OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mapa de Chialvo

El mapa de Chialvo és un mapa bidimensional proposat per Dante R. Chialvo l'any 1995 per descriure la dinàmica genèrica dels sistemes excitables. El model s'inspira en l'enfocament numèric de la xarxa de mapes acoblats (CML) de Kunihiko Kaneko que considera el temps i l'espai com a variables discretes però l'estat com a contínua. Més tard, Rulkov va popularitzar un enfocament similar. Mitjançant només tres paràmetres, el model és capaç d'imitar de manera eficient la dinàmica neuronal genèrica en simulacions computacionals, com a elements únics o com a parts de xarxes interconnectades.

## El model

El model és un mapa iteratiu on a cada pas de temps, el comportament d'una neurona s'actualitza com les equacions següents:${\begin{aligned}x_{n+1}=&f(x_{n},y_{n})=x_{n}^{2}\exp {(y_{n}-x_{n})}+k\\y_{n+1}=&g(x_{n},y_{n})=ay_{n}-bx_{n}+c\\\end{aligned}}$en quin, $x$ s'anomena variable d'activació o potencial d'acció, i $y$ és la variable de recuperació. El model té quatre paràmetres, $k$ és una pertorbació additiva depenent del temps o un biaix constant, $a$ és la constant de temps de la recuperació $(a<1)$, $b$ és l'activació-dependència del procés de recuperació $(b<1)$ i $c$ és una constant de compensació. El model té una rica dinàmica, que presenta des d'un comportament oscil·latori fins a un comportament caòtic, així com respostes no trivials a petites fluctuacions estocàstiques.

## Referències

* ↑ Chialvo, Dante R. (en anglès) Chaos, Solitons & Fractals, 5, 3, 01-03-1995, pàg. 461–479. Bibcode: 1995CSF.....5..461C. DOI: 10.1016/0960-0779(93)E0056-H. ISSN: 0960-0779.
* ↑ Rulkov, Nikolai F. Physical Review E, 65, 4, 10-04-2002, pàg. 041922. arXiv: nlin/0201006. Bibcode: 2002PhRvE..65d1922R. DOI: 10.1103/PhysRevE.65.041922. PMID: 12005888.
* ↑ Wang, Fengjuan; Cao, Hongjun (en anglès) Communications in Nonlinear Science and Numerical Simulation, 56, 01-03-2018, pàg. 481–489. Bibcode: 2018CNSNS..56..481W. DOI: 10.1016/j.cnsns.2017.08.027. ISSN: 1007-5704.
* ↑ Chialvo, Dante R.; Apkarian, A. Vania (en anglès) Journal of Statistical Physics, 70, 1, 01-01-1993, pàg. 375–391. Bibcode: 1993JSP....70..375C. DOI: 10.1007/BF01053974. ISSN: 1572-9613.
* ↑ Bashkirtseva, Irina; Ryashko, Lev; Used, Javier; Seoane, Jesús M.; Sanjuán, Miguel A. F. (en anglès) Communications in Nonlinear Science and Numerical Simulation, 116, 01-01-2023, pàg. 106867. Bibcode: 2023CNSNS.11606867B. DOI: 10.1016/j.cnsns.2022.106867. ISSN: 1007-5704.
# Can Bosch (Sant Vicenç de Montalt)

Can Bosch és una casa de Sant Vicenç de Montalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa aïllada amb planta baixa i pis. Coberta a dues aigües. Conserva encara les pedres a les obertures, tot i que ha sofert modificacions. Al davant hi ha un pou i un ampli pati que ha estat qualificat Parc Urbà. Al costat té un cos afegit.

## Referències

* ↑ «Can Bosch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Tricònion

Tricònion (en llatí Trichonium, en grec antic Τριχώνιον) era una ciutat d'Etòlia que va donar nom al llac Triconis.
No se sap la seva situació exacta. Se l'ha situat al sud del llac en un lloc que ara es diu Gavala, però altres autors la situen a l'est. Estrabó diu que juntament amb Estratos es trobava en una plana fèrtil, cosa que la situa al nord del llac. Sens dubte era una ciutat important, i la mencionen també Polibi i Pausànias. Es coneixen diverses persones importants nascudes en aquesta ciutat, entre elles Alexandre de Tricònion, comandant de la Lliga Etòlia.

## Referències

* ↑ Polibi, 1935, p. 67.
* ↑ Smith, William (ed.). «Trichonium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 juliol 2021].

