OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lucy Gordon

Lucy Gordon (Oxford, 1980 - París, 2009) era una actriu britànica. Va actuar en pel·lícules de cinema com Serendipity (2001), o Les Poupées russes (2005, la segona part d'Una casa de bojos). El maig de 2009, tot just després de rodar Gainsbourg, vie héroïque (estrena l'any 2010), a la qual feia de Jane Birkin, es va llevar la vida.

## Biografia

Lucy Gordon va nàixer a Oxford d'un pare ensenyant de francès i d'una mare infermera. Amb la majoria d'edat, es trasllada a Nova York per exercir l'ofici de maniquí, després d'haver estat descoberta per una agència quatre anys abans.
Esdevé l'egèria de la marca Dior, pel perfum Eau Dior (2000). Comença la seva carrera cinematogràfica l'any 2001 en Perfume, un drama que et submergeix durant una setmana en el món de la moda, a prop dels maniquís, fotògrafs i periodistes. El mateix any, l'actriu britànica apareix en la comèdia romàntica Un amor a Nova York.
Més tard, en Les Nines russes de Cédric Klapisch, el seu personatge té un curt idil·li amb l'interpretat per Romain Duris, un escriptor encarregat d'escriure la seva biografia. S'uneix el 2007 al repartiment de la superproducció de Sam Raimi, Spider-Man 3 entrant en la pell d'una periodista de TV.
Igualment li confien el paper de Jane Birkin en Gainsbourg, vida heroica, una pel·lícula biogràfica consagrada al cantant francès Joann Sfar. Aquesta pel·lícula li és dedicada.
Després d'haver-se assabentat del suïcidi d'un dels seus amics, decideix, dos dies abans del seu vint-i- novè aniversari, el vespre del 20 de maig de 2009, posar fi als seus dies en el seu pis parisenc, que compartia amb el seu company Jérôme Alméras, deixant dos correus, un dels quals és el seu testament. Ha llegat els seus béns a J. Alméras, alguns amics, els seus pares i la seva germana.

## FIlmografia

* 2001: Perfume de Michael Rymer i Hunter Carson: fa el personatge de Sarah
* 2001: Serendipity: fa de Caroline Mitchell
* 2002: Les quatre plomes (The Four Feathers) de Shekhar Kapur: Isabelle
* 2005: Les Poupées russes de Cédric Klapisch: Celia Shelton
* 2007: Serial de Kevin Arbouet i Larry Strong: Sadie Grady
* 2007: Spider-Man 3 de Sam Raimi: Jennifer Dugan
* 2008: Frost de Steve Clark: Kate Hardwick
* 2008: Brief Interviews with Hideous Men de John Krasinski: Hitchhiker
* 2009: Cinéman de Yann Moix: Viviane Cook
* 2010: Gainsbourg, vie héroïque de Joann Sfar: Jane Birkin

## Referències

* ↑ Anne Crignon, « Le dernier tournage de Lucy Gordon », Le Nouvel Observateur, 14 janvier 2010 (consulté le 10 avril 2010)

## Enllaços externs

* Lucy Gordon a Fashion Model Directory
# Lucy Bertrand

Lucy Bertrand fou una soprano belga activa en la dècada del 1920 i 1930.
Va cantar als teatres d'òpera provincials de França i Bèlgica abans d'ingressar a La Monnaie de Brussel·les per a les temporades 1921-1927. El 1930 es va casar amb Jacques Béranger, director de teatre suís.
La Temporada 1932-1933 va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en francès). artlyriquefr. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2018. [Consulta: 25 febrer 2018].
# Luis Muriel

Luis Fernando Muriel Fruto (Santo Tomás, Colòmbia, 16 d'abril de 1991) és un futbolista colombià que juga com a davanter a l'Atalanta de la Serie A d'Itàlia.

