OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Indomable Angélique

Indomable Angélique (títol original en francès: Indomptable Angélique) és una pel·lícula franco-italiana-alemanya de Bernard Borderie, estrenada el 1967. És la continuació d'Angélique et le Roy i precedeix Angélique i el sultà. Ha estat doblada al català.

## Argument

Angélique s'assabenta que el seu primer marit, Jeoffrey de Peyrac, encara es viu i marxa a la seva recerca al Sud de França, en companyia del seu fidel alquimista Savary. Pensen haver-lo trobat en una illa on un leprós evoca un pirata anomenat el Rescator, abans de suïcidar-se per escapar als homes del duc de Vivonne. Angélique obliga aquest últim, que vol portar-la al rei de França Lluís XIV, de conduir-la amb vaixell a Sardenya, sota l'amenaça de revelar que la germana del duc, Madame de Montespan, té relació amb cercles ocultistes.
A l'altura de Sardenya, el vaixell és atacat per Rescator, un pirata que agafa tots els vaixells del rei de França. Angélique no sap què el pirata emmascarat és de fet Jeoffrey i salta a l'aigua per escapar-se. Savary, capturat pels homes del Rescator, li revela just abans de morir que Angélique era a bord del vaixell que ha destruït.
Angélique és atrapada per Escrainville, un noble que ha estat exiliat a causa d'una dona i es venja ara amb totes les dones. Viola Angélique després la tanca amb altres presoners, ordenant-los aprofitar la situació. Angélique és salvada dels ultratges pel segon d'Escrainville, que no vol fer malbé la mercaderia de valor que representaria en una venda als esclaus. Quan Jeoffrey (àlies el temut Rescator) puja a bord i diu a Escrainville que és a la recerca d'Angélique, aquest pretén mai no haver-la vist.

## Repartiment

* Michèle Mercier: Angélique
* Robert Hossein: Joffrey de Peyrac "Le Rescator"
* Roger Pigaut: Pierre-Marie D'Escrainville
* Bruno Dietrich: Coriano
* Christian Rode: Vivonne
* Pasquale Martino: Savary
* Ettore Manni: Jason
* Arturo Dominici: Mezzo Morte
* Sieghardt Rupp: Millerand.
* Gaby Mesee: noia al vaixell d'Escrainville
* Paul Muller: un cavaller de Malta
* Gianni Solaro: un cavaller de Malta
* Mino Doro: alt comissari de vendes
* Leopoldo Bendandi: comprador turc
* Paolo Gisuti: leprós
* Mimmo Poli: un comprador
* Samia Sali: Yasmine
* Renato De Carmine
* Jacques Toja: narrador

## Al voltant de la pel·lícula

La pel·lícula ha estat rodada gairebé completament a Itàlia, i especialment a Sardenya. Les escenes del mercat d'esclaus estan rodades a Tunísia, a la ciutat de Sidi Bou Saïd.

## Referències

* ↑ «Indomable Angélique». esadir.cat.
* ↑ «Indomptable Angélique». The New York Times.

## Enllaços externs

* Indomptable Angélique a Unifrance
# Indonesia AirAsia

Indonesia AirAsia, nom comercial de PT Indonesia AirAsia, és una aerolínia de baix cost amb seu a Tangerang (Indonèsia). Duu a terme vols programats a destinacions nacionals i internacionals. És el soci indonesi d'AirAsia, una aerolínia de baix cost de Malàisia. La seva base principal és l'Aeroport Internacional Sukarno-Hatta, a Jakarta. Juntament amb moltes altres aerolínies indonèsies, durant un temps se li prohibí volar a la Unió Europea per motius de seguretat. Aquesta prohibició fou rescindida el juliol del 2010. L'autoritat d'aviació civil d'Indonèsia classifica Indonesia AirAsia en la categoria 1 de qualitat de seguretat aèria.

