OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sigmund Löw

Sigmund Löw (Rastatt, 11 de maig de 1845 - Amsterdam, 15 de març de 1910), fou un fotògraf alemany.
Löw i la seva esposa Sofia Herz Herz va fundar el 1869 l'Estudi _Herz a Baden-Baden (Baden-Württemberg). Es van establir el 1879 amb el seu marxant d'art a Amsterdam. Des de 1892, Löw va treballar com a fotògraf, i es dedicà a les targetes de visita, les fotografies de gabinet i estereoscòpiques.

## Sèrie de retrats d'artistes

Löw és conegut per la seva sèrie de retrats de famosos escultors i pintors neerlandesos al seu estudi, la qual va fer el 1903. Aquell any va retratar, entre d'altres:
* Constant Joseph Alban
* Louis Apol
* Nicolaas Bastert
* Johan Braakensiek
* Eduard Frankfort
* Arnold Marc Gorter
* Abraham Hesselink
* Johan Hulk
* Isaac Israëls
* Hendrik Jansen
* Jacob Kever
* Simon Maris
* Joseph Mendes da Costa
* Sientje Mesdag-van Houten
* Julius van de Sande Bakhuyzen

## Galeria

* Hendrik Maarten Krabbé
* Abraham Hesselink
* Bart van Hove

## Referències

* ↑ Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie
# Valdelubiel

Valdelubiel és una localitat espanyola de la provincia de Soria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Pertany al municipi de Burgo de Osma-Ciudad de Osma.
Al cens del 1879, ordenat pel compte de Floridablanca, figurava com a Val de Lubiel i com a territori del partit del Burgo de Osma en la intendència de Sòria. Tenia jurisdicció de patrimoni reial i estava sota l'autoritat de l'alcalde pedani. Tenia 81 habitants. Amb la caiguda de l'Antic Règim, la localitat es constitueix en el municipi constitucional de la regió de Castella la Vella. En el cens del 1842 tenia 24 llars i 90 veïns. Posteriorment, s'integrararia al Burgo de Osma.
L'any 1981 tenia 79 habitants que es van anar reduint fins a 39 el 2009.
# Bassa del Macip

La Bassa del Macip és una bassa artificial excavada, amb talussos perimetrals força elevats i delimitada per una mota de terres al sector sud. La bassa i la vegetació del seu entorn ocupen aproximadament una superfície de 4 hectàrees. El topònim "Font del Macip" dels topogràfics de l'ICC semblen indicar la presència anterior d'una font en aquesta zona.
Els marges de la bassa ofereixen un aspecte força naturalitzat. En els sectors de menor pendent hi ha vegetació helofítica, formada per canyissar amb boga (Typha angustifolia). En alguns punts hi ha claps de bosc de ribera (amb alguns pollancres, tamarius i salze blanc). Sembla haver-se realitzat un recreixement de la bassa, augmentant la superfície cap al nord. L'anterior bosc de ribera existent al sector nord, format sobretot per salze (Salix alba), saulic (Salix purpurea), tamariu (Tamarix canariensis), pollancre (Populus nigra) i arç blanc (Crataegus monogyna), ha desaparegut i s'observen arbres morts vora tot el perímetre de la bassa, dins l'aigua. Pel que fa a la fauna, s'hi localitzen diverses espècies d'ocells característics de zones humides, com fotges (Fulica atra), cabusset (Tachybaptus ruficollis) o corriol (cf Charadrius dubius). En no haver-hi peixos, la bassa és d'interès per als amfibis. S'hi ha observat tortuga de rierol (Mauremys leprosa).
En conjunt la bassa és interessant per la diversitat que aporta en un paratge dominat per carrascars i matollars gipsícoles i per ser un punt d'elevat interès per a la fauna. L'aigua de la bassa sembla tenir actualment un ús agrari i hidroelèctric. Els factors que amenacen l'espai són els derivats dels recreixements i moviments de terres que es realitzen vora la bassa, les fluctuacions de nivell de les aigües produïdes a conseqüència del seu ús i possibles episodis de contaminació i eutrofització, per l'ús de fitosanitaris o adobs als conreus de l'entorn.