## Trajectòria

Muriel va començar la seva carrera professional el 2009 al Deportivo Cali de la Primera A colombiana. L'any següent va fitxar per l'Udinese Calcio de la Serie A italiana, però va ser cedit al Granada CF de la Segona Divisió espanyola. La temporada següent va tornar a ser cedit al Lecce de la Serie A italiana. L'estiu de 2012 va tornar a l'Udinese, amb el qual va jugar fins al 2015, quan va fitxar per la Sampdoria. El 2017 va fitxar pel Sevilla FC, de la Primera Divisió espanyola. El 2019 va fitxar per l'Atalanta de la Serie A italiana.
Muriel ha estat internacional amb la selecció de Colòmbia, amb la qual va disputar la Copa del Món de 2018.

## Referències

* ↑ «Luis Muriel». BDFutbol. [Consulta: 14 juny 2018].
* ↑ «Luis Muriel jugará en Udinese» (en castellà). ESPN, 13-05-2010. [Consulta: 14 juny 2018].
* ↑ «El Granada ficha a los jugadores del Udinese Muriel y Siqueira» (en castellà). Marca, 12-07-2010. [Consulta: 14 juny 2018].
* ↑ «Luis Muriel, rumbo a Sevilla» (en castellà). Mundo Deportivo, 08-07-2017. [Consulta: 14 juny 2018].
* ↑ «Oficial: Muriel se va al Atalanta» (en castellà), 21-06-2019. [Consulta: 25 agost 2019].

## Enllaços externs

* Luis Muriel, Fitxa a Soccerway
* Luis Muriel a BDFutbol
# Luis Miguel Salvador García

Luis Miguel Salvador García ( Còrdova, 17 d'abril de 1963) és un polític espanyol, membre de Ciudadanos, alcalde de Granada desde 2019.
Anteriorment fou diputat per Granada en el Congreso de los Diputados durant la XI i la XII legislatura.
Llicenciat en Ciències Polítiques i de l'Administració per la Universitat de Granada, va realitzar el Programa Executiu de Gestió del Institut d'Empresa i el Programa de Missions Internacionals per Observadors Electorals per a l'Escola Diplomàtica i el Ministeri d'Afers Exteriors. És funcionari de carrera en la Diputació de Granada; entre els càrrecs ocupats estan el de Cap de Gabinet de la Diputació de Granada el 1999 i Coordinador Provincial de la Junta d'Andalusia a Granada entre 2000 i 2003.
Després de les eleccions generals de 2004 va obtenir un escó com a senador per la província de Granada en representació del Partit Socialista Obrer Espanyol, càrrec que va ocupar fins a 2011. El desembre de 2015, va ser elegit diputat per Granada al Congrés dels Diputats, en representació de Ciutadans - Partit de la Ciutadania, i fou reelegit el 2016. Durant la IX legislatura va ser un dels promotors del Pla Avança per al desenvolupament de la Societat de la Informació i del Coneixement a Espanya.

## Ajuntament de Granada

Cap de llista de Ciudadanos en las eleccions municipals de 2015 a Granada, va resultat ser escollit com a regidor del ajuntament de Granada. El 15 de juny de 2019 es va convertir en alcalde de Granada amb vots favorables del seu partit, del Partit Popular (Espanya) i de Vox.

## Referències

* ↑ Senat d'Espanya. «Salvador García, Luis Miguel». [Consulta: 26 octubre 2017].
* ↑ «Lluís Salvador abandona el PSOE i s'allista a Ciutadans». , 28-10-2013 [Consulta: 26 octubre 2017].
* ↑ Congrés dels Diputats. «Salvador García, Luis Miguel». [Consulta: 26 octubre 2017].
# Lonicera pyrenaica

El xuclamel de roca (Lonicera pyrenaica) és un arbust caducifoli de la família de les caprifoliàcies. També rep el nom de cireretes de pastor, lligabosc, matagallina, ribes bordes o xuclamel pirinenc.

