OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ohio State Route 153

La Ohio State Route 153 (SR 153, OH 153) és una carretera de l'estat d'Ohio, a la part nord-est dels EUA, de 14,69 milles (23,64 quilòmetres) de llarg d'est a oest. El terme occidental de SR 153 és en una intersecció senyalitzada amb direcció sud SR 43 en Canton (Ohio), al llarg d'un tram de la SR 43 on es divideix aquesta carretera en un apariat d'una via. SR 153 té el seu extrem oriental en SR 183 prop de 4 milles (6,4 km) al sud d'Alliance. Tota la ruta és al Comtat de Stark.

## Traçat

Tota la SR 153 és a la meitat oriental de Comtat de Stark. Cap part d'aquesta carretera estatal s'inclou com a part del sistema nacional de carreteres (NHS). El NHS és una xarxa de rutes decidits a ser més important per a l'economia de la mobilitat i la defensa de la nació.

## Història

La designació SR 153 va ser establerta el 1932. El seu traçat original consistia en la part de l'alineació existent del SR 153 entre el seu terme occidental en la SR 43 en Cantó i la seva unió amb la SR 44 en Louisville (Ohio). SR 153 substitueix el que era una part de la SR 44 abans que la carretera va ser desviada per continuar cap al sud des de Louisville a East Canton. El 1937, la SR 153 s'estenia a l'est de Louisville al seu terme de l'est present en SR 183, que en el moment porta la designació SR 80. L'extensió utilitza una carretera del comtat-mantinguts.
# Delmar (Iowa)

Delmar és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 514 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Delmar tenia 514 habitants, 195 habitatges, i 141 famílies. La densitat de població era de 261,1 habitants per km².
Dels 195 habitatges en un 37,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.375 $ i la renda mediana per família de 37.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 14.469 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Delmar». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Delmar». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Francisco Ximenez de Texada

Francisco Ximenez de Texada (Funes, 13 d'octubre de 1703 - Nàpols, 9 de novembre de 1775) fou el 69è Gran Mestre de l'Orde de Malta entre 1773 i 1775.
Fill de Diego Ximenez de Texada Mirafuentes, senyor de Tejada i Valdeosera, i Clara Eslava Berrio, fou Gran Prior de Navarra, fou escollit Gran Mestre de l'Orde de Malta, però fou un dels mestres més odiats, ja sigui per la gent de Malta, com pels mateixos cavallers, ja que les seves reformes econòmiques i militars foren un desastre. Durant el seu magisteri hi va haver diferents revoltes contra ell. El 9 de setembre de 1775 es va produir l'aixecament de la Valeta, en què els capellans es van apoderar del Fort de Sant Elm. Després de morir a Nàpols fou enterrat a la cocatedral de Sant Joan.

## Referències

* ↑ «Funesinos» (en castellà). Villa de Funes. Arxivat de l'original el 2013-04-25. [Consulta: 14 gener 2011].
* ↑ «La nobleza corporativa en España: Nueve siglos de entidades corporativas». Revista Hidalguía, 2007, p.188.
* ↑ Lema, Marqués de «El último Gran Maestre Español de la Orden de San Juan de Jerusalén D. Francisco Jiménez de Tejada (1703-1775)» (en castellà). Euskal Herria, LXVIII, 1913, pàg. 160-556.

## Enllaços externs

* Retrats del Gran Mestre Fra Francisco Ximenes
* Monedes del Gran Mestre Francisco Ximenes Arxivat 2007-08-29 a Wayback Machine.
# Nancy (Calder)

Nancy és una escultura cinètica (mòbil) de l'escultor estatunidenc Alexander Calder (1898–1976), creada l'any 1971. Està situada a la ciutat de Palma a l'illa de Маllorca, Espanya, a l'Hort del Rei, prop del Palau de l'Almudaina.
L'escultura va ser part d'una exposició d'obres de Calder que va tenir lloc entre els mesos de setembre i octubre de 1972 a la Sala Pelaires de Palma. L'amistat que mantenia l'artista americà amb el català Joan Miró (1893-1983) va tenir un paper molt important en l'organització d'aquesta exposició. Els dos artistes es van conèixer i es van fer amics el 1928, quan vivien i treballaven a París.
Miró va encarregar al seu amic Calder l'escultura per presentar-li a l'alcalde de Palma el 1973, però l'Ajuntament no hi va estar d'acord a acceptar-la com a regal, ja que si ho feien, haurien de pagar una gran suma en drets de duana i impostos espacials. Més tard, a Madrid, l'obra es va classificar com un objecte de Patrimoni Nacional, alliberant així l'escultura dels impostos. Finalment, el 14 de febrer de 1974, l'Ajuntament de Palma el va acabar acceptant com a regal.
Calder volia que el seu mòbil fos instal·lat al Parc de Mar, entre la catedral i el mar, per tal que el vent fes moure l'escultura. Però l'Ajuntament de Palma va decidir instal·lar-lo a l' Hort del Rei (on va ser del 1974 al 1985). L'any 1994 va ser restaurat per vandalisme.