## Referències

* 1 2 3 «Bassa del Macip». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 gener 2014].
# Adrien-Henri de Jussieu

Adrien Henri Laurent de Jussieu (París 23 de desembre de 1797 - París 29 de juny de 1853) va ser un metge i botànic francès.

## Biografia

Adrien Jussieu va néixer a París; era fill del botànic Antoine L. de Jussieu, es va doctorar en Medicina en 1824 amb una tesi sobre la família de plantes de les Euphorbiaceae: De euphorbiacearum generibus medicisque earumdem viribus tentamen.
Quan el 1826 el seu pare es va jubilar de la càtedra que fins llavors havia ocupat al Museu Nacional d'Història Natural de França (la Chaire de Botanique à la campagne, «Càtedra de Botànica al camp»), Adrien Jussieu ho va succeir en aquesta mateixa càtedra, però quan el 1853 Adrien morí, la càtedra fou reemplaçada per la nova càtedra de paleontologia, ocupada en primer lloc per Alcide d'Orbigny.
El 1845 va arribar a ser professor de organografia de plantes. També va arribar a ser president de l'Acadèmia Francesa de Ciències.
La seva publicació principal va ser Cours élémentaire de botanique (París) i la Géographie botanique (París, 1846), a més de diverses monografies, la més notable, la que tracta sobre la família malpighiàcies.

## Honors

L'asteroide (9470) Jussieu porta aquest nom en honor de la família Jussieu.

## Obres

* De euphorbiacearum generibus medicisque earumdem viribus tentamen, 1824
* Thèse sur la famille des Euphorbiacées, 1824
* Monographie des Rutacées, 1825
* Flora Brasiliae Meridionalis (3 vol., 1825—1832)
* Mémoire sur le groupe des Méliacées, 1830
* Recherches sur la structure des plantes monocotylédones, Paris, 1839
* Cours élémentaire de botanique (Paris, 1840,
* Monographie des Malpighiacées, 1843
* Géographie botanique, 1845

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ «Jussieu, Adrien Henri Laurent de (1797-1853)» (en anglès). IPNI. [Consulta: 25 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Adr. de Jussieu/Malpighiaceae
# Sigmund Hermann

Sigmund Hermann (Schaan, 17 de maig de 1959 - Triesen, 10 de novembre de 2014) va ser un ciclista liechtensteinès professional del 1981 al 1990. Es va especialitzar en el ciclisme en pista. Va participar en 55 curses de sis dies.
El 2002 Hermann va patir un accident vascular cerebral i va tenir problemes de salut des de llavors. El 10 novembre 2014 va morir a l'edat de 55 anys després d'una aturada cardíaca.
El seu germà gran Roman també es dedicà al ciclisme.

## Palmarès en pista

* 1986
** 1r als Sis dies de Colònia (amb Roman Hermann)
** 1r als Sis dies de Madrid (amb Roman Hermann)

## Palmarès en ruta

* 1982
** Campió de Liechtenstein en ruta
* 1983
** Campió de Liechtenstein en ruta
* 1987
** Campió de Liechtenstein en ruta

## Referències

* ↑ «Sigmund Hermann im Alter von nur 55 Jahren verstorben». rad-net.de, 12-11-2014 [Consulta: 5 agost 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Valdelcubo

Valdelcubo és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 65 | 75 | 63 | 68 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Retrat d'home (Antonello da Messina, 1475)

Retrat d'home (en italià, Ritratto d'uomo) és un quadre pintat per Antonello da Messina cap al 1475 i que actualment està exposat a la National Gallery de Londres.
Va ser adquirit per la National Gallery el 1883. Se'l considera una obra tardana de l'autor. Probablement, va existir originàriament un pedestal a la base amb la signatura de l'autor, però ara ja no existeix.
Es pensa sovint que és un autoretrat, a causa de la mirada directa del personatge, com si s'hagués pintat mirant un espill. No obstant això, l'anàlisi amb raigs X revela que abans els ulls miraven cap a l'altre costat, amb la qual cosa s'ha posat en dubte la teoria de l'autoretrat.
Antonello va ser un dels primers artistes italians que van aprendre de l'art flamenc. L'atenció al detall, com la descripció de cada un dels pèls de la barba, l'atenció a la textura de la pell, la intensitat expressiva d'aquest retrat fan que s'assembli als retrats flamencs.

