OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cisterna antiga d'aigua d'Aldaia

La cisterna antiga d'aigua d'Aldaia és un antic dipòsit d'aigua situat a la plaça de la Constitució d'Aldaia, a l'interior de l'actual edifici de l'Ajuntament. És bé immoble d'etnologia amb codi 46.14.021-E5.

## Descripció

És una obra excavada a uns 7 metres sota el nivell del carrer, i consta de dues parts: el dipòsit i l'escala que hi permet l'accés. L'escala, en forma de túnel, té 42 escalons, i arriba a l'entrada del dipòsit, on hi ha aixetes per on brollava l'aigua. El dipòsit és una sala rectangular amb volta de canó, que mesura 15,5 metres de llarg per 6,5 d'ample, i té una alçària de 7 metres. Té una capacitat per a uns 705.000 litres.
Al municipi veí de Quart de Poblet es troba una cisterna amb característiques similars.

## Història

No se sap la data exacta de la seua construcció. Segons un document conservat a l'arxiu municipal d'Aldaia, la cisterna ja estava en funcionament al segle xvii. La cisterna s'omplia d'aigua procedent de la séquia de Benàger i abastia tot el veïnat. Es va utilitzar fins al segle xx, quan amb la instal·lació de l'aigua potable a poc a poc deixà d'utilitzar-se. Es tancà definitivament en 1960.

## Referències

* 1 2 «Dirección General de Patrimonio Cultural». [Consulta: 9 setembre 2017].
* 1 2 «Cisterna de Aldaia» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-09-09. [Consulta: 9 setembre 2017].
# Clot del Tinyola

El Clot del Tinyola és una vall molt marcada -clot- del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, dins del territori del poble de Bóixols.
Està situat al nord-est de Bóixols, a prop del límit del terme, i comarcal, limítrof amb l'Alt Urgell (antic terme de Montanissell i actual de Coll de Nargó).
És just a llevant de Cal Tinyola i a ponent de Cal Cerdà, i hi discorre el barranc de Cal Cerdà. Té continuïtat al nord en un altre clot: el Clot del Vicent.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: es tracta d'un clot les terres del qual pertanyien a un propietari de malnom o apel·latiu Tinyola, de tinya, malaltia de la pell en part causada per la manca d'higiene.

## Enllaços externs

* El Clot del Tinyola en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Can Cavaller

«Can Cavaller» té aquests significats:
* Can Cavaller (Bescanó)
* Can Cavaller (Callús), antiga colònia tèxtil i nucli de població de Callús.
* Can Cavaller (Monistrol de Montserrat)
* Can Cavaller (Vilobí d'Onyar)
* Can Cavaller o Mas Cavaller, masia de Canet d'Adri (Gironès).
# Connectivopatia

Una connectivopatia o malaltia de teixit connectiu és qualsevol malaltia en que s'afecta els teixits connectius del cos. El teixit connectiu és qualsevol tipus de teixit biològic amb una extensa matriu extracel·lular que suporta, uneix i protegeix els òrgans. Aquests teixits formen un marc o matriu per al cos i es componen de dues molècules de proteïnes estructurals principals: el col·lagen i l'elastina. Hi ha molts tipus diferents de proteïnes de col·lagen en cadascun dels teixits del cos. L'elastina té la capacitat d'estirar i tornar a la seva longitud original, com una molla o una goma. L'elastina és el principal component dels lligaments (teixits que uneixen os a l'os) i la pell. En pacients amb connectivopatia, és habitual que el col·lagen i l'elastina es lesionin per la inflamació. Moltes malalties del teixit connectiu presenten una activitat anormal del sistema immunitari amb inflamació en els teixits com a conseqüència d'un sistema immunitari dirigit contra els propis teixits corporals (autoimmunitat).
Les malalties en què l'afectació és del col·lagen es denominen, específicament, malalties del col·lagen. Les malalties vasculars decol·làgen poden ser (però no necessàriament) associades a anomalies de col·lagen i de vasos sanguinis i que són de naturalesa autoimmunitària. Vegeu també vasculitis.
Les malalties del teixit connectiu poden tenir factors causals hereditaris o ambientals.

