OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marc Pastor Pedron

Marc Pastor Pedron (Barcelona, 12 d'octubre de 1977) és un escriptor català que forma part de la secció científica dels Mossos d'Esquadra. Les seves obres han estat traduïdes a l'anglès, alemany, italià, el francès, el txec, l'hongarès, el polonès i el coreà.

## Obres
### Novel·la

* Montecristo (Proa, 2007)
* La mala dona (La Magrana, 2008). Tracta del personatge històric de la Barcelona negra Enriqueta Martí, coneguda amb el sobrenom del "Vampir del carrer de Ponent", ja que fou responsable del rapte, violació, assassinat, inducció a la prostitució i tortura de nombrosos infants del carrer, majoritàriament fills de prostitutes barcelonines.
* L'any de la plaga (La Magrana, 2010)
* Bioko (Ara Llibres, 2013)
* Farishta (Ara Llibres, 2017)
* Els àngels em miren (Ara Llibres, 2019)
* L'horror de Rèquiem (Mai Més, 2020)
* Riu de safirs (Edicions 62, 2024)

### Altres dades literàries

Ha publicat relats a les antologies The Wire. 10 dosis de la mejor serie de televisión, (2010); Veus, (2010); Crims.cat, (2010) i El llibre de la Marató, (2010).

## Premis

* I Premi Crims de Tinta (2008) per La mala dona.

## Referències

* ↑ Marc Pastor Pedron al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
* ↑ Festival MOT, Ajuntament de Girona i Ajuntament d'Olot, Catalunya, 2014
* ↑ Al barri encara se la recorda avui en dia, segons la notícia de El Periódico.
* ↑ «Farishta». Arxivat de l'original el 2017-03-20. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ «Marc Pastor publica ‘Riu de safirs’, una novel·la d’aventures ambientada a Madagascar». La República, 17-01-2024.
* ↑ Anunci del resultat del premi Crims de Tinta 2008 al lloc web de la Generalitat
* LletrA. «Marc Pastor Pedron». Universitat Oberta de Catalunya i Institut Ramon Llull.

## Enllaços externs

* Bloc de la llibreria Negra i criminal Arxivat 2009-10-16 a Wayback Machine.
# Canon RF 24-70mm f/2.8L IS USM

El Canon RF 24-70mm f/2.8L IS USM és un objectiu zoom el qual esta entre una focal gran angular, normal i teleobectiu, de la sèrie L amb muntura Canon RF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 14 de febrer de 2019, amb un preu de venda suggerit de 2.679,99 €.
Aquest objectiu és un tot terreny, per tant, es pot utilitzar per a molts tipus de fotografia, com paisatge, retrat, fauna o esport. La focal d'aquesta òptica és molt usada, per a la seva gran versatilitat.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 24-70mm
* Obertura: f/2.8 - 22
* Motor d'enfocament: USM (Motor d'enfocament ultrasònic, ràpid i silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 5 passes
* Distància mínima d'enfocament: 21cm
* Rosca de 82mm
* Distorsió òptica a 24mm de -2,06% (tipus barril) i a 70mm d'1,57% (tipus coixí). Amb la correcció de lent activada aquests efectes es redueixen considerablement, donant a 24mm una distorsió de -0,156% (tipus barril) i a 70mm una distorsió de 0,261% (tipus coixí).
* En format RAW, a 24mm i f/2.8 l'objectiu ombreja les cantonades amb tres passes de llum, a partir de f/8 aquest efecte ja disminueix, quedant en una mica més d'un pas i mig. Amb la correcció de lent activada, aquest ombrejat es veu molt reduït, a f/2.8 amb una mica més d'un pas de llum i a f/8 amb una mica més de mitja passa de llum.
* En format RAW, a 70mm i f/2.8 l'objectiu ombreja les cantonades amb una mica més d'un pas i mig de llum, a partir de f/8 aquest efecte ja disminueix molt, quedant en 0,35 passes. Amb la correcció de lent activada, aquest ombrejat es veu molt reduït, a f/2.8 amb mig pas de llum i a f/8 amb 0,15 passes de llum, on és gairebé inapreciable.
* La millor qualitat òptica a 24mm la trobem entre f/2.8 i f/4 al centre, i entre f/4 i f/5.6 a les cantonades. A 70mm la millor qualitat òptica la trobem a f/4 al centre i entre f/5.6 i f/8 a les cantonades.