## Referències

* Pàgina del quadre a la National Gallery de Londres.
# Méixkovo

Méixkovo (en rus: Мешково) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia3 118 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Eleccions a governador de Hokkaidō de 1951

Les eleccions a governador de Hokkaidō de 1951 (1951年北海道知事選挙, 1951-nen Hokkaidō Chiji Senkyo) foren unes eleccions per tal de renovar el càrrec de governador de Hokkaidō per un nou mandat de quatre anys i celebrades el 30 d'abril de 1951, dins del marc de les eleccions locals unificades del Japó de 1951. El triomfador fou el ja aleshores governador, Toshibumi Tanaka, del Partit Socialista del Japó (PSJ).
En aquests comicis només participaren dos candidats: l'aleshores governador, membre del PSJ i Torizō Kurosawa, industrial i candidat independent. Tot i l'alta participació, que suposava un fort augment respecte les primeres eleccions, el socialista Toshibumi Tanaka fou reelegit governador en derrotar per un relativament estret marge al candidat independent, Kurosawa.

## Candidats

| Candidat | Candidat | Edat | Partit | Professió |
| | Toshibumi Tanaka | 39 | Partit Socialista del Japó | Polític |
| | Torizō Kurosawa | 66 | Independent | Empresari |

## Resultats

| Candidat | Candidat | Partit | Percentatges | Percentatges |
| Candidat | Candidat | Partit | Vots | % |
| | Toshibumi Tanaka | Partit Socialista del Japó | 914.764 | 54,1 |
| | Torizō Kurosawa | Independent | 777.421 | 45,9 |
| TOTAL | TOTAL | | 1.692.185 | n/a |
| PARTICIPACIÓ | PARTICIPACIÓ | | 1.735.826 | 81,17 |
| CENS | CENS | | 2.138.605 | 100 |

## Referències

* ↑ Llista a l'Associació Nacional de Governadors
* ↑ «Resultats al web de l'ajuntament d'[[Asahikawa]] (pdf)». Arxivat de l'original el 2021-10-29. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ Resultats electorals al web oficial del govern de Hokkaidō
# Berdeniella julianensis

Berdeniella julianensis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Eslovènia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Accident

Un accident és un esdeveniment o circumstància incidental, innecessari i mai planificat ni intencionat. Sol implicar unes conseqüències negatives que es podrien haver evitat si, prèviament, hom hagués pogut identificar-ne les causes i les hagués corregit oportunament. La prevenció és el conjunt de mesures que s'orienten a intentar evitar els accidents (o disminuir-ne el risc, si més no). Els accidents de tipologia més comuna (automobilístic, aeri, laboral, nuclear, el risc d'incendi, etc.) s'investiguen per tal d'evitar-los tant com sigui possible en el futur. Aquesta mena d'anàlisis no serveix de res, tanmateix, en aquells accidents que s'esdevenen sense causes predictibles, sinó que poden ocórrer senzillament per atzar.

## Enllaços externs

* «Prevenir accidents i lesions». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.
# Sigmund Haringer

Sigmund Haringer (9 de desembre de 1908 - 23 de febrer de 1975) fou un futbolista alemany. Va formar part de l'equip alemany a la Copa del Món de 1934.
# Valdemaluque

Valdemaluque és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Retrat d'un cavaller (ca.1586)

El Retrat d'un cavaller, datat circa 1586, és una obra d'El Greco, que consta amb el número 142 en el catàleg raonat d'obres d'aquest pintor, realitzat pel seu especialista Harold Wethey.

