OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frinó

Frinó (en grec antic: Φρύνων) va ser un general atenès que va viure al segle vii aC i va ser campió als Jocs Olímpics.
Va néixer a Atenes abans del 657 aC. El 636 aC va ser campió a l'estàdion, i a la 36a Olimpíada també al pentatló, segons diu Eusebi, o bé al pancraci, segons Diògenes Laerci.
Posteriorment a les seves victòries, els atenesos el van nomenar general. Entre els anys 608 i 606 aC hi va haver una guerra entre Atenes i Mitilene per unes disputes territorials. Totes dues ciutats volien el control de Sigeu, que Frinó havia conquerit. Per acabar ràpidament el conflicte, l'atenès va acceptar el desafiament a un combat personal que li va fer Pítac, el general de Mitilene i un dels set savis de Grècia. Frinó va ser derrotat, perquè Pítac portava amagada sota l'escut una xarxa amb la qual el va immobilitzar i el va matar, i Mitilene es va endur Sigeu. El poeta Alceu va escriure uns versos sobre aquest combat. Els soldats atenesos van recollir el cos de Frinó i el van portar a Atenes, on va ser enterrat amb honors.

## Referències

* ↑ Eusebi de Cesarea, Crònica, 193.
* ↑ Diògenes Laerci, Vides i opinions de filòsofs eminents, I 74.
* ↑ Plutarc, Obres morals: «Sobre la malevolència d'Heròdot», 15.858a-b
* ↑ Smith, William (editor). «Pittacus». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 379.
* ↑ Smith, William (editor). «Alcaeus». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 95.
# Conrad Rautenbach

Conrad Rautenbach (Harare, Zimbàbue, 12 de novembre de 1984), és un pilot de ral·lis natural de Zimbàbue. Guanyador del Campionat africà de ral·lis dels anys 2007 i 2011. Ha estat un pilot habitual al Campionat Mundial de Ral·lis.

## Trajectòria

El seu debut en ral·lis es produí a proves del Campionat africà de ral·lis del 2003 amb un Toyota Corolla. A la temporada següent disputa diferents proves del Campionat Mundial de Ral·lis dins de la categoria júnior, debutant al Ral·li Monte-Carlo amb un Ford Puma S1600, si bé aquell any també utilitza el Opel Corsa S1600, el Suzuki Ignis S1600 i el Citroën C2 S1600.
Fou el guanyador del Campionat africà de ral·lis 2007 amb un Subaru Impreza.
Després de diverses temporades disputant el Mundial Júnior, l'any 2008 realitzà la seva primera temporada sencera al WRC com a pilot de Citroën, aconseguint com a millor resultat un 4t lloc al Ral·li de l'Argentina, finalitzant el campionat en 15a posició.
La temporada 2011 torna a guanyar el campionat africà amb un Ford Fiesta S2000.
# Kamui Kobayashi

Kamui Kobayashi (Hyogo, Japó, 13 de setembre de 1986) és un pilot de curses automobilístiques. Actualment (any 2014) competeix en la Temporada 2014 de Fórmula 1 amb l'escuderia Caterham F1 Team.

## Trajectòria

Kobayashi inicià la seva trajectòria automobilística l'any 2003 a la Fórmula Toyota del Japó, on finalitzà en 2a posició, tan sols superat per Kazuki Nakajima, fet que li permeté que fos integrat al Toyota Young Drivers Program, estructura formativa de joves pilots de Toyota. Kobayashi fou enviat a Europa a disputar el campionat italià de la Fórmula Renault, on al primer any finalitzà 4t i al segon s'alçà amb el títol italià i europeu.
L'any 2006, també amb el suport de Toyota, accedeix a la Fórmula 3 europea, campionat en el que finalitzà en 8a posició, esdevenint el debutant millor classificat. Al final de 2006 participà en els test de pretemporada de la Fórmula 1 de Toyota F1, això no obstant, per la temporada 2007 seguí a la Fórmula 3.
L'any 2008 fou nomenat pilot provador de Toyota F1, tasca que continuà durant el 2009, si bé la lesió del pilot titular Timo Glock propicià que Kobayashi disputés els dos últims grans premis del campionat, el Gran Premi de Brasil on finalitzà en 9a posició i el Gran Premi d'Abu Dhabi on finalitzà en una meritòria 6a posició, sumant així els seus primers punts a la Fórmula 1.
Equips i pilots participants a la Temporada 2014 de Fórmula 1 :
RedBull
Marussia
Mercedes
Ferrari
Lotus
Caterham
F India
McLaren
Williams
Sauber
Toro Rosso
1 Vettel 3 Ricciardo
4 Chilton 17 Bianchi
6 Rosberg 44 Hamilton
7 Raikkonen 14 Alonso
8 Grosjean 13 Maldonado
9 Ericsson 10 Kobayashi
11 Pérez 27 Hülkenberg
19 Massa 77 Bottas
20 Magnussen 22 Button
21 Gutiérrez 99 Sutil
25 Vergne 26 Kviat :
# Pai Chieh Keng