## Enllaços externs

* Informació al web - El Arte Como Arte
* MallorcaPhotoBlog
# Copa Catalunya de futbol masculina 2014-2015

La Copa Catalunya 2014-2015 fou la 26a edició de la Copa Catalunya de futbol, una competició a eliminatòries úniques al camp de l'equip de menor categoria i organitzada per la Federació Catalana. Participaren els campions de Grup de la Primera Catalana i els equips de Tercera Divisió, Segona Divisió B i Segona Divisió estatals. La competició començà el dia 1 d'agost de 2014 i acabà el 25 de març de 2015 amb la final, a l'Estadi Nou Sardenya de Barcelona entre el CE Europa i el Girona FC, amb el resultat de 2 gols a 1 a favor del CE Europa.

## Primera eliminatòria

El sorteig de la primera eliminatòria es va fer el 4 de juliol de 2014.
Exempt: UE Llagostera

## Segona eliminatòria

Exempt: Cerdanyola del Vallès FC

## Quarts de final

Exempt: CF Gavà

## Semifinals

El sorteig de les semifinals es va fer el 2 de desembre de 2014.

## Enllaços externs

* Federació Catalana de Futbol

## Referències

* ↑ Resultats sorteigs Copa Catalunya Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.; FCF.cat, 4 juliol 2014.
* ↑ Definits els quarts de final de la Copa Catalunya Absoluta Arxivat 2014-09-16 at Archive.is; FCF, 15 setembre 2014
* ↑ "Definides les semifinals de la Copa Catalunya Absoluta" Arxivat 2014-12-07 at Archive.is. FCF. 2 desembre 2014.
# Villa Fiorito

Villa Fiorito és una ciutat de la província de Buenos Aires, localitzada al sud de la ciutat de Buenos Aires, forma part de la conurbació urbana del Gran Buenos Aires. Hi resideixen molts descendents d'italians i d'espanyols. En les últimes dècades persones d'altres províncies argentines s'hi han establert, creant nous barris marginals a la ciutat. Diego Armando Maradona, considerat un dels millors futbolistes de tots els temps, va créixer a Villa Fiorito.

## Referències

* ↑ «Un drone policial detectó venta de droga a plena luz del día: hay siete detenidos | Operativo en Villa Fiorito» (en castellà). Página/12, 30-10-2021. [Consulta: 31 gener 2023].
* ↑ Figueroa Díaz, Adrián. «Tras la represión a estudiantes de Villa Fiorito, hay paro en las escuelas de Lomas de Zamora | Pedían por seguridad y recibieron palos, gases y balas de goma de la Bonaerense» (en castellà). Página/12, 23-06-2022. [Consulta: 31 gener 2023].
* ↑ El Diego - Diego Maradona. Page 2. ISBN 0-224-07190-4
* ↑ Rivas Molina, Federico. «Villa Fiorito, la cuna de tierra de Maradona» (en castellà), 06-12-2020. [Consulta: 31 gener 2023].
# Frederic, príncep de Dinamarca i Noruega

Frederic de Dinamarca (en alemany Friedrich von Dänemark) va néixer a Copenhaguen l'11 d'octubre de 1753 i va morir també a la capital danesa, al Palau de Amalienborg, el 7 de desembre de 1805. Va ser l'únic fill del rei Frederic V de Dinamarca (1723-1766) amb la seva segona dona Juliana Maria de Brunswick-Wolfenbüttel (1729-1796).

## Biografia

El príncep Frederic va actuar, entre els anys 1772 i 1784, com a regent en nom del seu germanastre el rei Cristià VII, sembla que incapacitat per problemes de salut mental. La seva regència, assumida a l'edat de 18 anys, va ser més nominal que real, ja que el poder estava en mans de la seva mare, la reina Juliana, i del ministre Ove Hoegh-Guldberg. La regència s'acabà amb el cop d'Estat de 1784, a través del qual el príncep hereu Frederic, el futur rei Frederic VI de Dinamarca, fill del rei Cristià VII, va prendre el poder i la regència quan tenia només setze anys. Després del cop, Frederic va perdre tota influència a la cort. Però, com que el rei Frederic VI no tenia fills barons que poguessin heretar el tron, finalment va ser el fill de Frederic, Cristià Frederic, qui assimiria la corona danesa amb el nom de Cristià VIII de Dinamarca.

