OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Algorisme de Floyd-Steinberg

L'algorisme de Floyd-Steinberg s'utilitza en processament digital d'imatges. Aquest algorisme realitza un tramat (dithering) per la difusió de l'error de quantificació d'un píxel amb els seus veïns. En concret, 7/16 del seu error, s'afegirà al píxel de la dreta, 3/16 al píxel de la part inferior esquerra, 5/16 al píxel de la part inferior i 1/16 al píxel de la part inferior dreta.

## Exemple

Considerem la matriu dels valors dels píxels següent:
    ${\begin{bmatrix}0.00&0.00&0.00\\0.00&1.00&0.00\\0.00&0.00&0.00\end{bmatrix}}$
Si el valor del centre és quantificat a zero i l'error es difon per l'algorisme de Floyd-Steinberg, la matriu resultant serà la que es mostra a continuació:
    ${\begin{bmatrix}0.00&0.00&0.00\\0.00&0&0.44\\0.19&0.31&0.06\end{bmatrix}}$
Aquest algorisme pot utilitzar per una simple resolució del problema del camí més curt de teoria de grafs.

## Referències

* ↑ Floyd Steinberg, R.W. L. «An adaptative algorithm for spatial grey scale.». Proceedings of the Society of Informatio Displayn, 17, 1976, pàg. 75-77.

## Vegeu també

* Dithering (informàtica)
* Transformada de Hough
* Operador Sobel

## Enllaços externs

* Floyd-Steinberg Dithering - Breu explicació de l'algorisme (anglès)
# Platja de L'Atalaya

La Platja de La Atalaya, és una platja de la parròquia de Ribadesella, en el concejo d'homònim, Astúries. S'emmarca a les platges de la Costa Verda Asturiana i és considerada paisatge protegit, des del punt de vista mediambiental. Per aquest motiu està integrada, segons informació del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient, en el Paisatge Protegit de la Costa Oriental d'Astúries.

## Descripció

La platja de L'Atalaya, és una petita cala que se situa al costat de la muntanya Cordero o Atalaya (on pot contemplar-se l'ermita de la Verge de la Guia), que la separa del port de Ribadesella. S'accedeix amb facilitat a peu des de la platja de Santa Marina.
La cala té forma de petxina i el jaç sorrenc, que és ampli en baixamar, presenta afloraments rocosos.
És una platja accessible per a minusvàlids. Els serveis que ofereix es redueixen únicament a papereres i servei de neteja.

## Referències

* 1 2 «Catálogo de playas. Playa La Atalaya». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2015-01-15. [Consulta: 15 gener 2015].
* ↑ «Playa de La Atalaya (Ribadesella) - Playas Asturianas - La Nueva España». [Consulta: 22 octubre 2018].
* ↑ «Playa de La Atalaya de Ribadesella» (en castellà). Naturaleza y turismo. Arxivat de l'original el 2015-01-15 [Consulta: 21 febrer 2015].
* ↑ «la atalaya, playa la atalaya, playas ribadesella, playas de asturias, ribadesella, la atalaya, casas rurales» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-10-22. [Consulta: 22 octubre 2018].
* ↑ del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 227. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Grup Taüll

El Grup Taüll fou un grup efímer d'artistes que es va crear a Barcelona el 1954. Els seus integrants foren Modest Cuixart, Marc Aleu, Josep Guinovart, Antoni Tàpies, Joan Josep Tharrats, Jordi Mercadé i Jaume Muxart.

## Referències

* ↑ «Grup Taüll». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Biografia de Guinovart
# Aquilegia viridiflora

Aquilegia viridiflora és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les ranunculàcies.
És una planta esvelta que pot arribar a fer entre 15-50 cm d'alçada, amb fulles basals ternaticompostes, amb el revers de pubescent a subglabre, l'anvers glabre i pecíols de fins a 18 cm. Les flors tenen cinc pètals de color xocolata, acabats en un esperó d'entre 12-18 mm, recte o lleugerament corbat a l'extrem; els sèpals, petaloides, són de color verd. Els estams, exserts, arriben als 20 mm i tenen les anteres de color groc, acompanyats d'estaminodis. Els cinc pistils estan recoberts d'una densa pilositat glandular. El fruit és un fol·licle d'uns 15 mm, que conté les llavors, de fins a 2 mm i amb estries visibles. Les flors floreixen entre maig i juliol i fructifiquen entre juliol i agost.
A. viridiflora ha estat descrita a diferents regions de la Xina, al Japó, Mongòlia i Sibèria.
Viu en boscos, pendents rocallosos i herbacis, llocs humits, pedregosos i propers a corrents d'aigua, entre els 200 i els 2.400 m d'altitud.

