OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ángela Abós Ballarín

Ángela Abós Ballarín (Benasc, 1 d'octubre de 1934 - Jaca, 16 de juliol de 2022) és una professora, política i escriptora aragonesa.
Va créixer a Jaca tot i que va néixer a Benasc. Militant del PSOE, va ser l'única dona diputada en les Corts Constituents d'Aragó; va ocupar el càrrec de directora provincial del Ministeri d'Educació a Osca (1983-1986) i de subdirectora general-cap del Servei d'Inspecció Tècnica del MEC (1987-1989). Va ser regidora de l'Ajuntament de Jaca des de 1991 fins a juny de 1994, consellera d'Educació i Cultura (1994-1995) del Govern d'Aragó presidit per José Marco Berges i proposta per aquest per a ser presidenta del Govern d'Aragó.
Diputada en les Corts d'Aragó en les legislatures tercera i quarta, va ser portaveu del grup socialista en la Comissió d'Educació (1995-1999) i representant de les Corts en el Consell Social de la Universitat de Saragossa, la Comissió de Relacions Socials de la qual va presidir. Al desembre de 1999, l'executiu aragonès la va nomenar presidenta del Consell Social de la Universitat de Saragossa. El 2006, va deixar el càrrec quan es va esdevenir consellera de Ciència, Tecnologia i Universitat.
El febrer de 2007, Ángela Abós fou imputada pel Tribunal Superior de Justícia d'Aragó (TSJA) per un suposat cas d'assetjament laboral en 1995 quan ella presidia el Consell Social de la Universitat. Pocs dies després, el TSJA va arxivar el cas per manca d'indicis.
Després de més de trenta anys dedicant-se en la política, la va abandonar i va començar a escriure principalment en els gèneres d'assaig, novel·la, poesia i també va publicar articles periodístics en la premsa. Destaquen els llibres El camino de Francia i Artículo determinado. Fou una de les persones que va fundar l'Asociación Aragonesa de Escritores (Associació Aragonesa d'Escriptors), una entitat de promoció de cultura i llengua a Aragó.

## Referències

* ↑ Aragón, Heraldo de. «Ángela Abós: "Creo en la función social y pedagógica de la literatura"» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2021].
* 1 2 3 4 5 RadioHuesca. «Ángela Abós recibe el primer premio a la “Mujer Jaquesa”» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ Press, Europa. «Angela Abós, nueva consejera de Ciencia, Tecnología y Universidad del Gobierno aragonés», 08-06-2006. [Consulta: 26 abril 2021].
* 1 2 «El TSJA imputa por ´mobbing´ a la consejera Ángela Abós» (en castellà), 16-02-2007. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ «El TSJA archiva una querella contra la consejera Ángela Abós» (en castellà), 24-02-2007. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ Aragón, Heraldo de. «Premio Imán para Ángela Abós, una escritora tardía» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ P, E. «Ángela Abós recibirá el premio Imán» (en castellà), 23-11-2020. [Consulta: 25 abril 2021].
# Ángel de los Ríos y Ríos

Ángel de los Ríos y Ríos (Proaño, 1823 - Proaño, 1899) va ser un escriptor, periodista i cronista espanyol.

## Biografia

Va néixer el 1823 a la localitat de Proaño, en l'actual Cantàbria. Afectat per la sordesa, va ser cronista de Santander i individu corresponent de la Reial Acadèmia de la Història, a més d'autor d'obres premiades per la Reial Acadèmia Espanyola, com Ensayo histórico etimológico y filológico sobre los apellidos castellanos desde el siglo x hasta nuestra edad (Assaig històric etimològic i filològic sobre els cognoms castellans d'ençà el segle x fins a la nostra edat) (1871), a la qual no obstant això Jaime de Salazar i Acha descriu com a «completament superada» en l'actualitat. Va col·laborar en El Atlántico i altres periòdics de Cantàbria.
Va morir en els primers dies d'agost de 1899.

## Referències

* 1 2 Martínez Cerezo, 2015, p. 105-130.
* 1 2 3 Ossorio y Bernard, 1903, p. 379.
* ↑ Ríos y Ríos, 1871.

