OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stéphane Brosse

Stéphane Brosse (Le Pont-de-Beauvoisin, 20 d'octubre de 1971 - Agulla d'Argentière, 17 de juny de 2012) era un esquiador de muntanya francès.

## Biografia

Nascut a la Savoia, Brosse va iniciar-se en l'esquí de muntanya l'any 1990 i va competir per primer cop a la cursa Miage Contamines Somfy de 1995. L'any següent va entrar a l'equip nacional francès d'esquí de muntanya, i amb Pierre Gignoux va establir el rècord de la cursa del Mont Blanc fins al 30 de maig de 2003. La parella d'esquiadors va necessitar 5 hores, 15 minutes i 47 segons per fer la cursa, dedicant aproximadament 4 hores i 7 minuts per coronar la muntanya, i una hora i set minuts pel descens. Des de 2003, junt amb Lionel Bonnel, ostentava el rècord de l'Haute Route, que uneix Chamonix i Zermatt, establert en 21 hores i 11 minuts.
Stéphane Brosse morí el 17 de juny de 2012 mentre creuava l'Agulla d'Argentière, al Massís del Mont Blanc. Una cornisa de neu va col·lapsar sota els seus peus, i Brosse va patir una caiguda fatal d'entre 600 i 700 metres. L'acompanyaven en la travessa Kílian Jornet i Burgada, Sébastien Montaz-Rosset i Bastien Fleury. Brosse vivia a Annecy, i tenia 40 anys.

## Referències

* ↑ Stéphane Brosse, pàgina web del seu patrocinador
* ↑ Stéphane Brosse a Le ski-alpinisme Arxivat 2010-12-25 a Wayback Machine.
* ↑ (francès) Shahshahani Volodia. «Mont Blanc: la course contre le record». volopress.net, 31-05-2003. [Consulta: 26 desembre 2012].
* ↑ Record à ski sur le parcours mythique de Chamonix-Mont Blanc-Chamonix Arxivat 2007-06-13 a Wayback Machine. (franz.), Fédération Française de la Montagne et de l'Escalade (FFME), 2007.
* ↑ «Notícia a la web del Club alpin français». Arxivat de l'original el 2012-02-18. [Consulta: 13 febrer 2013].
* ↑ Stéphane Brosse emporté (francès), SkiChrono, 17 06 2012.
* 1 2 Skibergsteiger Stéphane Brosse stirbt im Wallis (alemany), blick.ch, 17 juny 2012.
# Stenolebias bellus

Stenolebias bellus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W. J. E. M. 1995. Two new genera and two new species of the neotropical annual fishes Plesiolebiathini (Cyprinodontiformes: Rivulidae), with studies on the relationships of the tribe. Rev. Fr. Aquariol. v. 21 (nos. 3-4) (1994): 65-74.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Stenolebias bellus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Sergio Garrone

Sergio Garrone (Roma, 15 d'abril de 1925) és un director, guionista i productor de cinema italià.

## Vida i carrera

Ggermà de l'actor Riccardo, Garrone va començar la seva carrera l'any 1948 treballant com a ajudant de direcció, realitzador de documentals i ajudant de producció. El 1953, va abandonar la indústria del cinema, però el 1965 va ressorgir com a productor de pel·lícules de gènere de baix pressupost. A partir de 1968, Garrone també va ser actiu com a director i guionista, especialitzat en el gènere Spaghetti Western. Se'l va acreditar habitualment com a Willy S. Regan.

