OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thal-Marmoutier

Thal-Marmoutier (en alsacià Dààl) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 717 habitants. Limita al nord amb Gottenhouse, a l'est amb Marmoutier (Màschmínschter), al nord-oest amb Haegen i al sud amb Reinhardsmunster.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de Saverne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 474 | 495 | 563 | 631 | 637 | 706 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Mario Di Liberator | |
| 2008- | Jean-Claude Distel | |
# The Ramble and The Lake (Central Park)

El conjunt format per The Ramble (literalment Excursió) i The Lake (el llac) constitueix un espai essencial de Central Park, que formava part del Greensward Plan el pla original del parc, proposat el 1857 per Frederick Law Olmsted i Calvert Vaux.
The Ramble havia de ser a l'origen un passeig a la vora dels arbres, a través d'espais amb una topografia diversificada, una mena de "jardí salvatge" allunyat dels passeigs reservats als vehicles, i de les pistes per a cavalls. The Ramble era doncs destinat a ser recorregut, o simplement era considerat com un paisatge natural, al marge de la Bethesda Terrace situada davant el llac, o dels bots que navegaven sobre The Lake. The Ramble, del que la superfície és de 15,4 hectàrees, comprèn així les ribes profundes situades al nord de The Lake, que va ser cavat sobre un espai de roques de fons. La vegetació que voreja The Ramble és força densa i variada, i s'hi troben igualment anivellaments rocallosos que porten les marques de la darrera era glacial, així com petites clarianes, i un rierol artificial. La topografia de The Ramble ho fa aflorar fins al Vista Rock, on és coronat pel Belvedere Castle, castell d'inspiració escocesa.
La major part de la vegetació molt diversificada del paisatge està composta d'arbres que es troben naturalment a la regió de New York, (sobretot diverses espècies de roures), però també d'altres arbres originaris d'altres regions dels Estats Units, entre els quals destaquen els Podocarpus i de les magnòlies.
The Ramble és a més a més un lloc molt preuat dels ornitòlegs i els apassionats pels ocells; s'hi troben unes 230 espècies diferents observades en el transcurs dels anys, entre les quals hi ha diverses espècies de fers, observats durant els períodes migratoris a l'abril i l'octubre.
# Villar

Villar és una masia de Sant Vicenç de Torelló (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia damunt d'un turó de margues. Consta de diversos trams constructius. A la part dreta hi ha un cos de planta rectangular cobert a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia i amb un portal dovellat. Consta de planta baixa i dos pisos. A la part dreta hi ha un cos que ha estat recentment construït, amb totxo, ja que l'antiga paret amenaçava ruïna. A la part esquerra s'hi adossa un altre cos, rectangular, un sector del qual forma una mena de torre i l'altre presenta unes arcades a la part baixa. Cald estacat la llinda del portal de la torre. Al mur de migdia hi ha contraforts. És construïda amb pedra, totxo i tàpia. L'estat de conservació és força dolent malgrat l'interès arquitectònic.

## Història

Antic mas dins el terme del que fou el Castell de Torelló, situat al damunt d'un turó, visible des del mas. Avui se'n conserva només una torre i els fonaments d'antics murs.
El Mas Vilar està registrat entre els dotze masos que figuren al fogatge de 1553 de la parròquia i terme de Sant Vicenç de Torelló. Aleshores habitava el mas PERE VILAR.
El mas i les terres foren adquirides per llurs masovers l'any 1968 a Jaume Bofarull.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Villar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Remedios Amaya

María Dolores Amaya Vega, coneguda com a Remedios Amaya (Sevilla, 1 de maig de 1962), és una cantant espanyola dedicada a la música flamenca.

