OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ananies curant la ceguera de Saule

Ananies curant la ceguera de Saule és un oli sobre llenç del pintor italià del Barroc Ciro Ferri. Pintat entorn de 1660 es troba al Museu d'Història de l'Art de Viena. Descriu la visita que Ananies va fer a Sant Pau per curar-lo de la seua ceguera temporal, ocasionada durant el seu viatge de persecució als cristians, segons narra el relat bíblic.

## Referències

* ↑ Fets 9:11-18
* ↑ «Paulus erhält durch Ananias sein Augenlicht wieder» (en alemany). www.khm.at. [Consulta: 25 gener 2017].
# Chuzalongo

El chuzalongo (en quítxua «nen seductor i malvat»), Chiro o indi de la muntanya és una criatura fantàstica de la mitologia de l'Equador, habitant dels Andes.

## Origen

Hi ha diferents versions sobre l'origen del chuzalongo. Una versió indica que podria ser fill de l'urcu-yaya i la urcu-mama, és a dir, fills del turó. Una altra versió més terrenal indica que podria ser fruit d'una relació incestuosa entre pares i fills o entre germans.
També hi ha versions que indicarien que el mite del chuzalongo s'hauria originat en temps dels conqueridors espanyols, i aprofitat també pels criolls, per eludir responsabilitats sobre la descendència fruit de les relacions entre aquests i les ameríndies, ja que el chuzalongo és descrit com un ésser ros i d'ulls celestes.

## Característiques físiques

Segons les diferents versions, el chuzalongo presenta variacions pel que fa al seu aspecte. De tota manera, sempre és descrit com un ésser de trets humanoides, petit com un nen de 6 anys, i de llarga cabellera, que pot ser rossa, i de pell blanca i ulls celestes.
Hi ha versions que el descriuen amb els peus girats cap enrere, la qual cosa serviria per burlar els seus perseguidors. En general, és descrit com a portador d'un penis enorme, que ha de portar a l'espatlla. També hi ha versions que només el descriuen amb un tros de cordó umbilical encara enganxat al melic, o que aquest seria realment només el penis sortint-lo d'aquesta zona.
Simbòlicament, el follet-nen, anomenat el chuzalongo és com un fill de totes les dones, cosa que dona una doble càrrega incestuosa a la seva existència, ja que aquesta criatura es caracteritza per les seves agressions sexuals envers les dones.

## Activitats

El chuzalongo compta amb un desenfrenat apetit sexual que el porta seduir audaçment o violar les dones que troba soles i les quals, posteriorment, sol assassinar.
Es diu que també s'alimentaria de la sang de les persones, encara que no totes les versions coincideixen en aquest aspecte.
Se'l considera que no és un ésser malhumorat, encara que, en cas d'irritar-se, pot arribar a assassinar les persones amb un cop de vent.

## Referències

* Almeida Mariño, Milena. Monstruos construidos por los medios: Juan F. Hermosa, el "Niño del Terror" (en castellà). Quito: Abya Yala, 2003. ISBN 9978190694.
* Moreno Yáñez, Segundo; Thyssen, Sophia. Antropología del Ecuador: memorias del Primer Simposio Europeo sobre Antropología del Ecuador (en castellà). Quito: Abya Yala, 1996. ISBN 9978043675.
* Ocampo López, Javier. Mitos y leyendas latinoamericanas (en castellà). Bogotá: Plaza y Janes Editores Colombia S. A., 2006. ISBN 9581403698.
* Pérez Guartambel, Carlos. Justicia indígena (en castellà). Equador: Universitat de Cuenca, 2006. ISBN 9978141197.

## Vegeu també

* Kurupí
* Muqui
* Pombero
* Príap
* Tin tín
* Trauco
# Der Standard

* No s'ha de confondre amb el diari de Flandes De Standaard.
Der Standard és un diari austríac, editat a Viena. Va ser fundat per Oscar Bronner el 1988.

