OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cristià Enric de Brandenburg-Kulmbach

Cristià Enric de Brandenburg-Kulmbach -en alemany Christian Heinrich von Brandenburg-Kulmbach- (Bayreuth, Baviera, 29 de juliol de 1661 - Weferlingen, 5 d'abril de 1708) fou marcgravi de Brandenburg-Bayreuth-Kulmbach.
El 1694 va acceptar la invitació del seu parent, el marcgravi de Brandenburg-Ansbach, per mudar-se amb la seva família al palau de Schönberg, a Ansbach (Nuremberg). Amb un subsidi modest i molt endeutat, Cristià Enric va signar, el 1703, el Contracte de Schönberg, pel qual ell renunciava als seus drets successoris sobre els estats de Francònia de la Casa de Hohenzollern (els principats d'Ansbach i Bayreuth) a favor de Prússia. Com a compensació, el rei Frederic I de Prússia va garantir la situació financera de la seva família a Prússia i li va cedir com a nou domicili el Palau de Weferlingen prop de Magdeburg, on moriria cinc anys després, uns mesos abans del naixement del seu darrer fill.
Després de la mort de Cristià Enric, el seu fill gran Jordi Frederic va intentar que s'abolís el Contracte de Schönberg. Després de llargues i difícils discussions, el 1722, va poder recuperar els drets de successió de la seva família a Bayreuth i Ansbach.

## Llinatge

Era el cinquè fill de Jordi Albert de Brandenburg-Bayreuth (1619 — 1666) i de Maria Elisabet de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (1628 — 1664). Cristià Enric, tot i ser el quart fill mascle, va esdevenir l'hereu del marcgraviat de Brandenburg-Bayreuth-Kulmbach, ja que els seus germans més grans no van arribar a l'edat adulta: Cristià Felip va néixer i morir el 1653, Jordi Frederic va néixer el 1657, però va morir l'any següent, i el tercer, Erdmann Felip, va morir en caure del cavall el 1678, a l'edat de dinou anys. El 14 d'agost de 1687 es va casar al palau de Obersulzburg amb la comtessa Sofia Cristiana de Wolfstein (1667 — 1737), filla d'Albert Frederic de Wolfstein (1644 — 1693) i de Sofia Lluïsa de Castell-Remlingen (1645 — 1717). El matrimoni va tenir catorze fills:
* Jordi Frederic (1688 — 1735), casat amb Dorotea de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck (1685 — 1761)
* Albert Wolfgang (1689 — 1734)
* Dorotea Carlota (1691 — 1712), casada amb Carles Lluís de Hohenlohe-Weikersheim.
* Frederic Emmanuel (1692 — 1693)
* Cristiana Enriqueta (1693 — 1695)
* Frederic Guillem (1695 — 1695)
* Cristiana, nascuda morta el 1698.
* Cristià August (1699 — 1700)
* Sofia Magdalena (1700 — 1770), casada amb el rei Cristià VI de Dinamarca (1699 — 1746).
* Cristina Guillemina (1702 — 1704)
* Frederic Ernest (1703 — 1762), casat amb Cristina Sofia de Brunsvic-Bevern (1717-1779).
* Maria Elionor (1704 — 1705)
* Sofia Carolina (1705 — 1764), casada amb Jordi Albert d'Ostfriesland (1690-1734).
* Frederic Cristià (1708 — 1769)

## Bibliografia

* Gerhard Taddey: Lexikon der deutschen Geschichte, Stuttgart 1998. ISBN 3-520-81303-3
* M. Spindler, A. Kraus: Geschichte Frankens bis zum Ausgang des 18. Jahrhunderts, München 1997. ISBN 3-406-39451-5
* Historische Kommission bei der bayerischen Akademie der Wissenschaften: Neue deutsche Biographie, Berlin 1971
# Dorisc

Dorisc (grec antic: Δορίσκος o Δωρίσκος, Doriskos) va ser un establiment costaner de Tràcia a la plana occidental del riu Hebros, plana sovint anomenada de Dorisc. Avui és una vila d'uns 500 habitants de la regió de Macedònia oriental i Tràcia, prefectura d'Evros, província d'Alexandrúpoli.
Al segle vi, durant l'expedició de Darios I el Gran de Pèrsia, els perses la van ocupar i fortificar, cap a l'any 512 aC. Durant la invasió de Xerxes II de Pèrsia el rei persa va revistar les seves forces a la plana de Dorisc abans d'iniciar la marxa cap a Grècia. Sembla que mai no va ser una ciutat, i en temps de Titus Livi, segons diu, era un castellum. També en parla Plini el Vell.