## Trajectòria

Nascuda al barri sevillà de Triana, va editar una primera obra el 1978 sota el títol de Remedios Amaya. Va començar a actuar per pobles i ciutats de tota Andalusia. Camarón de la Isla va ser el seu referent musical i un dels seus principals suports.
El 1983 va ser triada per representar Espanya al Festival de la Cançó d'Eurovisió, celebrat a Múnic (Alemanya). La cançó d'arrel flamenca «¿Quién maneja mi barca?», composta per José Miguel Évoras i Isidro Muñoz i interpretada amb una orquestra en directe, no va obtenir cap punt en les votacions ex aequo amb la representació de Turquia).
Va ser la primera dona gitana que va acudir al festival i la repercussió mediàtica del resultat va créixer en actuar descalça i amb un vestit que no era el confeccionat per a l'ocasió, per una coincidència amb la decoració de l'escenari.
Remedios va declarar a TVE el 2004 que era orgullosa de la seva participació en el festival i el 2013 va corroborar això a l'agència EFE. Des de llavors s'ha dedicat al cant flamenc, bulerías, rumba… La seva veu ha tingut excel·lents crítiques musicals.
Ha editat diversos àlbums com a Luna Nueva, Seda mi piel, Turai Turai el 1997 amb el qual va vendre 150.000 còpies, Me voy contigo, Soy Gitana o Sonsonete el 2002. El 2004 va publicar el recopilatori Grandes Éxitos.
El 2014 va publicar un nou àlbum produït per Alejandro Sanz. El 2017 col·labora en l'àlbum No marrecojo de Diego Carrasco.
El 2018 va rebre el Premi Radiolé de l'emissora del Grup Pressa a tota la seva trajectòria.

## Referències

* ↑ «Diego Carrasco llega al Villamarta con ‘No Marrecojo’ y grandes artistas invitados» (en castellà). [Consulta: 12 novembre 2017]. Arxivat 2018-09-01 a Wayback Machine.
* ↑ Mora, Antonio J. «Radiolé premia a María Jiménez y a Remedios Amaya y homenajea a Rocío Jurado» (en castellà). , 20-10-2018 [Consulta: 21 octubre 2018].
# Tagmout

Tagmout (en àrab تڭموت, Tagmūt; en amazic ⵜⴰⴳⵎⵓⵜ) és una comuna rural de la província de Tata, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.581 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Chiefland

Chiefland és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.993 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chiefland tenia 1.993 habitants, 796 habitatges, i 511 famílies. La densitat de població era de 196,8 habitants per km².
Dels 796 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,1% hi vivien parelles casades, en un 23,4% dones solteres, i en un 35,8% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,3% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 22,8% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.331 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 19.792 $. La renda per capita de la població era de 10.676 $. Entorn del 33,3% de les famílies i el 36,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chiefland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chiefland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tomàs Fàbregas Valls

Tomàs Fàbregas Valls (Sant Cugat del Vallès, Vallès Occidental, 29 d'abril del 1904 — Mèxic D.F., Mèxic, 6 de setembre del 1969) fou un polític català.

## Biografia

Nascut al si d'un família acomodada, entrà en política el 1930 afiliant-se a l'agrupació local de Sant Cugat del Vallès d'Acció Catalana. El 1931 va esdevenir el secretari local d'Acció Catalana Republicana (ACR). D'idees independentistes, el juliol de 1932, sense abandonar ACR, és un dels fundadors de Nosaltres Sols a Sant Cugat, de la que també esdevindrà secretari local. Va ser detingut i processat arran dels fets d'octubre de 1934.
El 19 de juliol de 1936 es trobava a Barcelona, on es va unir als civils que feien front al cop d'Estat. Això, i haver arribat a sotsoficial durant el servei militar, el serviran per ser nomenat representant d'ACR i altres petits partits republicans, en el Comitè Central de Milícies Antifeixistes de Catalunya, on havia de ser destinat al Secretariat de les Patrulles de Control. Una vegada dissolt el Comitè va passar a representar l'ACR a la Junta de Seguretat Interior de Catalunya (JSI), passant a dirigir la Secció de Patrulles de Control. Seria l'encarregat per la JSI de realitzar un informe sobre els Fets de la Fatarella. Després de la dissolució de les Patrulles de Control ingressà a l'exèrcit republicà com a suboficial de complement del Cos d'Enginyers.
Es va exiliar a França, d'on el juny de 1939 va passar a Mèxic com a passatger del vaixell Ipanema, noliejat pel Servei d'Evacuació de Refugiats Espanyols (SERE).
Tomàs Fàbregas havia practicat el futbol de jove, arribant a jugar al Futbol Club Sant Cugat Esport i al Centre d'Esports Sabadell Futbol Club. Fou un ferm seguidor del RCD Espanyol. Fàbregas trauria profit dels seus coneixement futbolístics i arribaria a ser entrenador d'equips de la primera i segona divisió mexicana com el Club Deportivo Irapuato, el Deportivo Toluca o el CD Monarcas Morelia.

