OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tamariz de Campos

Tamariz de Campos és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | José Ángel Blanco Albillo | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Ángel Blanco Albillo | PSOE (independent) | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Ángel Blanco Albillo | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Ángel Alberto Cantalejo Carpintero | Candidatura Independent | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 115 | 108 | 105 | 97 | 108 | 109 | 107 | 100 | 103 | 105 |
# Tamatea

Tamatea, també anomenat Tamatea Ure Haea (« Tamatea el circumcidat »), Tamatea-pōkai-whenua-pōkai-moana (« Tamatea, el qui ha viatjat a través de les terres i a través dels mars », Tamatea-pōkaiwhenua (« Tamatea, el qui ha viatjat a través de les terres ») així com Tamatea-pōkaimoana (« Tamatea, el qui ha viatjat a través dels mars ») és un personatge ancestral maori de Nova Zelanda. Era fill de Muriwhenua i de Rongokako, el fill del cap dels Tākitimu qui va arribar a Nova Zelanda i va fundar la tribu dels Ngāti Kahungunu. Es va casar amb tres dones, totes germanes: Te Onoono-i-waho, Te Moana-i-kauia i Iwipūpū; aquesta darrera li va donar un fill, Kahungunu. Tamatea era un gran viatger que va emprendre la circumnavegació de Nova Zelanda. També va explorar una bona part de l'Illa del Nord, especialment la costa oriental i el centre. També va viatjar a la costa est de l'Illa del Sud. Va donar nom a diversos llocs, el més famós dels quals el turó de Taumatawhakatangihangakoauauotamateaturipukakapikimaungahoronukupokaiwhenuakitanatahu, el nom del qual és el topònim més llarg del món.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ngāti Kahungunu - Ancestors». [Consulta: 12 agost 2009].
* 1 2 3 4 «Ngā waewae tapu - Māori Exploration, The East Coast». [Consulta: 12 agost 2009].
* ↑ PAQS. PAQS - Bulletin n°3, p. 4 [Consulta: 7 agost 2009].
* ↑ AFS Interculture Canada. New Zealand, p. 6 [Consulta: 7 agost 2009]. Arxivat 2012-12-08 a Wayback Machine.
* ↑ Paul Murrell. Introduction to Data Technologies, 19 de maig de 2008, p. 341 [Consulta: 7 agost 2009].
# Muhàmmad Xah Khaldji

Muhàmmad Xah Khaldji Ala al-Din fou sultà de Delhi (1296-1316).
Abans de pujar al tron fou governador de Kara en el regnat del seu oncle i sogre Firuz Xah Khalji Djalal al-Din. El 1295 va dirigir una victoriosa campanya contra el regne de Deogir al Dècan, que va saquejar. Djalal al-Din el va anar a veure a Kara i aprofitant la visita Muhàmmad el va matar traïdorament el 29 de juliol de 1296 i es va proclamar sultà avançant cap a Delhi. En aquesta ciutat els nobles al saber la mort del sultà van proclamar al fill del difunt, Rukn al-Din, però Muhàmmad va guanyar el favor popular quan va fer llençar peces de plata i or amb catapultes dirigides al poble, i així Rukn al-Din fou enderrocat fàcilment i fou coronat el 21 de desembre de 1296.
Va nomenar al seu germà Almas Beg com a comandant en cap de l'exèrcit i li va donar el títol de Ulug Khan. Va fer front a diversos intents d'invasió dels kan de Txagatai i va fer campanyes victorioses contra els regnes veïns. Fins i tot va planejar enviar el seu exèrcit a través de l'Himàlaia per conquerir Xina i també va planificar introduir una nova religió però va desistir per consell del seu ministre. Les victòries el van tronar arrogant i cruel amb tothom (nobles, clergat, família); va tirar a la seva dona de les muralles i va empresonar al seu fill i hereu designat Khidr Khan a Gwalior. Però com a administrador fou excel·lent i va desenvolupar el comerç, la indústria i l'agricultura, fent nombroses construccions i protegint les arts i la cultura
Va morir suposadament de febre el 3 de gener de 1316 però tres historiadors coincideixen a dir que Malik Naib, el seu ministre principal, el va assassinar i el poble comentava que havia estat pagat amb la seva pròpia moneda. El va succeir el seu fill de 6 anys Shihab al-Din Umar, sota regència d'un altre fill de 18 anys, Kutb al-Din Mubarak Xah I

## Bibliografia

* H. M. Eliot and J. Dowson, History of India as Told by its own Historians, Bombai, 1950.
# Cassinasco

Cassinasco (Casors en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Bubbio, Calamandrana, Canelli, Monastero Bormida, Rocchetta Palafea i Sessame.
Pertanyen al municipi les frazioni de Caffi i Bricco Bosetti.