## Referències

* 1 2 Heròdot, 2010, p. 68.
* ↑ Smith, William (ed.). «Doriscus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXXI, 16
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, IV, 18

## Bibliografia

* Heròdot. Història. Llibre VII. Fundació Bernat Metge, 2010. ISBN 9788498591460.
# Espectre (desambiguació)

«Espectre» té aquests significats:
* Física:
** Espectre nuclear, radiació corpuscular emesa per un núclid que experimenta una transformació radioactiva.
** Espectre d'una radiació corpuscular, espectre d'energia de les partícules o corpuscles contingudes en la radiació emesa per una substància radioactiva.
*** Espectre alfa
*** Espectre beta
** Espectre electromagnètic, conjunt de totes les possibles ones electromagnètiques.
** Espectre radioelèctric, conjunt d'ones electromagnètiques amb freqüències compreses entre 3 Hz i 3.000 GHz.
** Espectre visible, regió de l'espectre electromagnètic que l'ull humà és capaç de percebre.
** Espectre de fluctuacions és el conjunt de variacions de l'amplitud de les fluctuacions de l'escala angular.
** Espectre de freqüències és el gràfic que mostra com és la descomposició d'un senyal ondulatori (sonora, lluminosa, electromagnètica…) en el domini freqüencial.
* Matemàtiques:
** Espectre (matemàtiques), una generalització del conjunt de valors propis pel cas de dimensió infinita.
* Política:
** Espectre polític, ventall o manera de visualitzar les diferents posicions polítiques.
* Parapsicologia: Un espectre o fantasma és l'aparició d'un mort que es manifesta entre els vius de manera perceptible.
# Escacs Janus

| | a | b | c | d | e | f | g | h | i | j | |
| 8 | | | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | i | j | |
Els escacs Janus són una variació d'escacs jugada en un tauler de 10 × 8 caselles. La seva característica diferenciadora és una nova peça, el janus (també coneguda com a arquebisbe o cardenal), amb la combinació dels moviments d'un alfil i un cavall. Aquesta peça deu el seu nom al déu romà Janus perquè aquest déu se solia representar normalment amb dues cares mirant en direccions oposades. Els escacs Janus van ser inventats el 1978 per Werner Schöndorf, de Bildstock, Alemanya.
Al conjunt de les peces d'escacs usuals s'hi sumen dos peons i dos janus per cada jugador. Cada janus és situat entre la torre i el cavall. La posició tant del rei com de la dama és la mateixa que la dels escacs normals. Després d'un enroc el rei se situa a la columna b o i i la torre a la columna c o h, segons si es fa l'enroc llarg o curt, és a dir, segons quin costat es fa l'enroc.
S'ha de tenir en compte que el janus és l'única peça en aquest joc que és capaç de fer escac i mat al rei de l'oponent sense l'assistència de qualsevol altra peça, si el rei està en una cantonada, i el janus es troba a dues caselles en diagonal.
Aquesta variació dels escacs és bastant popular a Europa. Alguns Grans Mestres d'escacs hi juguen, entre ells, Víktor Kortxnoi, Péter Lékó i Artur Iussúpov.

## Enllaços externs

* Escacs Janus, de Hans L. Bodlaender (en anglès).
* Janusschach - Escacs Janus (en alemany).
* BrainKing.com - un servidor en el qual es pot jugar Escacs Janus per internet.
* ChessV - un programa amb què es pot jugar a Escacs Janus.
# Orontes (poble)

Els orontes foren un poble d'Assíria esmentat per Plini el Vell, que diu que vivien a l'est de Gaugamela. Correspondrien a la moderna tribu kurda dels Rowandi. El seu nom deriva de l'ètim persa Erwend.