Pai Chieh Keng, també citat per Po-Chieh Kêng, (1917) és un botànic xinès. Publicà diverses obres sobre botànica, en solitari o conjuntament amb el seu pare, el també botànic Yi-Li Keng.

## Obres

* Yi-Li Keng, Pai-Chieh Keng New bamboos from Szechwan Province, China 1946
* Preliminary study on the Chinese bamboos, article a Technical Bulletin of the National Forest Research Bureau, Nanking 8 (1948) p. 1-21
* Yili Geng Yili, Bojie Geng Zhongguo Zhongzi Zhiwu Fenke Jiansuobiao 1950
* Chung-kuo chung tzu chih wu fèn k'o chien so paio 1953, 1958
* Chung-kuo chih wu ti li ch'ü yü 1958
* Botanical geography of China by regions. Communist China New York: U.S. Joint Publications Research Service, 1959. Traducció d'una obra publicada a Shangai el 1958
* P.C. Keng, C.J. Hsueh Ferrocalamus Hsueh and F. Keng, a new bamboo genus in China, article a Journal of Bamboo Research 1, 1 (1982) p. 1-5
* Further comments on the "On the validity of the genera Sinocalamus McClure and Lingnania McClure", article a Acta Phytotaxonomica Sinica 19 (1982) p. 40-42
* A revision of genera of bamboos from the old world IV, article a Journal of Bamboo Research 2, 2 (1983) p. 1-17
* New taxa of Bambusoideae in the flora of PR. China, article a Journal of Bamboo Research 11,1 (1993) p. 19-26

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ «Fitxa personal, a la base de dades de botànics de la Universitat Harvard» (en anglès). [Consulta: 1r gener 2014].
# Orontes (desambiguació)

«Orontes» té aquests significats:
* Riu Orontes, principal riu de Síria, exclòs l'Eufrates
* Orontes (poble)
Onomàstica:
* Orontes (militar), militar persa
* Orontes (sàtrapa), sàtrapa de la Frígia Hel·lespòntica
* Orontes I, sàtrapa d'Armènia vers 401-344 aC
* Orontes II, sàtrapa d'Armènia vers 336-331 aC
* Orontes III, sàtrapa-rei d'Armènia vers 317-després de 300 aC
* Orontes IV, sàtrapa-rei d'Armènia 212 – 200 aC
# Àcid malvàlic

L'àcid malvàlic, el qual nom sistemàtic és àcid 7-(2-octilciclopropen-1-il)heptanoic, és un àcid carboxílic de cadena lineal amb devuit àtoms de carboni que conté un anell de tres carbonis juntament amb un doble enllaç al carboni 7 de la cadena principal, la qual fórmula molecular és ${\ce {C18H32O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras.
Té un punt de fusió de 10,3–10,5 °C. Aquest àcid fou aïllat per primer cop el 1956 per F. S. Shenstone i J. R. Vickery de l'oli de les llavors de plantes de la família de les malvàcies (Malva verticillata i Malva parviflora), i identificat el 1957 per J.J. MacFarlae, F. S. Shenstone i J. R. Vickery, anomenant-lo àcid malvàlic a partir del nom de la família de les malvàcies. Posteriorment s'ha aïllat en olis d'altres llavors: Adansonia gregorii (>80 %) o baobab australià; Heritiera littoralis (54 %); Gnetum gnemon (39 %); Pterospermum acerifolium (32 %); Adansonia za (28–31 %); Nesogordonia thouarsii (30 %); Eriolaena hookeriana (26 %); i moltes altres.
Com d'altres àcids grassos que contenen ciclopropens és tòxic. L'oli de llavors de cotó (Gossypium hirsutum i Gossypium herbaceum), emprat en alimentació, en conté entre un 0,7 i 1,6 %, però els tractaments al qual se'l sotmet rebaixen aquesta proporció a nivells per sota del llindar de toxicitat.