## Bibliografia

* Martínez Cerezo, Antonio «Semblanzas de Enrique Menéndez Pelayo en "De Cantabria": Ángel de los Ríos y Ríos, "el sordo de Proaño"» ( PDF) (en castellà). Altamira. Gobierno de Cantabria. Consejería de Educación, Cultura y Deporte [Santander], LXXXVI, 2015, pàg. 105-130. ISSN: 0211-4003.
* Ossorio y Bernard, Manuel. «Ríos y Ríos (Ángel de los)». A: Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX (en castellà). Madrid: Imprenta y litografía de J. Palacios, 1903.
* Ríos y Ríos, Ángel de los. Ensayo histórico etimológico y filológico sobre los apellidos castelanos desde el siglo X hasta nuestra edad ( PDF) (en castellà). Madrid: Imprenta de Manuel Tello, 1871.
* Salazar y Acha, Jaime de. Génesis y evolución histórica del apellido en España (en castellà). Madrid: Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía, 1991. ISBN 84-604-0109-X.
# Đulovac

Đulovac és un municipi de Croàcia que es troba al comtat de Bjelovar-Bilogora, al centre del país.

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Xiuladora grisa

La xiuladora grisa (Colluricincla harmonica) és una espècie d'ocell de la família Pachycephalidae dels més volguts i emblemàtics ocells cantors d'Australàsia. És mitjanament comú a Austràlia, excepte a les zones seques i els deserts de l'interior. Es troba també en Nova Guinea.
# Żółkiewka

Żółkiewka (polonès: Gmina Żółkiewka) és una gmina (comuna) de Polònia, en la voivodat de Lublin i en el comtat de Krasnostawski. És la seu del comtat i de la ciutat des de 1999.
D'acord amb els cens de població de 2004, la comuna tenia 6220 habitants, amb una densitat de 47,8 hab/km².
S'estén per una àrea de 130,01 km², sent àrea agricola un 85% i àrea forestal un 10%.

## Subdivisions

* Adamówka, Borówek, Celin, Chłaniów, Chłaniów-Kolonia, Chłaniówek, Chruściechów, Dąbie, Gany, Huta, Koszarsko, Majdan Wierzchowiński, Makowiska, Markiewiczów, Olchowiec, Olchowiec-Kolonia, Poperczyn, Rożki, Rożki-Kolonia, Siniec, Średnia Wieś, Tokarówka, Wierzchowina, Władysławin, Wólka, Zaburze, Żółkiew, Żółkiew-Kolonia, Żółkiewka.

## Comunas veïnes

* Gorzków, Krzczonów, Rudnik, Rybczewice, Turobin, Wysokie
# Žagarė

Žagarė ( escoltar (?·pàg.) és una ciutat situada al districte municipal de Joniškis, al nord de Lituània, prop de la frontera amb Letònia. Té una població del voltant de 2.000 habitants.

## Nom

El nom de Žagarė deriva possiblement de la paraula lituana žagaras, que significa «branca». Això és a causa dels boscos que originàriament envoltaven la ciutat. Els exònims inclouen:
* letó: Zagare
* polonès: Żagory
* ídix: Zhagar זשאַגאַר

## Història

La fundació de Žagarė data del segle xii. Va ser un important centre de guerrers de Zemgale que van lluitar contra els Germans Livonians de l'Espasa i l'Orde Livonià. Durant molt de temps va tenir una població jueva que va contribuir a la seva cultura. Yisrael Salanter (1810-1883), el pare del segle xix del moviment de Musar del judaisme ortodox, va néixer allà. Isaak Kikoin (1908-1984), un reconegut físic soviètic, hi va néixer.
Durant la Segona Guerra Mundial i l'ocupació alemanya, els alemanys hi van establir un gueto jueu, per mantenir els jueus del gueto de Šiauliai.

## Referències

* ↑ JewishGen Locality Page - Žagare, Lithuania
* ↑ Lipshitz, Leiba. «The Šiauliai Ghetto, July 18, 1941–July 24, 1944». A: Šiaulių getas: kalinių sąrašai 1942. Vilna Gaon State Jewish Museum, 2002. ISBN 9955-9556-00.
# Àngel Rangel Zaragoza

Àngel Rangel Zaragoza (la Ràpita, Montsià, 28 d'octubre del 1982) és un exfutbolista professional català que jugava a la posició de lateral dret.