## Construcció

* Les parts internes i la muntura són metàl·liques, mentre que les altres parts són de plàstic.
* El diafragma consta de 9 fulles, i les 21 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 15 grups.
* Consta de tres lents asfèriques, tres d'ultra baixa dispersió, un revestiment d'esfera d'aire (ajuda a reduir els efectes fantasma) i dues lents de fluorita (per resistir la brutícia i taques).

## Accessoris compatibles

* Tapa E-82 II
* Parasol EW-88E
* Filtres de 82mm
* Tapa posterior RF
* Funda LP1222

## Objectius similars amb muntura Canon RF

* Canon RF 28-70mm f/2L USM

## Referències

* ↑ «Canon RF 24-70mm F2.8L IS USM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon RF 15-35 mm, RF 24-70 y RF 70-200 mm f/2,8, análisis: un kit completo para seducir a los profesionales» (en castellà). Xataka foto.
* ↑ «Canon RF 24-70mm F2.8 L IS USM Lens Specifications and Measurements» (en anglès). The digital picture.
* 1 2 3 4 «Canon RF 24-70mm f/2.8 USM L IS - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Optical limits.
* 1 2 «Canon RF 24-70mm f/2.8L IS» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Objetivo RF 24-70mm F2.8L IS USM de Canon» (en castellà). Canon store.
* ↑ «Canon RF 28-70mm F2L USM Specs» (en anglès). Dpreview.
# Diego de Astorga y Céspedes

Diego de Astorga y Céspedes (Gibraltar, 1665 - Madrid, 9 de febrer de 1734) va ser un religiós espanyol, cardenal arquebisbe de Toledo, primat de l'Església a Espanya. També va ser inquisidor general.
Personatge d'orígens no nobiliaris es va llicenciar en dret canònic a la Universitat de Granada i va ser ordenat prevere el 1689. El 1705 era nomenat vicari general de la diòcesi de Ceuta i el 1710 Inquisidor General del regne de Múrcia.
Sis anys més tard, gràcies a la seva feina destacada en els seus càrrecs, Felip V el proposa per a ser bisbe de Barcelona, càrrec que ocupa a partir del 30 de març de 1716. Aquest mateix any és nomenat inquisidor general de la monarquia. Durant el seu mandat, participa en un concili provincial a Girona per mitjà d'un procurador; el 1717 permet a l'orde dels caputxins la construcció d'un convent dins del murs de la ciutat de Barcelona. El 31 d'agost de 1720 és nomenat arquebisbe de Toledo per Climent XI, quelcom que suposa el seu trasllat des de la seu barcelonina i, a més, la renúncia al càrrec d'inquisidor general.
El 1724, Felip V va abdicar en el seu fill Lluís I, per assessorar el nou i jove monarca, Felip va crear un gabinet de govern, del qual Astorga com a arquebisbe de Toledo, en va formar part, fins a la mort de Lluís el mateix any, resultant la tornada al tron de Felip V.
Va ser creat cardinal per Benet XIII a instàncies de Felip V, el 26 de novembre de 1727, per bé que va mantenir-se com cardenal prevere sense títol.
Va morir el 1734 a Madrid, sent enterrat a la capella del Santíssim Sagrament, que havia fundat ell a la catedral de Toledo.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Moroni, 1840, p. 87.
* 1 2 3 4 Fernández Collado, 2002, p. 112-113.
* ↑ Llorente, 1822, p. 107-108.
* ↑ Migne i Berton, 1857, p. 150.
* ↑ Moreno Cebada, 1868, p. 582.