## Matrimoni i fills

El 21 d'octubre de 1774 es va casar a Copenhaguen amb la princesa i duquessa Sofia Frederica de Mecklenburg-Schwerin (1758-1794), filla del duc Lluís (1725-1778) i de la també duquessa Carlota Sofia de Saxònia-Coburg Saafeld. El matrimoni va tenir cinc fills:
* Juliana Maria (1784-1784)
* Cristià VIII de Dinamarca (1786-1848), casat amb Carlota de Mecklenburg-Schwerin.
* Juliana Sofia (1788-1850), casada amb el landgravi Guillem de Hessen-Philippsthal
* Lluïsa Carlota (1789-1864), casada amb Guillem de Hessen-Kassel (1787-1867).
* Frederic (1792-1863)

## Enllaços externs

* Royal House of Denmark
* Grand-Ducal House of Mecklenburg-Schwerin Arxivat 2007-11-12 a Wayback Machine.
# Frontera entre Itàlia i Croàcia

La frontera entre Itàlia i Croàcia es la frontera internacional entre Itàlia i Croàcia, estats integrats la Unió Europea i l'espai Schengen. És íntegrament marítima dins del mar Adriàtic i està definida arran d'un tractat bilateral entre Itàlia i la República Socialista Federal de Iugoslàvia signat el 1968.
L'extremitat Nord ha estat revisada després de la dissolució de Iugoslàvia i la independència d'Eslovènia en 1991 amb una disputa sobre la badia de Piran. El trifini amb la frontera albanesa no està pas clarament delimitada per tractat. Es va produir un conflicte al sud de la frontera a propòsit de la frontera amb Sèrbia i Montenegro a les Boques de Kotor.

## Traçat

L'itinerari es defineix per l'acord entre Itàlia i Iugoslàvia relatiu a la delimitació de la plataforma continental entre els dos països del mar Adriàtic signat el 8 de gener de 1968 La frontera té en comptr l'illa croata de Palagruža en mig de l'Adriàtic que constitueix un disc de sobirania de 12 milles nàutiques.
* Punt 01 : 45° 27'.2 N, 13° 12'.7 E
* Punt 02 : 45° 25'.9 N, 13° 11'.4 E
* Punt 03 : 45° 20'.1 N, 13° 06'.1 E
* Punt 04 : 45° 16'.8 N, 13° 03'.8 E
* Punt 05 : 45° 12'.3 N, 13° 01'.2 E
* Punt 06 : 45° 11'.1 N, 13° 00'.5 E
* Punt 07 : 44° 58'.5 N, 13° 04'.7 E
* Punt 08 : 44° 46'.1 N, 13° 06'.1 E
* Punt 09 : 44° 44'.3 N, 13° 06'.8 E
* Punt 10 : 44° 30'.0 N, 13° 08'.1 E
* Punt 11 : 44° 28'.6 N, 13° 11'.0 E
* Punt 12 : 44° 27'.9 N, 13° 11'.7 E
* Punt 13 : 44° 17'.8 N, 13° 28'.3 E
* Punt 14 : 44° 12'.5 N, 13° 37'.9 E
* Punt 15 : 44° 10'.8 N, 13° 40'.0 E
* Punt 16 : 44° 00'.5 N, 14° 00'.9 E
* Punt 17 : 43° 57'.5 N, 14° 05'.0 E
* Punt 18 : 43° 54'.0 N, 14° 10'.3 E
* Punt 19 : 43° 43'.0 N, 14° 21'.4 E
* Punt 20 : 43° 40'.3 N, 14° 23'.5 E
* Punt 21 : 43° 38'.4 N, 14° 24'.5 E
* Punt 22 : 43° 26'.4 N, 14° 26'.4 E
* Punt 23 : 43° 31'.6 N, 14° 30'.4 E
* Punt 24 : 43° 29'.7 N, 14° 32'.0 E
* Punt 25 : 43° 25'.2 N, 14° 34'.9 E
* Punt 26 : 43° 13'.0 N, 14° 46'.0 E
* Punt 27 : 43° 10'.6 N, 14° 47'.9 E
* Punt 28 : 43° 03'.8 N, 14° 54'.5 E
* Punt 29 : 43° 00'.8 N, 14° 57'.9 E
* Punt 30 : 42° 59'.2 N, 15° 00'.7 E
* Punt 31 : 42° 47'.9 N, 15° 09'.5 E
* Punt 32 : 42° 36'.8 N, 15° 21'.8 E
* Punt 33 : 42° 29'.5 N, 15° 44'.8 E
* Punt 34: Situat a 12 milles del far de l'illa de Pelagosa, a 103 graus del propi far
** La línia de delimitació de Punt 34 al Punt 35 és un cercle d'un radi de 12 milles del Far de Palagruža.
* Punt 36: Situat a 12 milles de phare de l'île de Pelagosa, sobre l'aliniament del far de l'illa de Pelagosa al far de Vieste.
** La línia de delimitació del Punt 35 al Punt 36 segueix un cercle d'un radi de 12 milles de l'illot de Caiola.
* Punt 36: situat a 12 milles de l'illot de Caiola sobre l'aliniament del far de l'illa de Pelagosa al Punt 37.
* Punt 37 : 42° 16'.0 N, 16° 37'.1 E
* Punt 38 : 42° 07'.0 N, 16° 56'.8 E
* Punt 39 : 41° 59'.5 N, 17° 13'.0 E
* Punt 41 : 41° 50'.2 N, 17° 37'.0 E
* Punt 42 : 41° 38'.5 N, 18° 00'.0 E
* Punt 43 : 41° 30'.0 N, 18° 13'.0 E