## Referències

* ↑ «The Austrian media landscape: Mass-production of public images of science and technology». OPUS Report, 01-06-2003. Arxivat de l'original el 13 October 2013. [Consulta: 1r gener 2015].
* ↑ Markovits, Andrei S.; Reich, Simon. «Austria: Germany's Junior Partner». A: The German Predicament: Memory and Power in the New Europe. Cornell University Press, 18 October 2018, p. 102. DOI 10.7591/9781501732898. ISBN 978-1-5017-3289-8.

## Enllaços externs

* Der Standard Digital
* Pàgina Web del diari
# Sant Andreu de Tresponts

Sant Andreu de Tresponts és un antic monestir benedictí que estava situat a Fígols i Alinyà (Alt Urgell), concretament al congost de Tresponts, a la llera esquerra del riu Segre,
Funcionava el 839, amb el nom Sant Iscle de Centelles, i entrà en decadència a principi del segle x i el 973 es reedificà completament. Tornà a entrar en decadència el 1075 i el 1079 passà a ser un priorat del Monestir de Ripoll. Al segle xvi l'edifici estava en runes.
Se'n troben les escasses restes als fonaments de la masia dita el Monestir.

## Referències

* ↑ Baraut, Cebrià «El monestir de sant Andreu de Tresponts (segles ix-xvi)». Studia Monastica, pàg. 241-274. ISSN: 0039-3258.
* 1 2 «Sant Andreu de Tresponts». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Sant Andreu de Tresponts - Monestirs de Catalunya». [Consulta: 23 desembre 2020].
# CFN

CFN té els següents significats:
* Companyia Ferroviària del Nord-est, companyia de ferrocarril del Brasil
* Coordination des forces nouvelles, partit polític de Togo
# Denney

Denney és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 1999 tenia 637 habitants.

## Geografia

Se situa a 5 km del centre de Belfort, capital del departament.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 249 | 314 | 415 | 491 | 531 | 637 |
# Der Tiger von Eschnapur (pel·lícula de 1938)

Der Tiger von Eschnapur és una pel·lícula alemanya del 1938 dirigida per Richard Eichberg, basada en la novel·la homònima escrita per Thea von Harbou i protagonitzada per Philip Dorn, La Jana i Theo Lingen. Va ser seguit per una segona part Das indische Grabmal que es va estrenar el mateix any. Fritz Lang en dirigiria una nova versió el 1959.

## Repartiment

* Philip Dorn com a maharajà d'Eschnapur
* La Jana com a Maharani d'Eschnapur
* Alexander Golling com el príncep Ramigani, cosí del maharajà
* Theo Lingen com a Emil Sperling
* Kitty Jantzen com Irene Traven
* Gustav Diessl com a Sascha Demidoff, aventurer
* Hans Stüwe com a Peter Fürbringer, arquitecte
* Karl Haubenreiser com a Gopal
* Albert Hörrmann com a Ragupati, al servei de Ramigani
* Rosa Jung com Myrrha, familiar dels Maharani
* TAN. Schoening com a metge personal Dr. Putri
* Gisela Schlueter com a Lotte Sperling
* Hans Zesch-Ballot com a Fedor Borodin, aventurer
* Harry Frank com a Misha Borodin, aventurera
* Gerhard Dammann com a convidat curiós a la festa de Fürbringer
* Hertha von Walther com a convidada a la festa de Fürbringer
* Carl Auen com a noble indi
* Jutta Jol com a noia amb Irene Traven
* Theo Shall com a director del Palau de Cristall
* Charles Willy Kayser com a director del Palau de Cristall
* Josef Peterhans com a noble indi
* Paul Rehkopf com a noble indi

## Referències

* ↑ Vergl. Christa Bandmann: Es leuchten die Sterne. Aus der Glanzzeit des deutschen Films, Heyne Verlag (Dez. 1984), ISBN 3-453-01128-7, S. 83 ff.
* ↑ Vergl. Thomas Kramer (Hrsg.): Lexikon des deutschen Films, Büchergilde Gutenberg, ISBN 3-7632-4425-5, S. 157 ff.