## Referències

* ↑ «Directory: World Airlines» (en anglès). Flight International, 03-04-2007, p. 93.
* ↑ «List of airlines banned within the EU» (en anglès). Comissió Europea. Arxivat de l'original el 5 agost 2010. [Consulta: 10 juliol 2010].
* ↑ :: Direcció General d'Aviació Civil :: Arxivat 22 February 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Izumiya

Izumiya (イズミヤ) és una cadena de supermercats japonesa radicada principalment a la prefectura d'Osaka, a la regió de Kansai. La seu de l'empresa es troba al districte de Nishinari, a la ciutat d'Osaka.
El 2014 l'empresa va ser adquirida per H2O Retailing, una companyia relacionada amb Hankyū i que gestiona diversos grans magatzems, convertint-la en subsidiària del grup i augmentant l'oferta d'aquest a Kansai.

## Referències

* ↑ «H2O Retailing, Izumiya merging to create retail giant in Kansai» (en anglès). Nikkei Asian Review. Nihon Keizai Shimbun, February 1, 2014 [Consulta: April 19, 2015].
# Indur (Palestina)

Indur —en àrab إندور, Indūr— era un poble palestí que estava situat uns 10,5 quilometres al sud-est de la ciutat de Natzaret. El nom deriva de la ciutat cananea d'Endor (en àrab عين دور, ʿAyn Dūr). El poble fou despoblat en la guerra àraboisraeliana de 1948; els descendents dels seus habitants demanen el dret a tornar a les seves llars.
Endor és esmentada en la Bíblia; el rei Saul va trobar la nigromant d'Endor en aquest lloc. La situació de l'antiga ciutat estaria o bé en la mateixa Indor o bé a Khirbet Safsafa, 1 km al nord-est. El 1596 es va incorporar a l'Imperi Otomà, dins de la nàhiya de Shafa, al liwà de Lajjun. Va passar a estar controlada pels britànics en l'any 1918 i fou ocupada per les forces israelianes el 24 de maig de 1948, i els seus habitants van ser expulsats. El 2004 una manifestació palestina a favor del dret al retorn va rebre el suport i la participació de nombrosos jueus i àrabs israelians.
# InterBase

* Aquest article tracta sobre el de gestió de bases de dades. Vegeu-ne altres significats a «Interbase».
InterBase és el nom d'un sistema gestor de bases de dades relacional (RDBMS) pertanyent a l'empresa Borland. Es distingeix dels altres bases de dades pel poc espai de disc que ocupa la seva instal·lació, la seva facilitat d'administració, i la seva arquitectura multi-generacional. Existeixen versions d'InterBase per a sistemes Linux, Microsoft Windows i Solaris.
Fins a la versió 6.0 era un programari propietari, però a partir d'aquesta versió, Borland va decidir publicar el seu codi. La nova versió de codi obert, va passar a anomenar-se Firebird.
Borland, ha seguit desenvolupant Interbase fins a arribar a la versió actual 7.5.1 (Juny de 2005), paral·lelament al projecte Firebird que també segueix en marxa.

## Enllaços externs

* http://www.embarcadero.com/products/interbase Arxivat 2011-04-04 a Wayback Machine. Pàgina oficial d'InterBase (anglès)
# Iti (compositora)

Iti és la primera compositora de qui es té referències avui dia. Va ser també cantant. Va viure a Egipte cap a l'any 2.450 abans de Crist.

## Referències

* ↑ Alicia Rodríguez Blanco, Música II (Català) - LOMCE, editex. ISBN 9788490788264 (català)
# Itinerari

«Itinerari» té aquests significats:
Un itinerari és la descripció del camí a seguir.
* En ciències és un mètode de determinació de les posicions dels vèrtexs d'una línia poligonal topogràfica, generalment tancada.
* També com a adjectiu designa quelcom de relatiu o pertanyent als camins: són mesures itineràries la llegua, la milla o el quilòmetre.
Viccionari
# Jaciment arqueològic dels horts de la Cova del Toixó

Els Horts de la Cova del Toixó és un jaciment prehistòric del municipi de Sant Quintí de Mediona a la comarca de l'Alt Penedès, identificat com un taller o centre de producció i explotació de sílex, la seva cronologia inclou l'Epipaleolític (-9000/-5000) i el neolític (-5.500/-2.200).