## Taxonomia

Aquilegia viridiflora va ser descrita per Peter (Pyotr) Simon von Pallas i publicat a Acta academiae scientiarum imperialis petropolitanae 2: 260, pl. 11, f. 1. 1779.

### Etimologia

Aquilegia : nom genèric que deriva del llatí aquila = "àguila", en referència a la forma dels pètals de la qual se'n diu que és com l'urpa d'una àguila.
viridiflora: epítet llatí que significa "de flor verda"

## Referències

* ↑ efloras.com, Missouri Botanical Garden Flora of China, FOC Vol. 6 Page 279
* ↑ Flora of China Checklist - Mapa de distribució d'A. viridiflora
* ↑ «Aquilegia viridiflora» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ A Epítets botànics
* ↑ A Epítets botànics
# Museo Provincial de Ciudad Real

El Museu Provincial de Ciudad Real és un museu de caràcter provincial que està situat al carrer Prado número 4 de Ciudad Real. Les seves sales estan dedicades principalment l'arqueologia. Està dividit en quatre plantes. El museu, inaugurat en 1982 va tancar per reformes en 2007 i reobert en setembre de 2013.

## Fons

Els seus fons arqueològics són principalment procedents d'excavacions amb les troballes ibers i medievals del turó d'Alarcos, excavacions de la ciutat romana de Sisapo (La Bienvenida), els mosaics romans de l'Alcázar de San Juan, o la porta de l'antiga Sinagoga de Ciudad Real. També cal destacar en la seva exposició les col·leccions del paleolític procedents principalment de la donació de col·leccions privades (Estanislao Rodríguez, Evaristo Martín i Margarito Expósito) dels jaciments del riu Bullaque, La Talaya i Aldea del Rey.

## Referències

* 1 2 «Cospedal ha inaugurado la reapertura del museo provincial de Ciudad Real» (en castellà). La Verdad, 27-09-2013. [Consulta: 24 octubre 2013].

## Enllaços externs

* web oficial del museu Arxivat 2011-05-21 a Wayback Machine.
# Puig de na Fàtima

El Puig de Fàtima o Puig de na Fàtima és una muntanya de Mallorca, que té una altura de 650 m. Pertany al municipi de Valldemossa. Té unes amples vistes sobre la badia de Palma.

## Principals accessos

* Des de la carretera que va de Palma a Valldemossa (Ma-1110), agafant el camí que duu a la possessió de Pastoritx.
* Des de la carretera que va de Palma a Sóller (Ma-11), agafant el camí que duu a la possessió de Raixa.

## Referències

* ↑ «Puig de na Fàtima». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Algorisme de Cooley–Tukey

L'algorisme de Cooley–Tukey és l'algorisme de transformada ràpida de Fourier (FFT) més freqüent. Per tal d'aplicar la FFT, re-expressa la transformada discreta de Fourier (DFT) d'un compost arbitrari n = n$_1$n₂ en termes de n$_1$ DFTs de mida n₂, recursivament, per reduir el temps computacional a O(n log n).

## Procediment

El problema d'utilitzar el mètode de DFT és que requereix una matriu de multiplicacions i sumes molt llarga sobre tots els elements, cosa que implica operacions molt complexes i que requereixen molt de temps computacional. L'algorisme de Cooley–Tukey calcula la DFT directament amb menys sumes i sense matrius de multiplicacions. Per fer-ho, es divideix la matriu a la qual volem aplicar el FFT en dues parts, una pels elements amb índex parell i l'altra pels elements amb índex senar. Posteriorment es continua dividint la matriu recursivament utilitzant el mateix criteri, fins que s'obté una sèrie de matrius de mida suficientment petita per aplicar el mètode DFT.
Dit d'una altra manera, per poder aplicar la FFT és necessari utilitzar la DFT, aplicant la següent fórmula:
$X_{k}=\sum _{n=0}^{N-1}x_{n}\cdot e^{-2\pi ikn/N}$
Ara bé, apliquem la fórmula a una sèrie de matrius amb valors FFT $W$ obtingudes per subdivisió recursiva de la matriu original:
$W_{N}^{k}=e^{-2\pi ik/N}$
La base de l'algorisme són els diagrames Butterfly, aplicats a cadascuna de les matrius simples obtingudes per tal de reconstruir el símil al FFT de la matriu original.