## Referències

* ↑ La milícia local i la repressió a la rereguarda, per José Fernando Mota Muñoz
* ↑ Fitxa de Fábregas Valls, Tomás al web del Ministeri d'Educació
* ↑ Tomàs Fàbregas, un independentista santcugatenc al Comitè Central de Milícies Antifeixistes

## Enllaços externs

* MOTA MUÑOZ, José F. «Tomàs Fàbregas, un independentista santcugatenc al Comitè Central de Milícies Antifeixistes». Història de Sant Cugat del Vallès, 15-07-2013. [Consulta: 27 febrer 2017].
# Tommaso Bai

Tommaso Bai o Baj (Crevalcore, vers el 1650 - Roma, 22 de desembre de 1714) fou un compositor italià.

## Biografia i Obres

El 20 octubre 1670 va ser segnato com contralt en els registres romani de la Capella Giulia. Restà al servei d'aquesta institució per tota la vida; inscrit com tenor en els llibres contables del 1696 al 1713, Bai va cantar ininterrompudament per 44 anys, mantenint el mateix rol al Vaticà sota els mestres Orazio Benevoli, Ercole Bernabei, Antonio Masini i Paolo Lorenzani; va ser present també en moltes altres esglésies romane com mestre i cantore extraordinari (és a dir no en servei permanent).
Va dur a terme a més activitats compositiva i el 19 novembre 1713, succedendo a Lorenzani, va ser nomenat mestre de capella, encàrrec que va tenir per tretze mesos, o sia fins la seva mort.
La fama de Bai és deguda a un dels tres Miserere de la seva composició, cantat cada any en capella Sistina pels oficis de la Setmana Santa assieme al Miserere de Allegri Altres composicions de Bai són un Missa super ut rei em fa a 5 veus, algunes misses manuscrites, salms i al voltant 20 mottetti.
La música de Bai segueix l'estil tradicional de l'escola polifonica romana, conjugat amb elements que denoten l'època més tardana de gestació musical.

## Notes

* ↑ falsobordone

## Bibliografia

* Siegfried Gmeinwieser, Tommaso Baj, en Grove Music Online
* Liliana Pannella, Tommaso Baj, en Diccionari Biografico dels Italians
# Torre Allianz (Barcelona)

La Torre Allianz és un gratacel situat al carrer de Tarragona de Barcelona. Acabat de construir el 1993, compta amb 20 plantes sobre terrea i 5 soterrades, i fa 80 m d'alçada. És la seu corporativa d'Allianz Assegurances a Espanya.

## Vegeu també

* Llista de gratacels del Barcelonès

## Referències

* ↑ «Edifici Allianz». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Edifici Allianz». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Tonedor

El tonedor és una persona que esquila la llana a les ovelles, també s'anomena esquilador o xollador.
L'esquilada és el procés de treure el velló de llana de l'ovella, és una part essencial de la ramaderia ovina. Abans era un ofici manual, que es feia amb unes tisores gegants, al descobert, sovint a l'era de batre, excepte quan plovia s'utilitzava el corral. Ara es va mecanitzar i ara es triga molt menys de temps. Això es fa sovint en un cobert dissenyat per processar centenars d'ovelles.
Cada any a Ripoll hi ha una festa de la llana on xolladors fan demostracions de la manera de tondre ovelles.

## Referències

* ↑ «Tonedor». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Bellmunt, Joan «El xollador d'ovelles». Ara Lleida, pàg. 2. Arxivat de l'original el 2016-11-10 [Consulta: 9 novembre 2016].
* ↑ «Tonedors». festadelallana.cat. Arxivat de l'original el 2016-11-09 [Consulta: 9 novembre 2016]. Arxivat 2016-11-09 a Wayback Machine.
# Tom Van Avermaet

Tom Van Avermaet (Bèlgica, 22 de juliol de 1982) és un guionista, productor i director de cinema belga.

## Biografia

Van Avermaet es va graduar a l'escola de cinema RITS. Durant el seu últim any el 2006, que es va graduar amb honors, va produir el seu primer curtmetratge, Dreamtime – Droomtijd, que va dirigir, va escriure el guió, va dissenyar el decorat i va fer de productor. La pel·lícula es va presentar a festivals nacionals i internacionals i va guanyar nombrosos premis, com el de Buenos Aires Rojo Sangre de 2007. Després d'això, Van Avermaet va treballar com a decorador del curtmetratge Zonder jou.
Pel seu primer curtmetratge professional Dood van een schaduw del 2012, que va protagonitzar Matthias Schoenaerts, ell i la seva col·lega Ellen De Waele van rebre una nominació a l'Oscar al millor curtmetratge el 2013. Van Avermaet va escriure el guió, dirigir i produir aquesta pel·lícula. que també va guanyar el Premi del Cinema Europeu al millor curtmetratge als 26ns Premis del Cinema Europeu.
Van Avermaet va afirmar que en tota la seva obra va estar influenciat pels grans surrealistes del món del cinema internacional com Guillermo del Toro, Jean-Pierre Jeunet, Terry Gilliam, Tim Burton, Stanley Kubrick i Raoul Servais. A més, les històries de fantasia i els còmics farien una contribució gens menyspreable a les seves pel·lícules.

