OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tilkerodeïta

La tilkerodeïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom per la localitat tipus, el districte miner de Tilkerode, a Alemanya, el jaciment més important de selenurs en aquest país.

## Característiques

La tilkerodeïta és un selenur de fórmula química Pd₂HgSe₃. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És l'anàleg de pal·ladi de la jacutingaïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions de l'institut mineralògic de la Technische Universität Bergakademie Freiberg, a Freiberg, Alemanya, amb el número d'inventari: misa84670.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al districte miner de Tilkerode, situat a la localitat de Mansfeld, dins Mansfeld-Südharz (Saxònia-Anhalt, Alemanya). També ha estat descrita en un segon indret, a Torquay (Anglaterra). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Tilkerodeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 agost 2021].
# Los Llanos de Tormes

Los Llanos de Tormes és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 151 | 162 | 119 | 111 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Furi Cràssipes

Els Furi Cràssipes (llatí: Furius Crassipes) foren una branca patrícia de la gens Fúria. El cognomen Cràssipes vol dir 'peus grossos' o 'gruixuts'.
Tres personatges d'aquesta família varen tenir importància històrica:
* Marc Furi Cràssipes, magistrat romà.
* Furi Cràssipes, cavaller romà i gendre de Ciceró.
* Publi Furi Cràssipes, magistrat romà.

## Referències

* ↑ Alberich, Joan; André, Avel·lí; Blay, Maite; Borràs, Joana; Romero, Carmen. Diccionari Llatí-Català de noms propis. Barcelona: Columna, 1994.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/886?rgn=full+text;view=image;q1=CrassipesSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 871. ]
# Frigil becgroc

El frigil becgroc (Porphyrospiza alaudina) és un ocell de la família dels tràupid (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de camp obert amb roques i arbusts de les terres altes prop dels Andes, des de l'Equador, oest del Perú i Bolívia fins Xile i nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Frigil becgroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Salhin

Salhin o Silhin era el palau de Marib residència dels reis del sabeus. És l'edifici del sud de l'Aràbia més anomenat a les inscripcions sabees als segles I, II i III, a vegades amb el nom de Salhen. Tot i les excavacions dutes a terme encara no ha trobat. Hauria estat destruït pels abissinis quan van conquerir el Iemen, al mateix temps que les fortaleses de Ghumdan i Raynun.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 1013 i 1014
# Jaume I de Constantinoble

Jaume I de Constantinoble (en grec Ἰάκωβος) va ser patriarca de Constantinoble tres vegades, la primera del 1679 al 1682, la segona els anys 1685 i 1686, i per tercera vegada els anys 1687 i 1688.
Era nascut a l'illa de Quios i va ser metropolità de Larissa. Va haver d'abdicar el 30 de juliol de 1682 per les maniobres de l'antic patriarca Dionís IV, però va aconseguir de tornar al tron, d'on aviat en va ser destronat per les actuacions dels amics de Dionís IV. Quan va retornar a ocupar la seu per tercera vegada va provocar noves reaccions, que el van obligar a abdicar el 3 de març de 1688 i a fugir a Moldàvia, on va morir l'any 1700.

## Referències

* ↑ «Ἰάκωβος» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 7 agost 2023].
# Campionat d'Europa de Pitch and Putt 2003

El Campionat d'Europa de Pitch and Putt disputat l'any 2003 a McDonagh (Irlanda) sota les directrius de l'Associació Europea de Pitch and Putt (EPPA) va comptar amb la participació de vuit seleccions nacionals. Irlanda va guanyar per tercera vegada aquest campionat disputat entre l'11 i el 14 de setembre.
Qualificació 36 forats :
| Irlanda | 495 |
| Catalunya | 533 |
| Països Baixos | 539 |
| Itàlia | 566 |
| França | 578 |
| Gran Bretanya | 579 |
| San Marino | 618 |
| Noruega | 649 |
Primera ronda :
| Irlanda | Noruega | 9-0 |
| Itàlia | França | 2,5-6,5 |
| Països Baixos | Gran Bretanya | 6,5-2,5 |
| Catalunya | San Marino | 8,5-0,5 |
Segona ronda :
| Noruega | Itàlia | 2-7 |
| Irlanda | França | 9-0 |
| San Marino | Gran Bretanya | 1-9 |
| Catalunya | Països Baixos | 7-2 |
Finals :
| 7-8 llocs | San Marino | Noruega | 4-5 |
| 5-6 llocs | Gran Bretanya | Itàlia | 3-6 |
| 3-4 llocs | Països Baixos | França | 3-6 |
| Final | Irlanda | Catalunya | 5,5-3,5 |