## Descripció

És un arbust caducifoli, dret, amb aproximadament 1 metre d'alçada, glabre i amb les branques de color blanquinós i fràgils.
Les fulles són oposades, d'uns 2-4 cm, lanceolades, glabres i amb un pecíol molt curt.
La floració té lloc entre els mesos de maig i octubre. Les seves flors són abundoses, de 12-20 mm, acampanades, de color blanc amb tons rosats i surten de 2 en 2. Tenen la corol·la en forma de campana, oberta en 5 puntes i amb 5 estams soldats a la corol·la.
Els fruits són baies, que surten de 2 en 2, de color roig ataronjat, de 5 mm, lliures o poc soldats a la base.

## Distribució i hàbitat

Es pot trobar en muntanyes de la conca mediterrània occidental, meitat oriental de la península Ibèrica i les Balears on s'ha descrit la subespècie majoricensis (Gand) Browicz, que difereix pel fet de presentar fulles i flors de mida més grossa.
L'epítet específic pyrenaica, al·ludeix aa la seva localització als Pirineus.
Habita en esquerdes i replans de roques calcàries a una altitud entre els 600 i els 2.400 metres. Rarament es pot trobar entre els 2.400 i els 2800 metres.

## Sinònims

* Xylosteon pyrenaicum (L.) Dum. Cours.
* Caprifolium pyrenaicum (L.) Lam.
* Chamaecerasus pyrenaicus (L.) Billiard
* Euchylia pyrenaica (L.) Dulac
* Lonicera majoricensis Gand.

## Referències

* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2011-02-26. [Consulta: 10 gener 2016].
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 212-213. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ Guerrero Campo, J. Ecoguía del Parque Nacional de Ordesa y Monte Perdido. Zaragoza:JGC, 2007. ISBN 978-84-611-7713-4.
* ↑ Galán Cela, P.; Gamarra Gamarra R., García Viñas J.I.. Árboles y Arbustos de la Península Ibérica e Islas Baleares. Madrid:Jaguar, 2003. ISBN 84-95537-50-8.
* ↑ Maza, M.; Cartagena F., Navarro L. M.. Guía de flores del Pirineo. Benasque:Barrabés, 2008. ISBN 978-84-95744-59-3.
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya» (en català). [Consulta: 10 gener 2016].
# Lynwood (Califòrnia)

Lynwood és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2007 tenia 72.984 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lynwood tenia 72.984 habitants, 14.770 habitatges, i 12.941 famílies. La densitat de població era de 5.560,3 habitants/km².
Dels 14.770 habitatges en un 41,38% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,17% hi vivien parelles casades, en un 20,6% dones solteres, i en un 10,1% no eren unitats familiars. En el 7,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,38% tenia menys de 18 anys, un 7,01% entre 18 i 24, un 31,04% entre 25 i 44, un 15,96% de 45 a 60 i un 4,61% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.886 $ i la renda mediana per família de 40.886 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.241 $ mentre que les dones 19.149 $. La renda per capita de la població era de 10.640 $. Entorn del 21% de les famílies i el 23,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lynwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lynwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Maconcourt

* Aquest article tracta sobre la localitat dels Vosges. Si cerqueu la localitat de l'Alt Marne, vegeu «Saint-Urbain-Maconcourt».
Maconcourt és un municipi francès al departament dels Vosges de la regió de Gran Est. L'any 2007 tenia 92 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Maconcourt era de 92 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 49 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 48 eren cases i 1 era un apartament. Dels 40 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Maconcourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 1 |
| 0 | 80 a 84 | 1 |
| 3 | 75 a 79 | 5 |
| 3 | 70 a 74 | 2 |
| 4 | 65 a 69 | 1 |
| 6 | 60 a 64 | 3 |
| 0 | 55 a 59 | 2 |
| 3 | 50 a 54 | 3 |
| 3 | 45 a 49 | 3 |
| 2 | 40 a 44 | 3 |
| 0 | 35 a 39 | 1 |
| 1 | 30 a 34 | 1 |
| 1 | 25 a 29 | 0 |
| 2 | 20 a 24 | 0 |
| 2 | 15 a 19 | 4 |
| 1 | 10 a 14 | 1 |
| 0 | 5 a 9 | 1 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 35 eren actives i 15 eren inactives. De les 35 persones actives 30 estaven ocupades (19 homes i 11 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 15 persones inactives 9 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Notes