## Referències

* ↑ «The inhabitants ASSYRIA (Ancient country)» (en anglès). International Publications Ltd. [Consulta: 7 febrer 2021].
# Volvera

Volvera (piemontès: La Volvera) és un municipi italià de la ciutat metropolitana de Torí, al Piemont. El 2021 tenia 8.596 habitants. En formen part les frazioni de Gerbole, Zucche, Panealba, Serafini i Bongiovanni.
# Districte de Namuno

El Districte de Namuno és un districte de Moçambic, situat a la província de Cabo Delgado. Té una superfície 6.037 kilòmetres quadrats. En 2015 comptava amb una població de 211.737 habitants. Limita al nord amb el districte de Montepuez, a l'oest amb el districte de Balama, al sud amb els districtes de Lalaua, Mecubúri i Eráti de la província de Nampula i a l'est amb el districte de Chiúre.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en sis postos administrativos (Hucula, Luli, Machoca, Meloco, Namuno i Ncumpe), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo d'Hucula:
** Hucula, e
** Mavo
* Posto Administrativo de Luli:
** Luli
* Posto Administrativo de Machoca:
** Macheremele, e
** Machoca
* Posto Administrativo de Meloco:
** Meloco, e
** Muatuca
* Posto Administrativo de Namuno:
** Mahussiine,
** Milipone,
** Namuno,
** Nicane, e
** Nicuita
* Posto Administrativo de Ncumpe:
** Ncumpe, e
** Pambara

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística
# Franz Jonas

Franz Jonas (pronunciació alemanya: ( escolteu-ho); 4 d'octubre, 1899 - 24 d'abril, 1974) va ser un polític austríac, president del seu país entre 1965 i 1974.
Tipògraf de professió, va ser membre del Partit Socialdemòcrata d'Àustria des de jove. També va ser molt actiu al moviment esperantista. De fet, podríem dir que la seva tasca principal abans de la segona guerra mundial va ser l'esperantisme des d'una perspectiva propera a la socialdemocràcia, mentre que després de la segona guerra mundial es va dedicar sobretot a la política activa tot i que restant sempre un ferm defensor de la llengua universal.

## Biografia
### L'esperantista

Va aprendre esperanto el 1922 i l'any següent va començar a impartir-ne classes. En concret, va promoure aquesta llengua auxiliar internacional als ambients socialistes, convertint-se en el principal activista del moviment esperantista d'Àustria, molt fort en aquella època. Així, el 1925 va co-organitzar el congrés del SAT i des d'aquell any va ser el secretari de la Aŭstria Laborista Ligo Esperantista. També va ser un dels fundadors de la Internacio de Socialistaj Esperantistoj. Va escriure molts articles per a la revista d'aquesta associació, La Socialisto, fins que va ser prohibida el 1934, juntament amb la resta d'associacions obreres austríaques. Jonas va fugir a Txecoslovàquia, tot i que va tornar a Àustria al cap de pocs mesos. Després de l'annexió del país pel Reich alemany va ser detingut i va passar 14 mesos a la presó pel seu activisme socialista i esperantista. Va ser alliberat per manca de proves.

### El polític

Després de la Segona Guerra Mundial va començar la seva veritable carrera política. Primer, participant en la política municipal com a conseller per temes de nutrició des del 1948. També va ser alcalde de Viena de 1951 a 1965. Des de 1965 va ser President d'Àustria, reelegit el 1971 per un segon període de sis anys. Va morir en el càrrec el 1974. Està enterrat al cementiri central de Viena, juntament amb la seva dona Margarete Jonas.

### Homenatges

El1966 va ser guardonat amb la Gran Creu de la Reial Ordre Noruega de Sant Olav, i el 1969 amb la medalla Pierre de Coubertin.
A Viena hi ha una plaça que porta el seu nom, al districte Floridsdorf. A més, popularment es coneix com a Jonas-Reindl la part subterrània (que va ser construïda durant el seu mandat com a alcalde de la ciutat) de la parada de tramvia Schottentor, on acaben les línies 37, 38, 40, 41 i 42.

## Referències

* ↑ «Franz Jonas - Weblexikon der Wiener Sozialdemokratie» (en alemany). Arxivat de l'original el 2011-09-24. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «Enciklopedio de Esperanto» (en esperanto). Literatura Mondo, Data incorrecta. [Consulta: 22 setembre 2014].
# Gambusia luma

Gambusia luma és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Guatemala i Hondures.

