OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hesperoperla hoguei

Hesperoperla hoguei és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Nord-amèrica: Califòrnia.

## Descripció

* El mascle adult té un cos que li fa entre 16 i 18 mm de llargada, les ales anteriors entre 18-20, té la part superior del cap principalment de color groc, les potes marró, les ales de color marró clar amb la nervadura marró i l'abdomen groc amb franges estretes laterals de color marró.
* La femella adulta fa 24-26 mm de llargària, les ales anteriors entre 26 i 28, i té una coloració semblant a la del mascle.
* La nimfa és, en general, de color marró fosc amb taques grogues i el cap principalment fosc.

## Referències

* ↑ Banks, 1938. Psyche 45(2-3):136.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Baumann, R.W. & B.P. Stark, 1980. Hesperoperla hoguei, a new species of stonefly from California (Plecoptera: Perlidae). Great Basin Naturalist, 40:63-67. «Enllaç».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)

## Enllaços externs

* BugGuide (anglès)
# Hipòtesi alternativa

En proves d'hipòtesis, la hipòtesi alternativa (o manté la hipòtesi o hipòtesi de recerca) i la hipòtesi nul·la són les dues hipòtesis rivals que es comparen mitjançant una prova d'hipòtesis estadística. Un exemple podria ser quan la qualitat de l'aigua en un rierol s'ha observat durant molts anys i es realitza una comprovació de la hipòtesi nul·la que no hi ha cap canvi en la qualitat entre la primera i segona meitat de les dades contra la hipòtesi alternativa que la qualitat és pitjor en la segona meitat del registre.
El concepte d'una hipòtesi alternativa en la prova va ser ideada per Jerzy Neyman i Egon Pearson, i s'utilitza en el lema de Neyman-Pearson. Constitueix un component important en les proves d'hipòtesis estadístiques modernes. No obstant això, no va ser part de la formulació de Ronald Fisher de proves d'hipòtesis, i ell es va oposar radicalment al seu ús. En l'enfocament de Fisher per a les proves, la idea central és avaluar si el conjunt de dades observades podrien ser el resultat d'oportunitat si la hipòtesi nul·la fora el que se suposa que tenen, en teoria, sense idees preconcebudes sobre el que altres models poden tenir. Proves modernes d'hipòtesis estadístiques s'adapten a aquest tipus de prova, ja que la hipòtesi alternativa pot ser la negació de la hipòtesi nul·la.

## Referències

* ↑ «Com es planteja un contrast estadístic? Hipòtesi nul·la vs. hipòtesi alternativa». Arxivat de l'original el 2016-10-23. [Consulta: 22 octubre 2016].
* ↑ «La prueba de la hipótesis nula y sus alternativas: revisión de algunas críticas y su relevancia para las ciencias médicas». Arxivat de l'original el 2016-10-23. [Consulta: 22 octubre 2016].
* ↑ Introducción a la estadística. Sheldon M. Ross. Editorial Reverté, 2005, p.391.
# Hapoel Lod FC

El Hapoel Lod FC (hebreu: הפועל לוד‎) fou un club de futbol israelià de la ciutat de Lod.

## Història

El club va ser creat l'any 1949. El 1963 ascendí per primer cop a primera divisió. Hi retornà el 1983 i guanyà la copa israeliana el 1984. Després de diversos descensos, va desaparèixer l'any 2002.

## Palmarès

* Copa israeliana de futbol:
** 1983-84
* Supercopa israeliana de futbol:
** 1984

## Referències

* ↑ In the Field of Football Davar, 1 July 1949, Historical Jewish Press (hebreu)
* ↑ «Israel - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
# Hapoel Holon

El Hapoel Holon (en hebreu: הפועל חולון) és un club professional israelià de bàsquet ubicat a la ciutat de Holon. Disputa la màxima divisió del seu país, la Ligat HaAl.

## Història

El club es va fundar el 1947 i va ser un dels equips funador de la Lliga el 1954, acabant segon la primera temporada.
El 1987 va disputar la seva primera Copa d'Europa, després d'acabar segon a la lliga. Va tornar a l'elit a la temporada 2006/07. A l'any següent aconseguirien per fi el seu primer títol, al derrotar a la final al Maccabi Tel Aviv. El Hapoel va posar fi a una ratxa de 15 anys de victòries de l'equip de Tel Aviv.
L'equip ha aconseguit arribar en 7 ocasions a la final de la Copa d'Israel, guanyant dues elles.

