OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gai Fabi Píctor (pintor)

Gai Fabi Píctor (en llatí: Gaius Fabius Pictor) va ser un pintor romà de la gens Fàbia. Va rebre l'agnomen Píctor ('pintor'), que va passar com a cognomen als seus descendents, els Fabi Píctor.
Va decorar amb pintures el temple de Salus per encàrrec del dictador Gai Juni Bubulc Brut quan va ser censor l'any 307 aC. Bubulc Brut havia dedicat el temple durant la seva dictadura l'any 302 aC.
Segurament les pintures de les parets del temple representaven la batalla que havia guanyat Bubulc Brut als samnites. Aquesta és la pintura romana més antiga de què hi ha constància. El temple es va cremar durant el regnat de Claudi, i Dionís d'Halicarnàs lloa la gran correcció del dibuix, la gràcia dels colors i l'absència de tota afectació.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 364.
# Gai Fanni

Gai Fanni és el nom dels següents personatges:
* Gai Fanni, tribú de la plebs el 187 aC.
* Gai Fanni, cavaller romà
* Gai Fanni signant de l'acusació contra Publi Clodi el 61 aC
* Gai Fanni, tribú de la plebs el 59 aC
* Gai Fanni, historiador romà
# Es Malgrat

Es Malgrat és un illot del sud-oest de Mallorca del municipi de Calvià, al sud Santa Ponça. El seu entorn forma part de la Reserva Marina de les Illes Malgrats.

## Referències

* ↑ «Es Malgrat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Les reserves marines a les Illes Balears». Arxivat de l'original el 15 de maig 2018. [Consulta: 14 maig 2018].
# Gegants de la Ciutat de Barcelona

* Aquest article tracta sobre els gegants anomenats «de la ciutat». Vegeu-ne altres significats a «Gegants de Barcelona».
Els Gegants de la Ciutat de Barcelona o Gegants de la Ciutat són una parella de gegants, anomenats Jaume I i Violant d'Hongria, propietat de l'Ajuntament de Barcelona i delegats a la Coordinadora de Geganters de Barcelona. Són els gegants més antics documentats de Catalunya, tot i que no en la seva forma actual.
Les figures actuals daten de 1992 i són obra del solsoní Manel Casserras i Boix basant-se en la reproducció de les figures del 1921. L'aspecte actual de vestidures i pintura és obra del seu fill Manel Casserres i Solé de l'any 2006.
Els seus noms, Jaume I i Violant d'Hongria, són en honor d'aquests importants monàrques catalans, si bé, val a dir que durant la dictadura franquista s'imposà que fossin rebatejats amb els noms de Fernando i Isabel, en honor dels Reis Catòlics.
Els Gegants de la Ciutat són la més alta representació del protocol barceloní, juntament amb l'Àliga de Barcelona i formen part del Seguici Popular de la Ciutat de Barcelona, juntament amb els Capgrossos Macers, el Bestiari Històric de la ciutat, els Gegants del Pi i els Gegants de Santa Maria del Mar.
En Jaume I i na Violant tenen un ball propi, El Ball dels Gegants de la Ciutat, i són mencionats a la cançó infantil del Gegant del Pi. Els Gegants de la Ciutat estan en exposició permanent al Palau de la Virreina de Barcelona.
Els Gegants de la Ciutat de Barcelona són els padrins dels Gegants de Santa Maria del Mar, dels Gegants del Pi, dels Gegants de Gràcia, dels Gegants d'Ulldecona, dels Gegants de Sant Cugat del Vallès, dels Gegants de Manresa, dels Gegants de Montblanc, dels Amics dels Gegants, del Gegant Don Miguel de Cervantes Saavedra d'Alcalá d'Henares i dels gegants de la Corunya.
Els Gegants de la Ciutat no acostumen a sortir fora de la seva ciutat (Barcelona). Quan ho fan el gegant porta el seu elm característic, a imatge del casc original del rei Jaume que es conserva en el Museu d’Història de Madrid, i ella un casquet de vellut, tot i que si surten a una Ciutat Comtal porten les seves Corones.

## Referències

* 1 2 3 «Gegants de la Ciutat de Barcelona». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ «Gegants de la Ciutat». Coordinadora de Geganters de Barcelona. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2010. [Consulta: 23 setembre 2010].
* ↑ «El Seguici Popular de Barcelona». fotografiesdebarcelona.com. Digital Slash. [Consulta: 23 setembre 2010].
* ↑ «El Gegant del Pi» (en castellà). mamalisa.com. [Consulta: 23 setembre 2010].
* ↑ «Els noranta anys i les set vides dels Gegants de la Ciutat». vilaweb.cat. Vila Web. [Consulta: 23 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial dels Gegants de Barcelona Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine.
# Futbol a Libèria

El futbol és l'esport més popular a Libèria. És dirigit per l'Associació de Futbol de Libèria.