## Referències

* ↑ «Gambusia luma». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F.: Poeciliidae (Livebearers). planes 555-581. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors): Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. EDIPUCRS, Porto Alegre (Brasil). 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Gai Atili Serrà (edil)

Gai Atili Serrà (en llatí Caius Atilius Serranus) va ser un magistrat romà. Era probablement fill de Gai Atili Serrà, pretor l'any 218 aC. Formava part de la gens Atília i portava el cognomen de Serrà.
Va ser edil curul l'any 193 aC amb Luci Escriboni Libó. Van ser els dos primers edils que van exhibir la Megalèsia com a ludi scenici. Durant el seu mandat es van assignar per primer cop als senadors seients diferents al teatre dels de la resta del poble. va sercandidat a pretor l'any 185 aC, però no va sortir elegit.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 788.
# Orsula

Orsula (Ursula) és el nom de la punta o cap que marca l'extrem oriental de la ciutat de Dubrovnik a Croàcia. A 18 kilòmetres a l'est hi ha Cavtat amb l'aeroport que dona servei a Dubrovnik. A la vora de la punta, cap a l'oest, hi ha el barri de Sveti Jakov.

## Referències

* ↑ «Orsula Panorama Point». [Consulta: 31 octubre 2018].
# Dómnino (Tula)

* Per a altres significats, vegeu «Dómnino».
Dómnino (en rus: Домнино) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 51 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Caulonia

Caulonia (en grec: Καυλωνία, Kaulonia) és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 60 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 120 km al nord-est de Reggio de Calàbria, a la vall del Stilaro. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 7.119 habitants.
Originalment era coneguda amb el nom de Castelvetere, però el 1862 els seus habitants van decidir canviar el nom de la ciutat pel de l'antiga ciutat de Caulònia. Creien que aquesta ciutat s'havia situat al seu territori, però finalment es va demostrar que l'antiga Caulònia es trobava a prop de la moderna Monasterace, uns 16 km al nord-est.
Caulonia limita amb els municipis següents: Nardodipace, Pazzano, Placanica, Roccella Ionica i Stignano.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 febrer 2020].
# Diego de Almagro el Mozo

Diego de Almagro el Mozo va ser un aventurer peruà, nascut a Panamà el 1522, i mort a Cusco el 1542. Va arribar a ser governador del Perú entre 1541 i 1542, amb només 20 anys.

## Biografia

Fill de Diego de Almagro i d'una índia del Panamà, es reuneix amb el seu pare poc després de la conquesta de l'Imperi Inca, cap al 1535. Després que el seu pare morís, el 1538, ell és el seu únic hereu, tanmateix, els Pizarro l'impedeixen de gaudir dels seus títols, i el tenen sota vigilància a Lima. Malgrat això, un cert nombre d'antics partidaris d'Almagro s'uneixen amb ell i el 1541, dirigits per Juan de Rada, assassinen Francisco Pizarro. Diego de Almagro el Mozo es fa llavors reconèixer ràpidament com a governador per la majoria de les ciutats del Perú.
Ha d'aixafar tanmateix la resistència de Cusco. Mentrestant, el nou governador designat pel rei, Cristóbal Vaca de Castro, arriba al Perú, i reuneix al voltant d'ell una forta tropa. Després del fracàs de les negociacions, la batalla de Chupas entre partidaris d'Almagro i partidaris del rei suposa la derrota dels primers. Almagro fuig llavors a Cusco, però és detingut i després executat pel seu vencedor.
# Gambusia lemaitrei

Gambusia lemaitrei és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Gambusia lemaitrei». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F.: Poeciliidae (Livebearers). planes 555-581. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors): Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. EDIPUCRS, Porto Alegre (Brasil). 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Colibrí maragda de Canivet

El colibrí maragda de Canivet (Cynanthus canivetti) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones forestals des del sud-est de Mèxic fins Costa Rica.
# Cenogastròpodes

Els cenogastròpodes (Caenogastropoda) són una subclasse de mol·luscs gastròpodes. Inclou les espècies de Cypraea i Littorina littorea.

## Taxonomia

La subclasse Caenogastropoda és un grup molt ampli, amb 33.352 espècies en tres ordres:
* Ordre Architaenioglossa Haller, 1890
* Ordre Neogastropoda Wenz, 1938
* Ordre Littorinimorpha Golikov & Starobogatov, 1975
* Ordre Sorbeoconcha Ponder & Lindberg, 1997

## Referències

* 1 2 «WoRMS - World Register of Marine Species - Caenogastropoda». [Consulta: 17 abril 2021].
# Diego de Arana

Diego de Arana (Còrdova, Espanya, 1468 - illa de L'Espanyola, 1493), va ser un mariner que va acompanyar a Colom en el primer viatge de descobriment d'Amèrica.