### Diagrames Butterfly

Els diagrames Butterfly (o diagrames papallona) mostren per cada element de la matriu on se situen abans, durant i després de cada FFT.
Donada una matriu de dos valors a[0] i a[1] volem saber on quedaràn situats a la matriu posteriorment a la FFT, aquesta estructura creuada és la que s'anomena papallona:
$A_{0}=a_{0}+W_{2}^{0}a_{1}$
$A_{1}=a_{0}+W_{2}^{1}a_{1}$
Ara bé, la segona meitat dels valors W és sempre el negatiu de la primera meitat, per tant podem definir A$_1$ de la següent manera:
$A_{1}=a_{0}-W_{2}^{0}a_{1}$
Això permet estalviar molt d'espai d'emmagatzematge i reduir el temps computacional requerit. Si necessitem combinar més elements, apliquem aquest mètode simple de papallona esglaonadament.

## Referències

* 1 2 Cooley, James W.; Tukey, John W. «An algorithm for the machine calculation of complex Fourier series». Math. Comput., 19, 90, 1965, pàg. 297–301. DOI: 10.2307/2003354. JSTOR: 2003354.
* 1 2 Frigo, M.; Johnson, S. G. «The Design and Implementation of FFTW3». Proceedings of the IEEE, 93, 2, 2005, pàg. 216–231. DOI: 10.1109/JPROC.2004.840301.
* ↑ Cooley, James W.; Lewis, Peter A. W.; Welch, Peter D. «Historical notes on the fast Fourier transform». IEEE Transactions on Audio and Electroacoustics, 15, 2, 1967, pàg. 76–79. DOI: 10.1109/tau.1967.1161903.
* ↑ Danielson, G. C., and C. Lanczos, "Some improvements in practical Fourier analysis and their application to X-ray scattering from liquids," J. Franklin Inst. 233, 365–380 and 435–452 (1942).
# Alfred Porcar Portela

Alfred Porcar Portela (Esplugues de Llobregat, 6 d'abril de 1977), conegut esportivament com a Fido, és un futbolista retirat i actual director general del Futbol Club Martinenc. Ha jugat en diversos clubs com a davanter:
| Club | Temporada |
| RCD Español B | 1996-1997 |
| U. E. Vilassar | 1997-1998 |
| C. F. Balaguer | 1998-1999 |
| U. E. Lleida | 1998-1999 |
| C. E. L'Hospitalet | 2005-2006 |
| Hércules C. F. | 2000-2001 |
| U. D. San Sebastián de los Reyes | 2000-2001 |
| U. E. Cornellà | 2001-2002 |
| C. E. Europa | 2002-2003 |
| U. E. Sant Andreu | 2003 |
| F. C. Martinenc | 2004-2007 |

## Referències

* ↑ Aguilar, Àxel «Fido, el "9" més mediàtic de la Primera Territorial». Mundo Deportivo, 04-02-2005, pàg. 1.
* ↑ Hernández, Oscar «Alfred Porcar, 'Fido': «Preferimos el bagaje personal a los trofeos»». El Periódico, 15-05-2013.
* ↑ «El Lleida se refuerza con Callicó i Porcar» (en castellà). La Vanguardia, 06-08-1998. [Consulta: 4 juny 2019].
# Platja de Kaputaş

La platja de Kaputaş és una petita platja entre Kaş i Kalkan al sud-oest de Turquia.

## Ubicació

La platja es troba a una distància de 20 km de Kaş i 7 de Kalkan, En un punt on una vall extremadament estreta, dominada per penya-segats escarpats i boscos, s'uneix a la costa a la cala que porta el mateix nom que la platja. (Kaputaş). La platja és popular entre els visitants de la regió pel seu entorn natural i les vistes des de les altures que travessa la carretera estatal D400 entre Kaş i Kalkan.

