OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 2B11 Sani

El 2B11 Sani és un morter de 120 mm. desenvolupat a la Unió Soviètica el 1981 i posteriorment va ser introduït a l'Exèrcit Roig. El disseny bàsic del 2B11 va ser extret del clàssic morter de 120 mm Model 43, i va incorporar alguns canvis per a fer el morter menys pesant.
La peça de morter pot acoblar-se a un eix amb rodes que permet ser remolcat per vehicles a motor, s'anomena 2S12 Sani.
El 2B11 ha proliferat en altres països, principalment a causa del col·lapse de la Unió Soviètica.

## Operadors
### Operadors actuals

* Azerbaidjan
* Geòrgia
* Costa d'Ivori
* Egipte
* Estònia
* Letònia
* Lituània
* Polònia
* Rússia

### Antics operadors

* República de Moldàvia
* Unió Soviètica

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Introduced during the Cold War in 1981, the 2B11 Sani 120mm mortar series persists in service with Russian forces.» (en anglès). militaryfactory.com, 2019. [Consulta: 4 octubre 2020].
* ↑ «2S12 MZ-304 "Highlander" 120-mm mortar» (en anglès). globalsecurity.org. [Consulta: 4 octubre 2020].
* ↑ «Armament of the Georgian army». Georgian Army. Arxivat de l'original el 2012-03-09. [Consulta: 25 juny 2007].
* ↑ «Cote D'Ivoire military» (en anglès). DefenceWeb. Arxivat de l'original el 23 juny 2013. [Consulta: 4 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Jane's Infantry Weapons – 2B11 Sani (anglès)
# Aerostar (Game Boy)

Aerostar és un videojoc del tipus shoot'em-up per la consola Nintendo Game Boy, desenvolupat i publicat per Vic Tokai el 1991.

## Referències

* ↑ «Aerostar (1991) Game Boy credits» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2022].
# Casa dels Canonges (Tarragona)

La Casa dels Canonges és una obra historicista de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat dins el nucli antic de la ciutat, en un costat del Pla de Palau pròxim a la Catedral de Tarragona i enfront del Palau Arquebisbal de Tarragona.
Té dues plantes d'alçada que fan una corba al carrer Nostra Senyora del Claustre i tanquen un dels costats del claustre de la Catedral.
Construït totalment en pedra, dominant totalment la proporció del massís sobre el buit, adaptant-se pel tractament neogòtic de les finestres de la primera planta a l'estil i caràcter de la Catedral i edificis veïns.
Els finestrals neogòtics fan una repetició rítmica de buits segons dos models diferents. L'edifici està rematat per un fistonejat d'arcs cecs i cornisa recolzada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa dels Canonges». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 maig 2018].
# Adolf Helfferich

Adolf Helfferich (Württemberg, 1813 – 1894) va ser un filòsof professor de filosofia a la Universitat de Berlín i seguidor de l'idealisme de Schleiermacher.

## Biografia

Fill d'un pastor protestant de Suècia, es va formar al seminari d'Urach, l'escola de gramàtica de Stuttgart i la Universitat de Tübingen. Restà profundament molest el 1833 per la llarga detenció prèvia al judici i la detenció punitiva en què un ammic seu va caure "per culpa de la participació remota en l'intent d'un aixecament que posava en perill la independència de l'estat". Per això immediatament després de superar amb nota els exàmens de l'església i de l'escola secundària va abandonar el seu país d'origen.
Es dedicà a ensenyar, viatjar i escriure a l'estranger, primer va ser professor a Frankfurt animat per l'amistat paterna de JK Passavant, i després fou tutor privat a París, on també va ser responsable d'estudis científics i va començar a escriure "Contribucions al misticisme cristià" (2 vols., Hamburg 1842). El 1842 esdevingué professor privat i després professor extraordinari de filosofia a la universitat, durant un cert temps també a l'acadèmia de guerra de Berlín.
El 1866, molest políticament, va deixar Berlín per sempre per satisfer les seves necessitats de viatjar, que abans l'havien portat a la majoria de països d'Europa, especialment on considerava que hi havia singularitats artístiques. Finalment va patir una malaltia auditiva durant molt de temps que li afectà el cervell i que el va portar a diversos centres mèdics des del 1873, primer a Múnic i després a Kennenburg, a prop de Stuttgart, on va morir als 82 anys.
Era un professor universitari que feia conferències sobre les diverses disciplines filosòfiques i altres aspectes com els estudis universitaris, anglès i francès, socialisme, esperit contemporani, art i filosofia d'art. No va tenir un èxit singular, però va tenir una carrera regular com a professor universitari. Radowitz el va voler acostar a la política. Va ser reconegut per alguns dels seus nombrosos escrits. Va escriure sobre el català i Ramon Llull.