## Títols

* Lliga israeliana de bàsquet
** Guanyadors (1): 2007-08
** Finalistes (3): 1953-54, 1954-55, 2017-18
* Copa israeliana de bàsquet
** Guanyadors (2): 2008-09, 2017-18
** Finalistes (5): 1958-59, 1960-61, 1985-86, 1990-91, 1994-95
* Copa de la Lliga israeliana de bàsquet
** Finalistes (1): 2011

## Referències

* ↑ «Después de 15 años: Hapoel Holón terminó con el reinado de Macabi Tel Aviv.». sporti.wordpress [Consulta: 31 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Hapoel Tel Aviv BC

El Hapoel Tel Aviv BC és un equip de bàsquet israelià amb seu en la ciutat de Tel-Aviv, que actualment competeix en la Lliga israeliana de bàsquet, la màxima competició del país. Disputa els seus partits en el Drive in Arena, amb capacitat per 3.500 espectadors. És el segon equip amb més títols d'Israel, després del Maccabi Tel Aviv BC.

## Història

El club va ser fundat en 1935 com a part de la cooperativa esportiva Hapoel, pertanyent al sindicat de treballadors Histadrut. Després de la creació de la Lliga israeliana de bàsquet en 1954 van venir els anys més gloriosos per a l'equip, aconseguint el seu primer títol nacional en 1960, alguna cosa que repetiria en les edicions de 1961, 1965, 1966 i 1969. Des de la seva creació ha existit una gran rivalitat amb l'altre equip de la ciutat, el Maccabi Tel Aviv.
En 1995 el Histadrut decideix deixar de finançar a tots els equips de tots els esports que operaven sota la seva marca, i és el 2006 quan el club entra en fallida, no podent afrontar la permanència en la lliga, sent descendit de categoria a la segona divisió, que a l'any següent es convertiria en un descens a la tercera categoria, la Lliga Artzit.
El 2007 es va fundar el Hapoel Ussishkin de propietat i dirigit pels aficionats del Hapoel Tel Aviv BC agafant el nom de l'antic pavelló de l'equip.
A finals de la temporada 2009/10, després del tancament del club original, un home de negocis anònim va adquirir els drets del nom del club i els va cedir a la direcció de Hapoel Ussishkin. La direcció del nou equip, després d'un procés de votació per a tots els membres, va decidir canviar el nom del club al seu nom original, Hapoel Tel Aviv BC.

## Palmarès

* Lliga israeliana
** Campions (5): 1959/60, 1960/61, 1964/65, 1965/66, 1968/69
* Copa israeliana
** Campions (4): 1961/62, 1968/69, 1983/84, 1992/93

## Enllaços externs

* Web oficial
* Pàgina de l'equip en Eurobasket.com
# Hollókő

Hollókő és un poble situat a la província de Nógrád, a un centenar de quilòmetres al nord-oest de Budapest, està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1987.
La història d'aquest poble es remunta al segle xiii amb la construcció del castell sobre el mont Szara a 365 m d'altitud.
Parcialment destruït al principi del segle xviii, segueix sent un dels castells més ben conservats del nord d'Hongria. El poble va ser destruït en nombroses ocasions fins a l'últim incendi de 1909 després del qual es van abandonar les teulades de canya i es van substituir per teules.
El nucli antic, veritable museu a l'aire lliure, inclou una cinquantena de cases i edificis classificades, inclosa l'església de fusta construïda al segle xvi i que va ser usat com a graner fins a 1889. Les cases rústiques il·lustren l'estructura de construcciópaloczedel segle xvii (els "Palóc" constitueixen un grup ètnic a cultural tradicional específic de la regió els orígens segueixen sent un misteri). El museu del poble representa exactament una disposició interior palocze i reuneix objectes usuals i decoratius tradicionals. La casa del teixit presenta la fabricació del teixit amb tècniques antigues.
Amb ocasió de les festes, les més espectaculars són les de Pasqua, els habitants vesteixen els vestits regionals acolorits i ricament adornats.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Old Village of Hollókő and its Surroundings» (en anglès). [Consulta: 7 febrer 2021].
# Henry Richard Bird

Henry Richard Bird (Walthamstow, 1842 - Kensington, 1915) fou un músic i organista britànic.
Com a virtuós de l'orgue, pianista acompanyant i director d'orquestra, assolí gran anomenada al seu país. Fill i deixeble del seu pare, l'organista George Bird, fou tal la seva precocitat artística, que quan a penes havia complert els vuit anys guanyava el lloc d'organista de l'església de Sant Joan, en la seva vila natal. El 1859, i després d'haver perfeccionat els seus coneixements musicals i arriat a dominar la tècnica de l'orgue sota la direcció de Turle, a Londres, fou organista titular de diverses esglésies de la capital, sent nomenat el 1872 per la de Saint Mary Abbots, de Kensington, a la que hi va romandre adscrit fins a la seva mort.