## Galeria fotogràfica

* Torre del Castell
# Jueus italians

Els jueus italians (en italià: Ebrei Italiani, en hebreu: יהודים איטלקים Yehudim Italkim) o els jueus romans (en italià: Ebrei Romani, en hebreu: יהודים רומים Yehudim Romim) es un terme que es pot utilitzar en un sentit general per a referir-se a aquells que tenen arrels a Itàlia, o tots els jueus que viuen a Itàlia, i, en un sentit més restringit, per referir-se als 'Italkim', una antiga comunitat que vivia a Itàlia des de l'època romana antiga, i que utilitzen la litúrgia italiana (o "ritus italià") a diferència d'aquelles comunitats jueves a Itàlia que daten d'època medieval o moderna, i que utilitzen la litúrgia sefardita, la Nusach italiana o la Nusach Ashkenaz.
La primera llei, i la més important de les leggi razziali, fou el Regio Decreto 17 Novembre 1938 Nr. 1728. Restringia els drets civils dels jueus, prohibia els seus llibres i els excloïa de càrrecs públics i educació superior. Altres lleis treien els actius que pertanyien a jueus, els restringien la capacitat de viatjar, i finalment en preveia el confinament en un exili interior com a presos polítics.
La promulgació de les lleis racials fou precedida d'una llarga campanya mediàtica i de la publicació del "Manifest de la Raça" a principis del 1938, un informe suposadament científic redactat per científics feixistes que afirmaven que els principis racials, entre els quals la superioritat dels europeus sobre la resta de races. La decisió final sobre la llei es va prendre durant la trobada del Gran Consell del Feixisme, que va tenir lloc la nit entre el 6 i el 7 d'octubre de 1938 a Roma, al Palazzo Venezia. No tots els feixistes van donar suport a la discriminació: mentre que els pro-alemanys i antijueus Roberto Farinacci i Giovanni Preziosi van donar-hi suport, Italo Balbo s'hi va oposar. Les lleis prohibien que els jueus ocupessin qualsevol posició professional i prohibien les relacions sexuals i els casaments entre italians i jueus i africans.
El règim feixista va publicitar una publicació titulada "Manifest dels Científics Racials" on hi havia una barreja de racisme biològic i història; declarava que els italians pertanyien a una raça ària, que els jueus no eren italians i que calia distingir entre europeus i no-europeus.
Després de la caiguda de Benito Mussolini el 25 de juliol de 1943, el govern de Pietro Badoglio va suprimir les lleis. Van seguir en vigor i més severes als territoris on governava la República Social Italiana fins al final de la guerra.

## Referències

* ↑ Vivanti, Corrado «The History of the Jews in Italy and the History of Italy Die Konstruktion der jüdischen geschichte . Heinrich Graetz». The Journal of Modern History, Vol. 67, Núm. 2, 01-06-1995, pàgs. 309-357. DOI: 10.1086/245093 [Consulta: 20 desembre 2022].
# Telecabina

Un telecabina és un remuntador anàleg a un telecadira desembragable però on el que penja de cable no són simples cadires a la intempèrie sinó cabines tancades.
Tant a l'inici com al final, les cabines circulen guiades per una mena de carrils a baixa velocitat, permetent a la gent entrar-hi o sortir-ne, amb les corresponents obertures i tancaments automatitzats de portes. Entremig, enganxades al cable, circulen a una velocitat major.
La seva capacitat pot variar molt, entre les 4 i les 16 persones per cabina. A més, els seus ocupants poden anar tant drets com asseguts, i amb els esquís o snowboards dins o fora de la cabina (però mai posats). En general, les cabines petites (4, 6 o 8 places) tenen uns porta-esquís semblants a cistelles allargades enganxades a l'exterior de les portes, i la gent hi diposita els esquís abans d'entrar a la cabina, on seuran en dues files de seients perpendiculars al sentit d'avanç. Per contra, les cabines més grosses, acostumen a ser prou altes perquè la gent hi entri els esquís dins, disposant-se circularment i sense seure.
Una versió més grossa i sofisticada dels telecabines són els funitels, que en lloc de tenir les cabines penjant d'un sol cable, les tenen penjant de dos.
Especialment en recorreguts llargs, són molt apreciats pels esquiadors pel fet de permetre'ls anar tancats (i més calents), si bé l'embarcament acostuma a ser més feixuc que en telecadires, pel fet d'haver-se de treure els esquís i snowboards.
Antigament les cabines presentaven sovint una forma d'el·lipsoide que les feia semblar ous, similitud que es veia incrementada pel fet que s'obrien totalment per la meitat, com si un ou es partís. És per això que popularment també es coneix els telecabines com a teleous.
# Parapediasia