## Enllaços externs

* Der Tiger von Eschnapur (pel·lícula de 1938) es pot descarregar gratis a Internet Archive [més]
# Eero Saarinen

Eero Saarinen (20 d'agost de 1910 - 1 de setembre de 1961) fou un arquitecte estatunidenc d'origen finlandès. Nasqué a Kirkkonummi, Finlàndia. El seu pare fou el conegut arquitecte Eliel Saarinen. Quan tenia 13 anys, els seus pares emigraren als Estats Units.
Saarinen estudià inicialment escultura a l'Acadèmia de la Grand Chaumiére de París i posteriorment arquitectura a la Universitat Yale. Rebé una beca per viatjar de nou a Europa, on s'estigué un parell d'anys. De tornada fou professor d'arquitectura a l'Acadèmia d'Art Cranbrook. El 1937 començà a dissenyar mobles en col·laboració amb un soci, i foren objecte de premis pel Museu d'Art Modern de Nova York. Posteriorment dissenyà també mobles per a la companyia Knoll, que es convertiren en clàssics.
Com arquitecte Saarinen treballà a l'estudi del seu pare fins que aquest morí. Saarinen es va fer famós pels seus dissenys de línies corbes, especialment a les cobertes dels seus edificis, amb les quals aconseguia dotar-los d'una gran lleugeresa visual. Se l'associa freqüentment amb el que s'ha denominat arquitectura internacional. Un dels seus edificis més representatius i coneguts popularment és la terminal de la TWA a l'aeroport Kennedy de Nova York.

## Obres principals

* Arc Gateway (St. Louis)
* Aeroport Internacional d'El·linikó
* Auditori Kresge, Institut de Tecnologia de Massachusetts (Boston)
* Edifici Bell Laboratories (Holmdel, New Jersey)
* Edifici de la CBS (Black Rock, Nueva York)
* Teatre Vivian Beaumont, Lincoln Center (Nova York)
* Aeroport Internacional Washington-Dulles (Washington)
* Terminal de la TWA, Aeroport Kennedy] (Nova York)
* Centre Tècnic de la General Motors (Worren, Michigan)
* Ambaixada dels EUA a Oslo
* Ambaixada dels EUA a Londres
* Església North Christian (Columbus, Indiana)
* Estadi d'Hoquei David S.Ingalls a la Universitat Yale (New Haven, Connecticut)

## Referències

* ↑ «Eero Saarinen | American architect» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «Eero Saarinen's Life and Legacy». [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «Spotlight: Eero Saarinen» (en anglès), 20-08-2017. [Consulta: 15 desembre 2018].

## Enllaços externs

* (anglès) Eero Saarinen: Shaping Community, article a la web de National Building Museum
* (anglès) Índex d'imatges d'obres, web de Bluffton University
# Arturo Colautti

Arturo Colautti (Zadar, Croàcia, 1851 - Roma 1914) va ser un poeta, novel·lista, comediògraf, llibretista i publicista italià. És conegut per haver escrit els llibrets de les òperes Adriana Lecouvreur de Francesco Cilea i Fedora de Umberto Giordano.
Fill d'un home de Friuli i d'una dona francesa. Va estudiar lletres a la Universitat de Viena. Després de graduar-se, ha de fugir de la ciutat, perseguit per la policia austrohúngara per les seves tendències polítiques. Viu a Milà durant dos períodes, entre 1881 i 1884, i entre 1902 i 1914.

## Referències

* Introducció al món de l'òpera: Adriana Lecouvreur; Jordi Ribera Bergós; 1987; editorial Daimon. ISBN 968-410-009-4
# CFM International CFM56

El CFM International CFM56 és un motor de reacció turboventilador dissenyat i produït per CFM International. És el motor d'aviació comercial més produït produït en l'aviació comercial, propulsant els populars avions de passatgers de fuselatge estret Boeing 737 i Airbus A320.
El CFM56 és un dels tipus de motors més prolífics en el món perquè la seva llarga història va començar amb el Boeing 737-300. La família 737 ha comptat amb el CFM56 durant més de 25 anys, i les variants del CFM56 encara impulsa els nous models, el 737-900ER i el 737-700ER. El motor és també una de les opcions de la família Airbus A320. És també l'únic motor disponible de l'A340-200 i -300 i A318. El F108 reemplaçar els motors Pratt & Whitney JT3D en el KC-135 Stratotanker en els vuitanta per crear el KC-135R, estalviant un 27% de combustible.