## Referències

* 1 2 Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). apèndix II. Madrid: Espasa-Calpe, cop. 1930-1933, p. 259. ISBN 84-239-4579-0.
* ↑ «Henry Richard Bird». The Musical Times, 51, 807, 01-05-1910, pàg. 289. DOI: 10.2307/906297.
# Héctor Rodríguez Mestre

Héctor Rodríguez Mestre (Massamagrell, 1988), més conegut com a Héctor II, és un jugador professional de pilota valenciana, punter en la modalitat d'escala i corda, en nòmina de l'empresa ValNet. Va debutar al Trinquet de Pelayo (València) el 2003. Va guanyar el Circuit Bancaixa l'any que hi va debutar, el 2009, fent trio amb Genovés II i Salva Amb Fageca i Colau II, en 2015 es classificaren per a la final del Tio Pena.
Amb Miguel i Pere, tornaria a guanyar la Lliga en 2016.

## Palmarés

* Campió de la Lliga Caixa Popular: 2007
* Campió del Circuit Bancaixa: 2009, 2016.
* Campió de la Copa Diputació de València: 2009
* Subcampió de la Super Copa: 2009 i 2010
* Campió de la Copa Diputació de València de Promeses: 2010
* Campió del Trofeu Ciutat de Dénia: 2010

## Referències

* 1 2 «Quinze de... Héctor II: 'El meu somni és jugar cada dia amb el trinquet ple'». PilotaVeu, 20-12-2016. Arxivat de l'original el 2016-12-20 [Consulta: 20 desembre 2016].
* ↑ Les semifinals del circuit Bancaixa comencen al trinquet blau de Genovés, El Punt Avui, 19 de febrer de 2010
* ↑ El trio de Genovés II a la final del Trofeu Tio Pena, pilotavalenciana.com, 22 de juliol de 2015
* ↑ «Miguel, Pere i Hèctor II escriuen el nom en la història del Circuit». PilotaVeu, 10-04-2016. Arxivat de l'original el 2016-12-21 [Consulta: 20 desembre 2016].
* ↑ Los tríos de Massamagrell y Genovés disputan hoy la final de la copa promesas Arxivat 2016-12-21 a Wayback Machine., 18 de juny de 2010

## Enllaços externs

* Fitxa de ValNet Arxivat 2016-12-20 a Wayback Machine.
# Hirondina Joshua

Hirondina Juliana Francisco Joshua (Maputo, 31 maig de 1987) és un escriptora moçambiquesa.
Ha publicat per reviestes i antologies com Esperança e Certeza I (2006) i A Minha Maputo È (2012).

## Obres

* 2016. Os Ângulos da Casa. Pr. Mia Couto.

## Referències

* ↑ http://www.conexaolusofona.org/hirondina-joshua-uma-promessa-da-poesia-mocambicana-lanca-primeiro-livro/
* ↑ http://www.vitorianews.com.br/variedades/noticia/2017/05/poeta-mocambicana-lanca-os-angulos-da-casa-165595.html Arxivat 2019-04-09 a Wayback Machine.
# Hugobert

    Per altres significats vegeu Hugobert de Baviera
Hugobert fou senescal de Clodoveu III (el 693), comte del palau de Khildebert IV (el (697) i mort posteriorment.
Estava probablement casat amb Irmina d'Oeren o amb una de les seves germanes i els seus descendents són anomenats els Hugobèrtides.
Era el pare de Plectruda, esposa del majordom de palau Pipí d'Héristal. En la mesura que fos l'espòs d'Irmina d'Œren seria igualment el pare de:
Estava probablement emparentat amb sant Hubert, Bisbe de Lieja de 705 a 727 i a Bertrada de Prüm, àvia de Bertrada de Laon, esposa del rei Pipí I el Breu.

## Ascendència

L'onomàstica dels Hugobèrtides deixa suposar que els seus pares es deien Alberic i Adela, i que tindria per germanes a Bereswinda, esposa d'Eticó Adalric, duc d'Alsàcia el 662, i una reina dels Francs, identificada a Khimnequilda, esposa de Sigebert III.
Aquest Alberic podria ser fill d'Hug, citat com a majordom del palau d'Austràsia de 616 a 618.
Quant a Adela, en tant que mare de Bereswinda, seria germana de sant Leodegari o Lleuger, bisbe d'Autun, mort el 677.