## Bibliografia

* Polibi. Història. Volum III. Fundació Bernat Metge, 1935. ISBN 9788472259744.
# Giligammes

Els giligammes (llatí: Giligammae, grec antic: Γιλιγάμμαι) foren una tribu líbia esmentada per Heròdot que habitava a la part oriental de la Cirenaica, el districte de la Marmàrica. Vivien entre els adirmàquides i els asbites, amb els quals limitaven devers per l'illa Afrodisíade, no lluny de Derna. Vivien a l'interior, car els grecs ocupaven la costa i els havien empès cap a l'interior.
Després de la descripció d'Heròdot no els torna a esmentar cap altre autor, i a tots els autors posteriors aquella zona és habitada pels marmàrides (que donaren nom a la Marmàrica); bé es pot tractar d'un nom diferent pel mateix poble, bé d'un altre poble que els desplaçà o assimilà. Hom ha proposat, per altra banda, d'identificar-los amb els qeheq que apareixen a les fonts egípcies com a libis.

## Referències

* ↑ Heròdot, Història, llibre IV, capítol 169.
* 1 2 Desanges, Jehan. Catalogue des tribus africaines de l'antiquité classique à l'ouest du Nil. Dakar: Université de Dakar, 1960, p. 163 [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ «Giligammae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). William Smith LLD Ed.
* ↑ Heròdot. Traducció i notes de Carlos Schrader. Libro IV. Madrid: Gredos, 1979, p. 442.
# Sarrewerden

Sarrewerden (en alsacià Sààrwerde, alemany Saarwerden) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.013 habitants. El 1972 es va fusionar amb els municipis de Bischtroff-sur-Sarre i Zollingen.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2017 |
| 917 | 934 | 947 | 967 | 987 | 1.013 | 848 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2007 | Gérard Berg | |
| 2007- | Jean-Joseph Taesch | |
# Kepler-62c

Kepler-62c és un exoplanetad'aproximadament la mida de Mart descobert en òrbita al voltant de l'estel Kepler-62, el segon més interior del sistema planetari descobert per la Missió Kepler de la NASA. És el segon exoplaneta més petit conegut després de Kepler-37b en ser descobert i confirmat per la nau Kepler. Va ser trobat utilitzant el mètode del trànsit, en el qual es mesuren les fluctuacions que un planeta causa en creuar davant la seva estrella des del punt de vista de la Terra. El seu flux estel·lar és 25 ± 5 vegades el de la Terra.

## Vegeu també

* Kepler-62
* Exoplaneta
* Llista d'estrelles amb planetes extrasolars confirmats
* Missió Kepler

## Referències

* ↑ Lars A. Buchhave «Kepler-62: a five-planet system with planets of 1.4 and 1.6 Earth radii in the habitable zone» (en anglès). Science, 6132, 18-04-2013, pàg. 587-590. DOI: 10.1126/SCIENCE.1234702.
* 1 2 3 Afirmat a: The Kepler Giant Planet Search. I: A Decade of Kepler Planet-host Radial Velocities from W. M. Keck Observatory. Indicat a la font segons: NASA Exoplanet Archive. Data de publicació: 2024. DOI: 10.3847/1538-4365/AD0CAB.
* ↑ «Transit Timing Variations and linear ephemerides of confirmed Kepler transiting exoplanets». Research in Astronomy and Astrophysics, 3, 2019, pàg. 041. DOI: 10.1088/1674-4527/19/3/41.
* ↑ Lars A. Buchhave «Kepler-62: a five-planet system with planets of 1.4 and 1.6 Earth radii in the habitable zone» (en anglès). Science, 6132, 18-04-2013, pàg. 587-590. DOI: 10.1126/SCIENCE.1234702.
* ↑ Lars A. Buchhave «Kepler-62: a five-planet system with planets of 1.4 and 1.6 Earth radii in the habitable zone» (en anglès). Science, 6132, 18-04-2013, pàg. 587-590. DOI: 10.1126/SCIENCE.1234702.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Identificador Extrasolar Planets Encyclopaedia d'exoplaneta: c/ Kepler-62 c. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ «Planet Kepler-62 c» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system Kepler-62 hosts at least 5 planets.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].
* 1 2 Borucki, William J. [et al]. «Kepler-62: A Five-Planet System with Planets of 1.4 and 1.6 Earth Radii in the Habitable Zone». Science Express, 18-04-2013. DOI: 10.1126/science.1234702 [Consulta: 18 abril 2013].
Sistema planetari Kepler-62 :
Kepler-62b · Kepler-62c · Kepler-62d · Kepler-62e · Kepler-62f :
# Gobius agulhensis

Gobius agulhensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-àfrica (des d'East London fins al Cap de Bona Esperança).

