OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mouron (Ardenes)

Mouron és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 79 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mouron era de 79 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 38 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 52 eren cases i 1 era un apartament. Dels 38 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mouron el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 27 eren actives i 11 eren inactives. De les 27 persones actives 24 estaven ocupades (15 homes i 9 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 11 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Mouron hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mouron a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mouron a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cossoine

Cossoine (en sard, Cossoine) és un municipi italià, dins de la Província de Sàsser. L'any 2008 tenia 928 habitants. Es troba a la regió de Meilogu. Limita amb els municipis de Bonorva, Cheremule, Giave, Mara, Padria, Pozzomaggiore, Romana, Semestene i Thiesi.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Antonia Sotgiu | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Gavino Cossu, escriptor en italià.
# Cossini

Cossini (en llatí Cossinius) era el nom d'una família romana originària de Tibur. Cap dels seus membres va arribar a exercir una alta magistratura de l'estat.
Els personatges més destacats van ser:
* Luci Cossini, legat de Publi Varini Glaber l'any 73 aC.
* Luci Cossini el jove, amic de Ciceró.
* Cossini, cavaller mort enverinat per error en temps de Neró.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/880?rgn=pages;view=image;q1=CossiniusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 865. ]
# Mourning Becomes Electra

«Mourning Becomes Electra» té aquests significats:
* Mourning Becomes Electra (obra de teatre), obra teatral de 1931 escrita per Eugene O'Neill
* Mourning Becomes Electra (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca de 1947 dirigida per Dudley Nichols, basada en l'obra d'O'Neill.
* Mourning Becomes Electra (òpera), òpera de 1967 del compositor Marvin David Levy i llibret de Henry W. Butler, basat en l'obra d'O'Neill.
# Catillon-sur-Sambre

Catillon-sur-Sambre és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 857 habitants. Limita al nord amb Ors, a l'est amb La Groise, al sud-est amb Fesmy-le-Sart, al sud amb Rejet-de-Beaulieu, al sud-oest amb Mazinghien i a l'oest amb Bazuel.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.154 | 1.105 | 1.096 | 1.012 | 926 | 846 | 857 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Philippe Ducroux | |
# NK SAŠK Napredak

El Nogometni Klub SAŠK Napredak és un club de futbol bosnià de la ciutat de Sarajevo.

## Història

L'històric SAŠK va ser fundat el 1910 amb el nom Hrvatski ŠK. El 1919 esdevingué Sarajevski amaterski športski klub (Sarajevo Amateur Esports Club) o SAŠK. Juntament amb FK Slavija, és el club bosnià amb més participacions en el campionat iugoslau abans de la Segona Guerra Mundial.
Després de la Segona Guerra Mundial fou prohibit per les autoritats comunistes per la seva participació en la lliga croata durant la guerra. L'any 1999 fou fundat per segon cop.
El NK Napredak va néixer el 1994 per la societat cultural croata del mateix nom.
L'any 2000, ambdós clubs es fusionaren.

## Referències

* ↑ «SPORTSKO DRUŠTVO NAPREDAK». napredak. Arxivat de l'original el 2011-12-25. [Consulta: 9 febrer 2018].
* 1 2 3 Fudbal u Kraljevini Jugoslaviji, by Milorad Sijić, pag. 168
# Nadilla

Una nadilla és el nom que rep la peça de ferro disposada a l'ull de la mola de sota o mola sotana (també mola jussana) d'un molí fariner, sobre la qual descansa la mola que es mou o mola volant, mola alta o mola sobirana.
# Catinaccio

El Catinaccio (alemany: Rosengarten, ladí: Ciadenac, Ciadenáze) és un massís a les Dolomites al nord d'Itàlia. Està situat entre Val di Tires i Val d'Ega al Tirol del Sud i el Vall de Fassa al Trentino.
Una peculiaritat del Catinaccio és l'ombra rosa, a causa de la presència del mineral dolomia, que agafa al capvespre i "resplendeix". Rosengarten significa "Jardí de roses" en alemany, i el nom es refereix a la llegenda del rei Laurin i el seu Jardí de Roses, una història tradicional que explica l'aspecte exterior de la serralada.