## Bibliografia

* Fernández Collado, Ángel. Los informes de visita ad limina de los arzobispos de Toledo (en castellà). Toledo: Universidad Castilla-La Mancha & Estudio Teológico de San Ildefonso, 2002, p. 112-113.
* Llorente, Juan Antonio. Historia crítica de la inquisición de España (en castellà). Tom IX. Madrid: Imprenta del censor, 1822.
* Migne, Jacques-Paul; Berton, Charles. Jacques-Paul Migne. Dictionnaire des cardinaux: contenant des notions générales sur le cardinalat (en francès). París: Atheliers Catholiques, 1857.
* Moreno Cebada, Emilio. Historia de la Iglesia desde su establecimiento hasta el pontificado de Pío IX (en castellà). Tom IV. Barcelona: Biblioteca Ilustrada de Espasa Hermanos, Editores, 1868.
* Moroni, Gaetano. Dizionario di erudizione storico-ecclesiastica da S. Pietro sino ai nostri giorni (en italià). Volum III. Venècia: Tipografia Emiliana, 1840.
# San Diego Toros

El San Diego Toros fou un club de futbol estatunidenc de la ciutat de San Diego, Califòrnia.

## Història

El club va néixer el 1966 com a Los Angeles Toros de la National Professional Soccer League I. Amb la creació de la NASL la franquícia es traslladà a San Diego el 1968 mentre que Los Angeles Wolves romangué a Los Angeles.

## Temporades

Font:
| Any | Lliga | G | P | E | Pts | Temp. regular | Playoffs |
| 1967 | NPSL | 7 | 10 | 15 | 114 | 5è, Western Division | No classificat |
| 1968 | NASL | 18 | 8 | 6 | 186 | 1r, Pacific Division | Victòria (Kansas City) Derrota (Atlanta) |

## Referències

* ↑ San Diego Toros soccerstats.us
* ↑ «Los Angeles/San Diego Toros». North American Soccer League Rosters. Nasljerseys.com. [Consulta: 10 febrer 2012].
* ↑ «San Diego Toros Logos». Chris Creamer's sportslogos.net. [Consulta: 1r febrer 2011].
* ↑ David A. Litterer. «North American Soccer League». RSSSF, 14-05-2010. [Consulta: 24 febrer 2013].
# Ducat de Frías

El ducat de Frías és un títol nobiliari espanyol, creat i concedit pels Reis Catòlics el 20 de març de 1492 a Bernardino Fernández de Velasco, segon conestable de Castella, tercer comte d'Haro, a més de capità general i virrei de Granada. A les terres del comtat d'Haro s'hi van sumar moltes altres gràcies als successius matrimonis, a més d'acumular nombrosos títols nobiliaris, com el ducat d'Uceda o el marquesat del Fresno i Villena, entre d'altres.
| | Nom | Període | Parentiu |
| 1 | Bernardino Fernández de Velasco y Mendoza | 1492-1512 | |
| 2 | Íñigo Fernández de Velasco y Mendoza | 1512-1528 | Germà |
| 3 | Pedro Fernández de Velasco y Tovar | 1528-1559 | Fill |
| 4 | Íñigo Fernadez de Velasco | 1559-1585 | Nebot |
| 5 | Juan Fernández de Velasco | 1585-1613 | Fill |
| 6 | Bernardino Fernández de Velasco y Cardona | 1613-1652 | Fill |
| 7 | Íñigo Fernández de Velasco y Guzmán | 1652-1696 | Fill |
| 8 | José Fernández de Velasco | 1696-1713 | Nebot |
| 9 | Bernardino Fernández de Velasco y Benavides | 1713-1727 | Fill |
| 10 | Agustín Fernández de Velasco y Bracamonte | 1727-1742 | Fill |
| 11 | Bernardino Fernández de Velasco y Pimentel | 1742-1771 | Fill |
| 12 | Martín Fernández de Velasco | 1771-1776 | Fill |
| 13 | Diego Fernández de Velasco | 1776-1811 | Nebot |
| 14 | Bernardino Fernández de Velasco y Enríquez | 1811-1852 | Fill |
| 15 | José María Fernández de Velasco y Jaspe | 1852-1890 | Fill |
| 16 | Bernardino Fernández de Velasco y Balfé | 1890-1919 | Fill |
| 17 | Guillermo Fernández de Velasco y Balfé | 1919-1936 | Germà |
| 18 | José Fernández de Velasco y Sforza | 1937-1986 | Fill |
| 19 | Francisco de Borja Soto y Moreno-Santamaría | 1986-Avui | |