## Anàlisi de l'obra

Pintura a l'oli sobre llenç; 67 x 55 cm.; circa 1586; Museu del Prado, Madrid.
Signat amb lletres cursives gregues sobre l'espatlla esquerra: δομήνικος Θεοτοκóπουλος εποíει (doménikos theotokópoulos e`poíei)
Tot i que l'autoria d'El Greco no és posada en qüestió, segons Harold E. Wethey, l'execució d'aquesta obra és més mecánica respecte d'altres retrats de la mateixa etapa, i a més el quadre ha quedat ennegrit perquè l'emprimació de color blau fosc ha travessat el trajo i el rostre del cavaller.
Tanmateix, segons Josep Gudiol, aquest retrat, té punts de contacte amb el Retrat d'un cavaller jove. La tècnica és més senzilla, però la forma de presentar el personatge és la mateixa i, si bé la intensitat del personatge és menor, té tanmateix la mateixa distinció amb la qual El Greco va pintar aquell altre cavaller. El contorn de la figura va ser fregat, per tal de donar-li un carácter més evanescent, i l'escarolat està representat amb una tècnica lleugera però efectiva, que contrasta amb la carnació i amb el color negre de la vestimenta.

## Referències

* ↑ Wethey, Harold E. op. cit., p. 105.
* ↑ Gudiol, José. op. cit., p. 166.

## Bibliografía i enllaços externs

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II); Ediciones Guadarrama; Madrid-1967.
* Cossío; Manuel Bartolomé; El Greco de Cossío; Lecturas Hispánicas; Zaragoza-2016; ISBN 978 1539 832690.
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1.
* https://www.museodelprado.es/coleccion/obra-de-arte/retrato-de-un-caballero/579f4795-0be0-4f87-a42f-a14fb86f76df
# Nahor

«Nahor» té aquests significats:
* Nahor (fill de Serug), personatge del Gènesi
* Nahor (fill de Tèrah), personatge del Gènesi
# Banc de València

El Banc de València va ésser un banc amb seu a la ciutat de València. Va ser fundat el 20 de març de 1900, essent el seu primer president Josep Tartiere Lenegre. Deu anys més tard, el banc ja va aparèixer en la Guía Mercantil y Industrial de València. En 1927 va assumir la presidència de l'entitat Vicent Noguera Bonora, que un any més tard va inaugurar l'oficina central al carrer Alfredo Calderón de València. Un any més tard, el banc va comprar el Banc de Castelló.
En 1936, l'entitat va obrir una oficina a Sant Sebastià. En 1940 va haver-hi un nou canvi de president, accedint al càrrec Antonio Noguera Bonora, càrrec que en 1954 va ser ocupat per Ignasi Villalonga i Villalba. En els anys 1950 es va popularitzar la col·lecció de calendaris emesa per l'entitat. En 1964 va accedir al càrrec de president Joaquim Reig Rodríguez. En 1974 el banc va inaugurar el seu Centre de Càlcul, i en 1978 la seva primera oficina a Madrid.
En 1984 va tornar a haver-hi un nou canvi en la presidència, essent el nou president Antonio Girona Busutil. A la fi dels anys vuitanta, en 1989, el banc va arribar la xifra de 230 oficines. En els anys 1990 va haver-hi tres canvis en la presidència, en 1993 va ser nomenat president Antonio Escámez López, un any més tard, en 1994, Josep Maria Simó Nogués, i en 1997 Antonio J. Tirado Jiménez. Seguint una línia d'expansió, el Banc de València va comprar en 1997 el Banc de Múrcia, encara que la fusió es va produir en 2002. Aquest mateix any, el Banc de València va inaugurar la seua primera botiga de Borsa. A l'arribar l'any 2000 l'entitat va celebrar el seu centenari amb l'organització de diversos actes i celebracions.
El nombre d'oficines de l'entitat va arribar les 350 en 2003. En 2004, José Luis Olivas Martínez, que havia estat president de la Generalitat Valenciana, va assumir la direcció de l'entitat.
La seua seu es trobava a l'Edifici del Banc de València, a la mateixa ciutat.

## Intervenció

El dia 21 de novembre de 2011 el Banc va ser intervingut pel Banc d'Espanya. En el moment de la seva intervenció estava treballant en una ampliació de capital de 700 milions d'euros. El Banc, en aquells moments una filial de Bankia, va necessitar 3.000 milions d'euros injectats pel Banc d'Espanya, sent la quarta entitat de l'Estat Espanyol nacionalitzada dels dels inicis de la crisi econòmica. Aquest fet va provocar la dimissió del vicepresident de Bankia, José Luis Olivas, president del Banc Valencià fins a l'octubre del 2011 i que anteriorment havia sigut president de la Generalitat Valenciana.
El dia 23 de novembre el Banc d'Espanya va enviar un requeriment al Banc valencià on es detectava un dèficit per riscos de crèdit i actius adjudicats de 562 milions d'euros.