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ludòvic Malatesta de San Mauro

Ludòvic Malatesta de San Mauro fou fill de Joan Malatesta de Chiazzo, i fou consenyor de San Mauro, Monleone, Calbana, Calbanella, Ginestreto, Secchiano i Castiglione. Mort després del 1402. Va deixar tres fills: Joan II Malatesta de San Mauro, Violant i Isabel·la.
# Mansilla de las Mulas

Mansilla de las Mulas és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 1735 | 1785 | 1754 | 1811 | 1973 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Manuel Talens

Manuel Talens (Granada, 1948 - València, 2015) va ser un metge, escriptor, novel·lista, traductor i articulista de premsa en paper i digital. Germà del poeta Jenaro Talens.

## Formació

En 1971 es va graduar en Medicina a la Universitat de Granada i es va especialitzar en anatomia patològica a McGill University, Mont-real.

## Talens com a autor

Va ser autor de tres novel·les La parábola de Carmen la Reina (1992), Hijas de Eva (1997) i La cinta de Moebius (2007) de diversos llibres de narracions, Venganzas (1995), Rueda del tiempo (2001, Premi Andalusia de la Crítica 2002) i La sonrisa de Saskia y otras historias mínimas (2003). En el moment de la seva defunció estava treballant en una nova novel·la. A l'any 2008 va aparèixer el seu llibre d'assajos Cuba en el corazón.Era membre del Consell de redacció de la revista cuatrilingüe EU-topías, revista d'interculturalitat, comunicació i estudis europeus, coeditada pel Departament de Teoria dels llenguatges i Ciències de la comunicació de la Universitat de València. Estudi general (UVEG) i el Global Studies Institute de la Universitat de Ginebra (GSI).

## Talens com a traductor

Talens era un traductor professional d'anglès i francès a la llengua espanyola. Va traduir textos de ficció, semiòtica, psiquiatria, teatre, assaig i cinema. Entre els nombrosos autors que va abocar al castellà es troben Georges Simenon, Tibor Fischer, Edith Wharton, Groucho Marx, Paul Virilio, Blaise Cendrars, Derek Walcott, Georges Hyvernaud, Geert Lovink, James Petras, Donna J. Haraway, Natan Zach, Guy Deutscher o el Groupe µ.Va ser membre fundador (2005) de Tlaxcala, la xarxa internacional de traductors per la diversitat lingüística, en el lloc web de la qual solia traduir articles periodístics d'índole política o cultural a l'espanyol, francès, anglès i portuguès.

## Obra publicada
### Novel·la

* 1992 - La parábola de Carmen la Reina.
* 1997 - Hijas de Eva.
* 2007 - La cinta de Moebius.

### Narració

* 1995 - Venganzas.
* 1997 - "Sola esta noche", inclosa en el volum col·lectiu Cuentos eróticos de Navidad.
* 2001 - Rueda del tiempo.
* 2003 - La sonrisa de Saskia y otras historias mínimas.
Ha publicat així mateix múltiples narracions soltes en diferents llibres col·lectius i en internet.

### Assaig

* 2008 - Cuba en el corazón.

## Premis

* 1997 - Premi Cartelera Turia (València) a la millor contribució literària per la seva novel·la Hijas de Eva.
* 2002 - Premi Andalusia de la Crítica per Rueda del tiempo.