## Referències

* ↑ «Guía de títulos». Diputación Permanente y Consejo de la Grandeza de España y Títulos del Reino. [Consulta: 25 febrer 2020].
* ↑ «Archivo de los Duques de Frías» (en castellà). Censo-Guía de Archivos de España e Iberoamérica. Ministeri de Cultura i Esports d'Espanya. [Consulta: 25 febrer 2020].
# Bassoncourt

Bassoncourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 70 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bassoncourt era de 70 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 52 eren cases i 1 era un apartament. Dels 34 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien una cambra, 1 en tenia dues, 6 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bassoncourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 12 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 12 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 35 persones, 28 eren actives i 7 eren inactives. De les 28 persones actives 25 estaven ocupades (14 homes i 11 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 7 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Bassoncourt hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bassoncourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bassoncourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Davide Bramati

Davide Bramati (Vaprio d'Adda, Llombardia, 26 de juny de 1968) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1990 i 2006.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 2000 i una altra a la Volta a Polònia de 1995. L'any, 2006, un cop retirat, va passar a ser el director esportiu del Quick Step, el seu últim equip. És cosí del corredor de ciclocròs i ciclista de muntanya Luca Bramati.

## Palmarès

* 1989
** 1r al Gran Premi Capodarco
** 1r a la Copa Colli Briantei Internazionale
* 1992
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 1995
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia
* 1997
** Vencedor d'una etapa del Giro del Trentino
* 1999
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
* 2000
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 2002
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Aragó

### Resultats al Tour de França

* 1993. 96è de la classificació general
* 1996. Abandona (6a etapa)
* 1999. 103è de la classificació general
* 2001. 142è de la classificació general
* 2003. 126è de la classificació general
* 2004. Fora de control (16a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1990. Abandona. (14a etapa)
* 1993. 94è de la classificació general
* 1997. 105è de la classificació general
* 1998. 102è de la classificació general
* 2000. 82è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2002. 97è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1991. 79è de la classificació general
* 1992. 66è de la classificació general
* 1994. 80è de la classificació general
* 1995. 112è de la classificació general
* 1996. 71è de la classificació general
* 1997. 96è de la classificació general
* 1998. 68è de la classificació general
* 2000. 75è de la classificació general
* 2001. 92è de la classificació general
* 2002. 71è de la classificació general
* 2005. 127è de la classificació general
* 2006. 141è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «BRAMATI Davide». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Davide BRAMATI» (en italià). [Consulta: 6 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Marcos Redondo Valencia

Marcos Redondo Valencia (Pozoblanco, 24 de novembre de 1893 - Barcelona, 17 de juliol de 1976) fou un baríton andalús establert a Catalunya des de l'edat de 30 anys. Encara que mai va abandonar definitivament l'òpera, és el baríton de sarsuela més popular de tots els temps.