## Referències

* 1 2 Agreement between Italy and Yugoslavia concerning the delimitation of the continental shelf between the two countries in the Adriatic Sea, 8 January 1968
# Villa Guerrero (municipi)

Villa Guerrero és un municipi de l'estat de Mèxic. Villa Guerrero és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb el municipi de Tenantzingo, al sud amb Ixtapan de la Sal, a l'oest amb Zacualpan i a l'est amb Zumpahuacán.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Villa Guerrero Arxivat 2016-12-02 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Castiglione Chiavarese

Castiglione Chiavarese (en ligur O Castiggion) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. El 2011 tenia 1.616 habitants. Limita amb les comunes de Carro, Casarza Ligure, Deiva Marina, Maissana i Moneglia.

## Geografia

Situat a la vall Petronio, compta amb una superfície de 29,75 km² i les frazioni de Campegli, Casali, Masso, Mereta, Missano, San Pietro Frascati i Velva.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 juliol 2015].
# Frederic August I

Frederic August I és el nom dels següents personatges:
* Frederic August I de Saxònia (Dresden, 1750 - 1827), elector de Saxònia (1763 - 1827)
* Frederic August I de Saxònia o August II de Polònia (Dresden, 1670 - 1733), Elector de Saxònia (1694 - 1733) i rei de Polònia (1697-1706 i 1709-33)
* Frederic August I d'Oldenburg (1852 - 1931), gran duc d'Oldenburg des de 1900 fins a 1918
# Ocala

Ocala és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2007 tenia 53.491 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2013, Ocala tenia 57,468 habitants, 18.646 habitatges, i 11.280 famílies. La densitat de població era de 459,2 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.888 $ i la renda mediana per família de 38.190 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.739 $ mentre que les dones 24.367 $. La renda per capita de la població era de 18.021 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 18,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Ocala». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ocala». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Elionor Juliana de Brandenburg-Ansbach

Elionor Juliana de Brandenburg-Ansbach (en alemany Eleonore Juliane von Brandenburg-Ansbach) va néixer a Ansbach el 23 d'octubre de 1663 i va morir a la mateixa ciutat el 4 de març de 1724. Era filla d'Albert II de Brandenburg-Ansbach (1620-1667) i de Sofia Margarida d'Oettingen-Oettingen (1634-1664).

## Matrimoni i fills

El 31 d'octubre de 1682 es va casar a Ansbach amb el duc Frederic Carles de Wurttemberg-Winnental (1652-1697), fill del duc Eberhard III (1614-1674) i d'Anna Caterina de Salm-Kyrburg (1614-1655). El matrimoni va tenir set fills:
* Carles Alexandre (1684-1737), duc de Wurttemberg-Winnental, i després duc de Wurtemberg (1733-1737), casat amb Maria Augusta de Thurn i Taxis (1706-1756).
* Dorotea (1685-1687)
* Frederic (1686-1693)
* Enric (1687-1734)
* Maximilià (1689-1709)
* Frederic Carles (1690-1734) mort a la batalla de Guastalla, i casat amb Úrsula de Alten Brockum (1706-1743).
* Cristiana (1694-1729). casada amb Guillem de Brandeburg-Ansbach (1685-1723).
Després de la mort del seu marit, Elionor Juliana va tornar al seu país natal, a Ansbach el 1710.