## Referències

* ↑ Fugmann, Burkhard; Lang-Fugmann, Susanne; Steglich, Wolfgang. RÖMPP Encyclopedia Natural Products, 1st Edition, 2000 (en anglès). Georg Thieme Verlag, 2014-05-28. ISBN 9783131795519.
* ↑ SHENSTONE, F. S.; VICKERY, J. R. «A Biologically Active Fatty-acid in Malvaceae» (en anglès). Nature, 177, 4498, 01-01-1956, pàg. 94–94. DOI: 10.1038/177094a0. ISSN: 0028-0836.
* ↑ MACFARLANE, J. J.; SHENSTONE, F. S.; VICKERY, J. R. «Malvalic Acid and its Structure» (en anglès). Nature, 179, 4564, 01-04-1957, pàg. 830–831. DOI: 10.1038/179830a0. ISSN: 0028-0836.
* ↑ «PlantFAdb: 8,9-cpe-18:1; Malvalic acid; 1-Cyclopropene-1-heptanoic acid, 2-octyl-; Halphen acid; Malvalic acid; Malvic acid». [Consulta: 26 setembre 2018].
* ↑ Deshpande, S. S.. Handbook of Food Toxicology (en anglès). CRC Press, 2002-08-28. ISBN 9780203908969.
# Ostrobòtnia del Nord

Ostrobòtnia del Nord és una regió de Finlàndia (maakunta / landskap). Oulu és el cap de la regió. Limita amb les regions de Lapònia, Ostrobòtnia Central, Finlàndia Central, Savònia Septentrional, Kainuu, i amb Rússia.

## Municipis

La regió d'Ostrobòtnia del Nord compta amb els 34 municipis següents (en negreta es marquen les ciutats):
| Alavieska Haapajärvi Haapavesi Hailuoto Haukipudas Ii Kalajoki Kempele Kiiminki Kuusamo Kärsämäki Liminka | Lumijoki Merijärvi Muhos Nivala Oulainen Oulu Oulunsalo Pudasjärvi Pyhäjoki Pyhäjärvi Pyhäntä Raahe | Reisjärvi Sievi Siikajoki Siikalatva Taivalkoski Tyrnävä Utajärvi Vihanti Yli-Ii Ylivieska |
# Conrad Winter

Conrad Winter (Estrasburg, 1931) és un escriptor alsacià. Estudià al liceu Fustel de Coulanges fins al 1939, però no va aconseguir el batxillerat fins al 1949, a Haguenau. Va iniciar la carrera de medicina a la Universitat d'Estrasburg el 1950, però la deixà per a fer-se pilot d'avions de l'Exèrcit Francès. Finalment va especialitzar-se en lletres el 1953 i de 1956 a 1958 treballà com a adjunt del professor Paul Imbs al Centre de Filologia Romànica. Fou professor de filosofia al liceu de Haguenau. de 1984 a 1992 també fou professor de Filosofia i Lletres i rector de l'Acadèmia d'Estrasburg per Llengua i Cultura Regionals. Ha escrit en francès, alemany i alsacià. Ha obtingut alguns premis i la cantant Isabelle Grussenmeyer ha musicat poemes seus.

## Obres

* Le cerveau imaginaire (1970)
* Leeder vuum roode Haan (1972)
* Vogelfrei (1974)
* La chanson des images (1975)
* Lieder vun de Sunnebluem (1977)
* Kerzlicht (1978)
* Cailloux blancs (1979)
* Wierwinde (1980)
* Kridestaub (1981)
* In dieser sprache (1981) amb Adrien Finck i André Weckmann
* Ich Will Lewendi Sinn (1992)
* Widerhakensprüche (1991)