## Carrera futbolística

Durant la seva època al futbol espanyol, Rangel va jugar al CD Tortosa, CF Reus Deportiu, Girona FC, UE Sant Andreu i Terrassa FC, sempre en equips de Catalunya) i mai més amunt de la Segona Divisió B. L'estiu de 2007, va signar amb el Swansea City AFC, a la League One Anglesa amb un contracte per un any, basat en el seu rendiment i per una xifra no revelada. El també català Robert Martínez era l'entrenador de l'equip.
En la seva primera temporada amb el Swansea, Rangel va tenir un paper fonamental al club gal·lès en el seu retorn a la segona divisió després de 24 anys d'absència, com a campions de lliga. El 27 de novembre de 2007, va marcar el seu primer gol com a Swan, marcant a vuit minuts del final en una victòria per 1–0 davant el Hartlepool United. Només dues setmanes després, i també al Liberty Stadium, va marcar en la victòria per 3-0 davant el Southend United FC.
Al final de la temporada, Rangel va ser un dels cinc jugadors del Swansea que van formar part del PFA League One Team of the Year, junt amb Ferrie Bodde, Garry Monk, Andy Robinson i el màxim golejador de la lliga, Jason Scotland. Va continuar jugant regularment per al club durant els anys següents i, a mitjans de febrer del 2010, va renovar per un any. A principis de la temporada 2010–11, això no obstant, va estar apartat dels terrenys de joc durant algunes setmanes a causa d'un esquinç muscular.
Rangel va ser designat millor defensa de la Premier League al novembre de 2011.

## Referències

* ↑ «Angel Rangel». Premier League. Arxivat de l'original el 14 de març 2013. [Consulta: 17 gener 2015].
* ↑ Àngel Rangel, millor defensa de la Premier Arxivat 2012-10-05 a Wayback Machine.; Diari de Tarragona, 14 de Novembre de 2011

## Enllaços externs

* Perfil oficial al Swansea City Arxivat 2012-04-02 a Wayback Machine.
* Soccerbase Arxivat 2009-04-11 a Wayback Machine.
# Zlatníky

Zlatníky és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1199.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Dejiny obce». [Consulta: 22 desembre 2021].
# Zlatoüst (Ivànovo)

* Per a altres significats, vegeu «Zlatoüst (desambiguació)».
Zlatoüst (en rus: Златоуст) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 73 habitants.
# Òxid de bari coure i terra rara

L'òxid de bari coure i terra rara (també conegut amb les seves sigles en anglès Rare-earth barium copper oxide, ReBCO) és una família de compostos químics coneguts per exhibir superconductivitat d'alta temperatura. Estan formats per coure, bari i qualsevol terra raraː essent elements típics l'itri (YBCO), lantani (LBCO), samari, neodimi, i gadolini.
Els superconductors ReBCO tenen el potencial de mantenir camps magnètics més forts que d'altres materials superconductors. Degut a aquest fet i a la seva temperatura crítica superconductora més alta, aquests materials han estat proposats per a futurs reactors de fusió per confinament magnètic, permetent una construcció més compacta i econòmica, així com a imants per a futurs acceleradors de partícules.

## Referències

* ↑ «To 20 Tesla and beyond: the high-temperature superconductors» (en anglès). CERN. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ Fisk, Z.; Thompson, J.D.; Zirngiebl, E.; Smith, J.L.; Cheong, S-W. (Submitted manuscript) Solid State Communications, 62, 11, 01-06-1987, pàg. 743–744. DOI: 10.1016/0038-1098(87)90038-X.
* ↑ «New superconductors raise hope for fast development of compact fusion reactor» (en anglès). The Engineer. [Consulta: 21 juny 2020].
# Òxid de cesi

L'òxid de cesi és un compost inorgànic format per cesi i oxigen. El Cs ₂ O forma cristalls hexagonals de color groc-taronja. L'òxid és de colors brillants.

## Preparació i reaccions

Per formar òxid de cesi mesclam cesi amb oxigen però una petita part d'aquest no reacciona.
$4Cs\quad +\quad O_{2}\quad \longrightarrow \quad 2Cs_{2}O$
També s'obté escalfant suaument la reacció de nitrat de cesi i azida de cesi.
$CsNO_{3}\quad +\quad 5CsN_{3}\quad \longrightarrow \quad 3Cs_{2}O\quad +\quad 8N_{2}$
El magnesi elemental redueix l'òxid de cesi a cesi elemental, formant òxid de magnesi com un producte secundari.
$Cs_{2}O\quad +\quad Mg\quad \longrightarrow \quad 2Cs\quad +\quad MgO$

## Usos

L'òxid de cesi s'utilitza en fotocàtodes per detectar senyals infrarojos en dispositius com ara els intensificadors d'imatge, fotodíodes, fotomultiplicadors i tubs de càmera de televisió.
L.R.Koller va descriure la primera superfície fotoemissora moderna durant 1929-30 com una capa d'òxid de cesi en una capa de plata. És un bon emissor d'electrons; però, la seva alta pressió de vapor limita la seva utilitat.