## Obres destacades

* Sobre Spinoza i Leibniz, 1846
* Anglès i Francès, 1852, 2a edició 1859
* Art and Style Art, 1853
* L'organisme de la ciència i la filosofia de la història, 1856
* Aperçu de l'histoire des langues neolatines en Espagne (1857), amb G. de Clermont
* Raymond Lull und die Anfänge katalonisches Literatur (1858)
* Esbossos i històries d'Irlanda, 1858
* Biografia de J.K. Passavant, de 1867.

## Referències

* 1 2 3 «Adolf Helfferich». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 "Artikel Helfferich, Adolf" en Julius Hartmann in: Allgemeine Deutsche Biographie, herausgegeben von der Historischen Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, Band 50 (1905), S. 163, Digitale Volltext-Ausgabe in Wikisource, URL: https://de.wikisource.org/w/index.php?title=ADB:Helfferich,_Adolf&oldid=- (Version vom 13. April 2020, 17:22 Uhr UTC). En domini públic.
# Adolf Hohenstein

Adolf Hohenstein, (Sant Petersburg, 18 de març de 1854 - Bonn, 12 d'abril de 1928) fou un pintor, cartellista i litògraf rus.
Elaborà el seu primer cartell l'any 1889, i el 1890 començà a treballar com a director artístic per a l'editorial milanesa Ricordi, que publicà bona part dels cartells més reeixits de l'època, especialment pel que fa als de temàtica musical. Tot i ser d'origen rus, Hohenstein es convertí en el cartellista més destacat d'Itàlia. L'any 1906 s'instal·là a Alemanya i abandonà la seva faceta de cartellista per dedicar-se exclusivament a la pintura. La seva influència és perceptible en la producció de l'artista català Joan Llaverias.

## Referències

* ↑ «El Cartell Modern». PDF. MNAC, Del 19 juliol al 30 setembre 2007. [Consulta: 11 gener 2013].
# Terry M. West

Terry M. West (Lake Worth, 29 de setembre de 1965) és un escriptor, cineasta, actor i fotògraf estatunidenc, particularment interessat per la ficció de terror. El 1989 va emigrar a la Costa Est.
West ha dirigit treballs cinematogràfics, com ara Misty Mundae: School for Lust (2002), Flesh for the Beast (2003) o Blood for the Muse (2001) i ha participat com a actor en altres com Gallery of Fear (2012). Els seus còmics i novel·les han rebut molts elogis, com, per exemple, l'obra Zombie Saturday Night. Confessions of a Teenage Vampire (1997). West també és un productor molt respectat en la indústria cinematogràfica de micro-pressupostos.
West va ser finalista de 2 International Horror Guild Awards i del Bram Stoker Award i va aparèixer a la llista TV Guide Sci-Fi Hot List. El 2003 va rebre el premi a la millor pel·lícula i millors efectes especials, en el New York City Horror Film Festival.

## Referències

* ↑ «Terry M West – Horror Novel Reviews» (en anglès). [Consulta: 22 gener 2018].
* 1 2 Terry M. West a Internet Movie Database (anglès)
* ↑ «Flesh for the beast». La Vanguardia. Arxivat de l'original el 2018-01-23 [Consulta: 22 gener 2018].
* ↑ «Satans school for lust». La Vanguardia. Arxivat de l'original el 2018-01-23 [Consulta: 22 gener 2018].

## Enllaços externs

* The Official Website of Terry M. West
# Camlez

Camlez (en bretó Kamlez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2004 tenia 729 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 573 | 646 | 578 | 692 | 731 | 711 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Rémi Le Goff | |
| 2008- | Pierre-Yves Droumaguet | |
# Torre de Serra-sanç

La Torre de Serra-sanç és un edifici del municipi de Sallent (Bages) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Es tracta de notables murs del segle xii. Es tracta d'un torre de defensa de forma rectangular, feta de pedra tallada i unida amb calç, pel costat nord té una poterna, mentre que a migdia té una porta, que podria ser posterior. A l'interior es conserva l'arrencament d'un arc diafragma, la qual cosa permet creure amb l'existència d'un pis superior, com a mínim.