Parapediasia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Parapediasia atalanta (Bleszynski, 1963)
* Parapediasia cervinellus (Zeller, 1863)
* Parapediasia decorellus (Zincken, 1821)
* Parapediasia detomatellus (Möschler, 1890)
* Parapediasia hulstellus (Fernald, 1885)
* Parapediasia ligonellus (Zeller, 1881)
* Parapediasia murinellus (Zeller, 1863)
* Parapediasia paranella (Bleszynski, 1963)
* Parapediasia subtilellus (Zeller, 1863)
* Parapediasia tenuistrigatus (Zeller, 1881)
* Parapediasia teterrellus (Zincken, 1821)
* Parapediasia torquatella B. Landry, 1995

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 1r febrer 2019].
# Antonio Tovar y Marcoleta

Antonio Tovar y Marcoleta (Madrid, 13 de desembre de 1847 - Madrid, 22 de juny de 1925) va ser un militar i polític espanyol, Ministre de Guerra i director general de la Guàrdia Civil.

## Biografia

Nascut a Madrid el 13 de desembre de 1847. Ingressà com a cadet en 1862 i fou integrat en el Batalló de Caçadors de Catalunya, on el 1864 assolí la graduació de sotstinent. El 1870 fou destinat al Batalló de Caçadors de Barcelona, amb el qual a l'agost i setembre de 1870 en la persecució d'insurrectes carlins a Biscaia i Burgos, i fou ascendit a capità. Després va lluitar a diferents fronts durant la Tercera Guerra Carlina, i cap al 1876 fou ascendit a comandant i el 1879 a tinent coronel. El 1883 fou nomenat governador civil i militar de l'illa de Negros (Filipines) i el 1889 secretari del govern militar de Manila. El 1892 tornà a la Península, d'on fou destinat a Puerto Rico en 1894 i a Cuba en 1895. Participà en la guerra hispano-estatunidenca destinat al Batalló de Defensa de l'Havana.
En setembre de 1900 fou ascendit a general de brigada i fou nomenat governador militar d'Alcalá de Henares, cap de secció del Ministeri de Guerra (1902) i secretari del director general de la Guàrdia Civil (1906). En 1909 fou ascendit a general de divisió i participà en la Guerra del Rif com a cap de la Divisió de Caçadors de Melilla en la campanya de Taxdirt. Com a premi el 1910 fou nomenat subinspector de les tropes de la IV Regió Militar i Governador Militar de Barcelona, i després subsecretari del Ministeri de la Guerra. De 1910 a 1914 obté el comandament de la 1a Divisió, i aleshores és nomenat tinent general.
Fou nomenat director general de la Guàrdia Civil entre el 23 de juliol de 1916 i el 20 d'abril de 1917 Després fou nomenat Capità general de València i gentilhome de cambra pel rei.
Entre el 20 de juliol de 1919 i el 12 de desembre de 1919 és nomenat Ministre de Guerra en el govern Sánchez de Toca. Després fou nomenat senador vitalici. Va morir a Madrid el 22 de juny de 1925.