## Filmografia (com a director i guionista)

* Se vuoi vivere... spara! (1968)
* Tre croci per non morire (1968)
* Una lunga fila di croci (1969)
* Django il bastardo (1969)
* Uccidi Django... uccidi per primo!!! (1971)
* Quel maledetto giorno della resa dei conti (1971)
* La colomba non deve volare (1972)
* La mano che nutre la morte (1974)
* Le amanti del mostro (1974)
* Lager SSadis Kastrat Kommandantur (1976)
* SS Lager 5 - L'inferno delle donne (1977)
* Il braccio violento della mala (1978)
* L'ultimo harem (1981)

## Referències

* 1 2 3 Marco Giusti. Dizionario del western all'italiana. Mondadori, 2007, 2007. ISBN 978-8804572770.
* 1 2 3 4 Roberto Poppi. I registi: dal 1930 ai giorni nostri. Gremese Editore, 2002, 2002. ISBN 8884401712.
# Supertònica

La supertònica o submediant és el segon grau d'una escala musical de set sonsheptafònica, que es troba un to per sobre de la tònica.

## Representació gràfica

En teoria de la música es pot representar fent servir els nombres romans i de dues maneres:
* símbol: II, per indicar que es tracta d'un acord menor dins d'una escala major (per exemple l'acord format per les notes Re-Fa-La en l'escala de Do Major).
* símbol: II°, en una escala menor natural per indicar que es tracta d'un acord de quinta disminuïda (per exemple, l'acord format per les notes Re-Fa-La♭ en una escala de Do menor natural), també es fa servir si en la segona inversió resulta un acord amb intervals de sexta a quarta (La♭-Re-Fa) i si la tercera nota és augmentada una sexta (La♭-Fa♯).
Tant si és una escala major o menor, en la baixada del segon grau de l'escala (inclosa la sexta en escala major) i l'acord és major (exemple: Re♭-Fa-La♭), llavors indica que és un acord de sexta napolitana i es representa de dues maneres possibles: N6 o ♭II6.
La supertònica pot ser elevada com a part d'un acord de sèptima disminuïda i es representa: ♯iio7. Una variant de l'acord de sèptima disminuïda és el qui té la supertònica elevada i queda equiparada harmònicament amb l'escriptura Do: Re♯=Mi♭.

## El nom

La paraula "supertònica" vol dir que hi ha un to que domina per sobre dels altres; quan es fa servir el terme "subdominant", parlant d'acords, es fa referència al fet que hi ha un acord de quinta que és el centre del moviment (en oposició estan els que actuen com a forma d'acompanyament d'una frase) al voltant del qual es crea moviment harmònic cap a una harmonia dominant.
La supertònica és un dels acords que té una tendència natural a girar cap a l'acord de quinta i reforçar-lo com a centre del moviment. L'acord de supertònica descansa en el cinquè lloc de l'acord de quinta. La quinta disminuïda és una base sòlida per al moviment harmònic i el moviment harmònic en intervals de quinta és una forma natural de progressar d'un acord al següent; la supertònica és un dels predominants més segurs per aproximar-se a l'acord de quinta des de baix en una quinta disminuïda.
En la teoria musical alemanya, derivada d'Hugo Riemann, la supertònica es considera un paral·lel de la subdominant i s'expressa: Sp/T en escala major, sP/T en menor (A♭M).

## Notes

* ↑ Les 3 notes més importants d'aquesta escala són la tònica, la subdominant i la dominant

## Referències

* ↑ Benward i Saker: " Music: In Theory and Practice", 2003, 7a edició, vol. I, p.32. ISBN 978-0-07-294262-0
* ↑ C. H. Kitson, "Elementary Harmony", 2006, p.43. ISBN 1-4067-9372-8
* ↑ Joaquín Zamacois, "Tratado de Armonía", Llibre II, Editorial Labor, Barcelona, 1978, p.31, ISBN 84-335-7848-0
* ↑ Frank Haunschild, "The New Harmony Book",2000, p.47. ISBN 978-3-927190-68-9
# Supervisor Europeu de Protecció de Dades

El Supervisor Europeu de Protecció de Dades (SEPD) és una institució independent responsable de garantir que les institucions o organismes de la Unió Europea (UE) respectin el dret dels seus ciutadans a la intimitat en el tractament i processament de les seves dades personals.