## Competicions

* Lligues:
** Liberian Premier League
** Liberian Second Division League
* Copes:
** Liberian FA Cup
** Liberian National County Meet
** Liberian Super Cup

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.
* Mighty Barrolle SA
* Invincible Eleven
* LPRC Oilers
* LISCR FC
* National Port Authority Anchors
* Saint Joseph Warriors FC
* Barrack Young Controllers FC
* Monrovia Breweries FC

## Jugadors destacats

Fonts:
Des de 1960
* George MacDonald Sacko
* Wanibo Toe
Des de 1990
* Prince Daye
* Fallah Johnson
* Oliver Makor
* Joe Nagbe
* Kolubah Zizi Roberts
* Mass Sarr Jr.
* Kelvin Sebwe
* Anthony Tokpah
* George Weah
* Christopher Wreh
Des de 2000
* Louis Crayton
* James Debbah
* Jimmy Dixon
* George Gebro
* Dulee Johnson
* Varmah Kpoto
* Anthony Laffor
Des de 2010
* Teah Dennis Jr.
* Solomon Grimes
* William Jebor
* Sekou Oliseh

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Samuel Kanyon Doe Sports Complex | 35.000 | Paynesville |
| 2 | Estadi Antoinette Tubman | 10.000 | Monròvia |
| 3 | Estadi Doris Williams | 3.000 | Buchanan |

## Vegeu també

* Associació de Futbol de Libèria
* Selecció de futbol de Libèria

## Referències

* ↑ «Soccer Star Hopes to Lead Liberia's Turnaround | PBS NewsHour | Oct. 7, 2005». PBS. Arxivat de l'original el 2013-12-01. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ Hinshaw, Drew. «In Liberia Race, a Soccer Star Goes on the Attack - WSJ.com». Online.wsj.com, 11-10-2011. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ «Liberia – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Liberia - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Africa Greatest All-Time 23 member team(excluding Cameroon, Ghana, Ivory Coast, South Africa, Nigeria and North Africa)». soccerfootballwhatever.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Subsaharan Africa Union». xtralegend.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «All Time African All Stars». pesstatsdatabase.com. Arxivat de l'original el 2019-08-12. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Liberia All Stars». pesmitidelcalcio.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Futbol a Malawi

El futbol és l'esport més popular a Malawi. És dirigit per la Football Association of Malawi.

## Competicions

| Lligues: Super League of Malawi SRFA League CRFA League NRFA League | Copes: FISD Challenge Cup Copa de la Premsa de Malawi Copa Kamuzu de Malawi Copa Chibuku de Malawi Copa Carlsberg de Malawi Copa President de Malawi FAM Charity Shield (supercopa) |

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.
* Big Bullets FC
* Mighty Wanderers FC
* Silver Strikers FC
* MDC United FC
* Mighty Tigers FC
* Civo United FC
* ESCOM United FC
* Kamuzu Barracks FC
* Moyale Barracks FC
* Blue Eagles FC
* SUCOMA FC
* Red Lions FC
* MITCO FC
* Michiru Castles FC

## Jugadors destacats

Fonts:
Des de 1980
* Clifton Msiya
Des de 1990
* Enerst Mtawali
* John Maduka
Des de 2000
* Esau Kanyenda
* Dan Chitsulo
* Clement Kafwafwa
* Peter Mponda
* Patrick Mabedi
Des de 2010
* Joseph Kamwendo
* Robert Ng'ambi
* Limbikani Mzava
* Tawonga Chimodzi
* Robin Ngalande
* Frank Gabadinho Mhango

## Principals estadis

Fonts:
| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Nacional Bingu | 41.100 | Lilongwe |
| 2 | Estadi Kamuzu | 32.000 | Blantyre |
| 3 | Estadi Civo | 25.000 | Lilongwe |
| 4 | Estadi Silver | 20.000 | Lilongwe |

