OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'Arumí

L'Arumí és una masia del municipi de Folgueroles (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta en forma de "L". La part més llarga del rectangle està formada a quatre vessants i de la part central sobresurt una llanterna coberta de la mateixa manera, a la part sud-oest s'hi adossa l'altre cos. La part de migdia s'abriga sota la mateixa vessant de la casa i les aigües del mur de ponent i del nord vessen als sectors respectius. Consta de planta baixa i dos pisos. A tramuntana s'hi forma un clos tancat, la lliça, i el portal d'accés a la casa, rectangular, comunica amb l'habitació de la dreta a la qual s'adossa una escala que mena al primer pis, des d'on es dona accés a l'habitatge dels amos. En aquesta es disposen un balcó de pedra i arcades de maó. Al segon pis hi ha un porxo. A migdia s'hi adossa un cos de construcció recent. La llanterna té obertures d'arc de mig punt i s'usa com a colomar. La resta d'obertures són rectangulars. Al nord de la lliça hi ha coberts de construcció recent. A ponent, portal amb llinda amb la data de 1802.

## Història

Antiga masia registrada en els fogatges de la parròquia i terme de Santa Maria de Folgueroles de l'any 1553; aleshores habitava el mas un tal Antoni Aromir. Actualment pertany al patrimoni dels senyors Vergés que són propietaris del mas Comelles a Muntanyola, de la Roca de Perafita i de la Casanova i el Molí de la Casanova. Malgrat tenir part de l'habitació destinada als amos, està habitada pels masovers.

## Referències

* 1 2 «L'Arumí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2016].
# Coll de Vera

El Coll de Vera (dit també Coll de la Vera) és una collada de la Vall de Lord (Solsonès) situada a 1.238 m. d'altitud
És el punt més baix de l'esperó rocallós que, cap al nord, baixa del cim de la Llebre, a la Serra de Busa, i enllaça amb la Serra dels Bastets, separant el Clot de la Maçana, a l'oest, del de Valielles a l'est.
Pertany a l'enclavament de Valielles del municipi de Montmajor, si bé a la seva part nord immediata limita amb el municipi de Guixers.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ És com apareix escrit al mapa de l'ICC escala 1:10.000

## Bibliografia

* Mapa Vall de Lord, Esc. 1:25.000., Editorial Alpina, on el topònim està situat correctament.
# María Paz Vilas Dono

María Paz Vilas Dono (Vilagarcía de Arousa, 1 de febrer de 1988) és una davantera de futbol internacional amb Espanya, amb la qual va marcar 7 gols contra Kazakhstan a la classificació per a l'Eurocopa 2013, un record a la competició.
Des de la temporada 2020-21 juga al Reial Betis.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Títols |
| 02/03 - 05/07 | Atlético Arousana | |
| 06/07 - 07/08 | Llevant UE | 1 Lliga, 1 Copa |
| 08/09 - 10/11 | FC Barcelona | 1 Copa |
| 11/12 - 12/13 | RCD Espanyol | 1 Copa |
| 13/14 - 19/20 | València CF | |

## Referències

* ↑ Galicia, La Voz de. «El Valencia anuncia el fichaje de la vilagarciana Mari Paz Vilas», 26-06-2013. [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ «Mari Paz fue designada como ‘futbolista galega’ de la campaña 2015-16». El Correo Gallego.
* ↑ uefa.com. «Eurocopa femenina 2013 - España-Kazajstán – UEFA.com». es.uefa.com. [Consulta: 25 agost 2016].
# Mijvódne

Mijvódne (en (ucraïnès): Міжводне, en rus: Межводное, Mejvódnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 2.087 habitants. Pertany al districte de Txornomórske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Iuri Agàrkov

Iuri Agàrkov (Kremennaia, Província de Luhansk, 8 de gener de 1987) és un ciclista ucraïnès, professional des del 2007 i que actualment milita a l'equip Lvshan Landscape. Del seu palmarès destaca el Gran Premi de Donetsk de 2011.