## Funcionament

El SEPD gestiona la recollida, el registre, l'organització i l'emmagatzematge de la informació, recuperant-la per a la consulta, enviant-la o col·locant-la a la disposició d'uns altres, així com bloquejant, esborrant o destruint dades.
No es permet que les institucions i els organismes de la UE processin les dades personals que revelen l'origen racial o ètnic, opinions polítiques, creences filosòfiques o religioses o la seva afiliació a sindicats, exceptuant-ne circumstàncies específiques. Tampoc es poden processar dades sobre la vida sexual o sanitària, tret que sigui necessari per raons sanitàries.

## Història

En la signatura del Tractat de Maastricht l'any 1992 es regulà aquest organisme mitjançant l'article 286, si bé no fou creat fins a l'any 2001.
El 2004 el Parlament Europeu i el Consell de la Unió Europea van designar el neerlandès Peter Hustinx Supervisor d'aquest organisme i l'espanyol Joaquín Bayo Delgado supervisor adjunt.

## Enllaços externs

* (castellà) Portal del Supervisor Europeu de Protecció de Dades Arxivat 2007-12-14 a Wayback Machine.
# Siconi

El siconi és una infructescència que s'ha format a partir d'una inflorescència, amb el receptacle piriforme o arrodonit, engruixit i carnós, buit a l'interior i amb una obertura a la part inferior (ostiol) guarnida de petits hipsofil·les que permet l'entrada de petits insectes responsables de la pol·linització. A les parets internes d'aquest receptacle hi són inserits els petits fruits en forma d'aquenis. N'és un exemple de siconi la figa pròpia de la figuera i altres plantes del gènere Ficus.

## Bibliografia

   * Font i Quer, Pius; Bolòs, Oriol de. Iniciació a la botànica. 2a. edició. Fontalba, 1979. ISBN 84-85530-08-X.
   * Aguilella, Antoni; Puche, Felisa. Diccionari de botànica. Col·lecció: Educació (sèrie materials). Publicacions de la Universitat de València, 2004. ISBN 9788437059150.
# Supercopa alemanya de futbol 2011

La Supercopa alemanya de futbol de 2011 (2011 DFL-Supercup en alemany) va ser la segona supercopa alemanya sota aquest nom, el torneig anual que enfronta als campions de la Bundesliga i de la DFB-Pokal de la temporada anterior. En aquesta edició, els equips enfrontats van ser el Borussia Dortmund, campió de la Bundesliga 2010-11, i el FC Schalke 04, campió de la Copa 2010-11. El partit es va disputar a Gelsenkirchen.
El Schalke 04 va convertir-se en campió de la Supercopa alemanya per primera vegada en la seva història després de derrotar el Borussia a la tanda de penals (4-3). El partit va acabar en empat a 0 al finalitzar els 90 minuts, no disputant-se en aquesta competició cap pròrroga.