## Classificació final

* Irlanda
* Catalunya
* França
* Països Baixos
* Itàlia
* Gran Bretanya
* Noruega
* San Marino

## Vegeu també

* Campionat d'Europa de Pitch and Putt
* Associació Europea de Pitch and Putt

## Enllaços externs

* Campionat d'Europa de Pitch and Putt Arxivat 2007-03-21 a Wayback Machine. Associació Europea de Pitch and Putt
# Tilla

Tilla fou una ciutat estat i regne esmentat a les tauletes de Mari al segle xviii, primera estació en la ruta entre Shubat-Enlil i Saggaratum. El seu rei aleshores (vers 1775 aC) era Samsi-Erah. Els seus habitants eren els tillaïtes.
El rei de Tilla va donar alguns problemes a Zimrilim de Mari. Tropes d'Eshnuna es van establir a la ciutat. El rei Samsi-Erah es va oposar tant a Zimrilim com a Atamrum d'Allahad i Andarig i fou atacat per aquest rei i pel rei de Karana. Haya-Sumu d'Ilansura va demanar ajut a Mari contra Tilla.

## Referències

* Thoughts of Zimri-Lim
# Llumeneres

Llumeneres és un poble del Principat d'Andorra situat a la parròquia de Sant Julià de Lòria a 1820 metres d'altitud.
Llumeneres és la localitat amb menys població del Principat d'Andorra. El 2018 tenia una població de cinc habitants. S'hi accedeix per la CS-120 o carretera de Nagol i, gairebé arribant a la localitat veïna de Certers, agafant el desviament cap a Llumeneres.

## Història

Població coneguda per l'explotació agrària i ramadera que, a partir dels anys 60, els propietaris van convertir en el que és avui dia: una explotació autònoma de tabac i bestiar.
Esmentada ja a principi del segle xi, el bisbe de Sant Ermengol d'Urgell, qui va anar-hi per a descansar. De fet, aquest bisbe té una important rellevància eclesiàstica, conegut com a conqueridor de territoris del sud (llavors en mans musulmanes) i promotor de grans obres públiques de comunicació. Des de 1957 hi ha un espectacle teatral a La Seu d'Urgell que representa la seva vida en deu escenes, una de les quals narra la seva estada a la localitat de Llumeneres.

## Llocs d'interès

L'edifici més important és la capella de la Mare de Déu de les Neus de Llumeneres.
* Capella de la Mare de Déu de les Neus de Llumeneres: Petita capella privada de la qual la família propietària conserva les escriptures originals en les que el bisbe Francisco Fernández de Xàtiva concedeix llicència l'any 1769. Característica pel seu estil fidel de construcció del país, amb parets de pedra, teulada de pissarra i fusta a dues vessants.
* Rutes de senderisme i esquí de muntanya: Es pot realitzar rutes per la muntanya o bé un passeig per la zona, creuar fins a la carretera de la Rabassa o pujar al Refugi de Claror per arribar al cim a 2605 metres d'altitud.
* Ruta cicloturista: recorregut amb bicicleta que connecta la carretera de Nagol amb el poble veí de Certers.

## Referències

* ↑ «Llumeneres». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Població per poble». Departament d'Estadística, 2018. [Consulta: 23 agost 2019].
* 1 2 3 «Llumeneres».
* ↑ «Llocs d'interès turístic d'andorra».
Viccionari
# Frigil crestagrís

El frigil crestagrís (Lophospingus griseocristatus) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita àrids matolls de muntanya als Andes del centre i sud-est de Bolívia i nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Frigil crestagrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Salts al Campionat del Món de natació de 2007

La competició de salts al Campionat del Món de natació de 2007 es realitzà al complex esportiu aqüàtic Arena Rod Laver de la ciutat de Melbourne (Austràlia).