## Trastorns hereditaris del teixit connectiu

* Síndrome de Marfan
* Síndrome d'Ehlers-Danlos
* Osteogènesi imperfecta
* Síndrome de Stickler
* Síndrome d'Alport
* Aracnodactília contractural congènita o síndrome de Beals
* Síndrome de Loeys-Dietz

## Trastorns autoimmunitaris del teixit connectiu

* Lupus eritematós sistèmic (LES)
* Artritis reumatoide
* Dermatomiositis
* Esclerodèrmia
* Síndrome de Sjögren
* Malaltia mixta del teixit connectiu o connectivopatia mixta
* Malaltia indiferenciada del teixit connectiu o connectivopatia indiferenciada
* Artritis psoriàsica

## Altres

* Malaltia de Peyronie
* Escorbut

## Referències

* 1 2 William C. Shiel Jr.,Connective Tissue Disease
# Juan Bautista Aguirre

* Aquest article tracta sobre l'escriptor en basc. Si cerqueu l'escriptor sud-americà , vegeu «Juan Bautista Aguirre y Carbo».
Juan Bautista Aguirre (Guipúscoa, 1742 - 1823) va ser un escriptor en èuscar que escriví sobre temes religiosos en dialecte guipuscoà.
# Anampses cuvier

Anampses cuvier és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes que es troba a les Illes Hawaii.
Els mascles poden assolir els 31 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Diego Sarmiento de Valladares

Diego Sarmiento de Valladares (Vigo, 10 d'agost de 1611 - 29 de gener de 1695) va ser un religiós gallec, bisbe d'Oviedo (1668) i Plasència (1668-1677). Va ocupar diversos càrrecs polítics, com a conseller d'Estat, governador del Consell de Castella i inquisidor general (1669-1695).
Fill segon, de Luis Sarmiento de Valladares i de Inés de Romay, germà de Gregorio Sarmiento de Valladares, que va heretar els títols i la riquesa familiar. Va ser col·legial del Col·legi Major de Santa Cruz de Valladolid o després catedràtic de vigília de decrets i cànons en la mateixa universitat. Com a càrrecs eclesiàstics, va ser bisbe d'Oviedo, però poc després va ser traslladat a Plasència, diòcesi de la qual va ser bisbe fins a l'any 1677.
Va ser nomenat per la reina Maria Anna d'Àustria, amb retenció de mitra, governador del Consell de Castella el 14 de maig de 1668, en substitució de Diego Riquelme, mort el dia anterior, càrrec que abandonà en ser escollit per ocupar el càrrec d'inquisidor general d'Espanya, després de la destitució i expulsió de la península del jesuïta austríac i confessor de la reina regent, Juan Everardo Nithard, a causa de les seves males polítiques i els enemics que s'havia guanyat al llarg del mandat com a privat de facto del regne. Va ser confirmat en el càrrec per butlla del papa Climent X el 15 de setembre de 1669 i prenia possessió el 28 de novembre; durant el seu mandat el total de víctimes de la inquisició va ser de 6.656. Després, el 20 de març de 1680, se li va concedir el priorat d'Aracena, a la diòcesi de Sevilla en benefici simple, i el 10 d'agost del mateix any va ser creat conseller d'Estat per Carles II.

## Referències

* 1 2 Taboada y Leal, 1840, p. 206.
* 1 2 Llorente, 1822, p. 225.
* 1 2 de Garma y Durán, 1751, p. 119-120.
* ↑ «Episcopologio» (en castellà). Diócesis de Plasencia. Arxivat de l'original el 3 de març 2014. [Consulta: 23 juny 2014].
* 1 2 Taboada y Leal, 1840, p. 207.
* ↑ de Garma y Durán, 1751, p. 264-265.
* ↑ de Garma y Durán, 1751, p. 308.

## Bibliografia

* de Garma y Durán, Francisco Xavier. Theatro universal de España: descripcion eclesiastica y secular de todos sus reynos y provincias en general y particular (Tom IV) (en castellà). Barcelona: Imprenta de Mauro Martí, 1751.
* Llorente, Juan Antonio. Historia crítica de la Inquisición de España (Tom IX) (en castellà). Madrid: Imprenta del censor, 1822.
* Taboada y Leal, Nicolás. Descripción topográfico-histórica de la ciudad de Vigo, su ría y alrededores: con una noticia biográfica de varios hombres ilustres hijos del país (en castellà). Edició Facsímil. Santiago de Compostel·la: Imprenta de Viuda e Hijos de Compañél, 1840. ISBN 978-84-9862-288-1.
# Can Camp (Caldes de Montbui)

* Per a altres significats, vegeu «Can Camp».
Can Camp és una masia situada al municipi de Caldes de Montbui, a la comarca catalana del Vallès Oriental.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 1.236.
# Como Dios manda

Como Dios manda és una pel·lícula de comèdia espanyola del 2023 dirigida per Paz Jiménez a partir d'un guió de Marta Sánchez protagonitzada per Leo Harlem al costat de María Morales, Daniel Pérez Prada i Stéphanie Magnin.

## Parcel · la

La trama segueix l'Andrés Cuadrado, un "home d'ordre" mitjanament racista, masclista i LGTBI-fòbic, rellevat del seu lloc de treball com a funcionari del Ministeri d'Hisenda per un del Ministeri d'Igualtat com a càstig pel seu comportament intolerant. D'aquesta manera, es trobar en un entorn laboral més divers sota la nova cap, la Lourdes, i en un procés de reeducació en valors.

