OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colla al rescat

Colla al rescat (títol original en francès, Les As de la jungle 2: Opération tour du monde) és una pel·lícula animada de comèdia de superherois francesa del 2023. Basada en la sèrie d'animació La colla de la selva al rescat!, és una seqüela de la pel·lícula de 2017 The Jungle Bunch. La colla de la Selva. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar als cinemes de França i Suïssa el 16 d'agost de 2023.
El film va rebre una crítica molt ponderada a Telerama. Altres crítiques van ser més positives.

## Referències

* ↑ «Colla al rescat». ésAdir. [Consulta: 15 abril 2024].
* ↑ «Colla al rescat». Goita què fan, ara!. [Consulta: 1r octubre 2024].
* ↑ «Les As de la jungle 2 - Opération tour du monde : séances à Paris et en Île-de-France - L'Officiel des spectacles» (en francès). www.offi.fr. Arxivat de l'original el 2023-08-19. [Consulta: 19 agost 2023].
* ↑ «Les as de la Jungle 2 - Opération tour du monde (2023) - Film and sessions - Pathé Switzerland». www.pathe.ch. Arxivat de l'original el 2023-08-19. [Consulta: 19 agost 2023].
* ↑ «Les as de la jungle 2-Opération tour du monde de Brun Laurent (Film) : la critique Télérama» (en francès). www.telerama.fr, 15-08-2023. Arxivat de l'original el 2023-08-19. [Consulta: 19 agost 2023].
* ↑ «Les As de la jungle 2 - Opération tour du monde : que vaut la suite du film d’animation français ?» (en francès). Le Télégramme, 15-08-2023. Arxivat de l'original el 2023-08-19. [Consulta: 19 agost 2023].
* ↑ Balle, Catherine. «" Les As de la jungle 2 " : un joyeux bestiaire» (en francès). leparisien.fr, 16-08-2023. Arxivat de l'original el 2023-08-19. [Consulta: 19 agost 2023].

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Josep Gispert i Vila

Josep Gispert i Vila (Púbol, Baix Empordà, 6 de desembre de 1950) és un instrumentista de tenora, flauta, flautí, saxo i compositor de sardanes.
Va estudiar amb Ricard Viladesau, qui va escriure per a Gispert la majoria de sardanes obligades i que li han proporcionat importants triomfs en aplecs i ballades: La placeta dels llops, El carrilet, Flors esventades (de tible i tenora), Baralla de galls (de fiscorn i tenora), etc. Igual que el seu mestre, Gispert excel·leix en la interpretació de tota mena de sardanes i música per a cobla.
Després de passar per les cobles La Moderna, La Principal de Llagostera i La Principal de Girona (1971-1974), entrà a la cobla-orquestra Els Montgrins el 1975. El 1983 va entrar a la cobla La Principal de la Bisbal i va ser tenora solista fins al febrer del 2011.
Gispert va ser professor a l'escola Conrad Saló de la Bisbal (des que es va fundar fins al 2015) i al Conservatori de Girona (1985-2016) on va impartir classes de flauta, tenora, música de cambra i de cobla. Entre els seus alumnes de tenora, en destaca per exemple, Concepció Ramió, una de les primeres dones en tocar aquest instrument. És fabricant de canyes de tenora i tible.
Com a compositor, ha escrit quatre sardanes:
| Títol | Any | Altres |
| Besalú i "La principal" | - | Col·laboració amb Jaume Cristau |
| Captivadora | 1993 | Obligada per tenora; Col·laboració amb Jaume Cristau |
| L'empipadora | - | Obligada per tenora |
| Maregassa | 2000 | Obligada per tenora |

## Referències

* ↑ «Josep Gispert i Vila | enciclopedia.cat». [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ Ramió i Diumenge, Concepció. Història de la Música Catalana, Valenciana i Balear, vol.IX, p. 244-245.
* ↑ «Projecte Fer de Músic - Concepció Ramió». [Consulta: 10 maig 2021].
* ↑ «Sardanes de Josep Gispert». Sardanista.cat.

## Enllaços externs

* Llista de sardanes a Sardanista.cat
# Joel Lindpere

Joel Lindpere (Tallinn, 5 d'octubre de 1981) és un exfutbolista estonià de la dècada de 2000.
Fou 107 cops internacional amb la selecció d'Estònia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de CSKA Sofia, Tromsø, New York Red Bulls, Chicago Fire i Baník Ostrava.