## Referències

* ↑ La CNMV suspèn la cotització de Banco Valencia
* ↑ Almenar, Sílvia «L'Estat intervé el Banc de València amb 3.000 milions». Diari Ara [Barcelona], núm.357, 22-11-2011, p.21. ISSN: 2014-010X.
* ↑ Garganté, Toni «El Banc de València cotitza de nou i reconeix un forat de 562 milions». Diari Ara [Barcelona], 24-11-2011, p.19. ISSN: 2014-010X.

## Enllaços externs

* Banc de València Arxivat 2008-07-25 a Wayback Machine.
# Berdeniella manicata

Berdeniella manicata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa, incloent-hi Txèquia i Eslovàquia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Comparison of aquatic Diptera between two streams in Poloniny National Park (East Carpathians, Slovakia) (anglès)
* ↑ Ecological study of a high-mountain stream ecosystem (Hincov potok, High Tatra Mountains, Slovakia) Arxivat 2011-01-01 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Jan Jezek i Josef Hájek, 2007. Psychodidae (Diptera) of the Orlické hory Protected Landscape Area and neighbouring areas with descriptions of two new species from the Czech Republic. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae. Vol. 47, pp. 237-285. ISSN 0374-1036. «PDF».
* ↑ Zur Situation der Gattung Berdeniella (Vaillant, 1976) in Europa (alemany)
* ↑ Jan Jezek, 2006.Psychodidae (Diptera) of the Jeseníky Protected Landscape Area and its environs with descriptions of two new Berdeniella species from the Czech Republic. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae. Vol. 46, pp. 151-192. ISSN 0374-1036. «PDF».
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
# 8 caps dins una bossa de viatge

8 caps dins una bossa de viatge (títol original: 8 Heads in a Duffel Bag) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Tom Schulman, estrenada el 1997. Ha estat doblada al català.

## Argument

Tommy Spinelli és un sicari de la màfia des de fa trenta anys. Ha de lliurar als seus empresaris vuit caps de delinqüents acabades de tallar. Du a terme la seva missió i s'afanya a prendre l'avió, direcció a Mèxic. Fent escala a San Diego, té lloc un desgraciat quiproquo. Charlie, un estudiant de medicina, que va a San Diego per trobar els pares de la seva amiga Laurie, agafa la bossa de Tommy, pensant que és la seva. Tommy recupera el seu equipatge i descobreix que tots els caps han desaparegut i que en el seu lloc hi ha roba. Només li queden vint-i-quatre hores per lliurar la mercaderia abans que els seus caps comencin a posar-se nerviosos i a voler el seu propi cap.

## Repartiment

* Joe Pesci: Tommy
* Andy Comeau: Charlie
* Kristy Swanson: Laurie
* Dyan Cannon: Annette
* George Hamilton: Dick
* David Spade: Ernie
* Todd Louiso: Steve
* Ernestine Mercer: Fern
* Frank Roman: Paco

## Crítica

"Disbarat amb pretensions de comèdia d'embolics"

## Referències

* ↑ «8 caps dins una bossa de viatge». esadir.cat.
* ↑ «8 Heads in a Duffel Bag». The New York Times.
* ↑ Belén, de Frías Cinemanía.
# Sota les estrelles de París

Sota les estrelles de París (originalment en francès, Sous les étoiles de Paris) és una comèdia dramàtica francobelga dirigida per Claus Drexel i estrenada el 2020. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

La pel·lícula explica la història de la trobada entre una dona sense sostre i un jove immigrant africà als carrers de París.