## Referències

* 1 2 «Antonio Tovar (1847-1925)». Base documental d'Història Contemporània de Catalunya.
* ↑ «El General Tovar». La Libertad, 24-06-1925. ISSN: 9968-4942.
* ↑ Antonio Tovar Marcoleta a soldadoespanol.blogspot
* ↑ Entrada triunfal en Madrod
* ↑ «Directores Generales». Guàrdia Civil. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 31 maig 2015].
* ↑ De Urquijo y Goitia, 2008, p. 102.
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ «Fallecimiento del teniente general y ex ministro de la Guerra, D. Antonio Tovar Marcoleta». La Correspondencia de España, 23-06-1925, pàg. 12. ISSN: 1137-1188.
# Tell Bazmusian

Tell Bazmusian és un jaciment arqueològic situat al Kurdistan iraquià. Es troba a la riba dreta del Zab inferior, a la plana de Ranya (governació de Sulaymaniyya). El lloc va ser excavat entre 1956 i 1958 per arqueòlegs iraquians com a part d'una campanya de documentar de restes culturals antigues que quedarien sota l'aigua un cop la presa de Dukan estigués construïda. Avui en dia el lloc es troba submergit sota el llac Dukan.

## Descripció

La campanya va servir per a localitzar una quarantena de jaciments, tots ells afectats per la construcció de la presa, tot i que només se'n van excavar cinc. A part de Tell Bazmusian, també es van excavar els jaciments d'ed-Dem, Kamarian, Qarashina i Tell Shemshara.
Bazmusian és un tel, o monticle de poblament, amb una circumferència de 1.500 metres i una alçada de 23 metres. Juntament amb Tell Shemshara, és un dels jaciments arqueològics més grans de la plana de Ranya. Quan van començar les excavacions, el flanc sud-est del monticle estava ocupat per una comunitat que s'hi havia establert a principis del segle xx.

### Cronologia

Les excavacions van revelat 16 capes d'ocupació, que van des de la cultura de Samarra (VI mil·lenni aC) fins al segle IX dC.
* Les troballes del nivell I van consistir en fonaments de còdols fragmentats, ceràmica i tova del segle ix.
* El nivell II també contenia material islàmic.
* A partir del nivell III van començar a aparèixer restes antigues de finals del II mil·lenni aC, i contenia un temple d'una sola habitació amb gruixudes parets de maó. La ceràmica que hi va aparèixer era d'entre mitjans a finals del II mil·lenni aC. En una fossa a l'exterior d'aquest temple, s'hi van trobar diversos fragments de tauletes d'argila. Tot i que estaven massa danyades per a poder-les llegir, basant-se en detalls estilístics, es van poder datar del període assiri mitjà.
* El nivell IV contenia una versió anterior d'aquest temple.
* Al nivell V, es van trobar parets de tova endurida.
* Els nivells VI-XVI contenien material que datava del III mil·lenni aC, del període d'Uruk i de les cultures de Samarra i Halaf, tot i que encara no se n'han publicat els resultats.

## Referències

* ↑ «Tell Bazmusian» (en anglès). Pleiades. [Consulta: 6 novembre 2020].
* ↑ «Dukan Dam» (en anglès). Turisme Iraq. [Consulta: 6 novembre 2020].
* ↑ Al-Soof, 1970, p. 67.
* ↑ Al-Soof, 1970, p. 68.
* ↑ Læssøe, 1959, p. 15-18.
* ↑ Al-Soof, 1970, p. 69--70.

## Bibliografia

* Al-Soof, Behnam Abu «Mounds in the Rania Plain and excavations at Tell Bazmusian (1956)». Sumer, 26, 1970, pàg. 65–104. ISSN: 0081-9271.
* Fernande, Antigone. Tell Bazmusian (en anglès). Spir, 2011. ISBN 978-6139086306.
* Læssøe, Jørgen «The Bazmusian tablets» (en anglès). Sumer, 15, 1959, pàg. 15–18. ISSN: 0081-9271.
# Consell General de les Landes

El Consell General de les Lanas (en occità Conselh Generau deras Lanas) és l'assemblea deliberant executiva del departament francès de les Lanas, a la regió de la Nova Aquitània.
Des del 1975 la seu es troba a la Maison Planté, al carrer Victor Hugo de Mont de Marsan i des de 1982 el president és Henri Emmanuelli (PS).