## Filmografia

* 2006: Droomtijd
* 2012: Dood van een Schaduw
* 2006: Zonder jou

## Referències

* ↑ Terminó el VIII festival Buenos Aires Rojo Sangre - Premios, axxon.com.ar
* ↑ Death of a Shadow a Oscars 2013
* ↑ El corto nominado al Óscar 'Death of Shadow', entre los finalistas del Mikrofest, El Correo, 12 de juny de 2013
* ↑ Paolo Sorrentino triunfa en los Premios del Cine Europeo 2013, Fotogramas, 7 de desembre de 2013
# Tom Turesson

Tom Turesson (Vendel, 17 de maig de 1942 - Suècia, 13 de desembre de 2004) fou un futbolista suec de la dècada de 1960.
Fou 22 cops internacional amb la selecció de futbol de Suècia amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Hammarby IF i Club Brugge.
Trajectòria com a entrenador:
* 1978 Hammarby IF
* 1991–1995 Hanvikens SK

## Referències

* ↑ «Sweden national football team stats» (en swedish). passagen.se. Arxivat de l'original el 2012-08-22. [Consulta: 5 setembre 2020].
* ↑ Tom Turesson a worldfootball.net
* ↑ Tom Turesson a National-Football-Teams.com (anglès)
# Torre Regina

La Torre Regina és una masia de l'Aleixar (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casa quadrangular, amb la part occidental, que sembla la més antiga, amb restes de la torre que va donar el nom al lloc. La part central té una porta d'accés d'arc de mig punt de maons, i volada de rajola catalana. La oriental, més entrada, amb una altra porta. La teulada és de quatre vessants.

## Història

Masia amb tres moments almenys en la seva construcció. Vora el camí d'Alforja, és la masia més antiga del terme, documentada ja d'ençà el segle xiii. El que resta actualment de més importància és de cap al mil sis-cents.

## Referències

* 1 2 «Torre Regina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «Torre Regina». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Tianhe-I

Tianhe-I, Tianhe-1 o TH-1 (天河一号) (pronunciat en mandarí: [tʰjɛ́nxɤ̌ íxɑ̂ʊ̯], pinyin: Tiānhé yīhào), en català, "Via Làctia (literalment, Riu del Cel) Número U", és un superordinador capaç de fer més de dos quatrilions i mig d'operacions de coma flotant per segon (vegeu FLOPS). Situat al Centre de Supercomputació Nacional de Tianjin, a la República Popular de la Xina, és un dels pocs superordinador de nivell petaFLOPS del món.
L'octubre de 2010, una versió actualitzada de la màquina (Tianhe-1A) sobrepassà el Jaguar del Laboratori Nacional d'Oak Ridge (ORNL) convertint-se en el superordinador més ràpid del món, amb un màxim de computació de 2.507 petaFLOPS.
Tant el Tianhe-1 original com el Tianhe-1A utilitzen Linux com a sistema operatiu.

## Referències

* ↑ «China takes HPC heavyweight title» (en anglès), 28-10-2010.
* ↑ «China’s Defense University builds World Third fastest supercomputer» (en anglès). www.china-defense-mashup.com, 29-10-2009. [Consulta: 29 octubre 2009].
* ↑ «我国首台千万亿次超级计算机研制成功 (China builds its first petaFLOP level supercomputer)» (en xinès). SINA.com News i XinhuaNet.com News, 29-10-2009. [Consulta: 29 octubre 2009].
* ↑ «China claims supercomputer crown» (en anglès). BBC, 29 octubre 2010 consulta = 29-10-2010.
* ↑ CBC. «China's supercomputer called world's fastest - Tianhe-1 can make 2,507 trillion calculations per second» (en anglès). CBC News, octubre 2010. [Consulta: 28 octubre 2010].
* ↑ srlinuxx. «Nearly every supercomputer runs Linux» (en anglès). Tux Machines, maig 2010. [Consulta: 28 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Sina English News - Defense university builds China's fastest supercomputer (anglès)
* Xinhua News Agency - Defense university builds China's fastest supercomputer (anglès)
* The New York Times -China Wrests Supercomputer Title From U.S. (anglès)
# Tianjin Open

El Torneig de Tientsin, també conegut com a Tianjin Open, és un torneig de tennis professional que es disputa sobre pista dura. Actualment pertany a la categoria WTA International del circuit WTA femení. Se celebra a l'octubre en el complex Tianjin International Tennis Center de Tientsin, Xina.
Fou un dels tres nous torneigs celebrats a la Xina l'any 2014, augmentant a sis la quantitat de torneigs disputats en aquest país.