## Referències

* ↑ Morrison, Murdo. «The power list: top 10 delivered commercial turbofans». Flight Global. [Consulta: 16 novembre 2017].
* ↑ Boeing: Integrated Defense Systems - Logistics Support Systems - KC-135 Stratotanker - KC-135 Stratotanker Home
# Ar-Russafí

Abu-Abd-Al·lah Muhàmnmad ibn Ghàlib ar-Russafí al-Balansí (àrab: أبو عبد الله محمد بن غالب الرصافي البلنسي, Abū ʿAbd Allāh Muḥammad b. Ḡālib ar-Ruṣāfī al-Balansī), més conegut senzillament com a ar-Russafí (mort en 1177), fou un notable poeta andalusí valencià d'origen àrab, nascut a Russafa, prop de València.
No se sap gran cosa de la seva vida. Va viure a València de jove i hauria mort abans de fer els 40 anys. El seu diwan es va perdre i alguns poemes reconstruïts, publicats el 1960, són incomplets.

## Referències

* ↑ «(al-)Ruṣāfī». A: Encyclopaedia of Islam. Leiden: Brill Publishers.
# Llista de volcans de Cap Verd

Aquesta és una llista de volcans de Cap Verd, tant actius com extingits.
| Nom | Altura | Altura | Situació | Última erupció |
| Nom | metres | peus | Coordenades | Última erupció |
| Brava | 900 | 2953 | 14° 51′ N, 24° 43′ O﻿ / ﻿14.85°N,24.72°O﻿ / 14.85; -24.72 | Holocè |
| Fogo | 2829 | 9281 | 14° 57′ N, 24° 21′ O﻿ / ﻿14.95°N,24.35°O﻿ / 14.95; -24.35 | 2014 |
| São Vicente | 725 | 2379 | 16° 51′ N, 24° 58′ O﻿ / ﻿16.85°N,24.97°O﻿ / 16.85; -24.97 | Holocè |

## Referències

* Siebert L, Simkin T (2002-). Volcanoes of the World: an Illustrated Catalog of Holocene Volcanoes and their Eruptions. Smithsonian Institution, Global Volcanism Program Digital Information Series, GVP-3, (http://www.volcano.si.edu).
# Dardanus

Dàrdan, Dàrdanos o Dardanus (en llatí) és un nom propi d'origen grec que fa referència a:
* Dàrdan, heroi de la mitologia grega, fill de Zeus i Electra i avantpassat dels troians
** Dardanus (Rameau), òpera de Jean-Philippe Rameau
** Dàrdan (Tròada), ciutat fundada per Dàrdan, antecessora de Troia i capital del districte de la Dardània
* Dàrdan Asclepíades, metge llegendari, descendent d'Asclepi
* Dàrdan d'Atenes, filòsof estoic dels segles ii i i aC
* Dàrdan d'Assíria, sofista grec natural d'Assíria del segle ii
* Claudi Pòstum Dàrdan, prefecte del pretori de la Gàl·lia opositor de l'usurpador Joví
* Dardanus (gènere), gènere de crustacis

## Vegeu també

* Dardània, per les regions anomenades a partir del nom de Dàrdan
* Dàrdans, pels pobles anomenats a partir del nom de Dàrdan
# Chamí

L'emberá chamí (ẽbẽra en emberá chamí) és una llengua chocó, del subgrup de les llengües emberà, parlada a Colòmbia, als vessants de la serralada dels Andes, a les regions de Risaralda, Caldas, Antíoquia i Valle i Chocó. Segons l'article 10 de la constitució de Colòmbia les llengües indígenes són oficials als seus territoris. El 2013 es va desenvolupar un alfabet amb el suport del departament d'Antioquia a Colòmbia.