## Antics presidents

* Julien Laurence : 1833-1857
* Adolphe Marrast : 1858-1866
* Victor Duruy: 1867-1870
* Antoine Lacaze : 1871-1873
* Adrien Lacroix : 1874-1891
* Childebert Pazat : 1892-1896
* Ferdinand de Candau : 1897
* Ernest Daraignez : 1898-1933
* Maxime Faget : 1934-1940

## Composició

El març de 2008 el Consell General de les Lanas era constituït per 30 elegits pels 30 cantons de les Lanas.
| Partit | Sigles | Electes |
| Majoria (26 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 25 |
| Partit Comunista | PCF | 1 |
| Oposició (4 escons) |||
| Nou Centre | NC | 1 |
| Divers Droite | DVD | 1 |
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 2 |
| President del Consell General |||
| Henri Emmanuelli (PS) |||

## Vegeu també

* Consell Regional d'Aquitània
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell General de les Lanas
# Carles IV

Carles IV és el nom dels següents personatges:
* Carles IV de França (1294 – 1328), rei de França
* Carles IV de Luxemburg (1316 – 1378), emperador del Sacre Imperi Romanogermànic
* Carles IV de Navarra (1421 – 1461), rei titular de Navarra
* Carles IV d'Anjou (1436 – 1481), duc d'Anjou i comte de Provença
* Carles IV de Nàpols (1500 – 1558), rei de Castella, Aragó i emperador
* Carles IV de Lorena (1604 – 1675), duc de Lorena i de Bar
* Carles Manuel IV de Savoia o Carles Manuel IV de Sardenya (1751 – 1802), duc de Savoia i rei de Sardenya
* Carles IV d'Espanya (1748 – 1819), rei d'Espanya
* Carles IV de Noruega o Carles XV de Suècia (1826 – 1872), rei de Suècia i de Noruega
* Carles I d'Àustria i IV d'Hongria (1887 – 1922), rei d'Àustria i d'Hongria
# Carrow Road

Carrow Road és un estadi de futbol de Norwich, Anglaterra, i és la seu del Norwich City Football Club.
Carrow Road, anomenat així per l'avinguda en què està ubicat, va ser construït pel Norwich City el 1935. La construcció va durar només 82 dies. Abans de la construcció d'aquest estadi el club jugava al Newmarket Road i al The Nest.

## Història

El Norwich City va jugar al Newmarket Road del 1902 al 1908, on el rècord d'assistència va ser de 10.366 aficionats, en un partit davant del Sheffield Wednesday en la segona ronda de la FA Cup del 1908. Després de disputes sobre la renda del Newmarket Road, el club va canviar de seu el 1908 i es va traslladar al "The Nest". En aquesta nova seu van aparèixer problemes amb la capacitat i seguretat de l'estadi, pel que el club va començar a buscar una seu alternativa el 1926. El 15 de maig del 1935 la Football Association va escriure una carta al club en què indicava que l'estadi The Nest ja no era adequat per a albergar grans multituds.
A unes setmanes que comencés la temporada, la FA va prohibir l'ús del The Nest, de manera que el club, l'1 de juny del 1935 va adquirir un contracte de 20 anys de lloguer de la casa de Boulton Paul Sports Ground, a Carrow Road, del seu amo J & J Colman.
# Conflicte de Namangan

Conflicte que es donà a regió de Namangan durant els dies 8 i 9 de desembre de 1991, quan membres d'Adolat (justícia) van apoderar-se de la seu del Partit Comunista, convertint-la en un centre islàmic. Protestaven pel suport que oferien els clergues (aquells acceptats oficialment) a la candidatura d'Islom Karimov, del Partit Comunista, a la presidència de l'Uzbekistan.
Els seguidors es comptaven per milers, ja en el 1992 eren partícips unes 50.000 persones. Aquest fet provocà que el president atorgués l'autonomia a la regió de Namangan temporalment. Tot seguit, però, hagueren diferents detencions i un gran nombre d'integrants i seguidors de l'Adolat foren expulsats refugiant-se al Tadkikistan, a l'Afganistan o a l'Iran.
Aquest conflicte no va provocar morts directes, fins ara sabut.
Aquest moviment s'emmarca en un moment molt actiu políticament a l'Uzbekistan, ja que l'agost del mateix any Islom Karimov havia proclamat la independència del país que passarà a dir-se República Socialista Soviètica de l'Uzbekistan.
La religió islàmica, de caràcter oficial, és usada com a instrument de control de la comunitat musulmana, en expansió, per part dels organismes estatals. I com hem vist, pot generar un moviment d'unió significatiu conte el govern.