## Palmarès
### Individual femení

| Any | Campiona | Finalista | Resultat |
| 2021 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 |
| 2020 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 |
| 2019 | Rebecca Peterson | Heather Watson | 6−4, 6−4 |
| 2018 | Caroline Garcia | Karolína Plíšková | 7−6(7), 6−3 |
| 2017 | Maria Xaràpova | Arina Sabalenka | 7−5, 7−6(8) |
| 2016 | Peng Shuai | Alison Riske | 7−6(3), 6−2 |
| 2015 | Agnieszka Radwańska | Danka Kovinić | 6−1, 6−2 |
| 2014 | Alison Riske | Belinda Bencic | 6−3, 6−4 |

### Dobles femenins

| Any | Campiones | Finalistes | Resultat |
| 2021 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 |
| 2020 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 | Torneig suspès a causa de la pandèmia de COVID-19 |
| 2019 | Shuko Aoyama Ena Shibahara | Nao Hibino Miyu Kato | 6−3, 7−5 |
| 2018 | Nicole Melichar Květa Peschke | Monique Adamczak Jessica Moore | 6−4, 6−2 |
| 2017 | Irina-Camelia Begu Sara Errani | Dalila Jakupović Nina Stojanović | 6−4, 6−3 |
| 2016 | Christina McHale Peng Shuai | Magda Linette Xu Yifan | 7−6(8), 6−0 |
| 2015 | Xu Yifan Zheng Saisai | Darija Jurak Nicole Melichar | 6−2, 3−6, [10−8] |
| 2014 | Al·la Kudriàvtseva Anastassia Rodiónova | Sorana Cîrstea Andreja Klepač | 6−7(6), 6−2, [10−8] |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-09-23 a Wayback Machine. (xinès) (anglès)
* Perfil del torneig a la WTA (anglès)
Tientsin :
2014
2015
2016
2017
2018
2019 :
# Torre de Ca l'Alsina

La Torre de Ca l'Alsina és un monument del municipi de Montgat (Maresme) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una torre de defensa o de guaita que formava part de la masia de Ca n'Alzina (segle XIV), la qual va ser enderrocada l'any 1987. La torre té una planta absidal, per un costat és rectangular i per l'altre és semicircular, i està formada per planta baixa i dos pisos.
A la façana de ponent hi ha dues finestres, una a cada planta, amb les llindes i brancals de pedra. L'accés a la torre es feia per una poterna situada al primer pis a la qual s'accedia amb una escala de mà; actualment hi ha una porta a la planta baixa. Queden les mènsules de pedra i uns forats de dos matacans, un a sobre de la porta original i un altre al terrat. També es conserva una senzilla gàrgola per al desguàs del terrat. El parament és de pedra sense treballar, excepte les finestres, matacans i les cantonades, que són de carreus de pedra.

## Història

Aquesta torre va ser afegida a Ca l'Alzina al segle xvi, quan la casa era propietat de la família Matheu. Apareix per primera vegada documentada en dos testaments, un del 8 de juny de 1592 i l'altre del 20 d'octubre del 1593. El primer va ser redactat per Eulàlia Garriga, muller d'en Joan Matheu, Propietari de la masia i diu "...en la casa del dit Joan Matheu mon marit en la cambra del cap de la sala prop la torre..."; el segon és d'Eulàlia Guri, muller també de l'esmentat Joan Matheu, i es torna a dir el mateix. Que siguin idèntics es deu al fet que van ser escrits en poc temps de diferència i tots dos els va redactar Mn. Antoni Valls, rector de Tiana, que exercia de notari públic.
Aquesta torre, com moltes altres de la costa catalana, es va construir per protegir-se dels atacs dels pirates que en aquesta època eren molt freqüents.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de Ca l'Alsina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Torre de Ca l'Alsina». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
* «Torre de Ca l'Alsina». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.