## Característiques

A temperatura ambient és un sòlid de color groc-taronja. El seu punt de fusió és a 490 °C i quan rep calor torna negre. Cristal·litza amb contrast amb els altres òxids de metall alcalí té una estructura hexagonal.

## Referències

* ↑ Lide, 2006, p. 451, 514.
* ↑ Infrared detectors and emitters : materials and devices. Kluwer Academic, 2001-01-01. ISBN 9780792372066.
* ↑ Multielement detection systems for spectrochemical analysis. Wiley, 1990. ISBN 9780471819745.
* ↑ (Punit), Boolchand, P.. Insulating and semiconducting glasses. World Scientific, 2000. ISBN 9789810236731.

## Bibliografia

* Greenwood, Norman N; Earnshaw, Alan. Chemistry of the Elements (en anglès). Pergamon Press, 1984. ISBN 0-08-022057-6.
* Lide, David R. CRC Handbook of Chemistry and Physics (87th ed.) (en anglès). Boca Raton: CRC Press, 2006. ISBN 0-8493-0487-3.
# Çò des de Minjon (Vilac)

Çò des de Minjon és una casa de Vilac al municipi Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casal de dues plantes definides per finestres i batents de fusta, i coberta de quatre vessants. La porta d'entrada aixoplugada per una moderna estructura de fusta presenta els brancals de fàbrica suportant una llinda que duu gravat en un rectangle la següent inscripció: B[ernat] D[e] CORS, 1664.En la façana longitudinal amb cort adossada es repeteix el tipus d'obertures, si bé la primera conserva un arc de descàrrega.A l'altra banda del carrer llia és interessant observar els mur de contenció que suporten la terrassa sobre la qual està bastida la casa (tal vegada vestigis de l'antiga fortificació)

## Història

Hi ha notícia d'un Joan Meneges com arrendatari dels béns del convent de Mijaran (1666). Segons el Llibre Vilac l'any 1730 el llinatge dels Decòrs havia arrelat força a diverses cases de Vilac (Guilhamitg, Farré i Burreguet) Joan Decórs exercí de vicari de Vilac (1747-50) i un se homònim casà Vicenta de Miquel Sebastià (1770) Çò Minjon, que probablement havia estat casa pairal, l'any 1730 pertanyia ja a Joan Pau Carita (1730). El qüestionari de Francisco de Zamora (núm 18 ss.) parla de les cases de Vilac (1789)

## Referències

* 1 2 «Çò des de Minjon». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Ŭ

Ŭ, en minúscules ŭ, (U amb breu) és la vint-i-sisena lletra de l'alfabet en esperanto, que correspon a l'aproximant labiovelar sonora [w] en l'Alfabet Fonètic Internacional.
Ŭ és també una lletra de l'idioma belarús quan s'escriu usant l'alfabet llatí, o alfabet łacinka.
En esperanto Ŭ es troba quasi exclusivament en els diftongs aŭ i eŭ, sent molt poques les paraules en les que es troba al principi de síl·laba, com ara ŭo, el nom de la lletra.

## Vegeu també

* Ĉ
* Ĝ
* Ĥ
* Ĵ
* Ŝ

## Referències

* ↑ «1. Amiko Marko | Gramàtica | Esperanto en 12 lliçons». [Consulta: 30 abril 2024].
# İstanbul Büyükşehir Belediyespor

İstanbul Büyükşehir Belediyespor o İstanbul BBSK és un club esportiu turc de la ciutat d'Istanbul, establert el 15 de juny de 1990.
Té seccions de basquetbol, voleibol, lluita, judo, karate, tir amb arc i altres esports.
La seva secció de futbol es va separar del club i va fundar el İstanbul Başakşehir FK.

## Voleibol
### Palmarès masculí

* Copa BVA
** Campions (2): 2008, 2012
* Lliga turca:
** Campions (1): 2008–09

## Referències

* ↑ İstanbul Büyükşehir Belediyespor'un Avrupa Oyunları gururu

## Vegeu també

* Başakşehir FK
# Šumiac

Šumiac és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1573.
# 12a Mostra Internacional de Cinema de Venècia

La 12a Mostra Internacional de Cinema de Venècia va tenir lloc del 20 d'agost al 10 de setembre de 1951.