## Detalls del partit

| Borussia Dortmund | 0 – 0 | FC Schalke 04 |
| | Report | |
| Tanda de penals |||
| Gündoğan Hummels Großkreutz Leitner Perišić | 3 – 4 | Holtby Edu Höwedes Jurado |
| Dortmund | Schalke 04 |
BORUSSIA DORTMUND: :
| GK | 1 | Roman Weidenfeller |
| RB | 26 | Łukasz Piszczek |
| CB | 27 | Felipe Santana |
| CB | 15 | Mats Hummels |
| LB | 24 | Chris Löwe | | 77' |
| DM | 5 | Sebastian Kehl (c) | | 75' |
| DM | 21 | İlkay Gündoğan |
| RW | 11 | Mario Götze | | 75' |
| LW | 19 | Kevin Großkreutz | 66' |
| AM | 23 | Shinji Kagawa |
| CF | 9 | Robert Lewandowski |
| Substitutions: |||
| GK | 20 | Mitchell Langerak |
| DF | 28 | Marc Hornschuh |
| MF | 14 | Ivan Perišić | | 75' |
| MF | 22 | Sven Bender | | 75' |
| MF | 7 | Moritz Leitner | | 77' |
| FW | 13 | Damien Le Tallec |
| FW | 10 | Mohamed Zidan |
| Manager: |||
| Jürgen Klopp |||
FC SCHALKE 04: :
| GK | 1 | Ralf Fährmann |
| RB | 12 | Marco Höger |
| CB | 4 | Benedikt Höwedes (c) |
| CB | 14 | Kyriakos Papadopoulos |
| LB | 23 | Christian Fuchs |
| DM | 32 | Joël Matip |
| DM | 10 | Lewis Holtby |
| RW | 11 | Alexander Baumjohann | 85' | 89' |
| LW | 31 | Julian Draxler | | 46' |
| SS | 7 | Raúl |
| CF | 25 | Klaas-Jan Huntelaar | | 69' |
| Substitutions: |||
| GK | 36 | Lars Unnerstall |
| DF | 22 | Atsuto Uchida |
| MF | 40 | Anthony Annan |
| MF | 18 | José Manuel Jurado | | 46' |
| MF | 24 | Peer Kluge |
| MF | 16 | Jan Morávek | | 69' |
| FW | 9 | Edu | | 89' |
| Manager: |||
| Ralf Rangnick |||

## Vegeu també

* Supercopa alemanya de futbol

## Referències

* ↑ «El Schalke de Raúl conquista la Supercopa de Alemania» (en castellà). Marca, 23-07-2011. [Consulta: 23 agost 2014].
* ↑ «Raúl levanta la Supercopa alemana con el Schalke» (en castellà). RTVE.es, 24-07-2011. [Consulta: 23 agost 2014].
# Supercopa alemanya de futbol

La Supercopa alemanya de futbol és una competició futbolística alemanya que enfronta al campió de la Lliga alemanya de futbol amb el de la Copa alemanya de futbol. Aquest torneig es disputà de forma oficial de 1987 a 1996, essent substituïda a partir del 1997 per la Copa de la Lliga alemanya de futbol. L'any 1977 i 1982 es realitzaren també dues edicions de forma no oficial.
La competició es tornà a realitzar de forma no oficial a partir del 2008, no essent fins al 2010 que tornà a adquirir el seu estat de competició oficial.

## Historial de campions

* 1940: Dresdner SC (No oficial)
* 1976: Borussia Mönchengladbach (No oficial)
* 1982: FC Bayern de Múnic (No oficial)
* 1987: FC Bayern de Múnic
* 1988: Werder Bremen
* 1989: Borussia Dortmund
* 1990: FC Bayern de Múnic
* 1991: FC Kaiserslautern
* 1992: VfB Stuttgart
* 1993: Werder Bremen
* 1994: Werder Bremen
* 1995: Borussia Dortmund
* 1996: Borussia Dortmund
* 2008: Borussia Dortmund (No oficial)
* 2009: Werder Bremen (No oficial)
* 2010: FC Bayern de Múnic
* 2011: FC Schalke 04
* 2012: FC Bayern de Múnic
* 2013: Borussia Dortmund
* 2014: Borussia Dortmund
* 2015: Wolfsburg
* 2016: FC Bayern de Múnic
* 2017: FC Bayern de Múnic
* 2018: FC Bayern de Múnic
* 2019: Borussia Dortmund
* 2020: FC Bayern de Múnic
* 2021: FC Bayern de Múnic
* 2022: FC Bayern de Múnic
* 2023: RB Leipzig
* 2024: Bayer Leverkusen