## Descobriment i historiografia

Situat entre els horts i camps de la terrassa superior de la riba dreta del riu de Bitlles, entre la muntanya, la Cova del Toixó i el Torrent de la Rompuda. A l'inici dels anys 70 va rebre el nom de "Taller de la Rompuda" a partir de les prospeccions dutes a terme per J. Virella a la zona. Abans però hi ha algunes referències a la presència de sílex en el lloc que van quedar registrades al Atlas de Prehistòria d'Amador Romaní a principis del segle xx, entre els anys 1905-1923, concretament en l'apartat dedicat a l'excursió que va fer el 23 d'agost del 1913, malauradament l'obra és un exemplar manuscrit inèdit. El 1956 També hi va intervenir P. Giró i J. Masachs amb la prospecció del terreny que van assenyalar en els seus quaderns de camp als volums 4,5 i 7, que també són inèdits.

## Troballes arqueològiques

Les troballes en superfície mostren una indústria on abunda el sílex deshidratat, amb pàtines, abruptes i gratadors de front que s'atribueixen a peces de tallers del Paleolític Superior/Epipaleolític. Es creu que aquest material respon a una ocupació esporàdica diferent al voltant de la Cova del Toixó, on no es troba cap resta prehistòrica, i el Torrent de la Rompuda, o bé un lloc de captació d'afloraments de matèria primera com podia ser el sílex que es troba tallat al Paleolític Mitjà.

## Vegeu també

* Llista de jaciments arqueològics de l'Alt Penedès
* Prehistòria a Catalunya

## Bibliografia

* GIRÓ, P. "Activitats Arqueològiques IV. Estacions Tallers superficials a la comarca del Penedès". Agrupació Excursionista "Cataluña".
* GIRÓ, P. "Notas de Arqueología de Cataluña y Baleares. Sant Quintí de Mediona". Ampurias. XXIV, p.304.
* MONFORT SALIONS, J. Talleres líticos de superfície del Panadés y extensiones. p.88-108.
* PINTA, J. "Addenda al repertori de cavitats d'interès arqueològic de la Província de Barcelona. Sant Quintí de Mediona (Alt Penedès)". Exploracions. 8, p.19.
* RAURET, A.M. El proceso de la primitiva población del Panadés. 1963. p.65. Tesis de Llicenciatura per la Universitat de Barcelona.

## Enllaços externs

* E-gipci. Inventari del Patrimoni Cultural Immoble Català. Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni de la Generalitat de Catalunya
# Jamil (nom)

Jamil és un nom masculí àrab (àrab: جميل, Jamīl) que literalment significa ‘bell', ‘bonic’. Si bé Jamil és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Jemil, Djemil, Djémil... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a nom comú entre musulmans, també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua: àzeri: Cəmil; turc: Cemil.
La forma femenina d'aquest nom és Jamila.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «جمل». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Javier Cansado

Javier Cansado (Madrid, 18 de setembre de 1957), nom artístic d'Ángel Javier Pozuelo Gómez, és un humorista i locutor de ràdio espanyol, membre del duo humorístic Faemino y Cansado.

## Biografia

Javier Cansado nasqué a Madrid, al barri de Carabanchel, i forma parella humorística amb el seu amic Juan Carlos Aroyo Urbina (Carlos Faemino). Posteriorment comença a compaginar les actuacions dins del duo amb projectes personals, amb aparicions en radio, televisió i cinema.

## Faemino y Cansado

Amb Faemino comença a actuar en el Parc del Retiro de Madrid, lloc famós per les actuacions espontànies de diversos artistes que s'hi citaven. Van actuar en aquest escenari durant prop de quatre anys, arribant a oferir espectacles de més de dues hores de durada. Se'ls va conèixer al principi com "Los del mono rojo", (encara que el seu veritable nom artístic era Tato i Kiko), per l'abillament que portaven en aquells dies. Més endavant es van batejar com "Los hermanos Benítez". Finalment, al final d'aquesta època es van passar a dir-se Faemino y Cansado.
En l'època final van començar a compaginar les actuacions del Retir amb espectacles en bars de la perifèria de Madrid. D'aquí van donar el salt a teatres. Amb l'augment de la seva popularitat van acabar apareixent en televisió.
Van començar en televisió als programes infantils La bola de cristal i Cajón Desastre. Posteriorment van realitzar una sèrie de 16 programes propis d'aproximadament mitja hora de durada: El orgullo del tercer mundo, emesos a TVE 2. També van fer aparicions esporàdiques en programes de varietats com Tutti Frutti, Pero esto que es? o Vip Noche.