## Fonologia
### Consonants

| | | Bilabial | Alveolar | Palatal | Velar |
| Oclusiva | plana | p ⟨p⟩ | t ⟨t⟩ | | k ⟨k⟩ |
| Oclusiva | sonora | b ⟨b⟩ | d ⟨d⟩ | | |
| Oclusiva | implosive | ɓ ⟨ɓ⟩ | ɗ ⟨ɗ⟩ | | |
| Fricativa | Fricativa | | s ⟨s⟩ | | x ⟨j⟩ |
| Africada | Africada | | | t͡ʃ ⟨ch⟩ | |
| Nasal | Nasal | m ⟨m⟩ | n ⟨n⟩ | | |
| Líquida | vibre | | r ⟨rr⟩ | | |
| Líquida | batec | | ɾ ⟨r⟩ | | |
| Aproximant | Aproximant | w ⟨w⟩ | | j ⟨y⟩ | |

### Vocals

| | Frontsl | Central | posterior | posterior |
| Alta | i ⟨i⟩ ĩ ⟨ĩ⟩ | | ɯ ⟨ɯ⟩ ɯ̃ ⟨ɯ̃⟩ | u ⟨u⟩ ũ ⟨ũ⟩ |
| Mitjana | e ⟨e⟩ ẽ ⟨ẽ⟩ | | o ⟨o⟩ õ ⟨õ⟩ | o ⟨o⟩ õ ⟨õ⟩ |
| Oberta | | a ⟨a⟩ ã ⟨ã⟩ | | |

## Referències

* ↑ Aguirre, González i Panchí, 2013.
* ↑ Licht, Daniel A; Vélez, Rubén G; Carupia, Marcario P. Karta ẽbẽra beɗea ɓɯ kawabiy ita / Manual de enseñanza y escritura ẽbẽra-chamí, 2013.

## Bibliografia

* Gralow, Frances L. «Fonología del chamí». A: Sistemas fonológicos de idiomas colombianos 3. Lomalinda: Editorial Townsend, p. 29-42.
* Huber, Randall Q.; Reed, Robert B. Vocabulario comparativo. Palabras selectas de lenguas indígenas de Colombia. Bogota: Instituto Lingüístico de Verano, 1992, p. 387. ISBN 958-21-0037-0.
* Aguirre Licht, Daniel; González Vélez, Rubén; Panchí Carupia, Macario. Karta ẽbẽra beɗea ɓɯ kawabiy ita, Manual de enseñanza y escritura ẽbẽra-chamí. Gerencia Indígena, Gobernación de Antioquia, 2013. AguirreGonzálezPanchí2013. ISBN 978-958-8683-56-0.
* Zambrano, Caterine. Diccionario embera, 2018.
* «Fortalecer el aprendizaje de las consonantes y las vocales a traves de las palabras en lengua materna embera chami con el apoyo de las TIC». eduteka.icesi.edu.co.
# Eersel

Eersel és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 18.200 habitants repartits sobre una superfície de 83,28 km² (dels quals 0,87 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Oirschot i Eindhoven, a l'oest amb Bladel, a l'est amb Veldhoven i al sud amb Bergeijk.

## Centres de població

* Duizel
* Eersel
* Knegsel
* Steensel
* Vessem
* Wintelre

## Enllaços externs

* www.eersel.nl
# Arturo Cardelús

Arturo Cardelús (nascut el 1981) és un compositor espanyol de pel·lícules i música de concert.