## Vegeu també

* Associació de Futbol de Malawi
* Selecció de futbol de Malawi

## Referències

* ↑ Mapa Mundial
* ↑ «Stars migration to Mozambique irks Football Association of Malawi | Malawi Nyasa Times - Malawi breaking news in Malawi». Nyasatimes.com. Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ «People's Daily Online - Malawi extensively uses juju during football matches». English.peopledaily.com.cn, 06-08-2006. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ Sumbuleta, Aubrey. «BBC SPORT | Football | African | Fifa freezes Malawi funds». BBC News, 13-08-2004. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ «Malawi - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Malawi - List of Cup Winners». RSSSF.
* ↑ «Africa Greatest All-Time 23 member team(excluding Cameroon, Ghana, Ivory Coast, South Africa, Nigeria and North Africa)». soccerfootballwhatever.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Malawi stadiums». worldstadiums. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Espiònides

Els espiònides (Spionida) són un ordre d'anèl·lids poliquets de la subclasse Sedentaria. Viuen en fons tous de les zones costaneres, ja sigui nerítiques (poc profundes) o litorals (intermareals).

## Característiques

La boca no té mandíbules, i la faringe es parcialment eversible. Tenen un parell de tentacles flexibles, amb solcs que faciliten l'alimentació i que surten directament del prostomi. Algunes espècies tenen petites taques oculars i altres presenten un lòbul sensorial central. Alguns dels segments anteriors tenen brànquies. Els parapodis tenen làmines grans. Les quetes són capil·lars i posseeixen espines i ganxos no ramificats.

## Taxonomia

L'ordre Spionida inclou 707 espècies en sis o vuit famílies:
* Família Aberrantidae Wolf, 1987
* Família Apistobranchidae Mesnil & Caullery, 1898
* Família Longosomatidae Hartman, 1944
* Família Magelonidae Cunningham & Ramage, 1888
* Família Poecilochaetidae Hannerz, 1956
* Família Spionidae Grube, 1850
* Família Trochochaetidae Pettibone, 1963
* Família Uncispionidae Green, 1982

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Spionida». [Consulta: 12 febrer 2021].
* 1 2 3 4 «ITIS Standard Report Page: Spionida». [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ Rousse, G. W. & Pleijel, F. 2001. Polychaetes. Spionida. Oxford University Press, Oxford. 354 p.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species -Taxonomic tree». [Consulta: 12 febrer 2021].
# Enoch (Utah)

Enoch és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 3.467 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Enoch tenia 3.467 habitants, 958 habitatges, i 858 famílies. La densitat de població era de 404,4 habitants per km².
Dels 958 habitatges en un 59% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,6% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 10,4% no eren unitats familiars. En el 8,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,2% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 15,4% de 45 a 60 i un 3,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.368 $ i la renda mediana per família de 38.085 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.215 $ mentre que les dones 19.688 $. La renda per capita de la població era d'11.424 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Enoch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Enoch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gambusia heterochir

Gambusia heterochir és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. que es troba a Nord-amèrica: Texas (Estats Units).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ «Gambusia heterochir». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Gambusia krumholzi

Gambusia krumholzi és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Mèxic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F.: Poeciliidae (Livebearers). planes 555-581. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors): Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. EDIPUCRS, Porto Alegre (Brasil). 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Gambusia geiseri

Gambusia geiseri és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Texas (Estats Units).

## Referències

* ↑ «Gambusia geiseri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F.: Poeciliidae (Livebearers). planes 555-581. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors): Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. EDIPUCRS, Porto Alegre (Brasil). 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Gens Coscònia

La gens Coscònia (en llatí: Cosconia gens) va ser una gens romana d'origen plebeu que apareix per primera vegada en temps de la Segona Guerra Púnica. Cap membre de la família no va obtenir el consolat. El primer que va ocupar una magistratura curul va ser Marc Cosconi, pretor l'any 135 aC.

## Cosconis destacats

* Marc Cosconi, tribú militar el 203 aC
* Marc Cosconi, pretor el 135 aC
* Luci Cosconi, fill de l'anterior
* Gai Cosconi, pretor el 89 aC
* Gai Cosconi Calidià, orador romà, fill de l'anterior
* Gai Cosconi, pretor el 63 aC
* Gai Cosconi, tribú de la plebs el 59 aC i amic de Ciceró
* Quint Cosconi, gramàtic romà esmentat per Varró
* Cosconi, poeta romà contemporani de Marcial
* Cosconi Gentià, governador a Mèsia del 195 al 198
* Marc Cosconi Frontó, cavaller romà del segle iii