## Biografia

Va estudiar solfeig, piano i harmonia a la catedral de Ciudad Real i cant al conservatori de Madrid.
Debutà al Liceu de Barcelona, el 1923, amb Manon Lescaut de Puccini i l'any següent cantà La favorita, La traviata, La bohème, Pagliacci i Adriana Lecouvreur al Teatre Tívoli. L'empresari Josep Gibert li oferí llavors un contracte per a la seva companyia de sarsuela, fent-li veure que podria cantar més i guanyar molts més diners en aquest gènere que en l'òpera.
Així, deixà l'òpera per la sarsuela (tret d'un breu parèntesi, l'any 1941), gènere en el qual debutà en el teatre Novetats de Barcelona, l'any 1924, amb El dictador de Millán, i amb el qual assolí grans èxits i gaudí d'immensa popularitat a tot l'estat espanyol i a l'Amèrica Llatina. També s'establí a Barcelona, on viurà la resta de la seva vida, juntament amb llargues temporades a Viladrau, on es va fer una casa als jardins de la qual feia alguns concerts i recitals. Entre 1924 i 1936 va estrenar un important nombre de sarsueles, com: La parranda de Francisco Alonso, Katiuska, La tabernera del puerto i Black el payaso de Pablo Sorozábal, La pícara molinera de Pablo Luna, El cantar del arriero de Fernando Díaz Giles o La bella burlada de José Padilla, a més interpretà El dictador de Millán, Marina d'Arrieta i moltes altres.
Es retirà l'any 1957, cantant La dogaresa de Rafael Millán, després d'haver deixat nombrosos enregistraments discogràfics de les seves interpretacions més celebrades. Només ocasionalment oferí alguns recitals fins a 1970. El fons de Marcos Redondo es conserva a la Biblioteca de Catalunya. A Viladrau es fa el Festival Marcos Redondo, de música, en honor seu.

## Enregistraments sonors

* Un gran divo : Marcos Redondo. Barcelona: Ràdio Barcelona, 1974.

## Referències

* ↑ http://www.ariarecording.com/cat/publi_11.htm
* ↑ «Marcos Redondo Valencia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Redondo, Marcos. Marcos Redondo. Un hombre que se va. Barcelona: Planeta, 1973 (Hombre y época (Editorial Planeta)).
* Sanllehí i Fusté, Ramón. Semblanza de Marcos Redondo. [Manresa: s.n.], DL 1988.
* Marcos Redondo : biografía y anécdotas. Barcelona: Alas, [1942?] (Celebridades del Cancionero; 3).

## Enllaços externs

* Fons Marcos Redondo de la Biblioteca de Catalunya
# Enrico Letta

Enrico Letta (Pisa, 20 d'agost de 1966) és un polític italià, membre del Partit Democràtic, que exercí com a primer ministre d'Itàlia des del 28 d'abril de 2013 fins al 14 de febrer de 2014 quan presentà la seva dimissió davant del president de la república Giorgio Napolitano. Està casat i és pare de tres fills.
El 2015 va renunciar a l'escó al Parlament per tal de dedicar-se a la docència universitària. És director de l'Escola d'Afers Internacionals de l'Institut d'Estudis Polítics de París. També presideix el laboratori d'idees europeista Notre Europe - Institut Jacques Delors.

## Referències

* ↑ «Enrico Letta Profile: Mild-Mannered AC Milan Fan who is Italy’s Next PM». International Business Times, 24-04-2013 [Consulta: 30 abril 2013].

## Enllaços externs

* Enrico Letta - Lloc web oficial
* http://www.santegidio.org/pageID/4329/langID/it/orator/999/Enrico_Letta.html
* http://www.europarl.europa.eu/meps/it/28413/ENRICO_LETTA_home.html
* http://www.associazione360.it
# Canon RF 35mm f/1.8 macro IS STM

El Canon RF 35mm f/1.8 Macro IS STM és un objectiu fix normal i macro amb muntura Canon RF.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 5 de setembre de 2018, amb un preu de venda suggerit de 75.000¥.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per macrofotografia i retrat.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 35mm
* Obertura: f/1.8 - 22
* Motor d'enfocament: STM (Motor d'enfocament pas a pas, silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 5 passes
* Distància mínima d'enfocament: 17cm
* Rosca de 52mm
* Ampliació màxima: 0,5x
* Distorsió òptica de -1,05% (tipus barril) en format RAW.
* L'ombrejat de les cantonades és molt extrem en format RAW (sense correcció) arribant al seu mínim a f/4 amb una mica més d'un pas de llum. Un cop corregit per software, l'ombrejat a les cantonades troba el seu mínim a f/4, amb una mica menys de mig pas de llum.
* La millor qualitat òptica el centre es troba a f/4. Mentre que a les cantonades la millor qualitat es troba a f/5.6.