## Carrera en Solitari

Fos del duo comença a treballar en la ràdio amb un programa en M-80, anomenat El Chispazo. Posteriorment col·labora en La Ventana, programa de la Cadena SER dirigit per Gemma Nierga, on segueix treballant i acaba tenint un programa propi anomenat De nueve a nueve y media.
Ha escrit el llibre Cómo acabar con los libros de cómo publicat per AEPI el 1992 dins la col·lecció Obra Guasa, firmant com a Rudy Cansado.
En cinema ha aparegut a Airbag i Torrente, el brazo tonto de la ley.
A televisió col·labora al programa de La Sexta El intermedio i al programa de TVE Yo estuve allí.
També participa, amb Javier Coronas i Pepe Colubi, a Ilustres Ignorantes programa que emet (Canal Plus) des de novembre de 2008.

## Referències

* ↑ FormulaTV.com
* ↑ «TVE estrena "Yo estuve allí", una mirada al pasado a través de sus protagonistas - LaGuiaTV.com - Actualidad». Arxivat de l'original el 2008-03-18. [Consulta: 19 setembre 2012].

## Enllaços externs

* Entrevista de 1996 Arxivat 2008-03-30 a Wayback Machine.
# JanSport

JanSport és una marca de motxilles propietat de VF Corporation, una de les companyies de roba més grans del món. JanSport va ser fundada l'any 1967 a Seattle (Washington), Estats Units per Murray Pletz, la seva dona Janis "Jan" Lewis (d'aquí el nom de l'empresa) i el seu pare Norman Pletz.
La seu corporativa de JanSport es troba a Denver (Colorado), a la seu de VF Outdoor, on comparteix oficines amb les divisions germanes de The North Face, Smartwool, Altra Running, Icebreaker i Eastpak. JanSport és el major fabricant mundial de motxilles, i juntament amb The North Face va vendre gairebé la meitat de totes les motxilles petites que es venen als Estats Units.
JanSport va començar desenvolupant la motxilla de marc extern que utilitzava un marc metàl·lic amb una motxilla de tela connectada. Els productes elaborats inclouen motxilles tècniques de dia i motxilles de marc intern. Fins a principis de la dècada de 1990, totes les motxilles JanSport es fabricaven als Estats Units.
A diferència d'altres fabricants, JanSport ofereix una garantia de per vida en els seus productes. La marca JanSport és especialment popular entre els estudiants.

## Notes

* ↑ Netherby, Steve «Who Is Jan Sport?». Field and Stream, 78, 8, 01-12-1973, p. 116–118.
* ↑ Rachel Abrams. «Skip Yowell, JanSport Co-Founder Who Blazed Trail for Backpacks, Dies at 69». New York Times, 17-10-2015. [Consulta: 18 octubre 2015].
* ↑ «JanSport: Unique and Fun, a Company with Personality». [Consulta: 18 octubre 2015].
* ↑ «History of JanSport, Inc. – FundingUniverse». [Consulta: 29 desembre 2019].
* ↑ ^ a b Horovitz, Bruce (2007-08-20). "New 'badge' of cool: High-tech, high-fashion backpacks". USA Today: p. 1A. Consultat 2009-09-01.
* ↑ "JanSport Backpacks into Cost-cutting era". Milwaukee Business Journal. Retrieved January 29, 2018.
* ↑ «Lifetime Warranty - Customer Service | JanSport» (en anglès). [Consulta: 29 desembre 2019].
# Jay Robert Thomson

Jay Robert Thomson (Krugersdorp, Gauteng, 12 d'abril de 1986) és un ciclista sud-africà professional des del 2007 i actualment a l'equip Team Dimension Data. En el seu palmarès destaquen dos Campionats africans en contrarellotge i el nacional en ruta.