## Cims

El cim més alt és el Catinaccio d'Antermoia a 3.002 m. Altres cims són:
* Cima Catinaccio (Rosengartenspitze) - 2.981 m
* Torres del Vajolet (Vajolet-Türme) - 2.813 m
* Croda di Re Laurino (Laurinswand) - 2.813 m
* Cima Sforcella (Tscheiner-Spitze) - 2.813 m
* Roda di Vaèl (Rotwand) - 2.806 m
* Croda Davoi (Teufelswand) - 2.727 m

## Referències

* ↑ Mariacher, Heinz.. Dolomiten, Rosengartengruppe ein Führer für Täler, Hütten und Berge mit 55 Fotos, 41 Routenskizzen, 1 Übersichtsskizze ; verfasst nach den Richtlinien der UIAA. 1. Aufl. München: Bergverl. Rother, 1988. ISBN 3-7633-1250-1.
* ↑ Kühebacher, Egon.. Die Ortsnamen Südtirols und ihre Geschichte / 3 Die Namen der Gebirgszüge, Gipfelgruppen und Einzelgipfel Südtirols, Gesamtregister.. Bozen: Athesia, 2000. ISBN 88-8266-018-4.
* ↑ «The legend of King Laurin and his Rose garden». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ Wolff, Karl Felix. The Dolomites and their legends. Bozen: Edition Raetia, 2013. ISBN 978-88-7283-436-7 [Consulta: 29 maig 2020]. Arxivat 2013-08-13 a Wayback Machine.
# Cavallets de Mataró

Els Cavallets de Mataró són una comparsa festiva, creada el 1992 per l'Entitat Folklòrica Catalana de Mataró, i es compon de vuit figures construïdes al taller El Ingenio de Barcelona. Des del 2002 forma part de la Passada de Les Santes. El 2011 es van estrenar quatre cavallets petits, que completen la família. En el seu cas van ser elaborats per Sergio Laniado, del taller La Closka de Mataró.
Els Cavallets de Mataró han participat en els Aplecs Internacionals d'Adifolk a Grenoble (França), Verona (Itàlia) i Perpinyà (Catalunya Nord). Durant l'any, participen en algunes festes dels veïnats de Mataró, en mostres de bestiari i en cercaviles on siguin convidats.
Els cavallets són una comparsa molt estesa als Països Catalans i també arreu d'Europa. A Mataró no se’n tenia notícia, però segons el folklorista Joan Amades, antigament al Maresme havien sortit grups de cavallets per Carnestoltes.
Els Cavallets de Mataró són propietat de l'Entitat Folklòrica Catalana de Mataró, a la qual també pertanyen els Bastoners de Mataró, l'esbart Dansaires d'Iluro i l'escola de puntes El Boixet.

## Referències

* ↑ «CAVALLETS DE MATARÓ». ENTITAT FOLKLÒRICA CATALANA DE MATARÓ. [Consulta: 11 març 2018].
* ↑ Amades, Joan. Costumari Català. 2a edició. Edicions 62, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
# Catedral de Riga

* No s'ha de confondre amb Catedral de Sant Jaume de Riga.
La Catedral de Riga (Rīgas Doms en letó Dom zu Riga en alemany) és la catedral evangelista luteranista de Riga, Letònia. És la seu de l'arquebisbe de Riga.
La catedral és una de les icones més reconegudes de Letònia, i és subjecte o tema de pintures, fotografies i programes televisius.

## Història i arquitectura

El bisbe livonià Albert de Riga, arribat de la Baixa Saxònia a l'Alemanya nord-oriental en va ordenar la construcció a prop el riu Dvinà el 1211. És considerada l'església medieval més gran dels Estats bàltics. S'hi van fer moltes modificacions al llarg de la història.
David Caspari va ser rector de l'escola de catedral a final del segle xvii. El seu fill Georg Caspari també va servir a la catedral.

## Cor

El Cor de Nois de la Catedral ha actuat internacionalment, enregistrant la Missa de Riga, obra de Uģés Prauliņš, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Riga Dom Cathedral Boys Choir

## Vegeu també

* Església Evangèlica Luterana de Letònia
* Museu d'Història i Navegació de Riga

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial en anglès Arxivat 2016-03-19 a Wayback Machine.
* Fotografies de la catedral Arxivat 2016-03-22 a Wayback Machine.
# Castell de Vallestàvia

El castell de Vallestàvia és una antiga fortificació medieval en part desapareguda de la comuna de Vallestàvia, a la comarca del Conflent (Catalunya del Nord).
Era situat al cim del turó on es dreça el poble de Vallestàvia. El mateix poble, i especialment la seva església parroquial de Sant Andreu estan construïts damunt de les restes del castell.
Se'n reconeixen restes al costat de migdia, en el parament extern que pertany ara a les capelles laterals; és visible des del carrer de l'Església, on es pot veure un pany de paret de fins a 12 metres, així com a la part baixa de la construcció actual. Des de la Plaça Vella es veu un altre fragment de murada, amb una part atalussada, així com restes dels fonaments i de parets fins a una alçada de 3 metres. A l'angle nord-oest de l'església, a més, hi ha una mena d'habitacle accessible des de la Pujada del Castell que sembla correspondre a una cisterna del castell. Més lluny de l'església hi ha encara altres restes que podrien correspondre a la resta de paraments del castell; en un casalot en ruïnes proper es veu una espitllera, i a les places Vella i de l'Església es poden observar altres elements de la fortificació.