## Construcció

* La muntura és de metall, però la resta de parts són de plàstic
* El diafragma consta de 9 fulles, i les 11 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 9 grups.
* Consta d'un element asfèric.

## Accessoris compatibles

* Tapa E-52 II
* Parasol EW-52
* Filtres de 52mm
* Tapa posterior RF
* Funda LP1016

## Objectius similars amb muntura Canon RF

* 7artisans 35mm f/1.8
* 7artisans 35mm f/0.95
* Laowa Argus 35mm f/0.95

## Referències

* 1 2 «Canon RF 35mm F1.8 IS STM Macro Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «RF35mm F1.8 MACRO IS STM» (en anglès). Canon camera museum.
* ↑ «Canon RF 35mm F1.8 IS STM Macro Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* 1 2 «Canon RF 35mm f/1.8 STM IS macro - Review / Test Report - Analysis» (en anglès). Optical limits. Arxivat de l'original el 2023-02-07. [Consulta: 7 febrer 2023].
* ↑ «Canon RF 35mm f/1.8» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Objetivo RF 35mm F1.8 IS Macro STM de Canon» (en anglès). Canon store.
* ↑ «7Artisans 35mm F/1.4 review» (en anglès). Shot kit.
* ↑ «This 35mm f/0.95 Lens Costs Just $249» (en anglès). F stoppers.
* ↑ «Venus Laowa Argus 35mm F0.95 FF» (en anglè). Dpreview.
# Dinamis

Dinamis (grec antic: Δύναμις) (62 aC - 13 aC) sovint amb el malnom Philoromaios «amiga dels romans» va ser una princesa del Pont, germana de Farnaces II del Pont i I del Bòsfor, que es va casar amb el general Asandre del Bòsfor. Asandre va matar Farnaces i va usurpar el poder al Regne del Bòsfor.
Dinamis es va casar tres vegades, amb Asandre, amb Escriboni de Còlquida i amb Polemó I rei del Pont. Alguns autors diuen que va tenir un quart marit, Aspurge, fill d'Asandre.
Juli Cèsar va deposar Asandre, però August el va reposar l'any 30 aC i Dinamis, que s'havia mantingut al costat del seu marit, va tornar al tron amb ell. Cap a l'any 16 aC Asandre es va deixar morir de gana (tenia noranta-tres anys), desesperat en veure les seves forces desertar al camp d'Escriboni de Còlquida. Dinamis hauria assolit les regnes del poder per un mesos fins que Escriboni va prendre el poder, potser l'any 15 aC.
Quan Escriboni va usurpar el tron, Dinamis es va casar amb ell, potser perquè Escriboni volia legitimar el seu regnat. Escriboni pretenia ser descendent de Mitridates VI Eupator rei del Pont i a la mort d'Asandre va prendre la corona l'any 16 aC. Aquell mateix any, Marc Vipsani Agripa va enviar contra Escriboni a Polemó I. Escriboni va ser assassinat pels seus homes quan van sentir que Polemó avançava contra ells, però com que no el volien per rei van presentar resistència a les tropes de Polemó, que els va vèncer sense dificultats. La rendició de les tropes va portar al nomenament de Polemó I com a rei del Pont, de la Còlquida i del Bòsfor, i amb el permís d'August, es va casar amb Dinamis. Agripa va ser premiat amb un triomf, que no es va celebrar.
El matrimoni entre Dinamis i Polemó I no va durar gaire més d'un any. Polemó es va casar amb Pitodoris del Pont, però sembla que a la mort de Polemó, Dinamis va recuperar el regne o una part, ja que s'han trobat monedes amb la seva efigie datades a l'any 7 o 8.

## Referències

* 1 2 3 Rostovtzeff, M «Queen Dynamis of Bosporus». The Journal of Hellenic Studies, 39, 88, 1919, pàg. 88-109.
* ↑ 2.Asander a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 379-380
* ↑ 1.Polemon I a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 434