## Repartiment

* Catherine Frot: Christine
* Mahamadou Yaffa: Suli
* Jean-Henri Compère: Patrick
* Richna Louvet: Marna
* Raphaël Thiéry: el treballador portuari
* Baptiste Amann: el jove sensesostre
* Farida Rahouadj: la metgessa
* Dominique Frot: la prostituta
* Alexandrine Pirrera: la dona de la neteja de l'aeroport

## Referències

* ↑ «Sota les estrelles de París». Goita què fan ara. [Consulta: 12 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Universitat de Cap Verd

La Universitat de Cap Verd (portuguès Universidade de Cabo Verde) és una universitat pública de Cap Verd.

## Història

La universitat es va crear en 2006 per la fusió de dos colleges:
* ISE (Instituto Superior de Educação) situat a Praia
* ISECMAR (Instituto Superior de Engenharias e Ciências do Mar) a Mindelo
En 2007, se'ls va unir oficialment una tercera escola:
* INIDA (Instituto Nacionai de Investigação e Desenvolvimento Agrário) a São Jorge dos Órgãos
El 31 de gener de 2014 es van presentr tres candidats per a rector. Va ser la primera vegada en la història de Cap Verd que un rector universitari seria elegit directament pel cos d'estudiants, membres de la facultat, així com pel personal. Dels tres candidats que competien per la posició, Judite de Nascimento va guanyar aclaparadorament les eleccions i es va convertir en el primer rector elegit i primer rector de sexe femení.

## Composició

La Universitat de Cap Verd té cinc campus:
* Facultats de Ciència i Tecnologia i de Ciències Socials, Humanitats i Arts es troben a l'illa de Santiago a Palmarejo (campus principal);
* Facultat de Ciències Socials, Humanitats i arts es troba a l'illa de São Vicente a Mindelo;
* Escola de Negocis i de Govern es troba al barri d'Achada Santo António, Praia;
* Facultat de Ciències Agrícoles i Medi Ambient es troba al municipi de São Jorge dos Órgãos;
* Facultat de Ciències Marítimes està situat a l'illa de São Vicente a Ribeira Julião.
La universitat més gran de Cap Verd ofereix 44 llicenciatures, 24 graus de mestratge (incloent un títol de metge), 20 graus d'associat (tècniques), i quatre títols de doctorat.

## Vegeu també

* Universitat Jean Piaget de Cap Verd
* Cultura de Cap Verd

## Enllaços externs

* Web de la Universitat Arxivat 2018-09-16 a Wayback Machine.
# Roland Thalmann

Roland Thalmann (Romoos, cantó de Lucerna, 5 d'agost de 1993) és un ciclista suís professional des del 2015 i actualment a l'equip Tudor Pro Cycling Team.

## Palmarès

* 2014
** 1r a la Troyes-Dijon
* 2022
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Alsàcia

## Referències

* ↑ «UCI Pro Team – Tudor Pro Cycling Team». Tudor Pro Cycling Team. Arxivat de l'original el 28 abril 2024. [Consulta: 28 abril 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Roland Thalmann a ProCyclingStats
# Nahor (fill de Serug)

* Aquest article tracta sobre el fill de Serug. Vegeu-ne altres significats a «Nahor».
Nahor o Nacor (en hebreu נָחֹור בן-שְׂרוּג Nahor ben S'rug i en àrab ناحور بن سروج Nakhur ibn Sarukh) és un personatge del Gènesi, el primogènit de Serug (i la seva esposa Milcà, segons llibres apòcrifs).
En el Llibre dels Jubileus es menciona la seva esposa, Iyoska. A l'edat de vint-i-nou anys engendrà Tèrah (pare d'Abraham) i després visqué cent dinou anys més, en què engendrà altres fills i filles.
Segons el judaisme, el seu pare Serug va abandonar el culte a Jahvè i va ensenyar-li bruixeria, aleshores van ser expulsats d'Ur, la seva població natal.

## Referències

* ↑ Gènesi. 11:22
* ↑ Llibre dels Jubileus. 11:6-7
* ↑ Gènesi. 11:26
* ↑ Davenport, Gene L. The eschatology of the Book of Jubilees. Leiden: Brill, 1971, p. 82.
# Bangana wui

Bangana wui és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges. i-vii + 1-405. Pls. 1-39.
* ↑ BioLib (anglès)