## Repartiment

* Leo Harlem com a Andrés Cuadrado
* María Morales com a Lourdes
* Daniel Pérez Prada com a Martín
* Stéphanie Magnin com a Ana
* Maribel Salas com a Nati
* Julián Villagrán com a Víctor
* Mariola Fuentes
* Santiago Ugalde
* Pepín Tre

## Producció

La pel·lícula és una producció d'Atresmedia Cine, Áralan Films i Como Dios manda la película AIE. Els llocs de rodatge inclouen Sevilla i Màlaga.

## Estrema

La pel·lícula es va presentar el 18 de març de 2013 al 26è Festival de Cinema de Màlaga, on es va projectar fora de competició com a cloenda del festival. Distribuït per Warner Bros. Pictures España, es va estrenar en cinemes d'Espanya el 2 de juny de 2023.

## Recepció

Javier Ocaña de Cinemanía va valorar la pel·lícula amb dues estrelles i mitja, i va considerar que, si bé arrossega al principi una "rància posada en escena", una "direcció més dinàmica, i pujada pel bon rotllo i el (previsible) arc de redempció", deixa un somriure [a la cara] en l'últim tram.
Manuel J. Lombardo de Diario de Sevilla va valorar la pel·lícula amb 2 estrelles sobre 5, i va assegurar que "sàtira sociològica es desinfla i s'encoixina en pro de les bones intencions, la moralitat benpensant i el discurs familiar".
Ekaitz Ortega de HobbyConsolas va valorar la pel·lícula amb 42 punts ("dolents"), i va concloure que és "una pel·lque busca aprendre i riure's de diferents perspectives de la societat, del tradicional al més progressista", però que segueix sent un ventall d'estereotips.

## Referències

* ↑ Rivera, Alfonso. «Country Focus: Spain». Cineuropa, 16-05-2023.
* 1 2 Ocaña, Javier. «'Como Dios manda': buena idea que no escapa a la españolada contemporánea». Cinemanía, 29-05-2023.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Úbeda-Portugués, Alberto. «Los estrenos del 2 de junio. ‘Como Dios manda’. Aprendiendo vida», 31-05-2023.
* 1 2 3 Lombardo, Manuel J. «Reeducando al cuñado Harlem». Diario de Sevilla. Grupo Joly, 03-06-2023.Lombardo, Manuel J. (3 June 2023).
* 1 2 Sánchez Sequera, Marcos. «‘Como Dios manda’ – estreno en cines 2 de junio». Audiovisual451, 30-05-2023.
* ↑ «'Como Dios manda' cierra el Festival de Málaga con una cómica llamada al respeto en una sociedad plural». El Español, 18-03-2013.
* ↑ Ortega, Ekaitz. «Crítica de Como Dios manda: humor de los 90 en 2023». HobbyConsolas, 01-06-2023.
# Vaubexy

Vaubexy és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 110 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vaubexy era de 110 persones. Hi havia 50 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 15 parelles sense fills, 15 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 61 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 58 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 48 habitatges principals, 42 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vaubexy el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 12 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 16 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 12 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 62 persones, 40 eren actives i 22 eren inactives. De les 40 persones actives 33 estaven ocupades (19 homes i 14 dones) i 7 estaven aturades (4 homes i 3 dones). De les 22 persones inactives 14 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 3 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Vaubexy hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 324 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vaubexy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vaubexy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Alerre

Alerre és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca de la Foia d'Osca.

## Geografia

Alerre té com a localitats limítrofes les poblacions de:
Chimillas, Banastas i Osca.

## Història

Primer esment: al gener-febrer de 1104 en una concòrdia realitzada entre el bisbe d'Osca i l'abat de Montearagón (Ubieto Arteta, Cartulari de Montearagón, n.º 38).
Els francesos van intentar prendre Alerre en els temps de Napoleó, però els habitants d'aquest poble van posar la bandera de França fent creure els soldats francesos que ja havien conquerit les seves terres, per això des de llavors el gentilici dels habitants d'Alere és francesos.

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| - | - | - | - | - | 205 | 187 | 244 | 238 | 225 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 209 | 196 | 176 | 146 | 139 | 113 | 127 | - | - | - |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 167 | 181 | 195 | 218 | 227 | 228 | 224 | 223 | 211 | 213 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 205 | 201 | 200 | 213 | - | - | - | - | - | - |
1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Economia

És un poble amb grans terrenys d'agricultura, el seu principal aspecte econòmic.

## Monuments

Església Parroquial d'Alerre
Temple parroquial amb el retaule major
Retaule del Rosari
Confraria del Roser

## Cultura

El primer diumenge d'octubre, per la seva proximitat amb el dia set del mes esmentat, se celebra la festa del Rosari, en commemoració de la Batalla de Lepant.