## Biografia

Cardelús va néixer a Madrid el 1981. Va estudiar en el Conservatori Superior de Música (Salamanca), Royal Academy of Music (Londres), Franz Liszt Academia de Música (Budapest), i Berklee College of Music (Boston).
En 2013, Cardelús va atreure atenció nacional per la seva composició Con Aire de Tango, encarregada pels solistes de la Berlín Philharmonic, després de descobrir la seva música a YouTube. Altres peces de Cardelús han estat presentades en sales com l'Auditori Nacional de Madrid.
En 2012, Cardelús va orquestrar la banda sonora de per a la pel·lícula The Paperboy. En 2015, va fer la música per a la pel·lícula italiana Chiamatemi Francesco. Cardelús també ha treballat en diverses pel·lícules espanyoles i americanes. En 2016, Cardelús va ser triat Associate de la Royal Academy of Music (ARAM). En 2017, Cardelús va compondre la música d'In a Heartbeat, un curtmetratge que es va convertir en un fenomen viral.
Cardelús viu i treballa a Los Angeles.

## Discografia

* Con Aire de Tango (Naxos Records, 2015)
* Chiamatemi Francesco (RTI, 2015)

## Filmografia seleccionada

* Sol (2011)
* Entorno Un Metring (2012)
* The Paperboy (orquestrador) (2012)
* Tangernación (2013)
* 100 Miles (2013)
* Madre Quentina (2014)
* La guerra es bonita (2014)
* Las respuestas (2015)
* Chiamatemi Francesco (2015)
* En un Heartbeat (2017)
* Buñuel en el laberinto de las tortugas (2018)

## Referències

* ↑ Gaviña, Susana. «Arturo Cardelús, entre la Filarmónica de Berlín y el Papa Francisco». [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ «De YouTube a la Filarmónica de Berlín: historia de un joven compositor madrileño. Noticias de Tecnología». [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ «El tango irrumpe en la Filarmónica de Berlín de la mano de un español». [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ Internet, Unidad Editorial. «Primero tomaremos Berlín». [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ «Marca España - Arturo Cardelús, 'Con aire de tango' - 03/10/13, Marca España - RTVE.es A la Carta» (en castellà), 03-10-2013. [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ «El compositor español Arturo Cardelús, de YouTube a la Filarmónica de Berlín». [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ «Música de Arturo Cardelús para CHIAMATEMI FRANCESCO (2015)». Arxivat de l'original el 30 de gener de 2016. [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ «Arturo Cardelús». [Consulta: 4 febrer 2016].
* ↑ «2016 Honours are announced - Royal Academy of Music». [Consulta: 22 març 2016].
* ↑ Caron, Christina «‘In a Heartbeat’, la historia de amor de dos chicos, triunfa en YouTube» (en castellà-mx). , 08-08-2017 [Consulta: 7 gener 2018].
* ↑ , <https://www.youtube.com/watch?v=zo_nrcKUffw>

## Enllaços externs

* Sitio oficial
# Brycinus peringueyi

Brycinus peringueyi és una espècie de peix pertanyent a la família dels alèstids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 13,3 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és un endemisme del riu Luapula (conca del riu Congo).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Boulenger, G.A., 1923. Descriptions of three new fresh-water fishes from Northern Rhodesia. Ann. S. Afr. Mus. 13:437-438.

## Bibliografia

* Paugy, D., 1984. Characidae. P. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1986. Révision systématique des Alestes et Brycinus africains (Pisces, Characidae). Collection Études et Thèses. Éditions de l'O.R.S.T.O.M., París. 295 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Chan Chak

Chan Chak (xinès: 陳策) fou un almirall xinès, conegut com a l'”almirall d'una sola cama”, nascut el 1895 a la ciutat de Wenchang, província de Hainan i mort l'any 1949 a Canton. De família pobre, era fill de Chan Hiu Shan (陳曉山) i Ng Lin (吳蓮). Va viure a Singapur però va tornar als pocs anys a la seva terra. Va poder cursar estudis primaris i fins i tot secundaris. El 1911 va incorporar-se al grup revolucionari republicà Tongmenhui.
L'any 1938 el govern del Kuomintang va acordar la col·laboració amb el servei d'intel·ligència de Hong Kong per vigilar els agents japonesos. Chank efectuava la seva tasca com a corredor de Borsa, amb el nom de Wah Kee. Amb l'ocupació japonesa de Hong Kong, protagonitzà una èpica fugida amb llanxes amb 60 persones (britànics, xinesos i danesos); amagats en territori enemic i guiats per la guerrilla comunista van poder arribar a Birmània l'any 1942. Fou alcalde de Canton i nomenat cavaller pels britànics.