## Història

Fortalesa.
Aquesta torre està totalment indocumentada, però per les característiques constructives, de tot semblants a les de l'església de Sant Miquel de Serra-sanç, permeten datar-la del mateix temps que el temple, que es considera de principis de segle xii.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de Serra-sanç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ «Torre de Serrasanç – Sallent / Bages». Catalunya Medieval, català. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Partit per l'Organització d'una Bretanya Lliure

El Partit per l'Organització d'una Bretanya Lliure (en francès Parti pour l'organisation de la Bretagne libre) (POBL) és un antic partit polític bretó fundat el 1982 de la unió d'una escissió del Front d'Alliberament de Bretanya amb una escissió del Strollad ar Vro (SAV), de caràcter autonomista i possibilista i que en la dècada dels 90 ha aconseguit més èxits de caràcter electoral. Sovint es considera successor del Moviment per l'Organització de Bretanya, ja que ha adoptat l'òrgan del partit L'Avenir de la Bretagne.
A les eleccions regionals franceses de 1992 es va presentar en coalició amb Emgann i l'UDB. El POBL ha estat considerablement afeblit arran de la creació d'Adsav qui ha absorbit bona part dels seus militants. Per aquesta raó la seva influència en el moviment bretó és mínima. Dos membres del partit foren implicats en l'agressió a cos militants d'Unió Democràtica de Bretanya al Festival intercèltic de Lorient de 1999. És membre de la Unió Federalista de les Comunitats Ètniques Europees (UFCEE).

## Bibliografia

* Projet de loi portant statut d'autonomie pour la Bretagne par Yann Fouéré, Thierry Jigourel, Jean Cevaër… [i cols.]; [publ. par le Parti pour l'organisation d'une Bretagne libre]. - Saint-Brieuc.
# Sant Andreu de Llorona

Sant Andreu de Llorona, o Lliurona, és l'església parroquial del poble de Lliurona, al municipi d'Albanyà, si bé dins de l'antic terme extingit de Bassegoda, pertanyent a la Garrotxa, i inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Es tracta d'una construcció romànica del segle xi, una mica modificada pels afegits d'èpoques posteriors. És un edifici d'una sola nau amb el teulat sobrealçat; l'absis, que era semicircular, mirava a llevant però fou destruït per erigir en el seu lloc la sagristia. A migjorn hi ha tres finestres en arc de mig punt i una cornisa; la porta d'ingrés, amb arcs en gradació, descansa damunt d'una cornisa sostinguda per cartel·les, i el timpà està decorat amb un ornament floral de temps més avançats. En un dels costats s'alça una torre campanar, d'època posterior, de planta quadrada amb un arc de mig punt a cadascun dels seus costats.
L'església de "Sancti Andrear de Loron" ja se cita l'any 1019 amb motiu de la donació feta pel bisbe Pere Roger en instituir-se la Canònica gironina. Anys després, l'església i els seus alous foren retinguts pel vescomte Miró fins que, l'any 1031, en produir-se la seva mort, en recuperà la possessió l'esmentada Canònica. El topònim del lloc, unit al nom del sant titular del temple, s'esmenta en el decurs del temps com a "Lorona" (1171), "Lerona" (1362) i "Llorona" (1691).
Aquesta església tingué un valuós retaule obrat pel mestre Mates a mitjan segle XVI constituït per sis taules amb escenes de la vida i martiri de Sant Bartomeu. També l'any 1915 hi fou dipositada la Mare de Déu de la Paloma, una talla gòtica d'alabastre del segle XIV. La imatge provenia de l'antic santuari de Sant Joan de Bossols, o de Baussols, destruït per un llamp aquell mateix any.
Tot aquest patrimoni artístic fou destruït ens ser incendiada l'església durant 1936, durant el primers temps de la Guerra Civil.

## Referències

* 1 2 «Sant Andreu de Llorona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 gener 2014].
* 1 2 Tremoleda, J. i Pujol, D.. La Mare de Déu del Mont. Cassà de la Selva: Editorial Gavarres, 2018, p. 39 - 40.
# Rei de Bernícia

Els reis de Bernícia són aquells que varen governar Bernícia entre el 547 i el 670, data en què es va incorporar definitivament a Northúmbria.

## Llista de reis de Bernícia

* Ida (547–559)
* Glappa (559–560)
* Adda (560–568)
* Æthelric (568–572)
* Theodric (572–579)
* Frithuwald (579–585)
* Hussa (585–593)
* Etelfred (593–616), amb Deira annexionat
* Edwin (616–632) com a rei de Northúmbria
* Eanfrith (633–634)
* Osvald (634–641)
* Oswiu (642–670) annexà Deira definitivament i Bernícia deixa d'existir per donar pas a Northúmbria

## Vegeu també

* Rei de Deira
* Rei de Northúmbria
# Gelosia (desambiguació)