## Bibliografia

* Horst Weigelt: Geschichte des Pietismus in Bayern, Vandenhoeck & Ruprecht, 2001, S. 212

## Enllaços externs

* http://www.geneall.net/D/per_page.php?id=15779
# Doras carinatus

Doras carinatus és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Essequibo i altres conques fluvials costaneres a l'est de la desembocadura del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Le Bail, P.-Y., P. Keith i P. Planquette, 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 2, fascicle II). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París: 307 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sabaj Pérez, M. H. i J. L. O. Birindelli, 2008: Taxonomis revision of extant Doras Lacépède, 1803 (Siluriformes: Doradidae) with descriptions of three new species. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 157: 189-233.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Fudbalski Klub BASK

El Fudbalski Klub BASK (serbi: ФК БАСК) és un club de futbol serbi de la ciutat de Belgrad. BASK són les inicials de Beogradski Akademski Sportski Klub.

## Història

L'any 1891 fou creada la societat gimnàstica SK Soko. El club creà secció de futbol el 18 d'abril de 1903.
Evolució del nom:
* 1903-1933: SK Soko
* 1933-1945: BASK
* 1945-1953: FK Senjak
* 1953-avui: FK BASK

## Palmarès

* Segona divisió sèrbia:
** 2010-11
* Tercera divisió sèrbia/Belgrad:
** 2009-10

## Futbolistes destacats

Futbolistes internacionals:
| Ratomir Čabrić Kolnago Ferante Milutin Ivković Milovan Jakšić Andreja Kojić Miroslav Lukić Milorad Mitrović | Stojan Popović Miodrag Ranojević Mladen Sarić Slavko Šurdonja Aleksandar Tomašević Milan Biševac | Dušan Petronijević Borislav Stevanović Bojan Zajić Bratislav Živković Milan Stojanovski Vladimir Rodić |

## Entrenadors destacats

* Otto Necas (1925-1926)
* Dimitrije Davidović (1931-1932)
* Sima Simić (1932-1934)
* Dimitrije Milojević (1934-1935)
* Milenko Jovanović (1935-1936)
* Milutin Ivković (1936-1937)
* Hans Bloch (1937-1938)
* Milutin Ivković (1938-1939)
* Simo Krunić (2006)
* Blagoje Paunović (2010-2011)

## Referències

* ↑ BASK at EU-Football.info
* ↑ Sportista, n 42, Belgrad 27 Octubre 1924, pàgina 3
* ↑ Beogradski sokolovi pag. 88
* ↑ FK BASK at Srbijafudbal
* ↑ BASK at National-Football-Teams.com
* 1 2 3 4 5 6 BASK (Beograd) Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine. at exyufudbal.in.rs

## Enllaços externs

* FK BASK a Srbijafudbal
# Castiglione Torinese

Castiglione Torinese és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 11 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 3.681 habitants.
Castiglione Torinese limita amb els següents municipis: Settimo Torinese, Gassino Torinese, San Mauro Torinese, Baldissero Torinese i Pavarolo.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 30 març 2020].
# Fūrinkazan

Fūrinkazan (風林火山, lit. «vent, bosc, foc i muntanya») va ser un estendard de guerra utilitzat pel daimyō del període Sengoku Takeda Shingen.
Els kanjis fan referència al capítol set de L'art de la guerra de Sun Tzu:
| « | Ràpid com el vent, silenciós com el bosc, rabent i devastador com el foc, immòbil com una muntanya | » |
# Districte de Barda

Barda (àzeri: Bərdə), és un districte de l'Azerbaidjan amb el centre administratiu a la ciutat de Barda. Conté 111 poblacions dins el seu territori.

## Territori i població

Comprèn una superfície de 957 km², amb una població de 157.500 (any 2020) persones i una densitat del 170 habitants per km².

## Referències

* ↑ «Balakan District» (en anglès). Barda City. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ «İnzibati-ərazi vahidləri». preslib.az. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Population of Azerbaijan». stat.gov.az. State Statistics Committee. [Consulta: 22 febrer 2021].

## Vegeu també

* Administració territorial de l'Azerbaidjan

## Enllaços externs

* Raión de Bərdə
# Gai Fabrici Luscí (pretor)

Gai Fabrici Luscí (en llatí Caius Fabricius C. F. C. N. Luscinus) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Era probablement net, a jutjar pels seus cognomens, de Caius Fabricius C. F. C. N. Luscinus, cònsol dues vegades. Formava part de la gens Fabrícia.
L'any 195 aC va ser pretor urbà, i més tard, el 190 aC, legat del cònsol Luci Corneli Escipió Asiàtic, juntament amb Sext Digiti i Luci Apusti o Apusci, segons Titus Livi.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/852?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=LuscinusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 842. ]