## Enllaços externs

* (francès) Biografia
# Joan Francesc Vidal i Jové

Joan Francesc Vidal Jové (Manresa, 1899 – Newcastle, 1978) fou un advocat, polític, prosista i dramaturg. Va escriure en alguns diaris manresans fins que s'establí a Barcelona, on col·laborà en diversos mitjans de premsa, bàsicament al Mirador. Fou secretari del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya i Balears i assessor jurídic de la Cambra Oficial d'Indústria de Barcelona.
Va ser nomenat assessor jurídic per al traspàs de serveis a la Generalitat de Catalunya. Una vegada realitzat el procés fou secretari general d'Ordre Públic. Milità a Esquerra Republicana de Catalunya.
Va haver-se d'exiliar a l'inici de la guerra per les amenaces rebudes per membres de la FAI. Després s'inhibí de tota acció política frustrat per l'acció de molts republicans que varen fer caure les institucions en el descrèdit. Va viure cinc anys a França, tres dels quals a París on treballà per Campsa Gentibus. Tot seguit, s'instal·là amb la seva família a Madrid, on desplegà una intensa activitat en l'àmbit editorial, sobretot com a traductor.
Com a escriptor primer va conrear la poesia arribant a guanyar uns Jocs Florals. Posteriorment, es passà a la dramatúrgia i fou dues vegades finalista al premi Ignasi Iglésias de teatre. La seva producció teatral fou molt prolífica als anys trenta. El 1934 estrenà obres com La senyoreta Oest, Mercuri i els metges i altres peces teatrals. També va escriure el llibret de l'òpera El estudiante de Salamanca que fou interpretada al Liceu per Hipòlit Làzaro, que va ser musicat per Joan Gaig i Andreu.
Després de la guerra es dedicà sobretot a la traducció al castellà d'obres literàries en anglès, en francès i en català. Fou el primer a traduir Tirant lo Blanc al castellà. El 2007 Alberto Lázaro, professor de la Universidad d'Alcalá de Henares, va donar a conèixer la traducció inèdita al català de l'Ulisses de James Joyce, el mecanoscrit de la qual havia romàs a l'Archivo General de la Administración des de 1966. Es tracta d'una traducció de gran qualitat literària: Vidal, que hi empra un català molt genuí i una aguda fraseologia, aconsegueix reproduir la voluntat transgressora i la musicalitat de la prosa de Joyce. Treballà per l'editorial Edhasa traduint i venent llibres.
El 1957 fou finalista del Premi Joanot Martorell.

## Obra

Poesia
* Tríptic de suau amor (presentat als Jocs Florals de Barcelona de 1921)
* Monjoia (presentat als Jocs Florals de Barcelona de 1921) (Premi Extraordinari dels Mantenidors)

## Traduccions

* Joyce, James. Ulisses, 1966 (inèdita).

## Referències

* ↑ «Biografia». Visat. [Consulta: 17 desembre 2020].
* ↑ Aloy, Joaquim; Basiana, Jordi; Gasol, Pere. «Vidal Jové, Joan Francesc». La República a Manresa en un clic (1931-1936).
* ↑ Lázaro, Alberto. El misterio del primer Ulises catalán: la odisea de Joan Francesc Vidal Jové. Madrid: Huerga&Fierro, 2007, p. 159-173.

## Enllaços externs

* Fons personal Joan Francesc Vidal i Jové a la Biblioteca de Catalunya.
# Frine davant l'Areòpag

Frine davant l'Areòpag (francès: Phryne devant l'Areopage) és un oli sobre llenç de 1861 de l'artista francés Jean-Léon Gérôme. La protagonista de l'obra és Frine, una cortesana llegendària de l'antiga Grècia qui va ser jutjada per impietat. Frine va ser exculpada després que Hipèrides, el seu defensor, la despullara i exposara el seu cos nu al jurat de l'Areòpag. La pintura va ser exhibida al Saló de París de 1861. L'obra es troba al Kunsthalle Hamburg (Alemanya).

## Llegat

Bernhard Gillam en va fer una famosa caricatura el 1884, que va titular Frine davant del tribunal de Chicago (Phryne before the Chicago tribunal), on Frine és reemplaçada pel candidat a la presidència del Partit Republicà James G. Blaine i Hipèrides per l'editor Whitelaw Reid.

## Referències

* ↑ Ackerman, Gerald M. The Life and Work of Jean-Léon Gérôme: with a Catalogue Raisonné. London; New York: Sotheby's Publications, 1986, p. 25. ISBN 9780856673115.
# Kan ha diskan

El kan ha diskan, en català cant i resposta, és una tècnica de cant a cappella tradicional i tuilé que necessita dos o més cantants. És un cant rítmic per ballar molt utilitzat als Fest-noz per tal d'animar els participants.
La primera veu (kaner, o kanerez en femeni) canta la cobla i tot seguit els altres cantants (diskaner) comencen a cantar fent com un efecte d'eco donant un ritme particular en no fer-se mà el silenci.
L'estructura del cant respon al següent ordre:
* La crida
* El to simple o kentañ
* El ball
* El to diwezhañ (doble o triple)