## Bibliografia

* Christian Settipani, Les Ancêtres de Charlemagne, París, 1989, (ISBN 2-906483-28-1)
# Resolució 2053 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2053 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 27 de juny de 2012. El consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides a la República Democràtica del Congo (MONUSCO) durant un any fins al 30 de juny de 2013.
El Consell assenyala que l'estabilitat a la República Democràtica del Congo continua millorant, llevat a l'est del país on grups armats exploten il·legalment els recursos naturals del país i hostilitzen la població, alhora que ataquen els treballadors de la pau i obstaculitzen la distribució d'ajuda humanitària. Els observadors de MONUSCO, que van donar suport logístic i tècnic a les eleccions parlamentàries i presidencials de 2011, n'hi havien observat irregularitats, fet del que n'informaren a les autoritats congoleses.
També va subratllar que la prioritat de la MONUSCO es protegir la població civil, i va instar al govern congolès a reformar l'exèrcit i la policia.

## Referències

* ↑ «Security Council Extends Mandate of UN Mission in Democratic Republic of Congo until 30 June 2013, Unanimously Adopting Resolution 2053 (2012)». United Nations, 27-06-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Bjørn Bjørnson

Bjørn Bjørnson (15 de novembre de 1859 – 14 de maig de 1942) va ser un actor teatral i director de teatre noruec.

## Biografia

Va néixer a Christiania, fill de l'escriptor Bjørnstjerne Bjørnson i la seva dona Karoline Bjørnson. El 1876, va ser admès com a estudiant al Conservatori Stern dirigit per Julius Stern a Berlín, Alemanya. També va assistir al Conservatori de Viena.
Va ser el líder artístic del Teatre Christiania de 1885 a 1893, i va ser el primer director teatral del Teatre Nacional, des de la seva obertura el 1899 fins al 1907, i de nou del 1923 al 1927. A més de ser actor i director, també va ser dramaturg.
El 1893 es va casar amb la cantant d'òpera noruega Gina Oselio. El seu matrimoni es va dissoldre el 1909.

## Obres seleccionades
### Obres teatrals

* Moppy og Poppy (amb MO Hansson), (1885)
* Johanne, (1898)
* Solen Skinner jo (1913)
* En tørst kamel, (1919)

### Llibres

* Vom deutschen Wesen: Impressionen eines Stammverwandten 1914-1917, (1917)
* Mit livs historier. Fra barndommens dage, (1922)
* Bjørnstjerne Bjørnson. Hjemmet og vennene. Aulestad-minner, (1932)
* Bare Ungdom, (1934
* Det gamle teater. Kunsten og menneskene, (1937)

## Bibliografia

* Rønneberg, Anton (1974) Nationaltheatre, 1949-1974 (Gyldendal) ISBN 978-82-05-06254-2
* Marker, Frederick J. i Lise-Lone Marker (1996) A History of Scandinavian Theatre (Cambridge University Press) ISBN 978-0-521-39237-2
* Murer, Annette amb el traductor de Julian Garner (1977) The National Theatre of Norway (Boksenteret) ISBN 978-82-7683-156-6

## Referències

* ↑ Anton Rønneberg. «Bjørn Bjørnson». A: Store norske leksikon (en noruec). Oslo: Kunnskapsforlaget, 2007 [Consulta: 12 abril 2009].
# Marquesat de Zayas

El marquesat de Zayas és un títol nobiliari del regne d'Espanya concedit pel rei Carles III d'Espanya a José de Zayas el 1750. José de Zayas havia nascut el 1703 a Mora (Toledo), vila de la qual fou regidor per l'estament noble. Participà en les campanyes militars de Nàpols i destacà defensant la plaça de Valetri. En agraïment el rei Carles III li concedí el marquesat de Zayas. També era comandant de l'orde de Santiago.