## Instal·lacions

Ara hi ha banys, dutxes, una cafeteria i cabanes per canviar-se a la platja de Kaputaş. S'arriba a la platja amb 170 graons que baixen de la carretera. Hi ha un nombre limitat de places d'aparcament disponibles al costat de la carretera. La platja està custodiada pel municipi de Kalkan. També s'utilitza com a escala per als iots al llarg del Creuer Blau. El mar es fa més profund a prop de la platja de Kaputaş.

## Veïnatge

A l'altra banda de la carretera hi ha un profund canyó estret. S'hi pot accedir directament des de la platja sota el pont, si no hi ha aigua corrent. El canyó s'ha format a partir de l'abrasió de les roques per les aigües corrents durant milers d'anys. El canyó acaba al cap d'uns 200 metres i té vistes a les parets escarpades. L'entrada costa 35 lires turques l'estiu del 2024.

## Referències

* ↑ «Türkiye'nin En İyi Plajları». Enkucuk.com, 07-09-2017. [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ «Kaputaş Plajı Tanıtımı» (en turc). Türkiye'nin En Güncel Gezi ve Seyahat Sitesi, GeziPedia.net. [Consulta: 12 juny 2020].
# Gúbskaia

Gúbskaia - Губская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Gubs, afluent del Khodz, entre les planes de Kuban-Priazov i el Caucas Occidental, a 17 km al sud-oest de Mostovskoi i a 150 km al sud-est de Krasnodar, la capital.
Pertanyen a aquest municipi les stanitses de Khamketinskaia i Barakaiévskaia.
# Antonio Sella

Antonio Nino Sella (Caresana, 14 d'octubre de 1909 - Vercelli, 20 d'agost de 1994) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1933 i 1936. En el seu palmarès destaquen dues etapes de la Volta a Catalunya de 1934.

## Palmarès

* 1932
** 1r a la Coppa città di Cuorgnè
* 1934
** 1r a la Milà-San Pellegrino
** 1r a la Coppa Valle del Metauro
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Catalunya

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1933. 14è de la classificació general
* 1934. 24è de la classificació general

## Referències

* ↑ «SELLA Antonio "Nino"». [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Antonio SELLA» (en italià). [Consulta: 15 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Antonio Sella a sitiodeciclismo.net
# Muhàmmad II ibn Mahmud

Abu-Xujà Ghiyath-ad-dunya wa-d-din Muhàmmad (II) ibn Mahmud ibn Muhàmmad ibn Màlik-Xah (abril de 1128-1159) fou un sultà seljúcida de Pèrsia occidental del 1153 al 1159 (de 1154 a 1156 en disputa amb el seu oncle Sulayman Shah ibn Muhàmmad).
Fou criat al Fars junt amb el seu germà Màlik-Xah, per l'emir Bozaba. El 1148 el sultà Masud ibn Muhammad, que no tenia hereus i estava en posició de debilitat, va designar al seu nebot Malik Shah (que després fou el sultà Malik Shah III o Malik-Xah III ibn Mahmud 1152–1153) com a hereu, i li va donar una filla en matrimoni. Masud va morir a Hamadan el 13 de setembre de 1152 i el seu nebot el va succeir com a Malik Shah III, tenint el suport de l'amir Khass Beg Arslan i de l'atabeg Ildegiz de l'Arran i tenia tanmateix el suport de quasi tots els amirs de l'Azerbaidjan. Hi havia altres pretendents entre els quals el germà de Masud Sulayman Shah ibn Muhàmmad i els fills dels seus germans Mahmud i Toghril. Màlik-Xah es va mostrar totalment incapaç i el califa abbàssida al-Muqtafí va poder recuperar bona part del seu antic poder i alliberar-se de la influència turca expulsant al shihna (representant militar) seljúcida a Bagdad. El 1153 els amirs el van deposar i sota la direcció de l'amir Khass Beg Arslan ibn Palang Eri, el van substituir pel seu germà Muhammad II ibn Mahmud, que estava al Khuzestan.
Muhàmmad no va trigar a desfer-se de Khass Beg al que va fer executar, però per conservar el seu tron va haver de lluitar contra el seu oncle Sulayman Shah ibn Muhàmmad, que s'havia escapat del seu captiveri i encara que no va poder fer front a les forces del seu nebot, superiors en nombre, va poder retirar-se a Bagdad el 1155 on va obtenir la protecció del califa al-Muqtafí i el seu visir Awn al-Din Yahya ibn Hubayra. Finalment Sulayman fou derrotat i capturat per Muhàmmad i el seu aliat Mawdud ibn Zangi de Mossul (1156). Llavors Muhàmmad va atacar Bagdad (desembre de 1156 i gener de 1157) on se li va unir l'emir mazyàdida Ali ibn Dubays, però finalment va aixecar el setge degut a les notícies de l'atac a Hamadan de l'atabeg d'Arran Ildeguiz, que patrocinava als prínceps seljúcides Malik Shah i Arslan ibn Toghril ibn Muhammad. Els tres darrers anys de la seva vida Muhàmmad va haver de combatre a Ildeguiz i als seus protegits als que es va ajuntar Sulayman Shah que havia pogut fugir. Finalment els va derrotar a Nakhitxevan (1159).
Va planejar tornar a Bagdad però en els preparatius es va posar malalt i va morir a Hamadan el desembre del 1159.