## Palmarès

Només edicions oficials. S'exclouen les edicions de 2008 i 2009.
    Actualitzat amb l'edició de 2024.
| Club | Títols | Subtítols | Anys Campió | Anys Subcampió |
| FC Bayern München | 10 | 7 | 1987, 1990, 2010, 2012, 2016, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022 | 1989, 1994, 2013, 2014, 2015, 2019, 2023 |
| Borussia Dortmund | 6 | 6 | 1989, 1995, 1996, 2013, 2014, 2019 | 2011, 2012, 2016, 2017, 2020, 2021 |
| Werder Bremen | 3 | 1 | 1988, 1993, 1994 | 1991 |
| Kaiserslautern | 1 | 2 | 1991 | 1990, 1996 |
| VfB Stuttgart | 1 | 1 | 1992 | 2024 |
| FC Schalke 04 | 1 | 1 | 2011 | 2010 |
| RB Leipzig | 1 | 1 | 2023 | 2022 |
| Bayer Leverkusen | 1 | 1 | 2024 | 1993 |
| Wolfsburg | 1 | – | 2015 | – |
| Eintracht Frankfurt | – | 2 | – | 1988, 2018 |
| Hamburg | – | 1 | – | 1987 |
| Hannover 96 | – | 1 | – | 1992 |
| Borussia Mönchengladbach | – | 1 | – | 1995 |

## Referències

* ↑ «El Bayern de Pep Guardiola perd contra el Borussia Dortmund la final de la Supercopa alemanya (4-2)». 324.cat, 27-07-2013. [Consulta: 28 juliol 2013].
* ↑ C.G «Teràpia per al Bayern». L'Esportiu de Catalunya.
# Svobodni (Adiguèsia)

* Per a altres significats, vegeu «Svobodni».
Svobodni - Свободный (rus) és un possiólok de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 6 km al nord de Krasnogvardéiskoie i a 76 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi de Khatukai.
# Socialisme, Catalunya i Llibertat

Socialisme, Catalunya i Llibertat és una associació social i política que defensa la democràcia, el socialisme i el catalanisme i que reivindica la República Catalana. Es presentà públicament l'11 de desembre de 2013 al Col·legi de Periodistes de Catalunya. Els membres més destacats són Toni Comín, Jordi Homs i David Elvira.
En les eleccions locals de 2015 va segellar diferents pactes municipals amb Esquerra Republicana de Catalunya. Per exemple, a l'Hospitalet de Llobregat, Berga, Sabadell, Sant Cugat del Vallès, Sant Boi de Llobregat i Sant Quintí de Mediona.

## Referències

* ↑ «'Socialisme, Catalunya i Llibertat', nova associació de militants socialistes crítics». VilaWeb, 11-12-2013.

## Enllaços externs

* Socialisme, Catalunya i Llibertat Arxivat 2017-11-13 a Wayback Machine.
# São Domingos (Cap Verd)

São Domingos és un concelho (municipi) de Cap Verd. Està situada a la part central de l'illa de Santiago. La seu és a la vila de São Domingos. Es va formar principalment per alleujar Praia, de les dificultats administratives que representava administrar aquesta gran ciutat al costat d'altres establiments agraris que ara pertanyen al municipi de São Domingos.

## Geografia

El municipi de São Domingos posseeix dues carreteres, una de les quals s'ha ampliat a tres carrils i va ser pavimentada en 2004. Els dos principals assentaments del municipi són São Domingos i Praia Baixo, altres petits assentaments envolten la zona com Água do Gato, Achada Banana i Rui Vaz, que es troba a la vora d'un penya-segat d'1 km d'altura amb vista a Ribeirão Galinha. Mentre que Rui Vaz i Praia Baixo són els principals centres d'atracció turística, la regió que és aclaparadorament depenent de l'economia agrària. La zona oriental i central són cobertes de terres aptes per al cultiu per un major nivell freàtic dels sòls.

## Parròquies

El municipi és format per dues parròquies:
* Nossa Senhora da Luz
* São Nicolau Tolentino

## Demografia

Població de São Domingos (1990—2010) :
| 1990 | 2000 | 2010 |
| 11.526 | 13.320 | 13.699 |

## Política

Des de 2004 el Moviment per la Democràcia és el partit governant del municipi quan guanyà el 53.3% a les últimes eleccions.