## Proves

Es realitzen cinc proves, separades en competició masculina i competició femenina:
* trampolí 1 m
* trampolí 3 m
* plataforma 10 m
* trampolí sincronitzat 3 m
* plataforma sincronitzada 10 m

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 1 m. | Luo Yutong | 477.40 | He Chong | 469.85 | Christopher Sacchin | 441.40 |
| trampolí 3 m. | Qin Kai | 545.35 | Alexandre Despatie | 518.65 | Dmitri Saütin | 517.10 |
| plataforma 10 m. | Gleb Galperin | 554.70 | Zhou Lüxin | 519.15 | Lin Yue | 513.70 |
| trampolí 3 m. sincronitzat | R.P. de la XinaQin Kai Wang Feng | 458.76 | CanadàAlexandre Despatie Arturo Miranda | 418.92 | AlemanyaTobias Schellenberg Andreas Wels | 414.54 |
| plataforma 10 m. sincronitzada | R.P. de la XinaHuo Liang Lin Yue | 489.48 | RússiaDmitriy Dobroskok Gleb Galperin | 467.16 | Estats UnitsDavid Boudia Thomas Finchum | 463.56 |

### Categoria femenina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 1 m. | He Zi | 316.65 | Blythe Hartley | 311.20 | Yuliya Pakhalina | 304.60 |
| trampolí 3 m. | Guo Jingjing | 381.75 | Wu Minxia | 368.80 | Tania Cagnotto | 341.70 |
| plataforma 10 m. | Wang Xin | 432.85 | Chen Ruolin | 410.30 | Christin Steuer | 386.85 |
| trampolí 3 m. sincronitzat | R.P. de la XinaWu Minxia Guo Jingjing | 355.80 | AlemanyaDitte Kotzian Heike Fischer | 318.45 | AustràliaSharleen Stratton Briony Cole | 313.14 |
| plataforma 10 m. sincronitzada | R.P. de la XinaJia Tong Chen Ruolin | 361.32 | AustràliaBriony Cole Melissa Wu | 324.00 | AlemanyaAnnett Gamm Nora Subschinski | 306.63 |

## Referències

* ↑ Men's 1 metre springboard results
* ↑ Men's 3 metre springboard results
* ↑ Men's 10 metre platform results
* ↑ Men's synchronized 3 metre springboard results
* ↑ Men's synchronized 10 metre platform results
* ↑ Women's 1 metre springboard results
* ↑ Women's 3 metre springboard results
* ↑ Women's 10 metre platform results
* ↑ Women's synchronized 3 metre springboard results
* ↑ Women's synchronized 10 metre platform results
# Jaume I Gattiluso

Jaume I Gattiluso va succeir al seu pare Francesc II Gattiluso a la seva mort el 26 d'octubre de 1410 en la senyoria de Lesbos i altres illes.
El 1416 va organitzar una expedició contra l'emir d'Esmira en col·laboració amb els Giustiniani de Quios.
Va morir el 1428 i no va deixar fills de la seva dona genovesa, Valentina Dòria, recaient la successió en son germà Dorino I Gattiluso.
# Cantó de Hœnheim

El cantó de Hœnheim és un cantó francès del departament del Baix Rin, situat al districte d'Estrasburg. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Eckbolsheim
* Hœnheim
* Lampertheim
* Mittelhausbergen
* Mundolsheim
* Niederhausbergen
* Oberhausbergen
* Reichstett
* Souffelweyersheim
* Wolfisheim

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-185 du 18 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département du Bas-Rhin
# Till the World Ends

"Till the World Ends" (en valencià: Fins que el món s'acaba) és una cançó de gèneres dance-pop i electropop de la cantant Britney Spears. És el segon senzill per al sèptim àlbum d'estudi titulat Femme Fatale, i va ser escrita pel cantant Kesha en especial per Britney. Va ser llançat en 4 de març de 2011. Va arribar al nº1 dels 40 Principals español el 27 d'agost de 2011

## Llista de cançons
### Digital download

* "Till the World Ends" – 3:58

### Digital download – remixes

* "Till the World Ends" – 3:58
* "Till the World Ends" (Bloody Beatroots Extended Remix) – 4:06
* "Till the World Ends" (White Sea Extended Club Remix) – 4:50
* "Till the World Ends" (Kik Klap Radio Remix) – 3:41
* "Till the World Ends" (Alex Suarez Radio Remix) – 3:56
* "Till the World Ends" (Friscia and Lamboy Club Remix) – 9:57
* "Till the World Ends" (Varsity Team Radio Remix) – 4:15
* "Till the World Ends" (Karmatronic Extended Club Remix) – 6:47

