stadnikov

Stadnikov - Стадников (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 74 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Valery Fernández Estrada

Valery Fernández Estrada (L'Escala, Alt Empordà, 23 de novembre de 1999) és un futbolista català que juga en la posició de volant dret. Actualment juga al RCD Mallorca, cedit pel Girona FC de la Primera Divisió.

## Trajectòria

Valery va començar a formar-se com a futbolista a les categories inferiors del Palamós CF i del Girona FC. El 2011, amb 11 anys, va fitxar pel FC Barcelona, on va continuar formant-se a La Masia fins al 2014, quan va fitxar pel FC L'Escala de la Primera Catalana, equip amb el qual va debutar amb 15 anys.
El 2018 va tornar al Girona FC i va signar un nou contracte per tres anys per a cedir-lo al filial, el CF Peralada-Girona B, de la Segona Divisió B. El 31 d'octubre de 2018, Valery va debutar a amb el primer equip del Girona en un empat 2-2 contra el CD Alavés, a la Copa del Rei 2017-18, sent encara juvenil. El 2 de desembre del mateix any, encara juvenil, va fer el seu debut a Primera Divisió en un empat 1 a 1 contra el Club Atlético de Madrid; al dia següent va renovar contracte fins al 2023.
Valery va marcar el seu primer gol com a professional el 16 de gener de 2019, el primer del seu equip en un empat 3–3 contra l'Atlètic de Madrid, també a l'Estadi Metropolità. El juliol va patir una lesió de genoll en un amistós de pretemporada contra el Derby County FC, que el va mantenir apartat durant la major part de la temporada 2019–20.
El 30 d'agost de 2024, Valery va ser cedit a un altre equip de primer nivell, el RCD Mallorca per a la Primera divisió espanyola de futbol 2024–25.

## Referències

* ↑ «El Girona blinda a Valery Fernández hasta 2023» (en castellà). Mundo Deportivo, 03-12-2018 [Consulta: 17 gener 2019].
* ↑ Bernaola, Enrique «El Girona encuentra el mejor descuento» (en castellà). Marca, 31-10-2018 [Consulta: 17 gener 2019].
* ↑ Ciurana, Eduard «Bounou es lesiona i Valery debuta a primera divisió». L'Esportiu, 03-12-2018 [Consulta: 17 gener 2019].
* ↑ «Valery Fernández debuta y renueva con el Girona hasta 2023» (en castellà). Diari AS, 03-12-2018. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ «Valery sufre una lesión en el ligamento cruzado anterior de la rodilla izquierda» (en castellà). Diario AS, 26-07-2019. [Consulta: 21 febrer 2020].
* ↑ «Valery, cedit al Mallorca». Girona FC, 30-08-2024. [Consulta: 2 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Valery Fernández Estrada a BDFutbol
* Valery Fernández Estrada, Fitxa a Soccerway
# Ocampo (municipi de Coahuila)

Ocampo és un municipi de l'estat de Coahuila. Ocampo és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Coahuila. Limita al nord amb els municipis de Arteaga, al sud amb Zacatecas, a l'oest amb General Cepeda i a l'est amb Ramos Arizpe.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Ocampo Arxivat 2020-01-31 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Franz Retz

Franz Retz (13 de setembre de 1673, Praga - † 19 de novembre de 1750, Roma) fou general de la Companyia de Jesús.
Entrà als jesuïtes el 1689, estudià filosofia (1692-1694) i teologia (1700-1703) a Olomouc. Rebé el grau de doctor en filosofia a Olomouc el 1703 i de teologia a Praga el 1708. Poc després d'iniciar la seva feina com a educador fou cridat a Roma per a la tasca d'administratiu a l'orde. Escollit provincial de Bohèmia (1718-1720) i rector de l'escola superior de Praga (1720-1723). Des del 1725 fou l'assistent d'Europa Central i vicari general. Després de la mort de Michelangelo Tamburini (1730) convocà la XVI Congregació General.
Hi fou escollit unànimament general. La seva administració va influir en en floriment de l'orde. Fou un període tranquil en la història dels jesuïtes. Les missions es desenvoluparen intensament. La Companyia de Jesús augmentava quantitativament. En el moment de la seva mort la societat tenia 39 províncies, 24 cases professes, 669 col·legis, 61 noviciats, 335 residències, 273 estacions missionals, 176 seminaris i 22.589 religiosos, dels quals 11.293 sacerdots.
# Bokermannohyla feioi

Bokermannohyla feioi és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Napoli, M. & Feio, R. 2006. Bokermannohyla feioi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.
# Bokermannohyla alvarengai

Bokermannohyla alvarengai és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bertoluci, J. & Silvano, D. 2004. Bokermannohyla alvarengai. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.
# Adrià Ferran i Vallès

Adrià Ferran i Vallès (Vilafranca del Penedès, Barcelona; 1774 - Barcelona, circa 1842) fou un escultor català.
Es té constància que als 20 anys pertanyia a un gremi i tenia taller propi. En els seus inicis es va dedicar a la imatgeria religiosa, i va realitzar diverses talles per al Convent de Santa Caterina (Barcelona).
El 1808 o 1809 es va exiliar a Mallorca a causa de la invasió francesa, i allà hi va obrir un taller d'estatuària i mobiliari. Va realitzar diverses imatges, crucifixos i ornaments per a les catedrals de Palma i Eivissa, així com per a diverses parròquies mallorquines i la Cartoixa de Valldemossa, on va confeccionar un Sant Bruno conservat actualment a la Catedral de Palma.
De tornada a Barcelona, entre 1822 i 1823 va elaborar el grup dels Sants Just i Pastor per a l'església homònima. El 1826 va realitzar una de les seves obres més significatives, la Font de Neptú, situada inicialment al Moll de la Riba i en l'actualitat a la plaça de la Mercè, davant de la basílica homònima.
El seu fill August Ferran (1813-1879) va ser també escultor. Nebot seu era el pintor Lluís Ferrant i Llausàs.

## Referències

* ↑ «Adrià Ferran i Vallès». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Bestard, Bartomeu. «Tras las huellas del escultor Adrià Ferran en Palma (1808-1821)» (en castellà). Diario de Mallorca, 27-09-2009. [Consulta: 1r juliol 2015].
* ↑ Lecea et al., 2009, p. 527.

## Bibliografia

* Lecea, Ignasi de; Fabre, Jaume; Grandas, Carme; Huertas, Josep M. Art públic de Barcelona. Barcelona: Ayuntamiento de Barcelona i Àmbit Serveis Editorials, 2009. ISBN 978-84-96645-08-0.
# Stadnitsa

Stadnitsa - Стадница (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2021 tenia 62 habitants. Pertany al districte (raion) de Rakítnoie.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования муниципального района "Ракитянский район" Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Aleksandrovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 9 gener 2022].