«Gelosia» té aquests significats:
* Gelosia (estructura).
* Gelosia (arquitectura).
* La planta Gelosia argentea anomenada comunament "Gelosia plomosa" o "Amarant plomós".
* L'estat o passió de gelosia
Viccionari
# Torre de televisió de Bakú

La Torre de Televisió de Bakú (en àzeri: Televiziya Qülləsi, Torre de Telecomunicacions de Bakú o Torre Àzeri), és una torre de telecomunicacions construïda el 1996 a Bakú la capital de l'Azerbaidjan. Està construïda de formigó, amb una alçada de 310 metres és l'estructura més alta de l'Azerbaidjan.
La torre s'ha convertit en un dels símbols més importants de Bakú, i serveix de rerefons per a moltes de les pel·lícules ambientades a la ciutat.

## Història

La torre de televisió va ser dissenyada sobre la base de la decisió del Consell de Ministres de l'URSS després de l'ordre del Ministeri de Comunicacions de l'Institut Estatal de l'Azerbaidjan del Ministeri de Comunicacions de l'URSS. Les obres de construcció van començar el 1979 i, segons el pla de construcció del projecte, havia d'haver acabat el 1985. Després del retorn de Heydar Aliyev al poder el 1993, es va continuar la construcció de la torre i el 1996 amb la seva participació, es va dur a terme la cerimònia oficial d'obertura del complex.
El 2008 es va inaugurar un restaurant giratori a la planta 62 (175 metres) de la torre de televisió.

## Aparença

De tant en tant, la il·luminació de la torre de televisió de Bakú canvia amb una decoració específica i única per a esdeveniments especials. Alguns esdeveniments anuals fan que la torre estigui especialment il·luminada. Alguns trams alternatius de la torre es van il·luminar en blau, vermell i verd, com en la tradicional bandera de l'Azerbaidjan per a celebrar les festes nacionals. La torre també ha tingut diversos arranjaments d'il·luminació especials per a l'Any Nou des del 2004.

## Referències

* ↑ Президент Ильхам Алиев ознакомился с комплексом телебашни Телерадио после капитального восстановления и реконструкции Arxivat 2018-06-25 a Wayback Machine. (rus)
* ↑ Азербайджанское телевидение в 70-е годы XX века (rus)
* ↑ Bakıda yeni teleqüllənin təntənəli açılışı mərasimində Azərbaycan Prezidenti Heydər Əliyevin çıxışı - 6 iyul 1996-cı il (àzeri)
* ↑ Ильхам Алиев осмотрел комплекс телебашни производственного объединения Телерадио Минсвязи и информационных технологий (rus)
# Travis Mayweather

Travis Mayweather és un personatge fictici de l'univers Star Trek en la sèrie Star Trek: Enterprise interpretat per Anthony Montgomery, té el rang d'alferes i és el navegant de la nau estel·lar Enterprise (NX-01).
Mayweather néixer el 2126 a bord de la nau de transport Horizont ECS, és un boomer que es designa a totes aquelles persones que neixen en una nau de càrrega espacial i viuen durant molts anys, cosa natural a causa de la poca velocitat que tenen i als llargs viatges que han de fer.
Mayweather és un jove tranquil i entusiasta a més d'un pilot altament qualificat amb gran experiència en l'espeleologia. Té almenys un germà, Paul, capità de l'Horizont càrrec que ocupava anteriorment el seu pare.

## Enllaços externs

* Web oficial - Travis Mayweather Arxivat 2007-09-19 a Wayback Machine.(anglès)
# The Absent-Minded Professor

The Absent-Minded Professor és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Stevenson, estrenada el 1961, basada en la novel·la A Situation of Gravity de Samuel W. Taylor.
La pel·lícula ha donat lloc a una continuació titulada Son of Flubber (1963), i dos remakes. El primer és un telefilm de Walt Disney Television The Absent-Minded Professor (1988) després Flubber (1997), estrenada en el cinema., Leonard Maltin, John West

## Argument

Ned Brainard, professor de ciències al liceu de Metfield, és un buscador i inventor empedreït. Les seves recerques per inventar una nova matèria l'absorbeixen tant que oblida anar al seu propi matrimoni per tercera vegada, cosa que exaspera la seva promesa Betsy Carlisle.
Després de l'explosió del seu laboratori, del qual resulta indemne, s'adona que ha desenvolupat una nova substància: El Flubber . Aquesta matèria té la propietat fantàstica de guanyar energia i moviment al menor contacte amb una superfície sòlida.
Encantat de la seva invenció, Brainard la posarà a disposició per tal de resoldre tots els problemes que troba, entre altres :
* Redaurar el blasó de l'equip de basketball de Metfield, en un partit on el terme "sabates amb molles" agafa tot el seu sentit.
* Volar amb el seu vell Ford T per desfer-se del seu rival amant i reconquerir la seva promesa.
* Desbaratar els plans d'Alonzo P. Hawk, industrial que intenta robar el flubber pel seu benefici personal i al fill Biff del qual Brainard ha suspès en el seu examen de ciències.