## Jurat

* Mario Gromo
* Antonio Baldini
* Ermanno Contini
* Fabrizio Dentice
* Piero Gadda Conti
* Vinicio Marinucci
* Gian Gaspare Napolitano
* Gian Luigi Rondi
* Giorgio Vigolo

## Pel·lícules en competició

| Títol | Director(s) | País de producció |
| Alice in Wonderland | Clyde Geronimi Wilfred Jackson Hamilton Luske | Estats Units |
| Ace in the Hole | Billy Wilder | Estats Units |
| Rashōmon ('羅生門) | Akira Kurosawa | Japó |
| Born Yesterday | George Cukor | Estats Units |
| Fourteen Hours | Henry Hathaway | Estats Units |
| Journal d'un curé de campagne | Robert Bresson | França |
| The Lavender Hill Mob | Charles Crichton | Regne Unit |
| Murder in the Cathedral | George Hoellering | Regne Unit |
| La Nuit est mon royaume | Georges Lacombe | França |
| The River | Jean Renoir | França |
| A Streetcar Named Desire | Elia Kazan | Estats Units |
| Teresa | Fred Zinnemann | Estats Units |

## Premis

* Lleó d'Or
** Millor pel·lícula - Rashōmon (Akira Kurosawa)
* Millor pel·lícula italiana
** La città si difende (Pietro Germi)
* Premi especial del jurat
** A Streetcar Named Desire (Elia Kazan)
* Copa Volpi
** Millor Actor - Jean Gabin (La Nuit est mon royaume)
** Millor Actriu - Vivien Leigh (A Streetcar Named Desire)
* Premi Osella
** Millor guió original - T. E. B. Clarke (The Lavender Hill Mob)
** Millor fotografia - Léonce-Henri Burel (Journal d'un curé de campagne)
** Millor música original - Hugo Friedhofer (Ace in the Hole)
* Premi Internacional
** Journal d'un curé de campagne (Robert Bresson)
** Le Fleuve (Jean Renoir)
** Ace in the Hole (Billy Wilder)
* Premi OCIC
** Journal d'un curé de campagne (Robert Bresson)
* Premi dels Crítics de Cinema italià
** Rashōmon (Akira Kurosawa)
Journal d'un curé de campagne (Robert Bresson)
* Premi especial
** Murder in the Cathedral (Peter Pendrey) (pel millor disseny de producció)

## Referències

* ↑ «The 1950′s». Arxivat de l'original el 28 d’abril 2021. [Consulta: 8 octubre 2013].
* ↑ «Juries for the 1950′s». Arxivat de l'original el 12 de maig 2021. [Consulta: 8 octubre 2013].

## Vegeu també

* 1r Festival Internacional de Cinema de Berlín
* 4t Festival Internacional de Cinema de Canes

## Enllaços externs

* 12a Mostra Internacional de Cinema de Venècia - Lloc web oficial
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1951 a IMDb
# 19 días y 500 noches

19 días y 500 noches és el catorzè disc de Joaquín Sabina.
El disc va ser gravat entre desembre de 1998 i juny de 1999.

## Llista de cançons

* "Ahora que…" - 6:47
* "19 días y 500 noches" - 4:33
* "Barbi superestar" - 6:36
* "Una canción para la Magdalena" - 4:13
* "Dieguitos y Mafaldas" - 5:33
* "A mis cuarenta y diez" - 7:08
* "El caso de la rubia platino" - 4:49
* "Donde habita el olvido" - 3:29
* "Cerrado por derribo" - 4:35
* "Pero que hermosas eran" - 5:43
* "De purísima y oro" - 4:49
* "Como te digo una "co" te digo la "o"" - 8:39
* "Noches de boda" - 4:41

## Referències

* ↑ "Joaquín Sabina.Perdonen la tristeza". Javier Menéndez Flores. ISBN 84-01-37701-3
* ↑ Pàgina oficial de Joaquín Sabina
# 26a Mostra Internacional de Cinema de Venècia

La 26a Mostra Internacional de Cinema de Venècia va tenir lloc del 24 d'agost al 6 de setembre de 1965.