### German CD single

* "Till the World Ends" – 3:57
* "Till the World Ends" (Instrumental) – 3:57

## Referències

* ↑ «Till the World Ends - Single by Britney Spears». Apple Inc., 03-03-2011. [Consulta: 3 març 2011].
* ↑ «Till the World Ends (The Remixes)». iTunes Store. Apple Inc. [Consulta: 19 abril 2011].
* ↑ «Britney Spears - Till The World Ends - Sony Music Entertainment Germany GmbH». Arxivat de l'original el 2011-04-29. [Consulta: 21 abril 2011].
# Ludwigia grandiflora

Ludwigia grandiflora és una planta aquàtica de l'ordre dels mirtals. Planta invasora dels barrancs, estancs, marjals. Vinguda d'Amèrica del sud com a planta ornamental. S'estén per la superfície de l'aigua fins a 6 metres en horitzontal i entre 40-80 cm en vertical. És reprodueix per fragments de la tija i per llavors de la flor que queden en el marge i quan és el moment germinen. És impossible d'erradicar totalment.
Està estretament relacionada i es confon fàcilment amb Ludwigia hexapetala. Les dues espècies es poden distingir en l’àmbit cromosòmic, perquè L. grandiflora és hexaploide i L. hexapetala és decaploide. Tot i això, es poden distingir morfològicament. L. grandiflora té pèls vilosos, flors més petites i grans de pol·len més petits. Algunes autoritats consideren que aquestes diferències són massa petites per considerar-les com a d'espècies diferents i, per tant, separen aquests tàxons com a dues varietats o dues subespècies.

## Espècies invasores

Ludwigia grandiflora figura a la llista d’espècies alienes invasores de preocupació per la Unió des del 2016 i als Estats Units figura a la llista de males herbes llistades a l'estat de Carolina del Sud. Competeix amb altres plantes formant denses estores als marges i als estanys. S'introdueix a zones temperades càlides d'Amèrica del Nord, Japó i Europa i ha format grans poblacions estables, sobretot a França.

## Referències

* ↑ «Ludwigia grandiflora (Michx.) Greuter & Burdet — The Plant List». [Consulta: 11 juliol 2021]..
* ↑ Jacono, Colette. «Identification of common aquatic water-primrose species, Ludwigia, in Florida». Arxivat de l'original el 2020-01-31. [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ Zardini, Elsa M.; Gu, Hongya; Raven, Peter H. Systematic Botany, 16, 2, 1991, pàg. 242. DOI: 10.2307/2419276. JSTOR: 2419276.
* ↑ Ward, Daniel Bertram Phytologia, 94, 3, 2012, pàg. 459–485.
* ↑ Nesom, Guy; Kartesz, John Castanea, 65, 2, 2000, pàg. 123–125. JSTOR: 4034110.
* ↑ «List of Invasive Alien Species of Union concern - Environment - European Commission». ec.europa.eu. [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ «South Carolina State Noxious Weeds List | USDA PLANTS». plants.usda.gov. [Consulta: 28 gener 2020].
* ↑ «Ludwigia grandiflora - Bugwoodwiki». wiki.bugwood.org. [Consulta: 28 gener 2020].
* ↑ Dandelot, Sophie; Verlaque, Régine; Dutartre, Alain; Cazaubon, Arlette Hydrobiologia, 551, 1, 2005, pàg. 131–136. DOI: 10.1007/s10750-005-4455-0. ISSN: 0018-8158.
# Francesc de Montpalau i de Solanell