## Palmarès

* 2008
** Vencedor d'una etapa al Triptyque des Monts et Châteaux
* 2008
** Vencedor d'una etapa a la Polònia-Ucraïna
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Tour de Szeklerland
* 2011
** 1r al Gran Premi de Donetsk

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# L'engany

L'engany (títol original en anglès, Shattered) és una pel·lícula de thriller estatunidenca del 2022 dirigida per Luis Prieto i protagonitzada per Cameron Monaghan, Frank Grillo, Lilly Krug i John Malkovich. S'ha doblat i subtitulat al català.
El rodatge es va acabar a Montana el juny de 2021. La pel·lícula es va estrenar en alguns cinemes i sota demanda el 14 de gener de 2022 i es va publicar l'edició en DVD i Blu-ray el 22 de febrer de 2022.

## Sinopsi

En Chris, un ric divorciat, s'enamora d'una misteriosa dona, l'Sky. Ell mateix, la seva exdona i el seu fill es troben atrapats, i es produeix una lluita desesperada per la supervivència.

## Repartiment

* Cameron Monaghan com a Chris Decker
* Frank Grillo com a Sebastian
* Lilly Krug com Sky
* John Malkovich com a Ronald
* Sasha Luss com a Jamie Decker
* Ash Santos com a Lisa
* Ridley Bateman com a Willow Decker
* David Madison com a Briggs
* Dat Phan com a Kiju

## Referències

* ↑ «Programació de TV3». 3Cat, 17-08-2024. [Consulta: 17 agost 2024].
* ↑ Ramachandran, Naman «John Malkovich, Lilly Krug, Cameron Monaghan Star in Action Thriller ‘Shattered,’ First Look Revealed». Variety, 23-06-2021 [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ Shattered a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Jeremy Kay. «Lilly Krug, John Malkovich, Cameron Monaghan, Frank Grillo to star in Cannes market sales title ‘Shattered'». Screen Daily, 23-06-2021. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ Vejvoda, Jim. «Shattered: Exclusive Red Band Trailer and Poster Debut for Cameron Monaghan Thriller». IGN, 18-11-2021. [Consulta: 20 novembre 2021].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Susannah Alexander. «First look at Gotham and Shameless star in new thriller». Digital Spy, 27-06-2021. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ Jon Mendelsohn. «‘Shattered,’ Starring John Malkovich and Frank Grillo, Reveals Cast and First Image». Collider, 23-06-2021. [Consulta: 31 juliol 2021].
# Matthias Volz

Matthias Max Volz (Schwabach, Imperi Alemany 1910 - Spalt, Alemanya 2004) fou un gimnasta artístic alemany, guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 4 de maig de 1910 a la ciutat de Schwabach, població situada a l'estat de Baviera, que en aquells moments formava part de l'Imperi Alemany i que avui dia forma part d'Alemanya.
Va morir el 26 d'agost de 2004 a la ciutat de Spalt, població situada a l'estat de Baviera (Alemanya).

## Carrera esportiva

Va participar, als 26 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 realitzats a Berlín (Alemanya nazi), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova del concurs complet per equips i la medalla de bronze en les proves d'anelles i salt sobre cavall. Així mateix finalitzà cinquè en la prova d'exercici de terra, setè en el concurs complet individual, desè en la prova de cavall amb arcs i trenta-vuitè en la de barres paral·leles.
# Claudia Black

Claudia Lee Black (Sydney, Nova Gal·les del Sud, 11 d'octubre de 1972) és una actriu australiana coneguda principalment per la seva interpretació de l'oficial Aeryn Sun a la sèrie televisiva de ciència-ficció Farscape i Vala Mal Doran a la sèrie de ciència-ficció Stargate SG-1. També és coneguda com a Sharon "Shazza" Montgomery a la pel·lícula Pitch Black.

## Vida personal

Va cursar els seus estudis a la Kambala Girls School de Sydney. Durant la seva vida adulta va viure part de la seva vida a Nova Zelanda i Europa, especialment a Londres.

## Referències

* ↑ Claudia Black Consultat el 22 de març de 2014.