## Llista de marquesos de Zayas

* José de Zayas (1703-), primer marquès de Zayas
* Bartolomé de Zayas y Borràs (-1922)
* Alfonso de Zayas y de Bobadilla (1896-1970)
* José Eugenio de Zayas y d'Harcourt (1924-2011)

## Referències

* ↑ «Morachos ilustres. Ayuntamiento de Mora (Consultat el 12 de gener de 2012)». Arxivat de l'original el 2009-05-14. [Consulta: 12 gener 2012].
* ↑ GeneAll.net-Marqueses de Zayas (Consultat 12 de gener de 2012)
# Marquesat de Zuccarello

El marquesat de Zuccarello fou un estat feudal d'Itàlia originat per divisió dels dominis dels Del Carretto, al seu torn una branca de la família Aleramici.
El marquesat es va originar per divisió del patrimoni del marquesat de Finale: Jordi I del Carreto marquès de Finale va deixar el marquesat de Zucarrello al seu fill Carles I Didac i el marquesat de Mombaldone al seu germà Enric.

## Llista de marquesos
### Genealogia

* Carles I Didac, marquès de Zuccarello, senyor de Balestrino i d'Aquila d'Arroscia, Podestà de Gènova 1397-1421 (+1421)
** Enriquet 1421-1431
*** Carles II, conmarquès (1431-1451), marquès de Balestrino (1448-1488) 1431-1488
**** Antoni, conmarquès 1488-1518, marquès 1518-1519
***** Joan Bertomeu 1519-1554
****** Filibert 1554-1574
******* Escipió 1574-1598 (després marquès de Bagnasco, mort el 1605)
******** Filiberto, marquès de Bagnasco 1605-1658, marquès de Saliceto 1619-1658
******** Francesc Girolam, marquès de Saliceto i Bagnasco 1658-1660
********* Carles Girolam, marquès de Saliceto i Bagnasco, 1660-1712
********** Josep Antoni Maria Bernard, marquès de Bagnasco i Saliceto, 1712-1717
******* Pròsper, marquès de Zuccarello 1598-1607
******* Octavi, marquès de Zuccarello 1607-1631 (+ Gènova 1632)
***** Pirro, marquès de Balestrino i Bossolasco, senyor de Serravalle i Bardineto
*** Jordi, conmarquès (1431-452)
**** Joan Jaume, conmarquès (1452-1518)

### Llista
#### Marquesat de Zuccarello

* Carles I Didac, marquès de Zuccarello, senyor de Balestrino i d'Aquila d'Arroscia, Podestà de Gènova 1397-1421 (+1421)
* Enriquet (fill) 1421-1431
* Carles II (fill), conmarquès 1431-1451, marquès de Balestrino (1448-1488)
* Jordi (germà) conmarquès 1431-1452
* Joan Jaume (fill), conmarquès 1452-1518
* Antoni (fill de Carles II), conmarquès 1488-1518, marquès únic 1518-1519
* Joan Bertomeu (fill) 1519-1554
* Filibert (fill) 1554-1574
* Escipió (fill) 1574-1598 (després marquès de Bagnasco, mort el 1605)
* Pròsper (germà), marquès de Zuccarello 1598-1607
* Octavi (germà), marquès de Zuccarello 1607-1631 (+ Gènova 1632)

#### Marquesat de Bagnasco i de Saliceto

* Filibert (fill d'Escipió), marquès de Bagnasco 1605-1658, marquès de Saliceto 1619-1658
* Francesc Girolam (germà), marquès de Saliceto i Bagnasco 1658-1660
* Carles Girolam (fill), marquès de Saliceto i Bagnasco, 1660-1712
* Josep Antoni Maria Bernard (fill), marquès de Bagnasco i Saliceto, 1712-1717

#### Marquesat de Balestrino i Bossolasco

* Pirro (germà de Joan Bertomeu), marquès de Balestrino i Bossolasco, senyor de Serravalle i Bardineto, mort 1553, vegeu Marquesat de Balestrino
# Masakuni Yamamoto

Masakuni Yamamoto (Prefectura de Shizuoka, Japó, 4 d'abril de 1958) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Masakuni Yamamoto va disputar 4 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Malimbe d'Ibadan

El malimbe d'Ibadan (Malimbus ibadanensis) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita les sabanes, vegetació secundària, terres de conreu i ciutats del sud-oest de Nigèria.

## Referències

* ↑ «Malimbe d'Ibadan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Malimbe de Rachel

El malimbe de Rachel (Malimbus racheliae) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes del sud-est de Nigèria i sud de Camerun cap al sud fins Gabon.

## Referències

* ↑ «Malimbe de Rachel». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Marededéu de Boixadors

La Marededéu de Boixadors és una escultura d'alabastre provinent de Boixadors, comarca de l'Anoia, realitzada entre el 1350 i el 1370. Conserva restes de policromia.