## Referències

* ↑ Muzaffar Husain Syed, Syed Saud Akhtar, B D Usmani. Concise History of Islam (en anglès). Vij Books India, 2011, p. 56. ISBN 9789382573470.

## Bibliografia

* C. E. Boswortyh. Cambridge History of Iran, volum V
* Enciclopèdia de l'Islam, article Muhammad ibn Mahmud, VII, 407-408
# Premier League International Cup

La Premier League Internacional Cup es una competició de futbol per a jugadors menors de 23 anys organitzada per la Premier League. Va ser creada per proporcionar als jugadors de la primera divisió anglesa l'oportunitat de comparar-se amb altres futbolistes europeus de la seva edat en un entorn competitiu. Avui dia hi juguen 24 equips.

## Format

Dotze equips de la segona divisió anglesa i altres dotze de les millors academies de futbol d'europa formen sis grups de quatre.
Els guanyadors de cada grup i millors subcampions pasen a la següent fase, quarts de final.
Tots els partits es juguen a Anglaterra.

## Palmares

| Any | campió | marcador | subcampió | semifinalistes | seu de la final |
| 2014-15 | Manchester City | 1-0 | Porto | Leicester City i Fulham FC | Academy Stadium, Manchester |
| 2015-16 | Vila-real CF | 4-2 | PSV | Chelsea FC i Porto | The Den, South Bermondsey |
| 2016-17 | Porto | 5-0 | Sunderland | Swansea City i Norwich | Stadium of light, Sunderland |
| 2017-18 | Porto | 1-0 | Arsenal FC | Vila-real CF i Newcastle United | Emirates Stadium, Londres |
| 2018-19 | Bayer de Múnic II | 2-0 | Dinamo Zagreb | Reading i Southampon | The Den, South Bermondsey |
| 2018-20 | El torneig va finalitzar anticipadament a causa de la pandemia del coronavirus. | El torneig va finalitzar anticipadament a causa de la pandemia del coronavirus. | El torneig va finalitzar anticipadament a causa de la pandemia del coronavirus. | El torneig va finalitzar anticipadament a causa de la pandemia del coronavirus. | El torneig va finalitzar anticipadament a causa de la pandemia del coronavirus. |

## Títols per equip

| Club | Títols | Subtitols | Anys campió | Anys subcampió |
| FC Porto | 2 | 1 | 2016-17, 2017-18 | 2014-15 |
| Vila-real CF | 1 | 0 | 2015-16 | ... |
| Manchester City | 1 | 0 | 2014-15 | ... |
| Bayer de Múnic II | 1 | 0 | 2018-19 | ... |
| Arsenal FC | 0 | 1 | ... | 2017-18 |
| Sunderland | 0 | 1 | ... | 2016-17 |
| PSV | 0 | 1 | ... | 2015-16 |
| Dinamo Zagreb | 0 | 1 | ... | 2018-19 |

## Títols per país

| País | Títols | Subtitols |
| Potugal | 2 | 1 |
| Anglaterra | 1 | 2 |
| Espanya | 1 | 0 |
| Alemanya | 1 | 0 |
| Paisos Baixos | 0 | 1 |
| Croacia | 0 | 1 |

## Referències

* ↑ «Premier League International Cup, Competition Format & History» (en anglès). [Consulta: 27 març 2021].
* ↑ «Statement on 2019/20 Academy Games Programme» (en anglès). [Consulta: 27 març 2021].
# Roger Bissière

Roger Bissière (Villeréal (Òlt i Garona), 22 de setembre del 1886 - Boïssiérette (Marminiac), 2 de desembre del 1964) va ser un pintor francès.