## Bibliografia

* Badia i Homs, Joan. «Vallestàvia: Castell de Vallestàvia». A: La Cerdanya. El Conflent. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica, VII). ISBN 84-7739-951-4.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Vallestàvia». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Lloc on era el Castell de Vallestàvia en els ortofotomapes de l'IGN
# Cousinita

La cousinita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom en honor de Jules Cousin (1884–1965), president del Consell d'Administració de la Unió Minera d'Alt Katanga, al Congo.

## Característiques

La cousinita és un sulfat de fórmula química MgU₂Mo₂O$_{11}$·6H₂O. Podria tractar-se possiblement d'una umohoïta amb magnesi. L'Associació Mineralògica Internacional té reconeguda aquesta espècie com a vàlida, tot i que és qüestionable, i nous anàlisi amb mètodes més moderns són necessaris. Cristal·litza en el sistema monoclínic, formant cristalls prims, laminars.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cousinita pertany a «07.H - Urani i uranil molibdats i wolframats, Amb U$^{4+}$» juntament amb els següents minerals: sedovita i moluranita.

## Formació i jaciments

Es troba com un producte d'alteració del mineral d'urani que conté molibdè. Sol trobar-se associada a altres minerals com: uraninita, molibdenita i wulfenita. Va ser descoberta l'any 1958 a la mina Kasolo, a Shinkolobwe, Katanga (República Democràtica del Congo), l'únic indret on ha estat trobada.

## Referències

* ↑ «Cousinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 juliol 2016].
* 1 2 «Cousinite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 14 juliol 2016].
# Nina Andréieva

Nina Aleksàndrovna Andréieva (en rus: Нина Александровна Андреева; 12 d'octubre de 1938-24 de juliol de 2020), va ser una química russa, professora, autora, activista, política i crítica social. Nina Andréieva era partidària dels principis soviètics clàssics i va escriure un assaig titulat: "No puc abandonar els meus principis", que defensava molts aspectes del sistema soviètic tradicional i criticava al Secretari General del PCUS, a Mikhaïl Gorbatxov, la perestroika i alguns membres del partit comunista. En la seva resposta publicada en el diari Pravda, el periòdic oficial del PCUS, l'article es va titular: "El manifest de les forces anti-perestroika".

## Història

Nina Andréieva va néixer a Leningrad (actualment Sant Petersburg) i va ser professora de química a l'Institut Tecnològic Estatal de Sant Petersburg. Andréieva es va unir al Partit Comunista de la Unió Soviètica (PCUS), el 1966. El seu assaig titulat: "No puc abandonar els meus principis", (en rus: Не могу уступать принципes), va ser publicat en el diari Sovietskaya Rossíya, el 13 de març de 1988, en un moment en què Mikhaïl Gorbatxov era fora del país. Andréieva va citar un informe del membre del Comitè Central del PCUS, Yegor Ligachov. Els funcionaris del PCUS més ortodoxos van acollir amb satisfacció l'assaig, mentre que els partidaris de Mikhaïl Gorbatxov i Borís Ieltsin temien que Nina representés una greu amenaça per a ells. Posteriorment, Mikhaïl Gorbatxov va revelar que molts membres del Politburó semblaven compartir les opinions d'Andréieva, i que va haver d'obligar-los a aprovar la publicació d'una rèplica oficial. La resposta va ser publicada i va aparèixer en el diari Pravda, el 5 de abril de 1988.
Andréieva posteriorment va exercir un paper de lideratge en la formació de diverses organitzacions comunistes. Ella va dirigir el comitè organitzador de la plataforma bolxevic del PCUS que va expulsar Gorbatxov del partit al setembre de 1991. Al novembre de 1991, va esdevenir secretària general del Partit Comunista Bolxevic de Tota la Unió.
A l'octubre del 1993, el partit polític va ser suspès temporalment juntament amb altres organitzacions, per ordre del President de Rússia Borís Ieltsin, durant la crisi constitucional russa del 1993.
El maig del 1995, Andréieva va abandonar el seu càrrec com a presidenta del comitè central del partit a Sant Petersburg. Nina Andréieva va morir a la ciutat de Sant Petersburg el 24 de juliol del 2020.

## Referències

* ↑ «New ferment on the pariah of Perestroika» (en anglès). The New York Times.
# Navarredondilla

Navarredondilla és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 301 | 308 | 308 | 251 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Craseomys smithii

Craseomys smithii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Japó, on viu de 400 msnm cap amunt. Els seus hàbitats naturals són els boscos primaris i secundaris. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del caçador i viatger britànic Richard Gordon Smith.