## Referències

* 1 2 3 «Página de Manuel Talens - manueltalens.com». Arxivat de l'original el 2020-11-28. [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ Manuel Talens en Tlaxcala
* ↑ «Obras de ficción, en manueltalens.com». Arxivat de l'original el 2016-06-22. [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ Manuel Talens novela la "otra historia" de Las Alpujarras, El País, 9/10/1999
* ↑ Los hermanos Talens obtienen los premios de la crítica andaluza, El País, 28 de gener de 2002

## Vegeu també

* Jenaro Talens
* Alpujarras

## Enllaços externs

* Manuel Talens - manueltalens.com
* Manuel Talens a Tlaxcala
* Revista EU-topias/Revue EU-topias/EU-topias Journal Arxivat 2020-07-11 a Wayback Machine.
# Luiz Carlos Bombonato Goulart

Luiz Carlos Bombonato Goulart, també conegut com a Luizão, és un exfutbolista brasiler. Va néixer a Rubinéia el 14 de novembre de 1975.
És un dels pocs jugadors que ha militat en els quatre grans equips de la ciutat de São Paulo: Santos Futebol Clube, Sociedade Esportiva Palmeiras, Sport Club Corinthians Paulista and São Paulo Futebol Clube.
Els seus bons nombres en els campionats brasilers contrasten amb l'escassa fortuna de les seues dues experiències europees, en el Deportivo de La Corunya i el Hertha BSC Berlin.

## Selecció

Va ser 17 vegades internacional amb el Brasil i hi va marcar tres gols, tots ells en un partit contra Corea del Nord. Va participar en el Mundial del 2002 i en els Jocs Olímpics de 1996.

## Palmarès
### Club

* Campeonato Paranaense: 1993
* Campionat paulista: 1996, 1999, 2001, 2005
* Campionat carioca: 1998
* Torneio Rio-São Paulo: 1999
* Campionat brasiler de futbol: 1999
* Campionat del Món de Clubs de futbol: 2000
* Copa Libertadores de América: 1998, 2005
* Copa do Brasil: 2006

### Internacional

* Copa del Món de Futbol: 2002
* Jocs Olímpics de 1996: Medalla de bronze

### Individual

* Bola de Prata: 1994
* Copa do Brasil: 1996, 1998
* Copa Libertadores de América: 2000
# Marcos López (periodista)

Marcos López (Madrid, 1970) és un presentador de Televisió Espanyola.

## Biografia

Llicenciat en Periodisme per la Universitat Complutense de Madrid, va treballar a Canal+ des de 1995 fins a 2007. Durant set anys va presentar el programa esportiu El tercer tiempo, de Canal +. Posteriorment, va passar a treballar a Televisió Espanyola, on va ser copresentador d'Estudio estadio i Tribuna Champions, i paral·lalament, els esports de la franja matinal del Telediario. Va ser un dels redactors enviats per cobrir la informació dels Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 a Pequín i els de Londres de 2012.
Des de setembre de 2010 fins a desembre de 2012 va presentar la informació general de l'edició del cap de setmana del Telediario. El gener de 2013 va passar a la segona edició diària d'aquest informatiu, la de la franja de la nit, al costat de Marta Jaumandreu. Des del setembre de 2013 va estar acompanyat al plató per Ana Blanco i Jesús Álvarez, director d'Esports de TVE, en el bloc d'informació esportiva.

## Referències

* ↑ «Marcos López sustituirá a David Cantero los fines de semana de TVE» (en castellà). Europa Press, 30-08-2010. «Marcos López (Madrid 1970)»
* ↑ «Marcos López pasa a la segunda edición del Telediario» (en castellà). El País. Otr Press [Madrid], 26-12-2012.
* ↑ «Ana Blanco presentarà els informatius de la nit a TVE». Ara [Barcelona], 18-07-2013.
# László Ranódy

László Ranódy (Sombor, avui Sèrbia, 14 de setembre de 1919 - Budapest, 14 d'octubre de 1983) va ser un director de cinema hongarès. Va dirigir 18 pel·lícules entre 1950 i 1980. La seva pel·lícula Szakadék va guanyar el gran premi del Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary de 1956. La seva pel·lícula Pacsirta fou seleccionada al 17è Festival Internacional de Cinema de Canes, i en la que l'actor Antal Páger va guanyar el Premi a la interpretació masculina.