## Referències

* ↑ Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Goren, M., 1996. A review of the southern African gobiid fish genus Caffrogobius Smitt, 1900. Spec. Publ. Smith Inst. Ichthyol. (57):1-28.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miller, P.J., 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Carmelo José González Jiménez

Carmelo José González Jiménez (9 de juliol de 1983, Las Palmas de Gran Canaria) és un exfutbolista canari, que va sorgir del planter de la UD Las Palmas.

## Referències

* ↑ «Carmelo, exjugador de la UD, choca contra un coche de la Policía Local al intentar evitar un control» (en castellà). Atlántico Hoy, 03-06-2023. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «Carmelo González, exjugador profesional, es arrestado al impactar contra la Policía» (en castellà). Diario Marca, 04-06-2023. [Consulta: 10 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a Soccerway
# Tit Ebuci Helva

Tit Ebuci Helva (llatí: Titus Aebutius T. f. Helva Flavus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Ebúcia, i era de la família patrícia dels Ebuci Helva.
Va ser elegit cònsol junt amb Publi Veturi Gemí Cicurí el 499 aC, any en què es va assetjar Fidenes i es va conquerir Crostumèria. L'any 498 aC va ser magister equitum del dictador Aulus Postumi Albus i va participar en la gran batalla del Llac Regil, on actuava de comandant de l'ala esquerra. Va combatre cos a cos amb Octavi Mamili, a qui va travessar el braç esquerre.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 11.
# Galeta de soda

El bescuit o galeta de soda és un cracker i normalment quadrat fet de farina blanca, greix alimentari, llevat i llevat químic, amb la majoria de les varietats lleugerament espolsades amb sal gruixuda, a Cuba les espolsen amb sal gruixuda i una altra variant és amb sèsam. Té perforacions per la seva superfície, per permetre que el vapor escapi i pugi uniformement, i per les vores, ja que les galetes individuals es trenquen de làmines més grans durant la fabricació. Té una textura molt seca i cruixent, i es fa amb menys greix que d'altres varietats com els «Ritz crackers». Existeixen versions baixes en sodi i sense sal, així com integrals.

## Història

Les galetes de soda, anomenades també premium flakes o saltine crackers en anglès, procedeixen d'almenys el segle xix. Els Premium Saltines, anomenats originàriament Premium Soda Crackers, van sorgir el 1876 a St. Joseph (Missouri).
Als Estats Units, la paraula «saltine» era originàriament una marca registrada de Nabisco, que va absorbir la marca Premium, però va perdre la protecció legal després que el terme comencés a usar-se àmpliament per al·ludir a altres crackers semblants.

## Usos

Les galetes de soda acostumen a menjar-se com aperitiu lleuger, amb mantega, melmelada, formatge fos o pasta de guaiaba. També poden mullar-se o engrunar-se en estofats, xilis o sopes, o afegir-se a amanides. Acostumen a vendre's en capses que contenen diversos lots de crackers embolicats en paper encerat, cel·lofana o plàstic. A restaurants es troben en petits paquets embolicats de dues galetes, normalment per acompanyar sopes o amanides.

## Vegeu també

* Desafiament Saltine
* Cracker (aliment)
* Bescuit de mar

## Referències

* ↑ «El blog de Gabriel Bibiloni » Galetes i galletes (o potser bescuits)». [Consulta: 24 maig 2019].
* ↑ «History of Buchanan County, Missouri, Published 1881, St. Joseph Steam Printing Company, Printers, Binders, Etc., St. Joseph, Missouri» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2013].
* ↑ «American Biscuit And M'F'G Co.: 309 And 311 Douglas St., Sioux City, Iowa» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2013].
* ↑ «Nabisco Premiun Saltines» (PDF) (en anglès). [Consulta: 9 gener 2013].

## Enllaços externs

* Línia de productes Nabisco's Premium Arxivat 2010-07-27 a Wayback Machine. (anglès)
* Recepta per a galetes de soda tradicionals (anglès)
# Sarremesan

Sarremesan (francès Sarramezan) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* Institut nacional d'estadística i estudis econòmics francès (NSEE)
* ↑ Toponímia occitana
# Kara Fatma

* No s'ha de confondre amb Kara Fatima Khanum, líder i comandant kurda durant la Guerra de Crimea..
Fatma Seher Erden (Erzurum, 1888 – Istanbul, 2 de juliol de 1955), més coneguda com a Kara Fatma ('Fatma la bruna'), va ser una heroïna condecorada de la Guerra d'independència turca. El sobrenom de «bruna» li fou donat per Mustafa Kemal. Va comandar, amb el grau de tinent, una unitat paramilitar de més de 700 soldats, entre els quals 43 eren dones.