## Enllaços externs

* Claudia Black Online Arxivat 2014-05-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Consell General dels Joves d'Andorra

El Consell General dels Joves és el nom que rep la iniciativa del parlament andorrà, el Consell General, per apropar el sistema democràtic als joves andorrans. Fou creat el 14 de març del 2002.
El projecte consisteix que els alumnes de 3r i 4t curts de la segona ensenyança redactin projectes de llei que després han d'aprovar al parlament. D'aquesta manera es pretén donar a conèixer el sistema institucionals d'Andorra als joves i, endemés, fer-los entendre com funciona la democràcia en general. És a dir, l'elaboració de lleis, la votació d'aquestes, el funcionament de l'executiu i judicial.
Es fa anualment i al parlament hi són representats els alumnes dels tres sistemes educatius del país. Les lleis aprovades no tenen cap mena de valor jurídic, al no convertir-se legislació del país. Tanmateix, serveixen de base educativa i d'eina per als polítics. Poden, mitjançant les propostes, copsar les inquietuds de la joventut. A més, el Consell General dels Joves ha permès posar de manifest els canvis de mentalitat que ha anat experimentant la societat. Per exemple, l'any 2014 el Consell General va aprovar la Llei de matrimoni homosexual.

## Projectes de Llei rebutjats més destacats

* Edició 2006: Llei per a la igualtat entre homes i dones en l'àmbit laboral
* Edició 2012: Llei per al reciclatge del paper
* Edició 2013: Llei per a la instal·lació d'ordinadors a les escoles

## Projectes de Llei aprovats més destacats

* Edició 2003: Llei sobre medi ambient, Llei per a la millora del transport públic, Llei per fomentar l'entreteniment dels habitants d'Andorra
* Edició 2004: Llei relativa a la igualtat entre homes i dones
* Edició 2005: la celebració d'eleccions va impedir la constitució del Consell General dels Joves el 2005
* Edició 2006: Llei per evitar el fracàs escolar
* Edició 2007: Llei per a la legalització del cànnabis, Llei relativa als espais sense fum
* Edició 2008: Llei per a l'educació sexual a l'escola, Llei per a la creació d'escoles verdes, Llei per a la millora de vida dels deficients visuals, Llei per a l'adaptació de centres per a la gent gran
* Edició 2009: Llei per a la promoció del català entre la població treballadora
* Edició 2010: Llei per a la integració dels immigrants
* Edició 2011: Llei per a la promoció del vehicle elèctric, Llei per al dret a la imatge pròpia,
* Edició 2012: Llei per a la legalització del matrimoni homosexual, Llei "per fer front a la crisi"
* Edició 2013: Llei per a l'allargament de la maternitat
* Edició 2014: Llei per fomentar el coneixement de la llengua anglesa i francesa

## Referències

* «Lleis aprovades (pàgina web oficial)».
* ↑ «Lleis aprovades (pàgina web oficial)».
* ↑ «Consell General dels Joves, 14-03-2015 (edició especial)». Arxivat de l'original el 2015-03-19. [Consulta: 27 abril 2015].
# Sala Biellese

Sala Biellese (en piemontès Sala 'd Biela) és un municipi italià, situat a la regió de Piemont i a la província de Biella. L'any 2010 tenia 627 habitants. Limita amb els municipis de Chiaverano (TO), Donato, Mongrando, Torrazzo i Zubiena.

## Història
### La revolta dels teixidors

El 1896 els teixidors de Sala, en un moment en què el teixit a mà encara era la principal activitat econòmica del país, feta principalment per dones, es van aixecar contra la pretensió del govern italià de donar un tractament fiscal al seu treball com si es tractés d'activitat industrial. Durant de la revolta la policia va disparar contra la multitud, matant quatre persones. Els líders de la revolta van ser processats, però van ser absolts posteriorment.