## Referències

1.Boris Z. Rumer, ed(2002).Central Asia:a gathering storm? pp. 312-317.
# Colònia Espona I

La Colònia Espona I és una obra de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de Raimon Duran i Reynals. Consta de tres plantes amb finestres rectangulars disposades de forma simètrica. La coberta és a dos aiguavessos. Destaca la petita zona enjardinada davant de la façana principal així com les galeries vidrades de la façana posterior.

## Referències

* ↑ «Colònia Espona I». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Copa del Rei

«Copa del Rei» té aquests significats:
* Copa del Rei de futbol
* Copa del Rei de futbol sala
* Copa del Rei de bàsquet
* Copa del Rei d'handbol
* Copa del Rei d'hoquei patins
* Copa del Rei d'hoquei herba
* Copa del Rei de waterpolo
# Copa del Rei de bàsquet 2009

La seu de la 73a edició de la Copa del Rei de Bàsquet va ser el Palacio de los Deportes de la Comunidad de Madrid del 19 al 22 de febrer de 2009. En aquesta edició el DKV Joventut arribava com a defensor del títol.
El trofeu se'l disputaran els set primers classificats de la Lliga ACB 2008/09 i el millor equip classificat de Madrid (com a organitzador), que no es classifiqui de forma directa. D'aquesta manera els classificats són TAU Cerámica, Unicaja Málaga, Regal FC Barcelona, DKV Joventut, Kalise Gran Canaria, Reial Madrid, Pamesa València i MMT Estudiantes com a organitzador.

## Resultats

| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | | Final | Final |
| 19 de febrer | 19 de febrer | | | | | |
| Regal FC Barcelona | 83 | | | | | |
| Regal FC Barcelona | 83 | 21 de febrer | 21 de febrer | | | | |
| Reial Madrid | 75 | 21 de febrer | 21 de febrer | | | |
| Reial Madrid | 75 | Regal FC Barcelona | 77 | | | |
| 19 de febrer | 19 de febrer | | Regal FC Barcelona | 77 | | | |
| 19 de febrer | 19 de febrer | TAU Cerámica | 90 | | | |
| TAU Cerámica | 82 | TAU Cerámica | 90 | | | |
| TAU Cerámica | 82 | | | | 22 de febrer | 22 de febrer |
| Pamesa València | 66 | | | | 22 de febrer | 22 de febrer |
| Pamesa València | 66 | | | | TAU Cerámica | 100 |
| 20 de febrer | 20 de febrer | | | | | TAU Cerámica | 100 |
| 20 de febrer | 20 de febrer | | | | Unicaja Málaga | 98 |
| DKV Joventut | 75 | | | | Unicaja Málaga | 98 |
| DKV Joventut | 75 | 21 de febrer | 21 de febrer | | | |
| MMT Estudiantes | 80 | 21 de febrer | 21 de febrer | | | |
| MMT Estudiantes | 80 | MMT Estudiantes | 71 | | | |
| 20 de febrer | 20 de febrer | | MMT Estudiantes | 71 | | | |
| 20 de febrer | 20 de febrer | Unicaja Málaga | 78 | | | |
| Unicaja Málaga | 79 | Unicaja Málaga | 78 | | | |
| Kalise Gran Canaria | 69 | | | | | |

## Referències

* ↑ «Copa del Rey: Historial de Fases Finales» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2010-09-17. [Consulta: 8 maig 2019].
# Cookie

«Cookie» té aquests significats:
* Cookie o galeta : terme informàtic relacionat amb la informació que guarda un servidor sobre un usuari al vostre equip;
* Cookie salad : plat culinari dels Estats Units;
* Cookie : joc vídeo de 1983;
* Cookie : revista japonesa de màniga shōjo.
* Cookie : pel·lícula francesa de l'any 2013.
# Catalunya (desambiguació)

«Catalunya» té aquests significats:
* La nació anomenada Catalunya o els Països Catalans (a vegades anomenada també la «Gran Catalunya»)
* El territori històric del Principat de Catalunya format per:
** Catalunya
** Catalunya del Nord
* Política:
** República de Catalunya
** Generalitat de Catalunya
** Govern de Catalunya
* Altres, derivats de Catalunya:
** Catalunya 2003
** Catalunya Vella
** Catalunya Nova
** Catalunya (Buenos Aires) revista fundada el 1930 a Buenos Aires pel casal català

## Vegeu també

* Catalana (desambiguació)

## Enllaços externs

* Inventari de catalans i Catalunyes
Viccionari