## Repartiment

* Fred MacMurray: Prof. Ned Brainard
* Nancy Olson: Betsy Carlisle
* Keenan Wynn: Alonzo P. Hawk
* Tommy Kirk: Bill Hawk
* Ed Wynn: cap bombers
* Leon Ames: President Rufus Daggett
* Wally Brown: Coach Elkins
* Alan Carnery: first referee
* Elliott Reid: Prof. Shelby Ashton
* Edward Andrews: Secretari de defensa
* David Lewis: General Singer
* Jack Mullaney: capita de les Air Force
* Belle Montrose: Mrs. Chatsworth
* Forrest Lewis: Oficial Kelly
* James Westerfield: Oficial Hanson
* Ned Wynn: jove
* Gage Clarke: Reverend Bosworth
* Alan Hewitt: General Hotchkiss
* Raymond Bailey: Almirall Olmstead
* Wendell Holmes: General Poynter
* Don Ross: Lenny
* Charlie Briggs: Sig

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1962: Oscar a la millor fotografia per Edward Colman
* 1962: Oscar a la millor direcció artística per Carroll Clark, Emile Kuri, Hal Gausman
* 1962: Oscar als millors efectes visuals per Robert A. Mattey, Eustace Lycett
* 1962: Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Fred MacMurray

## Referències

* 1 2 (anglès) Dave Smith, Disney A to Z: The Updated Official Encyclopedia
* 1 2 (anglès) Leonard Maltin, p.185.
* ↑ (anglès) John G. West, The Disney Live-Action Productions, p.93.
# Cal Moliner

«Cal Moliner» té aquests significats:
* Cal Moliner edifici al número 38 del carrer de l'Amargura de Castellcir, vegeu Carrer de l'Amargura (Castellcir)#Cal Moliner
* Cal Moliner (la Quar)
* Cal Moliner de Claret
* Cal Moliner (Guissona), casa de Guissona
* Cal Moliner (Sallent)
* Cal Moliner (Vilanant)
* Cal Moliner (Oristà)
* Cal Moliner (Cervera); edifici al poble de Malgrat, al municipi de Cervera
# Sancourt (Eure)

Sancourt és un municipi francès situat al departament de l'Eure i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 136 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sancourt era de 136 persones. Hi havia 42 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 13 parelles sense fills, 21 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 57 habitatges eren cases. Dels 44 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 28 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sancourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 83 persones, 66 eren actives i 17 eren inactives. De les 66 persones actives 59 estaven ocupades (28 homes i 31 dones) i 6 estaven aturades (2 homes i 4 dones). De les 17 persones inactives 5 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Sancourt hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 528 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sancourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sancourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Partit per a la Legalització del Cànnabis d'Aotearoa

El Partit per a la Legalització del Cànnabis d'Aotearoa (en anglès: Aotearoa Legalise Cannabis Party; ALCP) és un partit polític neozelandès sense representació parlamentària. Va ser fundat el 1996 i advoca a favor de la legalització i/o descriminilització de l'ús del cànnabis. La llei neozelandesa actual classifica el cànnabis com una droga d'alt risc.

## Resultats electorals

| Eleccions | Vots pel partit | Percentatge de vots | Nombre d'escons guanyats | Nombre d'escons totals |
| 1996 | 34.398 | 1,66% | 0 | 120 |
| 1999 | 22.687 | 1,10% | 0 | 120 |
| 2002 | 12.987 | 0,64% | 0 | 120 |
| 2005 | 5.748 | 0,25% | 0 | 121 |
| 2008 | 9.515 | 0,41% | 0 | 122 |
| 2011 | 11.738 | 0,52% | 0 | 121 |

## Líders

| | Líder | Termini |
| 1 | Michael Appleby | 1996-2013 |
| 2 | Julian Crawford | 2013-actualitat |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 (anglès) «Leadership change at Annual Conference». Partit per a la Legalització del Cànnabis d'Aotearoa. [Publicació: 13/10/2013.] [Consulta: 15/10/2013.]
* ↑ (anglès) «Misuse of Drugs Act 1975». Legislation.govt.nz. [Consulta: 03/08/2012.]

## Vegeu també

* Cànnabis
* Llista de partits polítics de Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina web oficial del Partit per a la Legalització del Cànnabis d'Aotearoa