### Assemblea Municipal

| | 2004 % | 2004 escons | 2008 % | 2008 escons | 2012 % | 2012 escons |
| Moviment per la Democràcia | 72.17 | 12 | - | - | 53.3 | 9 |
| PAICV | cap | cap | - | - | 44 | 8 |

### Municipalitat

| | 2004 % | 2004 seats | 2008 % | 2008 escons | 2012 % | 2012 escons |
| Moviment per la Democràcia | 72.21 | 7 | - | - | 52.8 | 7 |
| PAICV | cap | cap | - | - | 44.2 | 0 |
| GID-SD | 27.79 | 0 | - | - | - | - |

## Agermanaments

* Bembibre

## Referències

* ↑ Font: Statoids
* ↑ Font: Instituto Nacional de Estatísticas.
# Stassfurt

Staßfurt (Stassfurt) (pronunciació alemanya:) és una població d'Alemanya dins el districte de Salzland, a Saxònia-Anhalt. Està ubicada a les dues ribes del riu Bode. El 2005 tenia 23.538 habitants.
Va ser un dels principals llocs de producció de sal (clorur de sodi) a Alemanya a partir de les fonts salades que conté.

## Jaciments de potassi a Staßfurt

El jaciment de potassa de Staßfurt, part de la mateixa seqüència d'evaporita que les mines de sal comuna, és notable històricament per se la primera explotació a gran escala de la potassa destinada a ser utilitzada com a fertilitzant, va començar l'any 1861.
* Cristall d'Halita provinent de Stassfurt.

## Residents notables

* Karl Wilhelm von Willisen (1790–1879), general prussià
* Hermann Volrath Hilprecht (nascut el 1859 al districte de Hohenerxleben), arqueòleg
* Wilhelm Steinkopf (1879–1949), Químic alemany
* Lutz Graf Schwerin von Krosigk (1887–1977), Ministre de finances des de 1932 a 1945 i canceller el maig de 1945
* Andreas Wecker (1970-), gimnasta alemany
* Eberhard Köllner (1939-), cosmonauta
* Waltraud Dietsch, nascut a Birnbaum, Alemanya (1950-), atleta

## Referències

* ↑ Vaclav Smil, 2006, Transforming the Twentieth Century: Technical Innovations and Their Consequences, , Oxford University Press, ISBN 978-0-19-516875-4
Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
# Stasys Baranauskas

Stasys Baranauskas (Kaunas, 7 de maig de 1962) és un exfutbolista lituà de la dècada de 1980.
Fou 14 cops internacional amb la selecció lituana.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FK Žalgiris Vilnius, Hapoel Petah Tikva i First Vienna FC, entre d'altres.

## Referències

* ↑ hapoel petach tikva profile (hebreu)
* ↑ Stasys Baranauskas a National-Football-Teams.com (anglès)
# Suffer

Suffer és el cinquè disc publicat per la banda punk nord-americana Bad Religion, el 1988. Va ser l'àlbum que va suposar el retrobament dels components originals de la banda després de la seva ruptura.
És considerat per algunes de les publicacions especialitzades en el sector com un dels millors àlbums punk dels anys 80. Representa un canvi en la seva carrera i una fita en la història del rock, per ser el disc amb què Bad Religion inauguren el hardcore melòdic amb un estil propi, més tard imitat i estès per altres bandes, primer californianes i més tard europees.
El disc es caracteritza per la rapidesa dels ritmes, diferència de claredat de so respecte als anteriors i l'augment de melodies clares en la veu, que accentuen el caràcter profund i intel·lectual de les lletres del grup, i amb cors de veus harmòniques que seran la marca de la casa de la banda durant la resta de la seva carrera. Es pot parlar d'una fusió de les bases melòdiques de la música folk amb la força i contundència del punk.
El guitarrista Brett Gurewitz ha admès que les cançons que Greg Graffin li va mostrar li van donar des del principi un regust de Jethro Tull, i a més, anys més tard, Graffin afirmaria aquesta versió publicant dos àlbums en solitari, de tint acústic, en el segon dels quals hi ha composicions basades en el country i folk nord-americans.
Un conjunt de bandes de la tercera onada de bandes de new-wave punk cintan aquest àlbum com un inspiració essencial. En una web de fans de la banda, la cançó "Do What You Want" va ser citada com una de les millors cançons de tots els temps de la banda, al costat de "American Jesus" i "Along the Way". El cantant de Rancid, Tim Armstrong, ha declarat que "What Can You Do?", l'única cançó lenta de l'àlbum, és la seva cançó preferida de Bad Religion.