## Palmarès

* 2008
** Campió d'Àfrica en contrarellotge
** Campió d'Àfrica sub-23 en contrarellotge
** Campió de Sud-àfrica sub-23 en contrarellotge
** 1r a la Volta a Egipte i vencedor de 2 etapes
* 2009
** Campió d'Àfrica en contrarellotge
** Campió d'Àfrica en contrarellotge per equips (amb Reinardt Janse van Rensburg, Ian McLeod i Christoff van Heerden)
** Vencedor de 3 etapes a l'International Cycling Classic
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Tour de Wellington
** Vencedor d'una etapa al Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa a l'International Cycling Classic
* 2011
** Medalla d'or als Jocs Panafricans en contrarellotge per equips (amb Reinardt Janse van Rensburg, Nolan Hoffman i Darren Lill)
* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 2013
** Campió de Sud-àfrica en ruta
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ruanda

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 155è de la classificació general
* 2015. 123è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016. 149è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2018. 143è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Jay Nixon

Jeremiah Wilson "Jay" Nixon ( De Soto, Missouri, 13 de febrer de 1956) és un polític estatunidenc del Partit Demòcrata. Serví des de gener de 2009 al 2017.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Governador de Missouri
# Jardins de Sal·lusti

Els jardins de Sal·Lusti (llatí: Horti Sallustiani) eren uns jardins romans que pertanyien a l'historiador romà Gai Sal·lusti al s. I ae gràcies a la riquesa que acumulà per extorsió en el seu càrrec com a governador de la província de Numídia. Els jardins ocupaven una gran extensió al nord-oest de Roma, a la Regió VI, entre els turons de Pincio i Quirinal, prop de la Via Salària i després Porta Salària. Hui, aquest rione es coneix com a Salustiano.

## Descripció

Els jardins contenien pavellons, un temple a Venus i escultures monumentals. Entre les peces que s'hi trobaren hi ha:
* L'Obelisc Salustiano, una còpia romana d'un obelisc egipci que ara és enfront de l'església Trinità dei Monti.
* El Vas Borghese, descobert allí al s. XVI.
* Les escultures conegudes com el Gàlata moribund i el Gàlata Ludovisi.
* El Tron Ludovisi, trobat al 1887, i el Tron de Boston, trobat al 1894.
Els jardins, els adquirí Tiberi i els conservaren durant molts segles els emperadors romans com a servei públic. L'emperador Nerva morí d'una febre en una vil·la situada als jardins l'any 98. Segons Procopi, continuaren sent un lloc de descans imperial fins que els saquejaren els gots al 410.
Al començament del s. XVII, el cardenal Ludovisi, nebot del papa Gregori XV, comprà el lloc i hi construí la Vil·la Ludovisi; durant els treballs, s'hi redescobriren moltes escultures romanes importants. Després de la dissolució de la Vil·la Ludovisi al 1894, la major part de l'àrea dels jardins es dividí en parcel·les per edificar, mentre que Roma creixia com a capital després de la unificació d'Itàlia.

## Galeria d'escultures trobades

* Nióbide ferida, part del grup descobert al 1873 (Museu Nacional Romà).
* Crater Borghese
* Gal moribund, de vegades anomenat Gálata moribund, al Museu Capitolí
* Tron Ludovisi (Palau Altemps)

## Referències

* Samuel Ball Platner i Thomas Ashby, 1929. A Topographical Dictionary of Ancient Rome, (Oxford University Press): Horti Sallustiani
* Kim J. Hartswick, 2003. The Gardens of Sallust: A Changing Landscape (University of Texas Press) Revisat per Eric M. Moormann, Bryn Mawr Classical Review, 20
# Jeremy Northam

Jeremy Philip Northam (Cambridge, Cambridgeshire, 1 de desembre del 1961) és un actor anglès. Northam és fill de Rachel, una professora d'economia, i John Northam, un professor de literatura i teatre. Northam es formà al Royal National Theatre, on hi reemplaçà Daniel Day-Lewis al rol de Hamlet (1988). Feu el seu debut al cinema americà amb “The Net”.