## Temes i història

Les cançons són exclusivament en bretó i el seu origen pot ser molt antic, o recent, però sempre respectant la temàtica tradicional. Normalment solen tractar sobre amors impossibles, de problemes quotidians o d'esdeveniments extraordinaris. Solen estar compostes per desenes d'estrofes.
El kan ha diskan li deu la seua popularitat al fet d'estar estretament lligar al ball. A més a més, per alguns ballarins, sol ser més fàcil ballar seguint la lletra que no pas la música.
Tradicionalment, els balls estan acompanyats per un parell d'instruments o per una parella de cantants. En algunes zones del Bro Gwened i del Bro Kernev ambdues presències són ben normals.
A partir dels anys 1950 i amb la fi de la civilització rural de Bretanya (modernització de l'agricultura, pèrdua d'importància del bretó...) l'intercanvi entre els diferents països bretons ha fet créixer la varietat de balls, ja que abans només es coneixien els autòctons.
# Palio de Ferrara

El Palio di Ferrara és una competició entre els vuit barris (contrade) de Ferrara i oficialitzat el 1279, és considerat el palio més antic del món. La ciutat es divideix en burgs i barris, els burgs fora muralles i els barris, a l'interior. Un mes de festes, desfilades, competicions entre les vuit divisions de la ciutat dels Este: San Giorgio, S.Giacomo, S.Paolo, S.Spirito, Santa Maria in Vado, S.Luca, S.Giovanni e S.Benedetto.
La competició pren el nom del seu premi, il Palio (originàriament, mantell), que és una gran bandera pintada en secret abans de la cursa que es col·loca al damunt d'un pal i que de manera col·loquial se l'anomena il cencio (el drap). El Palio es basa en quatre curses:
* Cursa per nois: Palio di San Romano
* Cursa per noies: Palio di San Paolo
* Cursa de rucs: Palio di San Maurelio
* Cursa de cavalls: Palio di San Giorgio
Les curses tenen lloc a la històrica Plaça Ariostea, una plaça quadrada amb nombrosos edificis importants. La plaça va ser dissenyada per Biagio Rossetti, capdavanter de l'urbanisme modern.

## Història

Les cròniques de Ferrara es refereixen al que el poble ferrarès va fer per celebrar la victòria obtinguda a Cassano d'Adda el 1259 per Azzo II de Ferrara, comandant de les tropes Pontifícies sobre Ezzelino III Da Romano anomenat "el tirà" i comandant de les tropes imperials, i que va consistir a organitzar curses d'infants i assistentes, rucs i cavalls a través dels carrers de la ciutat. La tradició va arrelar tant que les curses s'organitzaven per celebrar naixements i matrimonis i es van institucionalitzar el 1279 establint l'obligació de córrer "en honor del beat Jordi el 23 d'abril i per la Mare de Déu el 15 d'agost. Les curses es van disputar ininterrompudament fins al 1600, després van ser parcialment canviades per unes altres desfilades. Des del començament de 1900, amb interrupcions provocades per la guerra, es van reprendre les curses al Palio, i avui es corre de forma estable el darrer diumenge de maig. Cal destacar el pal·li extraordinari per celebrar el retorn a Ferrara de Borso d'Este elevat a Duc pel Papa Pau II a Roma, el darrer diumenge de maig de 1471.

## Processó històrica

La Processó Històrica del Palio de Ferrara és formada per aproximadament 1.100 persones que porten vestits típics del segle xv. Es divideix en dame (senyores), cavalieri (senyors), Gonfalonieri (els qui porten la bandera amb el símbol de la contrada pintat o brodat), armigeri (guerrers), musici (músics), i sbandieratori (els qui executen exercicis tradicionals amb banderes). A part del Palio, la gent que forma la processó històrica ha estat present a nombrosos espectacles folklòriques, a Itàlia i a l'estranger, i són especialment admirats pels seus vestits i l'habilitat del sbandieratori.

## Referències

* ↑ fasteschi

## Enllaços externs

* Lloc oficial del Palio de Ferrara
* Palio de Ferrara
# Conxita Salla Pallàs

Concepció «Conxita» Salla Pallàs (Badalona, s. XX) va ser una dissenyadora catalana.
Malgrat no ser coneguda pel gran públic, va ser una notable dissenyadora de barrets i ornaments de cap. Va exercir la seva professió al seu taller i botiga del carrer del Progrés, 23, de Badalona, entre les dècades de 1950 i 1970. Confeccionava les peces a mà, que estaven destinades per a festes i cerimònies especials. Aquestes peces les posava a la venda o les llogava. El 2013 les seves netes van donar una col·lecció de cint vint peces dissenyades per la seva àvia al Museu de Badalona. Prèviament, el 2012, els cinquanta dels seus barrets van ser cedits per a una exposició a la IV Setmana del Barret a Barcelona.
El març de 2023, va ser una de les personalitats homenatjades per l'Ajuntament de Barcelona en la campanya Ciutat de Dones.