## Referències

* http://www.hongkongescape.org/Chan-Chak.htm

## Bibliografia

* Escape from Hong Kong: Admiral Chan Chak's Christmas Day Dash, 1941 de Tim Luard, Hong Kong University Press

## Enllaços externs

* http://www.hongkongescape.org/Chan-Chak.htm
* http://www.telegraph.co.uk/news/worldnews/asia/hongkong/8963647/How-British-helped-one-legged-Chinese-admiral-make-great-escape-from-Second-World-War-Hong-Kong.html
# Eleccions federals alemanyes de 1965

Les eleccions federals alemanyes de 1965 se celebraren el 19 de setembre de 1965 per a elegir els membres del Bundestag de la República Federal d'Alemanya.
← Eleccions federals alemanyes, 19 de setembre de 1965 → :
| Partit | Vots | Percentatge de vots | Diferència vers 1961 | Total d'escons | Diferència vers 1961 | Percentatge d' Escons |
| Unió Demòcrata Cristiana d'Alemanya (CDU) | 12.387.562 | 38,0% | +2,2% | 196 | +4 | 39,5% |
| Unió Social Cristiana (CSU) | 3.136.506 | 9,6% | +0,1% | 49 | -1 | 9,9% |
| Partit Democràtic Lliure (FDP) | 3.096.739 | 9,5% | -3,3% | 49 | -18 | 9,9% |
| Partit Socialdemòcrata (SPD) | 12.813.186 | 39,3% | +3,1% | 202 | +12 | 40,7% |
| Altres | 1.186.449 | 3,6% | | 0 | | 0,0% |
| Totals | 32.620.442 | 100,0% | | 496 | -3 | 100,0% |

## Post-elecció

Ludwig Erhard és el nou canciller amb la coalició de CDU/CSU amb el FPD. El 1966 el FPD deixa la coalició i es forma un nou govern presidit per Kurt Georg Kiesinger (CDU) de coalició amb SPD.
# Cuspi Fade

Cuspi Fade (en llatí Caius Cuspius Fadus) va ser un cavaller romà del temps de l'emperador Claudi.
Després de la mort del rei Herodes Agripa I l'any 44 Claudi el va nomenar procurador de Judea. Durant la seva administració es va restaurar la pau al país, excepte per les predicacions d'un tal Teudes que anunciava que era un profeta, i a qui finalment va arrestar i condemnar a mort. El va substituir en el govern de Judea Tiberi Alexandre.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/143?rgn=full+text;view=image;q1=FadiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 133. ]
# Björne Carlsson

Björne Carlsson (p. dècada del 1970) és un antic pilot d'enduro suec que va guanyar el Campionat del món de 400cc 4T el 1998, va ser tres vegades Campió de Suècia entre el 1998 i el 2011 i va formar part de l'equip suec que va guanyar el Junior Trophy als Sis Dies Internacionals d'Enduro el 1994. Pilot oficial de Husaberg durant 17 anys, es va retirar de les competicions d'alt nivell el 2009, tot i que va seguir participant ocasionalment en algunes proves locals emblemàtiques (com ara la Novemberkåsan, que va guanyar el 2002) i en els Sis Dies Internacionals amb una Kawasaki.

## Referències

* ↑ «ISDE PALMARES SINCE 1913» (en anglès). fim-isde.com. FIM. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Björne Carlsson stoppe sa carrière» (en francès i anglès). freenduro.com, 16-09-2009. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Husaberg Says Goodbye to Bjorne Carlsson» (en anglès). ohmo.co, 16-09-2009. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Björne Carlsson byter till Kawasaki» (en suec). fastbikes.se, 2009. [Consulta: 29 maig 2023].