### La guerra partisana

A partir del 14 de desembre de 1944 va operar a la zona Radio Libertà, que fou l'única emissora de ràdio oberta al públic (i que no tenia una funció directament militar) dirigida pels partisans durant la resistència. Les primeres emissions es van fer a Callabiana i continuaren durant diverses nits. El gener de 1945, a causa de l'amenaça enemiga, la ràdio fou desmantellada i traslladada a Biella, on va continuar la seva activitat fins al 25 d'abril.
La idea va néixer durant les activitats de la segona Brigada Garibaldi, i els continguts de les emissions encara es poden trobar en la Biblioteca Municipal de Biella. L'editor de la programació era Sam (el farmacèutic Sandro Berruto), el locutor Gibo (el ferroviari Luigi Galleis) i el tècnic radiofònic Gamma (el forner Giovanni Passaglia). Les emissions tenien acompanyament musical en directe, inicialment amb la guitarra tocada per Grifo (el filador Alfio Re) i finalment amb un cor amb altres instruments.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Silvio Barbera | Llista Cívica |

## Referències

* ↑ Angelo Stefano Bessone, La rivolta di Sala. Tra gli ultimi giansenisti e i primi socialisti, Biella 1976
* ↑ «Pàgina on-line tracta de l'article de Piero Ambrosio i Alberto Lovatto per L'impegno, any X, n. 1, abril 1990». Arxivat de l'original el 2008-05-17. [Consulta: 4 abril 2011].
# Eleccions presidencials de São Tomé i Príncipe de 1996

Les eleccions presidencials de São Tomé i Príncipe de 1996 van tenir lloc el 30 de juny de 1996. A les eleccions es presentaren quatre candidats: l'aleshores president Miguel Trovoada, l'antic president Manuel Pinto da Costa, l'antiga ministra d'exteriors Alda Bandeira i l'antic primer ministrer Carlos da Graça. Cap candidat va obtenir la majoria dels vots en la primera volta, en la que la participació va ser del 77,3%, mentre qua a la segona volta celebrada el 21 de juliol només hi anaren dos candidats, Trovoada i da Costa. Trovoada va guanyar les eleccions amb un 52,7% dels vots, amb una participació del 78,7%.

## Resultats

| Candidat | Partit | Primera volta | Primera volta | Segona volta | Segona volta |
| Candidat | Partit | Vots | % | Vots | % |
| Miguel Trovoada | Acció Democràtica Independent | 15,344 | 41.4 | 19,887 | 52.7 |
| Manuel Pinto da Costa | MLSP/PS | 13,627 | 37.7 | 17,820 | 47.3 |
| Alda Bandeira | Partit de Convergència Democràtica - Grup de Reflexió | 5,970 | 16.1 |
| Carlos Graça | Independent | 1,973 | 5.3 |
| Armindo Tomba | Independent | 163 | 0.5 |
| Invàlids/en blanc | Invàlids/en blanc | 1,764 | - | 1,317 | - |
| Total | Total | 38,841 | 100 | 39,024 | 100 |

## Conseqüències

Tot i ser declarat generalment lliures i justes per observadors internacionals i nacionals, da Costa, qui inicialment havia reconegut la victòria de Trovoada, van impugnar els resultats de les eleccions, al·legant que s'havien comès irregularitats en el procés de registre. La Comissió Nacional Electoral va reconèixer que hi havia discrepàncies de menor importància en el procés de registre i el registre de votants però va determinar que no hi havia prou per qüestionar-ne els resultats.
A principis d'agost el Tribunal Suprem va declarar que no podia pronunciar-se sobre el recurs presentat per da Costa, i va recomanar al Govern recórrer a un arbitratge legal internacional. No obstant això, el 20 d'agost da Costa va retirar seu recurs i Trovoada va ser confirmat com a president.

## Referències

* ↑ Elections in São Tomé and Príncipe African Elections Database
* ↑ Nohlen, D, Krennerich, M & Thibaut, B (1999) Elections in Africa: A data handbook, p748 ISBN 0-19-829645-2
# Maria del Tura de Bolòs i Capdevila

Maria del Tura de Bolòs i Capdevila (Olot, Garrotxa, 1926 - Barcelona, 2 de març de 2024) era una geògrafa catalana, que fou la primera catedràtica de Geografia Física de la universitat espanyola i una figura rellevant en el camp de la Biogeografia i de la Ciència del Paisatge.