## Referències

* ↑ «Ciutat de dones». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 28 març 2023].
* ↑ «Barret». Museu de Badalona. [Consulta: 28 març 2023].
* ↑ «La emblemática Gratacós promueve la IV Semana del Sombrero en Barcelona» (en castellà). Edicions Sibil·la, 07-04-2012. [Consulta: 28 març 2023].
* ↑ «Biografies». Ciutat de Dones. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-25. [Consulta: 28 març 2023].

## Vegeu també

* Viquiprojecte:Ciutat de dones
# Xiuladora gorjagroga

La xiuladora gorjagroga (Pachycephala macrorhyncha) és un ocell de la família dels paquicefàlids (Pachycephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes Banggai i Sula, prop de costa oriental de Sulawesi), Moluques centrals i meridionals i illes Petites de la Sonda orientals.

## Taxonomia

A la classificació del Handbook of the Birds of the World and BirdLife International (2022) les poblacions de les illes de Romang, a les Barat Daya i Leti i Moa, a les illes Leti (Petites de la Sonda orientals), són considerades una espècie de ple dret:
* Pachycephala par – xiuladora del mar de Banda.
La resta de poblacions, dins la mateixa classificació, són considerades un grup subespecífic de Pachycephala pectoralis.

## Referències

* ↑ Handbook of the Birds of the World and BirdLife International (2022). Handbook of the Birds of the World and BirdLife International digital checklist of the birds of the world. Version 7. http://datazone.birdlife.org/userfiles/file/Species/Taxonomy/HBW-BirdLife_Checklist_v7_Dec22.zip.
* ↑ xiuladora del mar de Banda«Xiuladora gorjagroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2023(català)
# North Melbourne Football Club

El North Melbourne Football Club és un club professional de futbol australià australià de la ciutat de Melbourne que disputa l'Australian Football League.

## Estadis

* Royal Park: 1869 - 1875
* Albert Park: 1876
* Royal Park: 1877 - 1882
* Arden Street Oval: 1882 - 1964
* Coburg City Oval: 1965
* Arden Street Oval: 1966 - 1985
* Melbourne Cricket Ground: 1985 - 2002
* Docklands Stadium: 2002 - present

## Palmarès

* Victorian Football Association: 1903, 1904, 1910, 1914, 1915, 1918
* Australian Football League: 1975, 1977, 1996, 1999
* Minor Premiers (fase regular): 1949, 1978, 1983, 1998
* Campionat d'Austràlia: 1975
* McClelland Trophy: 1976, 1978, 1983, 1998

## Enllaços externs

* "Around the Grounds" - Web Documental - Arden Street
* Club Footy Jumpers
* We Are North Melbourne Web de seguidors Arxivat 2009-04-10 a Wayback Machine.
# Olav I de Dinamarca

Olav I (1050-1095), anomenat Olaf I Hunger en danès, va ser rei de Dinamarca del 1086 al 1095 succeint el seu germà Canut. El seu regnat es va veure immers en una greu crisi econòmica, amb grans períodes de fam (d'on prové el seu sobrenom) i per l'allunyament de la reforma gregoriana a l'església, en una línia oposada a la del seu germà, amb qui havia mantingut en vida una forta rivalitat. Olav era el tercer fill de Svend II de Dinamarca que pujava al tron. Casat amb Ingegard, una princesa noruega filla de Harald III de Noruega, que li donà només una filla, va ser succeït per un altre germà, Eric.
La seva mort es va produir en estranyes circumstàncies i es creu que es va suïcidar. És l'únic monarca de Dinamarca de qui no es coneix on està la tomba.
# Pablo Larios

Pablo Larios (castellà: Pablo Larios Iwasaki) (Zacatepec de Hidalgo, 31 de juliol de 1960 - Puebla de Zaragoza, 31 de gener de 2019) va ser un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ «Pablo Larios, de luto» (en castellà). Esto, 10-09-2008. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 31 desembre 2017].
* ↑ Pablo Larios a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Pablo Larios Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.