## Dades biogràfiques

Se'l cita com a natural de Còrdova en el Diari de Colom i, a la Història de l'Almirall Ferran Colom, diu que era fill de Rodrigo de Arana. Se li suposa cosí de Beatriu Enríquez de Arana, l'abnegada companya de Cristòfor Colom, amb qui mai va arribar a casar-se.
Home de confiança de l'Almirall, va seguir en el seu primer viatge el divendres 3 d'agost de 1492, en qualitat de Alguacil de la Armada.
Després del naufragi de la Santa Maria, el dimarts 25 de desembre de 1492, a la costa nord-oest de L'Espanyola, i desapareguda la Pinta de Martín Alonso Pinzón, Colom, que anhelava tornar a Espanya per mostrar als Reis Catòlics el seu descobriment, va escollir a Diego per quedar-se al capdavant dels 36 homes que no cabien en el viatge de tornada. Al costat de Diego de Arana, van quedar com a lloctinents: Però Gutiérrez, reboster d'estrada del rei Ferran el Catòlic i Rodrigo d'Escobedo, escrivà major de l'Armada.   Per a la defensa d'aquells homes, els expedicionaris van construir amb l'ajuda de nadius taínos i les restes del naufragi de la Santa Maria el Fort Nativitat.
Dies després, el divendres 4 de gener de 1493, Colom va aixecar àncores per tornar a Espanya. Ja en alta mar, el dia de Reis, Colom es va retrobar a Pinzón amb qui mantenia seriosa disputa i, no van tornar al fort, sinó que van tornar junts amb direcció a Lisboa encara que, novament separats, La Pinta aconseguiria el port de Baiona a Galícia, abans que Colom arribés a Lisboa.
Uns mesos després, Colom retorna a la Hispaniola, el 28 de novembre de 1493, va trobar que tots els espanyols, inclosos Diego d'Arana, Però Gutiérrez i Rodrigo d'Escobedo, havien estat assassinats pels caribenys dirigits per Caonabo i el fort Nativitat completament arrasat.
Pel relat que dels fets els va fer el cacic amic Guacanagarí, va haver serioses disputes entre els espanyols per l'or que agafaven i les dones natives que disputaven i es van enfrontar al punt de matar un tal Jacome i dispersar-se. Únicament Arana i deu dels seus homes van quedar custodiant el fort. Gutiérrez i Escobedo i els del seu grup van ser assassinats per Caonabo, cacic de la zona de les mines d'or on havia anat. I en un atac nocturn també va atacar i exterminar als defensors del fort. Colón va decidir abandonar aquella zona insegura i construir La Isabela, la primera ciutat europea a Amèrica, moltes milles a l'est d'aquell malaurat lloc.
# Gai Atili

Gai Atili (en llatí Caius Atilius) era duumvir l'any 216 aC i juntament amb Marc Atili va fer la dedicatòria del temple de Concòrdia que havia construït el pretor Luci Manli.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXIII, 22
# Essam Baheeg

Essam Baheeg (Alexandria i Regne d'Egipte, 26 de febrer de 1931 - El Caire, 4 de desembre de 2008) fou un futbolista egipci de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1934. Pel que fa a clubs, destacà a Farouk / Zamalek.
Trajectòria com a entrenador:
* 1987–1988 Zamalek
* 1999–2000 Qanah
* 2000–2001 Sharqiya
* 2001–2002 Sohag

## Referències

* ↑ Egyptian International Soccer Matches Since 1920
# Otto Tief

Otto Tief (Uusküla, 14 d'agost de 1889 - Ahja, 5 de març de 1976) fou un advocat estonià, militar durant la Guerra d'Independència d'Estònia de 1918 i polític. Durant la Segona Guerra Mundial, amb la retirada de les forces d'ocupació d'Estònia per part de l'Alemanya nazi, va ser nomenat primer ministre el 18 de setembre de 1944. Proclamà la independència d'Estònia davant l'avanç de les tropes soviètiques, però el seu govern va ser dissolt amb l'entrada de l'Exèrcit Roig a Tallinn; quatre dies després Tief va ser arrestat. El 1945, va ser condemnat i deportat a Sibèria fins a la seva tornada el 1956. No obstant això, Tief convertit en un símbol va ser novament forçat a exiliar-se a Ucraïna i des de 1965, a Letònia. A la seva mort, els soviètics tampoc van autoritzar el seu enterrament a Estònia fins que, recuperada la independència, les seves restes mortals van ser sepultades a Tallinn el 1993.