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 863.
# Estació de Casp

Mapa Línia Ca6 :
Casp és una estació de la línia R-42 de Mitjana Distància Renfe situada al nord del nucli urbà de Casp, a la comarca del Baix Aragó-Casp de la província de Saragossa.
Fins al 13 de desembre de 2008 a més de regionals, també efectuava parada, l'Estrella Costa Brava, però aquest va deixar de circular per la línia.
Mitjana Distància de Renfe :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| terminal Saragossa-Delicias | Chiprana Samper | | Valdepilas Favara | Móra la Nova Barcelona-Estació de França Barcelona-Sant Andreu Comtal |

## Vegeu també

* Renfe Operadora
* Línia regional R-42
* Mitjana Distància Renfe
# Estació de Castellbell i el Vilar - Monistrol de Montserrat

Mapa sinòptic línia R4 :
Castellbell i el Vilar - Monistrol de Montserrat és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a l'est de la població de Castellbell i el Vilar a la comarca del Bages. L'estació es troba a la línia Barcelona-Manresa-Lleida i hi tenen parada trens de la línia R4 de Rodalies de Catalunya, operat per Renfe Operadora.
L'antiga estació de la línia de Manresa va entrar en funcionament l'any 1859 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Saragossa a Barcelona entre Terrassa (1856) i Manresa. L'actual edifici fou construït per Ferrocarrils del Nord el 1913. Antigament aquesta estació també era terminal del Cremallera de Montserrat (1892-1957).
L'any 2016 va registrar l'entrada de 17.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Sant Vicenç de Calders Vilafranca del Penedès Martorell | Vacarisses | | Sant Vicenç de Castellet | Manresa |

## Referències

* ↑ «Línia R4». Rodalies.gencat.cat. Rodalies de Catalunya.
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Germà (desambiguació)

«Germà» té aquests significats:
* Germans, parentiu, comparteixen un progenitor
* Germana, parentiu
* Germà, parentiu
* Germà, equivalent a germànic (segons el DGEC, però no segons el DIEC)
Química:
* Germà (compost), tetrahidrur de germani ${\ce {GeH4}}$.
* Germà (grup), hidrur de germani de fórmula general ${\ce {Ge_{n}H_{2n + 2}}}$.
Onomàstica:
* Germà (militar), militar romà d'Orient
* Germà (nebot de Justinià), patrici romà d'Orient, nebot de Justinià I
* Germà (consogre de Maurici), patrici romà d'Orient, consogre de Maurici
* Germà (general), general i gendre de Tiberi II
* Germà (governador), governador romà d'Orient d'Edessa
* Germà I de Constantinoble, patriarca
* Germà II de Constantinoble, patriarca
* Germà III de Constantinoble, patriarca
* Germà IV de Constantinoble, patriarca
* Germà V de Constantinoble, patriarca
* Germà (cortesà), esclau i confident de Nicèfor III Botaniates
* Germà de Dumio, bisbe
* Germà de Luxeuil, abat
* Magí Germà i Subirà (1805-1842), mestre de capella de la catedral de Lleida.
Sants:
* Germà d'Egipte
* Germà d'Alexandria
* Germà de Rauràcia
* Germà de Tabauda
* Germà d'Aquae Regiae
* Germà màrtir
* Germà d'Alexandria, bisbe
* Germà de Man
* Germà de Nicomèdia
* Germà de Roma
* Germà de Tessalònica
* Germà de Girona
* Germà de Dirràquium
* Germà d'Àfrica
* Germà de Besançon
* Germà de Pesaro
* Germà de París, bisbe de París
* Germà d'Auxerre
* Germà de Cosinitzes
* Germà d'Escòcia
* Germà de Talloires

## Referències

* ↑ Germà al DGEC
* ↑ Germà al DIEC
Viccionari
# Gianluca Capitano

Gianluca Capitano (Chieti, Abruços, 4 d'agost de 1971) va ser un ciclista italià especialista en pista. Guanyador de dos Campionats del món en tàndem, fent parella amb Federico Paris.

## Palmarès

* 1989
** Campió del món júnior en Velocitat
* 1990
** Campió del món en Tàndem (amb Federico Paris)
* 1992
** Campió del món en Tàndem (amb Federico Paris)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Gianluca Basile

Gianluca Basile (24 de gener de 1975, Ruvo di Puglia, Província de Bari, Itàlia) és un jugador de bàsquet italià, que juga a la posició d'escorta a les files de l'Orlandina Basket (Capo d'Orlando, Sicília).
Va jugar durant sis anys al FC Barcelona, des del juliol de 2005 fins a 2011. És l'estranger amb més partits disputats al club català: 327. També ha jugat a altres equips com el Reggio Emilia (1996-1999), la Fortitudo Pallacanestro Bologna (1999-2005), l'Olimpia de Milà (2011-2012) i el Pallacanestro Cantù (2012-2013).
Mesura 1,92 metres, i pesa 94 quilos. És considerat un dels millors jugadors italians dels anys noranta i 2000 i un dels més destacats de la història recent del Futbol Club Barcelona.
És titular de la selecció italiana de bàsquet, amb la qual ha aconseguit la medalla d'or al Campionat d'Europa per equips del 1999, i la medalla de plata en els Jocs Olímpics d'Atenes de 2004.