## Referències

* ↑ «Marededéu de Boixadors». Museu Episcopal de Vic. [Consulta: juny 2019].
# Maredsous (cervesa)

La cervesa de Maredsous és una cervesa belga de fermentació alta.
Curiosament, aquesta cervesa mai ha estat produïda a l'Abadia de Maredsous, a la Província de Namur però sí es pot degustar a l'abadia. Des de 1963, l'abadia ha lliurat la producció i comercialització a la cerveseria Duvel Moortgat que també fabrica la cervesa Duvel.
La cervesa es filtra abans de ser embotellada, la qual cosa li dona una gran nitidesa.

## Varietat de cerveses

Es pot trobar en tres formats:
* Maredsous 6 rossa
* Maredsous 8 negra
* Maredsous 10 tripel triple malt

## Referències

* ↑ «Maredsous Bière d'Abbaye». [Consulta: 26 agost 2011].
# Martí Anson

Martí Anson (Mataró, 1967) és un artista català. Va rodar una road movie pel Wexner Center for the Arts de Columbus (Ohio). Té obra al Museu d'Art Contemporani de Barcelona i al Palais de Tokyo.
Després de llicenciar-se en Belles Arts, ha estat arquitecte (Bon dia, Sala Montcada, Fundació La Caixa, 1999-2000 i L'Apartament, Galeria Toni Tàpies, 2002), futbolista (L'angoixa del porter al penal, Iconoscope, Montpeller, 2001), director de cinema (Walt & Travis, Wexner Center de Columbus, Ohio, EUA, 2003), constructor de vaixells (Fitzcarraldo, Centre d'Art Santa Mònica, 2004-2005), lladre de quadres (Mataró/Montréal, Circa Gallerie de Montréal, 2006) i paleta, construint una rèplica d'un edifici als Estats Units amb l'objectiu de contribuir a la preservació del patrimoni local (Martí i la fàbrica de farina, Lucky 7, Biennal Site Santa Fe, Nou Mèxic, EUA, 2008). També ha estat transportista, intentant transportar una fàbrica de Mataró, la seva ciutat natal, a Lió (Martí i la Fàbrica de xocolata, Rendez-vous 09. X Bienal de Lyon. Frac Villaurbane) i pintor de parets, pintant les parets d'una galeria dels colors de dos equips de futbol i els seus resultats (El preu dels colors, Galeria Toni Tàpies, 2009-2010). També ha buscat fortuna muntant una empresa de xofers amb la col·laboració de Latitudes, (Mataró Chauffeur Service, No soul for Sale, Tate Modern, London 2010) i treballant per recuperar el mobiliari que va fer el seu pare durant els anys 60 a la ciutat de Mataró (Joaquimandson, Meessen de Clerq Gallery, Bruxelles 2011). Actualment (2014) es dedica a l'arquitectura recuperant una casa de vacances que va dissenyar el seu pare als anys 70 (Catalan Pavilion. Anonymous architect, Palais de Tokyo, Paris 2013)

## Exposicions rellevants

* Una exposició de debò (Centre d'Art Fabra i Coats, Barcelona) 2021
* Bon dia (Sala Montcada: Fundació La Caixa, comissariada per David G. Torres
* L'apartament (Galeria Toni Tàpies)
* L'angoixa del porter (Iconoscope, Montpeller)
* Falsa Inocència (Fundació Joan Miró)
* Fitzcarraldo: 55 dies construint un veler Stella 34 al CASM Centre d'Arts Santa Mònica, comissariada per Ferran Barenblit.
* "Fetiches crítico: residuos de la economía general", comissariada pel col·lectiu El Espectro Rojo (Cuauhtémoc Medina, Mariana Botey, Helena Chávez mac Gregor), CA2M i Museo de la Ciudad de México

## Referències

* 1 2 Badia, Montse. Sessió contínua [exposició col·lectiva]. 1a ed.. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2005. ISBN 8498030773 [Consulta: 22 desembre 2013].
* ↑Obra de Martí al MACBA Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine.
* ↑Palais de Tokio Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine.
* ↑ACTE 29: Martí Anson. Pavelló català, Arquitecte anònim. Fundació Suñol
* ↑BARAK A. En busca del tiempo presente, Màlaga: Àrea de Cultura. Ajuntament de Màlaga, 2000
* ↑ Bosco, Roberta «Un artista construye un velero en un museo barcelonés». El País, 20-12-2004 [Consulta: 22 desembre 2013].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-09-23. [Consulta: 11 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Martí Anson - Lloc web oficial