## Biografia i trajectòria

Nascuda en el si d'una família d'intel·lectuals i científics olotins, el 1948 començà a estudiar Història a la Universitat de Barcelona, on es llicencià el 1953. Més endavant, es doctorà a Madrid el 1966, amb una tesi que fou publicada, en format simplificat el 1978: La comarca de Olot. Estudio de geografía regional. Fou professora a la Universitat de Barcelona des de l'any 1964, i catedràtica de Geografia Física a la UB des del 1981, on exercí fins a la jubilació, el 1991, tot i que ha continuà exercint la docència i la recerca d'activitat a la Universitat de Barcelona.
Cal destacar la seva tasca pel que fa a la consolidació de la Geografia a la Universitat de Barcelona. Bolòs es troba entre aquells que van impulsar la implantació del denominat Pla Maluquer en aquella universitat, que es convertí així en la primera de l'Estat a estructurar els estudis de la Llicenciatura de Geografia, iniciada el 1969 i on la primera promoció es graduà el 1972. Com a docent i investigadora el treball de Maria de Bolòs en el camp de la Geografia Física, en general, i de la Biogeografia i Ciència del Paisatge en particular, destaca per la seva considerable producció científica, però també pel seu magisteri, reflectit en els seus deixebles, alguns d'ells esdevinguts professors en diferents universitats.

## Publicacions

* Las migraciones y las densidades e índices migratorios (1960)
* La inmigración en Barcelona en los dos últimos decenios (1959)
* La acción humana en el paisaje. El caso de la Conrería (1975)

## Referències

* ↑ 20geografos14. «Fallecimiento de la Geógrafa María de Bolòs y Capdevila» (en castellà), 07-03-2024. [Consulta: 26 març 2024].
* 1 2 3 «Maria del Tura de Bolòs i Capdevila». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 8 març 2024].
* 1 2 3 Gómez Ortiz, Antonio «Maria de Bolos i Capdevila: Una vida dedicada a la geografia y, particularmente, al estudio del paisaje». Revista de geografía, Vol. 30-31, Núm. 1, Data incorrecta, pàg. 13-22. ISSN: 0048-7708 [Consulta: 19 gener 2019].

## Bibliografia

* «Maria de Bolòs i Capdevila». A: Les primeres profesores de la Universitat de Barcelona. Barcelona: Universitat de Barcelona, 2019. ISBN 978-84-9168-292-9.
# Microhyla erythropoda

Microhyla erythropoda és una espècie de granota que viu al Vietnam.

## Referències

* van Dijk, P.P. & Bain. R. 2004. Microhyla erythropoda. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Independentistes d'Esquerra

Independentistes d'Esquerra va ser un col·lectiu presentat el 22 de febrer de 2020 a l'Ateneu Barcelonès i dissolt 6 mesos després.
Durant l'acte de presentació van fer públic un manifest que promovia la unitat estratègica de l'independentisme i on defensa crear una candidatura, amb el suport de partits i entitats, amb l'objectiu de conformar un Bloc Republicà d'Alliberament Nacional.
El col·lectiu estava format per membres, i antics membres, de partits com Partit Socialista d'Alliberament Nacional (PSAN), el Front Nacional de Catalunya (FNC), Estat Català (EC) i Esquerra Republicana (ERC).
El 24 d'agost de 2020, el col·lectiu va comunicar que es dissolia i que una part dels membres de la comissió organitzadora de l'assemblea constituent havien anunciat la creació de l'associació Independentistes d'Esquerres.