## Referències

* ↑ http://www.atam.gov.tr/dergi/sayi-42/bursanin-kurtulusuna-imza-atmis-bir-mucahit-kadinimiz-kara-fatma-fatma-seher Arxivat 2017-07-05 a Wayback Machine.
* ↑ http://query.nytimes.com/mem/archive-free/pdf?res=9404E3DB1739EF3ABC4B51DFB2668389639EDE

## Vegeu també

* Makbule Efe
# Gobius ateriformis

Gobius ateriformis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Cap Verd.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Brito, A. i P.J. Miller, 2001. Gobiid fishes from the Cape Verde Islands, including two new species of Gobius (Teleostei: Gobioidei). J. Nat. Hist. 35: 253-277.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Maria Giralt i Castells

Maria Giralt i Castells (Barcelona, 22 d'agost de 1958) és una activista LGBTI i feminista catalana, directora de la televisió online Gayles.tv. L'any 2019 va rebre la Medalla al treball President Macià que atorga la Generalitat de Catalunya. Va estudiar Psicologia i es va llicenciar en màrqueting i estudis de mercat.
Als 18 anys, juntament amb unes 4.000 persones més, va participar en la primera manifestació de l'orgull gai que es va organitzar a Barcelona, que va tenir lloc el juny de 1977. Poc abans havia impulsat amb altres dones el Col·lectiu de Lesbianes, el primer de la ciutat i de l'estat espanyol, nascut dins de l'organització homosexual Front d'Alliberament Gai de Catalunya (FAGC), que posteriorment van abandonar per a reivindicar un feminisme radical i treballar pels drets de les persones LGBTI.
Quan tenia 20 anys va treballar durant uns mesos com a discjòquei al Daniel's, el primer bar per a lesbianes de la ciutat, obert el 1975.
Com a empresària ha desenvolupat diversos projectes, com una marca de roba interior creada el 2008 i dirigida a lesbianes o The L Cruise, un creuer per a lesbianes. És una de les fundadores de l'associació Gender and LGTB Lab, amb la qual, a través d'Aequalis, analitzen la gestió de les diversitats LGBTI a les empreses. L'any 2013 va crear Gayles.tv, una televisió online en castellà i anglès dirigida al col·lectiu LGBTI. També és vicepresidenta de l'Associació Catalana d'Empreses LGTBI (ACEGAL), entitat impulsora del Pride Barcelona i de l'eix comercial Gaixample.

## Referències

* 1 2 3 «El Govern entrega les medalles i plaques al treball President Macià». web GenCat, 19-12-2019 [Consulta: 1r febrer 2020]. Arxivat 2020-02-01 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-02-01. [Consulta: 1r febrer 2020].
* 1 2 «Maria Giralt» (en castellà). MagLes magazine, 3, 01-12-2012, pàg. 26-28 [Consulta: 1r febrer 2020].
* ↑ López, Helena «"Pujàvem la Rambla cridant: 'Detrás de las ventanas hay lesbianas'"». El Periódico, 27-06-2017 [Consulta: 1r febrer 2020].
* ↑ Sanz, Rosa Mari «Una lesbiana de bandera». El Periódico, 19-11-2010 [Consulta: 1r febrer 2020].
* ↑ Pérez, Beatriz «Les lesbianes: tan invisibles, que es van deslliurar de la llei de perillositat social». El Periódico, 26-12-2018 [Consulta: 1r febrer 2020].
* ↑ Pollina, Carme «“Als negocis dirigits al segment lèsbic els cal professionalitzar-se”». La Independent, 07-03-2013 [Consulta: 1r febrer 2020].
* 1 2 3 Vidal, Jaume «“A les empreses encara hi ha molta gent que no ha sortit de l'armari”». El Punt Avui, 31-01-2020 [Consulta: 1r febrer 2020].
* ↑ Molina, Ángela «Maria Giralt y ‘Pancho’, el perro activista» (en castellà). El País, 28-06-2017 [Consulta: 1r febrer 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista a Maria Giralt a InOutRadio, 21/1/2020
# Carmelo Cortés Lara

Carmelo Cortés Lara, conegut futbolísticament com a Melo (Mataró, 24 d'agost de 1983) és un futbolista català que juga de defensa.