## Biografia

Les seves primeres pintures eren paisatges que reflectien el camp de la seva regió amb una dignitat monumental. Anà a París el 1910 i es guanyà la vida fent de periodista mentre continuava pintant. Després d'una època d'experimentacions amb el Cubisme, es vinculà durant un temps amb Amédée Ozenfant i Le Corbusier, i col·laborà amb la seva publicació Esprit Nouveau.
Entre el 1925 i 1938 ensenyà a l'Académie Ranson, on exercí una gran influència en molts dels artistes abstractes més joves, com ara Alfred Manessier. No obstant això, la seva obra, durant els anys vint i trenta, romangué gairebé desconeguda. El 1938 es retirà a la seva regió natal i durant la guerra va contreure una malaltia ocular que li va impedir continuar pintant. En comptes d'això, feu composicions on ajuntava tapissos i altres materials. Una operació li permeté tornar a pintar, i al llarg dels anys cinquanta aconseguí el reconeixement que mereixia des de feia tant de temps.
Les seves enormes composicions, semblants a tapissos, de colors rics i brillants, foren exposades arreu del món i assoliren preus més alts que qualsevol altre artista viu. Abstractes en aparença, eren resultat de la minuciosa i la delicada reducció d'escenes naturals a pautes espurnejants de colors que interaccionen. Bissière rebutjà sempre la denominació d'abstracte per a la seva obra. El reconeixement que s'atorgà als seus darrers treballs provocà una reconsideració del que havia fet al començament i a la meitat de la seva trajectòria. El mateix Bissière acostumava a dir que les obres d'aquests períodes finalment serien valorades fins i tot per sobre de les que li van reportar la fama.

## Referències

* 1 2 3 Diccionari d'Art Oxford, Ed. 62, 1996
# Cachopu

El cachopu és un plat característic de la cuina asturiana. Són dos bistecs de vedella grans i, enmig de tots dos, pernil i formatge. Es prepara fregit, arrebossat amb ou i pa ratllat. S'acostuma a servir amb patates, pebrots o xampinyons fregits, o totes tres coses alhora.

## Enllaços externs

* http://www.elrinconin-sg.es/recetas1_15.htm Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Cachopu» (en asturià). Academia de la Llingua Asturiana. [Consulta: 25 maig 2024].
# Lodenvièla

Lodenvièla (en francès Loudenville) és un municipi francès del departament dels Alts Pirineus a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 181 | 182 | 142 | 189 | 219 | 261 | 289 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Pélieu | PRG |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Enllaços externs

* Fitxa de l'estació verda de Loudenvielle
# Anita Cerquetti

Anita Cerquetti (Montecosaro, Marques, 13 d'abril de 1931 - Perusa, 11 d'octubre de 2014) fou una soprano dramàtica italiana que va tenir una curta carrera als anys cinquanta.
Començà els estudis a Perusa i debutà el 1951 a Spoleto en el paper titular d'Aida de Verdi. Dos anys més tard interpretà el mateix paper a Verona, com també el de Leonora d'Il Trovatore, i molt aviat obtingué projecció internacional. Actuà a Chicago amb Un ballo in maschera, Il Trovatore i Don Giovanni. Substituí Maria Callas a Roma en unes memorables funcions de Norma, que també representà a Nàpols. Actuà al Gran Teatre del Liceu en òperes com ara Norma (1956, 1958) i Aïda (1958). Les anades i vingudes d'una ciutat a l'altra li minaren salut i veu, i després d'una intervenció quirúrgica es retirà prematurament dels escenaris als 31 anys. Ha estat descrita com la millor veu verdiana del segle xx. El crític Paolo Isotta en destaca l'agilitat de la veu, la seva dicció claríssima, el domini absolut de la coloratura, l'expressivitat, el timbre i una gran extensió.
Només va gravar comercialment un recital d'àries i La Gioconda el 1957 amb Mario del Monaco, Ettore Bastianini, Giulietta Simionato i Cesare Siepi, però hi ha enregistraments pirata d'algunes representacions de Norma (a Roma) i Aida (1958, a Mèxic).