## Referències

* ↑ Giró, Cesc. «‘Independentistes d'esquerra’ presenta un manifest en suport a Puigdemont i al Consell per la República». RAC 1, 22-02-2020. [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ «Es presenta la plataforma Independentistes d'Esquerra per promoure la unitat estratègica i una candidatura de país». El Punt Avui. [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ «‘Independentistes d'esquerra’ presenta un manifest en suport a Puigdemont i al Consell per la República», 22-02-2020. [Consulta: 5 setembre 2020].
# La Caseta (Navars)

La Caseta és una masia de Navars (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia orientada al sud-oest. L'edifici primitiu era del I Tipus de la classificació de J. Danés, però una ampliació que afectà a la façana li dona un caire atípic. Edifici simètric, de tres plantes amb dues grans obertures a la segona i tercera planta. Construcció de pedra i fang.

## Història

Segons escriptures primitives que es conserven a la mateixa casa, la construcció fou el 1640, encara que una pedra sobre un finestral ens senyala la data de 1682. L'ampliació que afectà a la façana data del 1872.

## Referències

* 1 2 «La Caseta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 octubre 2018].
# Combustió de l'oxigen

El procés de combustió de l'oxigen és un conjunt de reaccions de fusió nuclear que tenen lloc a estels massius que han esgotat els elements més lleugers en els seus nuclis. Succeeix a temperatures al voltant d'1,5 vegades;10⁹ K / 130 keV i densitats de 10¹⁰ kg/m³. Les principals reaccions són:
    $\mathrm {_{8}^{16}O} +\mathrm {_{8}^{16}O} \rightarrow \mathrm {_{14}^{28}Si} +\mathrm {_{2}^{4}He}$ + 9,594 MeV
                $\rightarrow \mathrm {_{15}^{31}P} +\mathrm {_{1}^{1}H}$+ 7,678 MeV
                $\rightarrow \mathrm {_{16}^{31}S} +\mathrm {_^n}$+ 1,500 MeV
                $\rightarrow \mathrm {_{14}^{30}Si} +2\mathrm {_{1}^{1}H}$+ 0,381 MeV
                $\rightarrow \mathrm {_{15}^{30}P} +\mathrm {_{1}^{2}D}$+ 2,409 MeV
Una altra reacció possible:
                $\rightarrow \mathrm {_{16}^{32}S} +\gamma$
                $\rightarrow \mathrm {_{12}^{24}Mg} +2\mathrm {_{4}^{2}He}$
Amb el procés de combustió del neó es forma un nucli inert de O-Mg al centre de l'estel. Quan la combustió del neó cessa, el nucli es contreu i s'escalfa fins al punt d'ignició de la combustió d'oxigen. Entre sis mesos i un any l'estel consumeix el seu oxigen, acumulant un nou nucli ric en silici. Aquest nucli és inert, ja que no és prou calent per fer la combustió del silici. Una vegada s'exhaureix l'oxigen, el nucli deixa de produir energia de fusió i es contreu. Aquesta contracció l'escalfa fins a produir el procés de combustió del silici. D'aquesta manera, hi ha una capa de combustió d'oxigen, seguida de la capa de neó, de carbó, d'heli i d'higrogen.

## Referències

* ↑ «1974ApJ...194..373A Page 373». [Consulta: 22 agost 2018].
* ↑ Clayton, Donald. Principles of Stellar Evolution and Nucleosynthesis, (1983)(anglès)

## Vegeu també

* Combustió del carboni
* Combustió de neó
* Combustió del silici
# Mas d'en Pons (Bellver de Cerdanya)

El Mas d'en Pons és una masia de Bellver de Cerdanya (Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt rural interessant d'una tipologia que contrasta amb les pròpies de la Cerdanya. Els murs són estucats i les obertures realitzades en maó i llenguatge modernista possiblement realitzades al moment de la data que figura en el portal de ferro, d'entrada al recinte «1880». Hi figuren també les inicials RP. En una llinda d'entrada a l'edifici principal o habitatge, molt il·legible, es pot endevinar entre d'altres la inscripció "PERE PONS".
Porta de l'antiga capella de Sant Ponç, d'arc de mig punt dovellada, actualment serveix d'entrada al mas.

## Història

Els Pons són una família d'hisendats de la comarca, que posseeixen també Can Paulet i el Mas de l'Ingla.

## Referències

* 1 2 3 «Mas d'en Pons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Menvila

Menvila (francès Menville) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 26 agost 2010].