## Llista de cançons

* "You Are (the Government)" (Graffin) – 1:21
* "1000 More Fools" (Gurewitz) – 1:34
* "How Much Is Enough?" (Gurewitz) – 1:22
* "When?" (Graffin) – 1:38
* "Give You Nothing" (Gurewitz, Graffin) – 2:00
* "Land of Competition" (Graffin) – 2:04
* "Forbidden Beat" (Gurewitz, Graffin) – 1:56
* "Best for You" (Graffin) – 1:53
* "Suffer" (Gurewitz, Graffin) – 1:47
* "Delirium of Disorder" (Gurewitz) – 1:38
* "Part II (The Numbers Game)" (Gurewitz) – 1:39
* "What Can You Do?" (Graffin) – 2:44
* "Do What You Want" (Gurewitz) – 1:05
* "Part IV (The Index Fossil)" (Graffin) – 2:02
* "Pessimistic Lines" (Graffin) – 1:07

## Personal

* Greg Graffin vocalista
* Brett Gurewitz guitarra
* Greg Hetson guitarra
* Jay Bentley baix
* Pete Finestone percussió
* Donnell Cameron enginyer
* Legendary Starbolt enginyer
* Jerry Mahoney artwork

## Enllaços externs

* Crítica de l'àlbum(castellà)
# Suslic de Perote

El suslic de Perote (Xerospermophilus perotensis) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de Mèxic (Puebla i Veracruz, on viu a altituds d'aproximadament 2.350 msnm. El seu hàbitat natural són les pinedes de muntanya. Està amenaçat per la fragmentació i desforestació del seu entorn a causa de la tala d'arbres i la conversió dels boscos en camps de conreu.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T.; Vázquez, E. Spermophilus perotensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 novembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Suslic d'Odessa

El suslic d'Odessa (Spermophilus odessanus) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels esciúrids. Viu al centre de Belarús, Moldàvia, l'est de Polònia i la part d'Ucraïna situada al marge dret del riu Dnièper. Anteriorment era considerat una subespècie del suslic tacat europeu (S. suslicus), del qual fou separat per diferències en el seu cariotip. Així mateix, es poden distingir per diversos aspectes de la morfologia cranial. A mitjans del segle xx en foren caçats milions d'individus i durant les dècades del 1970 i el 1980 fou extirpat de bona part de la seva distribució a Ucraïna. Es calcula que avui en dia n'hi ha uns deu mil adults. El nom específic odessanus significa ‘d'Odessa’ en llatí.

## Referències

* ↑ Popova, 2016, p. 319.

## Bibliografia

* Popova, L. V. «Evolutionary lineage of Spermophilus superciliosus — S. fulvus (Rodentia, Sciuridae) in the quaternary of the Dnieper area: An ability of a biostratigraphical implication» (en anglès). Quaternary International, 420, 2016, pàg. 319-328. DOI: 10.1016/j.quaint.2015.10.104.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# TSR

TSR té els següents significats:
* TSR (automobilisme)
* TSR (editorial)
* TSR (canal de televisió)
* TSR o Territori Socialment Responsable, municipi, comarca o país que té entre les seves prioritats apostar pel desenvolupament sostenible