## Gastronomia

El segon diumenge de maig, traslladant-se en romeria fins al santuari. Després del culte i repartiment de coca i vi, apropant-se més a la tradició que a la gastronomia.

## Esports

Típics partits els dies de festa entre els joves d'Alerre contra els de Chimillas.

## Festes

20 de gener en honor a Sant Sebastià 25 de juliol en honor a Santiago Apòstol.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Alerre». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 16 juliol 2016].
* ↑ «Ajuntament de Alerre». [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ «Historia y situación» (en castellà). [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ «Información general» (en castellà). [Consulta: 28 setembre 2023].
# Ammon (desambiguació)

«Ammon o Amon» té aquests significats:
* Ammon o Amon, déu de l'Egipte faraònic
* Amon, personatge de la Bíblia que, segons l'Evangeli de Mateu un dels seus descendents seria Jesús de Natzaret
* Amon o Benammí, personatge de la Bíblia fill de Lot
** Ammonites, poble semític descendent d'Amon
* Toponímia:
** Regne d'Ammon, estat dels ammonites a l'est del Jordà
** Rabbath-Ammon, ciutat de Perea a Palestina
** Ammon (Idaho), localitat dels EUA
Viccionari

## Vegeu també

* Ammó (desambiguació)
* Ammoni
# Centrochloa

Centrochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Centrochloa sungularis Swallen
# Campo (Còrsega)

Campo (en cors Campu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 73 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 134 | 140 | 130 | 56 | 65 | 77 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Paul Bianchi | | |

## Referències

Viccionari
# Comnena (cràter)

Comnena és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 19,5 km de diàmetre. Porta el nom d'Anna Comnena (1083-1148), princesa i historiadora de l'Imperi Romà d'Orient, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Comnena». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Juan Barjola

Juan Barjola (Torre de Miguel Sesmero, 19 de setembre de 1919 - Madrid, 21 de desembre de 2004) fou un pintor espanyol pertanyent al corrent de l'expressionisme representatiu. Els seus primers estudis artístics els realitza en l'Escola d'Arts i Oficis de Badajoz, passant més tard a la de Madrid i Escola de Belles Arts de San Fernando.
El 1960 obté una beca d'estudi de la Fundació Juan March que li permet viatjar a París i Bèlgica. El 1985 va obtenir el Premi Nacional d'Arts Plàstiques. El 1988 es va inaugurar a Gijón un museu que reuneix gran part de la seva obra.

## Referències

* ↑ «Juan Barjola» (en anglès), 25-11-2015. [Consulta: 20 gener 2019].
# Vauban

«Vauban» té aquests significats:
* Sébastien Le Prestre de Vauban (Saint-Léger-de-Fougeret, França, 1633 - París, 1707), enginyer i Mariscal de França
* Mètode Vauban, conjunt de tècniques i pràctiques a seguir en les accions d'assalt de ciutats fortificades, concebut per Sébastien Le Prestre
* Fortificacions de Vauban
* Saint-Léger-Vauban municipi francès al departament del Yonne
* Cantó de Marsella Vauban, cantó francès del districte de Marsella, departament de les Boques del Roine
# Ribeaucourt (Mosa)

Ribeaucourt és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 103 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Ribeaucourt era de 103 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 49 eren cases i 1 era un apartament. Dels 43 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ribeaucourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 2 | 85 a 89 | 2 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 1 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 6 | 65 a 69 | 6 |
| 5 | 60 a 64 | 1 |
| 1 | 55 a 59 | 5 |
| 5 | 50 a 54 | 6 |
| 4 | 45 a 49 | 3 |
| 0 | 40 a 44 | 2 |
| 3 | 35 a 39 | 2 |
| 5 | 30 a 34 | 1 |
| 5 | 25 a 29 | 2 |
| 3 | 20 a 24 | 3 |
| 0 | 15 a 19 | 1 |
| 0 | 10 a 14 | 1 |
| 1 | 5 a 9 | 1 |
| 1 | 0 a 4 | 2 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 44 eren actives i 16 eren inactives. De les 44 persones actives 39 estaven ocupades (23 homes i 16 dones) i 5 estaven aturades (4 homes i 1 dona). De les 16 persones inactives 7 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa financera.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Ribeaucourt hi havia 11 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 870 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Ribeaucourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Ribeaucourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ammolabrus

Ammolabrus és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Ammolabrus dicrus (Randall i Carlson, 1997)

## Referències

* ↑ Randall, J. E. & B. A. Carlson. 1997. Ammolabrus dicrus, a new genus and species of labrid fish from the Hawaiian Islands. Pac. Sci. v. 51 (no. 1): 29-35.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.