## Filmografia

* 1950: Lúdas Matyi, en col·laboració amb Kálman Nádasdy
* 1953: Föltámadott a tenger, en col·laboració amb K. Nádasdy
* 1955: Hintónjáró szerelem
* 1956: Szakadék segons una obra de József Darvas
* 1958: A tettes ismeretlen
* 1959: Akiket a pacsirta elkísér
* 1960: Légy jó mindhalálig, segons el conte de Zsigmond Móricz
* 1964: Pacsirta, segons el conte de Dezsö Kosztolányi
* 1966: Aranysárkány segons el conte de D. Kosztolányi
* 1968: Bajai mozaik
* 1973: Hatholdas rózsakert
* 1976: Árvácska segons una obra de Zsigmond Móricz
* 1980: Színes tintákról álmorodom

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Drama of the Lark». festival-cannes.com. [Consulta: 28 febrer 2009].
* ↑ Ranódy László (1919-1983)
# László Raffinsky

László Raffinsky o Ladislau Raffinsky (Miskolc, 23 d'abril de 1905 - Cluj-Napoca, 31 de juliol de 1981) fou un futbolista romanès d'ascendència hongaresa de la dècada de 1930 i entrenador.
Disputà 20 partits amb la selecció de futbol de Romania, amb la qual participà en els Mundials de 1930 i 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Chinezul Timişoara, FC Juventus Bucureşti, Ripensia Timişoara, SK Židenice de Txèquia, i Rapid Bucureşti. Posteriorment destacà com a entrenador, al capdavant del Prahova Ploieşti, entre d'altres clubs més modestos.

## Referències

* ↑ Evidence of Ladislau Raffinsky's appearances for Romania national football team Arxivat 10 de febrer 2012 a Wayback Machine.
* ↑ Perfil a national-football-teams.com
* ↑ Mihai Ionescu, Mircea Tudoran, Fotbal de la A la Z, Bucarest: Editura Sport-Turism, 1984
# Madame Claude

Madame Claude és una pel·lícula francesa dirigida per Just Jaeckin, estrenada el 1977. Ha estat doblada al català.

## Argument

La casa de cites d'una famosa senyora és el lloc on un fals fotògraf, que en realitat és agent de la CIA, persegueix diplomàtics, arribant a constituir un greu perill perquè les fotos comprometen alts càrrecs de l'assumpte Lokhed.

## Repartiment

* Françoise Fabian: Madame Claude
* Dayle Haddon: Elizabeth
* Murray Head: David Evans
* Klaus Kinski: Alexander Zakis
* Vibeke Knudsen: Anne-Marie
* Maurice Ronet: Pierre
* Robert Webber: Howard
* Jean Gaven: Gustave Lucas
* André Falcon: Paul
* François Perrot: Lefevre
* Marc Michel: Hugo
* Roland Bertin: Soulier
* Max Amyl: el príncep
* Valérie Bonnier: una venedora
* Gérard Buhr: Firmin
* Florence Cayrol: Ginette
* Radiah Frye: Léa
* Pascal Greggory: Frédéric
* Fernand Guiot: El director
* Marc Lamole: Sallard
* Philippe Moreau: l'advocat
* Henri Poirier: el conserge
* Jean-Pierre Rambal: Alfredo

## Referències

* ↑ esadir.cat. Madame Claude. esadir.cat.
* ↑ «Madame Claude». Imdb.
# Marcelino García Alonso

Marcelino García Alonso (Oviedo, 27 de juny de 1971) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 1994 i 2003. Les seves principals victòries foren el Critèrium Internacional de 1997 i la Volta a Andalusia de 1998.

## Palmarès

* 1996
** Vencedor d'una etapa de la Euskal Bizikleta
* 1997
** 1r al Critèrium Internacional i vencedor d'una etapa
* 1998
** 1r a la Volta a Andalusia i vencedor d'una etapa
* 2001
** Vencedor d'una etapa de la Hessen Rundfahrt

### Resultats al Tour de França

* 1997. 121è de la classificació general
* 1998. Abandona junt amb tot l'equip ONCE (17a etapa)
* 1999. Abandona (5a etapa)
* 2001. 122è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2000. 70è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1995. 55è de la classificació general
* 2002. 39è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Marcelono García a sitiodeciclismo.net