## Biografia

És el més jove dels quatre fills de la seva mare Rachel (nascuda Howard), professora d'economia, i del seu pare, John Northam, professor de literatura i de teatre, i especialista en Henrik Ibsen, que ha ensenyat al Clare College de la Universitat de Cambridge, i a la Universitat de Bristol.
Jeremy Northam fa els seus estudis superiors a la Universitat de Londres, on obté en 1984 un Bachelor of Arts anglès. Estudia art dramàtic a la Bristol Old Vic Theatre School.
El 1989, reemplaça Daniel Day-Lewis al primer paper de Hamlet i assoleix en 1990 el premi Laurence Olivier a la millor esperança per la seva interpretació a The Voysey Inheritance de Harley Granville Barker.
Als anys 1990 i 2000, apareix a diversos films, com Carrington de Christopher Hampton (1995), Emma de Douglas McGrath (1996), The Winslow Boy de David Mamet (1999), Any Ideal Husband d'Oliver Parker (1999) i Enigma de Michael Apted (2001). Interpreta l'actor i cantant Ivor Novello a Gosford Park de Robert Altman (2001) que li val, amb els altres actors i actrius del film, el premi Screen Actors Guild al millor repartiment l'any 2002. Assumeix un triple paper al film de ciència-ficció Cypher (2002) de Vincenzo Natali.
A la televisió, és Dean Martin al telefilm americà Martin and Lewis (2002) i encarna Thomas More a la Sèrie de televisió canadenco-irlandesa Els Tudors l'any 2007-2008.

## Filmografia

Les seves pel·lícules més destacades són
* Suspicion (1987) (TV)
* Wish Me Luck (1987–88) (Sèrie TV)
* Journey's End (1988) (TV)
* Piece of Cake (1988) (minisèrie)
* Emily Brontë's Wuthering Heights (1992)
* A Fatal Inversion (1992) (BBC TV)
* Soft Top Hard Shoulder (1992)
* A Village Affair (1994) (BBC TV)
* Voices (1995)
* The net (La xarxa) (The Net) (1995)
* Carrington (1995)
* Emma (1996)
* Amistad (1997)
* Mimic (1997)
* Gairebé totes les dones són iguals (The Misadventures of Margaret) (1998)
* The Tribe (1998) (TV)
* The Winslow Boy (1999)
* An Ideal Husband (1999)
* Gloria (1999)
* Happy, Texas (1999)
* The Golden Bowl (2000)
* Gosford Park (2001)
* Enigma (2001)
* Martin and Lewis (2002) (TV)
* Cypher (2002)
* Possessió (Possession) (2002)
* La sentència (The Statement) (2003)
* El detectiu cantant (The Singing Detective) (2003)
* Bobby Jones: A Stroke of Genius (2004)
* Tristam Shandy (A Cock and Bull Story) (2005)
* Guy X (2005)
* Checkmate (2006)
* The Invasion (2007)
* Dean Spanley (2008)
* Fiona's Story (2008) (TV)
* The Tudors (2007–2008)
* Glorious 39 (2009)
* Creation (2009)
* Miami Medical (2010) sèrie TV
* Espies des del cel (2015)

## Referències

* 1 2 3 «Jeremy Philip Northam». biografias.es.
* ↑ «filmografia». hollywood.com.
# Joan Ballester i Ayguals d'Izco

Joan Ballester i Ayguals d'Izco (Vinaròs, 1835 - Barcelona, 1868) fou un pintor i escenògraf valencià.
Establert a Barcelona des de molt jove, estudià amb el també escenògraf Francesc Soler i Rovirosa i junts ampliaren la seva formació a París (1855) i a Londres (1856).

## Referències

* ↑ «.xml Joan Ballester i Ayguals d'Izco». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Joan Ribera i Masó

Joan Ribera i Masó, també conegut com a Nan Ribera, (Girona, 22 d'abril de 1975) és un exfutbolista català, que ocupava la posició de migcampista. Actualment es dedica a entrenar l'equip juvenil B del Junior CF, a Sant Cugat del Vallès.

## Trajectòria

Va militar al Girona FC (1993-95) i a la UE Figueres (1995-98) abans de ser fitxat pel RCD Espanyol. Amb l'equip perico va debutar en primera divisió la temporada 98/99, jugant 26 partits i marcant dos gols. Però, sense continuïtat, l'any següent fou cedit al Deportivo Alavés, on realitzà una bona campanya amb els bascos.
Al seu retorn a l'Espanyol tan sols disputa tres partits. La temporada 01/02 marxa a la UD Salamanca, on romandrà dues temporades, la segona tot just de suplent.
És fill de Josep Ribera i Frontera.

## Referències

* ↑ «Fitxa de Ribera». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa de Nan Ribera
# Joan Brull

Joan Brull és el nom dels següents personatges:
* Joan Brull Martínez
* Joan Brull i Vinyoles (Barcelona, 1863 - 1912), pintor representant del simbolisme català