## Referències

* ↑ Kaneko, Y.; Ishii, N. Craseomys smithii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27 maig 2016.
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 2009, p. 383. ISBN 978-0801893049.
# O tots tres o res

O tots tres o res (títol original: Nous trois ou rien) és una pel·lícula de comèdia dramàtica biogràfica francesa del 2015 escrita, dirigida i protagonitzada per Kheiron en el seu debut com a director. La pel·lícula també és protagonitzada per Leïla Bekhti, Gérard Darmon i Zabou Breitman. Es va projectar al Festival Internacional de Cinema de Tòquio on va guanyar el Premi Especial del Jurat. La pel·lícula va ser nominada al premi César a la millor primera pel·lícula a la 41a edició dels premis. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

En Kheiron interpreta el paper del seu pare, Hibat Tabib, nascut a l'Iran, condemnat per les seves opinions polítiques sota el xa. Continua lluitant per la democràcia amb la seva jove esposa Fereshteh sota el nou règim repressiu iranià de l'aiatol·là Khomeini, tot i que finalment per motius de seguretat haurà de deixar el seu país amb el seu fill Manouchehr per viure a França.

## Repartiment

* Kheiron: Hibat Tabib
* Leïla Bekhti: Fereshteh Tabib
* Gérard Darmon: pare de la Fereshteh
* Zabou Breitman: mare de la Fereshteh
* Alexandre Astier: xa de l'Iran
* Kyan Khojandi: "Barbes"
* Michel Vuillermoz: Daniel Bioton
* Jonathan Cohen: Chokri
* Ériq Ebouaney: Adama
* Carole Franck: Catherine Hanriot
* Camélia Jordana: Maryam
* Arsène Mosca: cap de guàrdia
* David Serero: agent iranià

## Referències

* ↑ «'All Three Of Us': Review». Screendaily, 23-10-2015.
* ↑ «Tokyo Film Festival: Brazilian Drama 'Nise' Wins Grand Prix». The Hollywood Reporter, 31-10-2015.
* ↑ «'Golden Years,' 'Marguerite,' 'Dheepan,' 'Mustang' Lead Cesar Nominations». Variety.
* ↑ «O tots tres o res». Goita què fan, ara!. [Consulta: 8 agost 2023].
# Castifao

Castifao (en cors Castifau) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 152 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 261 | 266 | 234 | 223 | 137 | 152 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Mathieu Cervoni | | |
# Cruchten

Cruchten (en luxemburguès: Kruuchten; en alemany: Kruchten) és una vila de la comuna de Nommern situada al districte de Luxemburg del cantó de Mersch. Està a uns 20 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Cruchten». [Consulta: 15 octubre 2015].
# Ojindor

Ojindor (en rus: Ожындор) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 307 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Olivier Le Gac

Olivier Le Gac (Brest, Finisterre, 27 d'agost de 1993) és un ciclista francès, professional des del 2014 i actualment a l'equip Groupama-FDJ.

## Palmarès

* 2010
** Campió del món júnior en ruta
** 1r al Gran Premi General Patton i vencedor d'una etapa
** 1r al Trofeu Sébaco i vencedor de 2 etapes
** 1r als Boucles del Cantó de Trélon
* 2011
** 1r al Trofeu Sébaco i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Centre Morbihan
* 2012
** 1r al Circuit del Morbihan
** Vencedor d'una etapa al Tour Nivernais Morvan
* 2013
** 1r als Boucles de l'Essor
** 1r al Tour del País del Roumois
* 2014
** 1r al Tour de la Creuse i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de Mareuil-Verteillac-Ribérac
* 2018
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. 120è de la Classificació general
* 2020. 68è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016. 133è de la classificació general
* 2019. 112è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2017. 158è de la classificació general
* 2018. 127è de la classificació general
* 2022. 88è de la classificació general
* 2023. 131è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Groupama-FDJ confirm 28 riders for 2019». Cyclingnews.com. Immediate Media Company, 15-11-2018. [Consulta: 3 gener 2019].
* ↑ «Groupama - FDJ». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 1 gener 2021. [Consulta: 1r gener 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Olivier Le Gac a ProCyclingStats
# Oktiabr

Oktiabr (en (ucraïnès) Октябр, en rus: Октябрь) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 923 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Oktiabrski (Adiguèsia)

Oktiabrski - Октябрьский (rus) - és un khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a 15 km al nord-est de Tulski i a 11 km a l'est de Maikop. Pertany al khútor de Sévero-Vostótxnie Sadi.
# Oktiabrski (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Oktiabrski».
Oktiabrski - Октябрьский (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 36 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].