## Jurat

* Carlo Bo (Itàlia) (president)
* Lewis Jacobs (EA)
* Nikolai Lebedev (URSS)
* Jay Leyda (EUA)
* Max Lippmann (Alemanya Occidental)
* Edgar Morin (França)
* Rune Waldekranz (Suècia)

## Pel·lícules en competició

| Títol original | Director(s) | País de producció |
| Akahige | Akira Kurosawa | Japó |
| Vaghe stelle dell'Orsa | Luchino Visconti | Itàlia |
| Kapurush | Satyajit Ray | Índia |
| Lásky jedné plavovlásky | Miloš Forman | Txèquia |
| Mickey One | Arthur Penn | Estats Units |
| Mne dvadtsat let | Marlen Khutsiev | Unió Soviètica |
| Modiga mindre män | Leif Krantz | Suècia |
| Trois chambres à Manhattan | Marcel Carné | França |
| Simón del desierto | Luis Buñuel | Mèxic |
| Pierrot le Fou | Jean-Luc Godard | França |

## Premis

* Lleó d'Or:
** Vaghe stelle dell'Orsa (Luchino Visconti)
* Premi Especial del Jurat:
** Mne dvadtsat let (Marlen Khutsiev)
** Simón del desierto (Luis Buñuel)
** Modiga mindre män (Leif Krantz)
* Copa Volpi:
** Millor Actor - Toshirô Mifune - (Akahige)
** Millor Actriu - Annie Girardot - (Trois chambres à Manhattan)
* Millor primer treball
** Vernost (Piotr Todorovski)
* Premi FIPRESCI
** Simón del desierto (Luis Buñuel)
** Gertrud (Carl Theodor Dreyer)
* Premi OCIC
** Akahige (Akira Kurosawa)
* Premi UNICRIT
** Húsz óra (Zoltán Fábri)
* Lleó de San Marco
** Utek do vetru (Václav Táborsky)
** Tjorven, Båtsman och Moses (Olle Hellbom)
** The Snowy Day (Mal Wittman)
** Enter Hamlet (School of Visual Art California)
** Millor pel·lícula sobre l'adolescència - The Searching Eye (Saul Bass)
** Millor documental - Le isole incantante (Aleksandr Zguridi)
** Millor documental - Televisió - Philippe Pétain: Processo a Vichy (Liliana Cavani)
** Millor pel·lícula per a nens - Televisió - Charley (Jimmy Murakami & Alan Ball)
* Lleó de San Marco - Gran Premi
** Morozko (Aleksandr Rou)
* Medalla de plata
** Daylight Robbery (Darryl Read)
* Premi San Michele
** The Whacky Mixed-Up Carabiniers (Felix G. Palmer)

## Referències

* ↑ «The 1960′s». Arxivat de l'original el 24 de setembre 2020. [Consulta: 7 octubre 2013].
* ↑ «Juries for the 1960′s». Arxivat de l'original el 2 de setembre 2012. [Consulta: 7 octubre 2013].

## Vegeu també

* 4t Festival Internacional de Cinema de Moscou
* 15è Festival Internacional de Cinema de Berlín
* 18è Festival Internacional de Cinema de Canes
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1965

## Enllaços externs

* 26a Mostra Internacional de Cinema de Venècia - Lloc web oficial
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1965 a IMDb
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1965 a Filmaffinity
# 1206
## Esdeveniments

* Gengis Khan unifica les lleis de l'Imperi Mongol.

## Referències

* ↑ Aigle, Denise «Loi mongole vs loi islamique. Entre mythe et réalité». Annales. Histoire, Sciences Sociales, 2004, p. 971-996.
# 1216
## Esdeveniments

* Aprovació papal dels dominics
* Inici del pontificat d'Honori III

## Naixements

* Lió: Bernard Ayglier, religiós benedictí francès.

## Necrològiques

* 16 de juliol, Perusa, Gavignano, Estats Pontificisː Innocenci III papa del 1198 al 1216 (n. 1160).
* 19 d'octubre, Newark-on-Trent (Anglaterra): Joan sense Terra, tron d'Anglaterra des del 6 d'abril de 1199 fins a la seva mort (n. 1166).

## Referències

* ↑ «Pope Innocent III (Lotario dei conti di Segni) [Catholic-Hierarchy]».
* ↑ «John | Facts, Reign, Legacy, & Magna Carta» (en anglès). [Consulta: 19 octubre 2020].
# 450
## Esdeveniments

* Inici de la construcció de les basíliques de Sant Pere de Terrassa, Santa Maria de Terrassa i Sant Miquel de Terrassa a causa de la fundació del Bisbat d'Egara pel bisbe de Barcelona, Nundinari.

## Necrològiques

* 27 de novembre - Roma: Gal·la Placídia, princesa romana, que visqué un temps a Barcelona.

## Referències

* ↑ «Gal·la Placídia | enciclopèdia.cat». [Consulta: 4 octubre 2020].