## Història
### Títols importants

Al llarg de la seva trajectòria esportiva Gianluca Basile ha acumulat un palmarès molt important. Hi destaquen especialment l'Eurolliga aconseguida amb el FC Barcelona l'any 2010 a Paris Bercy, la medalla de plata als Jocs Olímpics d'Atenes de l'any 2004 i la medalla d'or a l'europeu del 1999 celebrat a França.

### Comiat del FC Barcelona

El 21 de juny del 2011 el Barça li comunica que no prorrogarà el contracte. Basile va confirmar a una entrevista a l'emissora RAC 1 que marxava trist de Barcelona però molt orgullós d'haver format part del club català durant sis anys, fet que en fa l'estranger amb més aparicions amb la samarreta blaugrana.

## Palmarès
### Fortitudo Bologna

* 2 Lligues italianes (1999-2000 i 2004-2005)

### FC Barcelona

* 1 Eurolliga (2009-10)
* 2 Lligues ACB (2008/09 i 2010/11)
* 3 Copes del Rei (2007, 2010 i 2011)
* 1 Supercopa d'Espanya (2009-10)
* 1 Lliga catalana (2009-10)

### Selecció italiana

* 1 medalla de plata en els Jocs Olímpics d'Atenes de 2004
* 1 medalla de plata en el Campionat del Món de bàsquet masculí de 2006.
* 1 medalla d'or en el Campionat d'Europa de 1999 a França.
* 1 medalla de bronze en el Campionat d'Europa de 2003 a Turquia.

### Individual

* Millor Jugador de la Lliga italiana la temporada 2003-2004.
* Millor Jugador de la Final del Play-off de la Lliga italiana la temporada 2004-2005

## Enllaços externs

* http://www.gianlucabasile.com Arxivat 2013-11-09 a Wayback Machine.
* Fitxa del jugador a la web oficial del Barça Arxivat 2010-01-10 a Wayback Machine.
* Fitxa del jugador a Euroleague (anglès)
* http://www.acb.com/jugador.php?id=B7Z Arxivat 2016-04-17 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «El Barça Regal s'oblida dels triples per guanyar el Cantú». [Consulta: 6 abril 2016].
# Iblul-El

Iblul-El (Iblul-Il) va ser rei de Mari, una ciutat-estat de Mesopotàmia per on circulava tot el comerç de la zona, en una data incerta, però potser cap al 2420 aC.
Un rei amb el mateix nom apareix a la llista de reis antics uns cent o dos-cents anys abans, però podria tractar-se en realitat del mateix sobirà, mal ubicat en aquesta llista. Era contemporani d'Igrish-Halam d'Ebla, i el seu nom apareix als arxius d'aquest regne. Estava casat amb una princesa anomenada Baba i portava el títol de rei de Mari i d'Abarsal.
Per una carta d'Enna-Dagan rei de Mari, conservada a les Tauletes d'Ebla es coneixen les seves campanyes militars: va destruir les ciutats de Galalaneni i una altra que no es llegeix, i el ganum de NL (?). Va devastar la ciutat de Zakhiran. Va sortir en expedició des de Nerat i des de la fortalesa de Khazuwan i va rebre el tribut d'Ebla a Mane. Va devastar Emar, Nakhal, Nubar i Shadad i els territoris de Gashar i de Ganane; per segona vegada va destruir la ciutat de Barama i les d'Aburu i Tibular al territori de Blan.
Pel que s'ha deduït d'aquesta carta, el control econòmic que Ebla tenia sobre el territori va ser qüestionat pels regnes propers, especialment per Mari, que va estendre el seu poder econòmic i polític a tot el curs mitjà de l'Eufrates. Mari controlava una gran extensió del territori i de les xarxes comercials, i també els productes que des de Síria anaven a Mesopotàmia i a l'inrevés.
A Iblul-El el va succeir Nizi.

## Referències

* ↑ Oliva, Juan (ed.). Textos para una historia política de Síria-Palestina. Tres Cantos: Akal, 2008, p. 21 i 40. ISBN 9788446019497.