## Trajectòria esportiva

Melo es va formar a les categories inferiors del CE Mataró, sent cedit durant una temporada al juvenil de la UDA Gramenet, que militava a la Divisió d'Honor. El 2002, en el seu primer any d'amateur, va fitxar per la UE Cerdanyola de Mataró de Primera Catalana.
L'estiu de 2003 va fitxar pel CE Premià, ascendint l'equip a Tercera Divisió l'any 2006. L'any 2007 Melo va esdevenir el capità del Premià.
Després de 7 temporades al Premià, Melo fitxa per la UE Cornellà, a les ordres de Quique Pérez Cabedo. En l'equip del Baix Llobregat, Melo es proclama màxim golejador del grup 5è de Tercera, tot i ser defensa. La majoria dels 20 gols que va marcar els va fer de penal i d'estratègia a pilota aturada.
L'estiu de 2011 Melo dona el salt a la Segona B, fitxant per la UE Sant Andreu

## Referències

* ↑ Mundo Deportivo (18/01/2011). "Un central amb olfacte de gol, que ja és el màxim realitzador de Tercera."
* ↑ Diari Ara (12/07/2011). "Els màxims golejadors del futbol català presenten xifres més baixes que uns anys enrere."
* ↑ Web oficial UE Sant Andreu (23/06/2011). "Melo, el pitxitxi de tercera, jugant de defensa, fitxat."
* ↑ Perfil a trayectoriasdeftbol

## Enllaços externs

* Melo a FutbolMe
* Fitxa de Melo a la web oficial de la UE Sant Andreu Arxivat 2011-09-07 a Wayback Machine.
# Tomas Vaitkus

Tomas Vaitkus (Klaipėda, 4 de febrer de 1982) és un ciclista lituà, ja retirat, que fou professional entre el 2003 i el 2017.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa aconseguida al Giro d'Itàlia de 2006, tres campionats nacionals en ruta i dos campionats nacionals en contrarellotge.

## Palmarès en ruta

* 2001
** Vencedor d'una etapa del Triptyque des Barrages
* 2002
** Campió del món de contrarellotge sub-23
** 1r a la Chrono champenois
** 1r al Gran Premi de les Nacions sub-23
** 1r a la Targa Crocifisso
* 2003
** Campió de Liutània en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca
* 2004
** Campió de Liutània en ruta
** Campió de Liutània en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca
* 2005
** 1r al Gran Premi SEB Eesti Ühispank Tartu
* 2006
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 2008
** Campió de Liutània en ruta
** 1r al Tour de Groene Hart
** Vencedor d'una etapa de la Volta a l'Algarve
* 2013
** Campió de Liutània en ruta
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Azerbaidjan
* 2016
** 1r al Gran Premi d'Orà
** 1r al Tour de Constantina
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Orània
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Sétif
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Jornal de Notícias

### Resultats al Tour de França

* 2007. Abandona (3a etapa)
* 2011. 140è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. Abandona (10a etapa)
* 2006. Abandona (13a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2012. Abandona (17a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2008. 95è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 2000
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Simas Raguockas, Vytautas Kaupas i Sergejus Apionkinas)

### Resultats a la Copa del Món

* 2002
** 1r a la Classificació general i a la prova de Cali, en Persecució
* 2004
** 1r a Moscou, en Persecució per equips

## Referències

* ↑ «El lituano Tomas Vaitkus se impone en la novena etapa del Giro y Basso sigue líder» (en castellà). El País [Madrid], 15-05-2006. ISSN: 1134-6582.
* ↑ 20minutos. «Vaitkus se doctora en el Giro» (en castellà), 15-05-2006. [Consulta: 19 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Glacera de Bering

La glacera de Bering és una glacera de l'estat estatunidenc d'Alaska. Juntament amb el camp de gel de Bagley, on s'acumula la neu que alimenta la glacera, Bering és la glacera més gran d'Amèrica del Nord. Rep el nom del navegant i explorador d'origen danès Vitus Bering.
Les temperatures més càlides i els canvis de precipitació durant el segle xx han provocat que la glacera de Bering hagi retrocedit en el seu front de la glacera uns 12 km des del 1900. La glacera allibera aproximadament 30 quilòmetres cúbics d'aigua a l'any, més del doble de la quantitat d'aigua del tot el riu Colorado. L'aigua de fusió s'acumula al llac Vitus, al sud del Parc i Reserva Nacional Wrangell-Sant Elies, a uns 10 km del golf d'Alaska, que flueix pel riu Seal fins al golf d'Alaska.

## Referències

* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ Bering Glacier: Interdisciplinary Studies of Earth's Largest Temperate Surging Glacier Publisher: Geological Society of America February 1, 2010 ISBN 978-0813724621,ISBN 0813724627
* ↑ Bering Glacier Melting Faster Than Scientists Thought Newswise, Retrieved on August 24, 2008
* ↑ Bering Glacier National Forest Service, USDA