Francesc de Montpalau i de Solanell (Castell d'Argelaguer, 27 de gener de 1600 – Sant Miquel de Cuixà, 4 de maig de 1674) va ser un abat benedictí i ambaixador de la Generalitat.
Fill de Gaspar de Montpalau-Alemany, senyor d’Argelaguer, i Helena de Solanell.
Va iniciar la seva carrera eclesiàstica a Santa Maria de Ripoll, on va exercir de síndic en el Capítol General de 1636, i sagristà. En els prolegòmens de la Guerra dels Segadors (1639), forma part dels ambaixadors de la Generalitat que es queixen al virrei d’algunes contrafaccions contra les constitucions de Catalunya.
El febrer de 1642 és enviat a París per procurar que es fessin nomenaments per a les abadies vacants de Sant Cugat del Vallès, Camprodon i Banyoles. Per ordre de Lluís XIII, ell mateix és escollit com a màxima autoritat del monestir de la capital del Pla de l’Estany. També du a terme missions diplomàtiques a París per revocar el nomenament de Pere Pont com abat de Sant Pere de Rodes, així com a Roma per aconseguir que fossin expedides les butlles vaticanes pels càrrecs eclesiàstics de Catalunya (1644).
Arran de la pèrdua de Lleida i l'intent infructuós de recuperar Tarragona, és nomenat ambaixador de la Diputació del General a París, on resideix entre 1644 i 1645. A la capital francesa, assoleix el nomenament de comte d’Harcourt com a virrei de Catalunya i l’enviament de més soldats i recursos econòmics a Catalunya.
Entre 1645 i 1647 viu a cavall de Barcelona i Banyoles, i realitza missions concretes a París. Durant aquest bienni, advoca per l'alliberament de Philippe de La Mothe, virrei de Catalunya entre 1642 i 1645. Arran de l'empitjorament de la convivència entre la població catalana i l'exèrcit francès, la Diputació de General torna a enviar-lo a París com a ambaixador (1649). Un any més tard, és substituït per Magí Sivillà en aquest càrrec.
El 1654 Lluís XIV de França va intentar -sense èxit- que fos nomenat bisbe de Girona.
La firma del Tractat dels Pirineus obligà Francesc de Montpalau a exiliar-se a Sant Miquel de Cuixà, on havia estat escollit com a abat electe el 1648, i on moriria el 4 de maig de 1674. Les seves despulles van ser traslladades al monestir de Sant Esteve de Banyoles.

## Referències

* 1 2 3 «Francesc de Montpalau i de Solanell». Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 18 novembre 2022].
* 1 2 3 «Francisco de Montpalau y Solanell» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ Costans, Lluís G. Francesc de Montpalau, abat de Banyoles, ambaixador del General de Catalunya. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1960, p. 46-51.
* ↑ Sivillà, Magí. Historia general del Principado de Catalunya, condados de Rossellón y Cerdaña (en català i castellà). Barcelona: Centre d'Història Contemporània de Catalunya, 2019, pàg. 915. ISBN 978-84-393-9980-3.
* ↑ Sivillà, 2019, p. 1103 i 1117.
* ↑ Costans, 1960, p. 109.
# Gaixample

El Gaixample (de "gai" i "Eixample") és el nom amb què es coneix popularment una zona cèntrica al barri barceloní de l'Eixample on, a partir de les acaballes del segle xx, han anat proliferant els comerços, bars, discoteques, restaurants i botigues de moda i temàtica gai, fins i tot un hotel. Al mateix temps, s'ha incrementat de forma important el nombre de membres del col·lectiu homosexual de la capital catalana que s'han instal·lat en habitatges d'aquesta àrea. És un dels focus d'atracció del turisme gai a la ciutat, sobretot a les hores nocturnes.
El Gaixample ocupa aproximadament el rectangle delimitat pels carrers de Balmes, Gran Via de les Corts Catalanes, Comte d'Urgell i Aragó. El carrer de la Diputació, entre els d'Aribau i de Villarroel, és el que presenta una més gran densitat de locals de negoci per a gais. En tota aquesta àrea hi proliferen les banderes gais amb els colors de l'Arc de Sant Martí que identifiquen la lluita per l'alliberament LGTB.

## Referències

* ↑ «El turismo gay sale del armario». Arxivat de l'original el 2010-01-18. [Consulta: 22 juliol 2016].
* ↑ «De Chueca al 'Gayxample': empresas a la caza del "euro rosa"». Arxivat de l'original el 2010-01-24. [Consulta: 22 juliol 2016].
* ↑ La zona más alegre del Ensanche, El País, 2003
* ↑ «Mapa gai de Barcelona Eixample». [Consulta: 10 maig 2019].
* ↑ «Gaixample en información turística de Barcelona». Arxivat de l'original el 2007-11-18. [Consulta: 22 juliol 2016].
* ↑ «Marea homosexual». Arxivat de l'original el 2022-12-14. [Consulta: 14 desembre 2022].

## Enllaços externs

* La Barcelona 'gay', El País
* Guia Gay Barcelona
# Saffloz

Saffloz és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 93 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saffloz era de 93 persones. Hi havia 37 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 11 parelles sense fills i 18 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 56 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família i 20 eren segones residències. 54 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 35 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saffloz el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 12 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 40 eren actives i 18 eren inactives. De les 40 persones actives 38 estaven ocupades (20 homes i 18 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 18 persones inactives 5 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses alimentàries, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa immobiliària.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Saffloz hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 696 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saffloz a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saffloz a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.