## Referències

* ↑ ARAABIA ÜHENDEMIRAADID – EESTI 1:1 – jalgpallihaigla.ee (estonià)
* ↑ EESTI – MOLDOVA 1:0 (0:0) – jalgpallihaigla.ee (estonià)
* ↑ Chenchev, Ivan. «bg:"ЦСКА подписа с естонеца, Ферарио Спасов хареса Линдпере след една тренировка"» (en bulgarian). 7sport.net, 13-02-2005. [Consulta: 14 octubre 2015].
* ↑ Joel Lindpere sõlmis Tromsöga lepingu – Soccernet.ee (estonià)
* ↑ Kansas City Wizards Media Relations. «Lindpere named 2010 MLS All Star –». Sportingkc.com, 27-07-2010. Arxivat de l'original el 11 de gener 2013. [Consulta: 16 novembre 2012].
* ↑ «Final six players added to 2011 MLS All-Star team». MLSsoccer.com, 25-07-2011. Arxivat de l'original el 11 de gener 2013. [Consulta: 16 novembre 2012].
* ↑ «FMR Red Bull Lindpere joins Ostrava explored Cosmos move». Arxivat de l'original el 2018-08-28. [Consulta: 7 gener 2019].
* ↑ Joel Lindpere a National-Football-Teams.com (anglès)
# Gegants de la Sagrada Família

Els Gegants de la Sagrada Família, en Pere i la Pepa, representen dos personatges característics del l'antic barri del Poblet, situat al voltant del temple de Gaudí.
El gegant Pere, l'home dels Coloms, és una figuració d'un personatge real que vivia al barri: Pedro Sampablo, un rodamón vingut de Zamora que es dedicava a ensinistrar coloms. Cridava els ocells pel nom i es posaven sobre l'anella que duia a la mà, molt semblant a la que porta el gegant que el representa. La Pepa la Peixatera, en canvi, és una dona del barri amb una expressió riallera que recorda la simpatia i l'espontaneïtat de les venedores del mercat.
Les figures són obra del mestre imatger Domènec Umbert i s'estrenaren el dia de Sant Jordi del 1988, data de la festa major de la Sagrada Família. Des de llavors, no han deixat de sortir en les cites importants del barri, portats per l'Associació Fal·lera Gegantera de la Sagrada Família.
L'abril del 1995, els gegants estrenaren ball propi: el Cucurull, una creació musical de Magda Font, membre de la colla, amb coreografia de Gerard Balmaseda.
Entre el gran nombre actuacions que han fet els Gegants de la Sagrada Família, dins la ciutat i fora, cal destacar la participació en l'Aplec Internacional de la Sardana i Mostra de grups folklòrics, que va representar una oportunitat de fer conèixer aquestes figures arreu.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Gegants de la Sagrada Família». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Bactericida

Un efecte bactericida és aquell que produeix la mort a un bacteri. Un efecte bactericida està produït per substàncies bactericides. Aquestes substàncies són secretades pels organismes com a mitjans defensius contra els bacteris.

## Substàncies bactericides

* Lisozim: Està present en la saliva, les llàgrimes, el mocs que protegeix les mucoses relacionades amb la lasofaringe. Provoca la mort dels bacteris quan s'estan multiplicant, trencant els enllaços entre les molècules de peptidoglican que forma la paret cel·lular dels bacteris grampositius. Al trencar-se aquests enllaços, es formen forats en la paret dels bacteris fent-los que entrin una gran quantitat d'aigua provocant la lisi osmòtica del bacteri.
* Aminoglucòsid
* Glucopèptid
* Quinilina
* Fosfomicina
* Polimixina
* Rifampicina

## Vegeu també

* Bacteriostàtic
* Bacteriòfag
# Colla de Diables de Magòria

La Colla de Diables de Magòria va ser fundada el 2004 per l'Escola Cooperativa d'Ensenyament Magòria. És una colla infantil formada per alumnes d'aquest centre escolar, juntament amb pares, mares, mestres i ex-alumnes. L'objectiu amb què es va crear era desenvolupar i recuperar el patrimoni tradicional i cultural d'una manera activa. La vestimenta consta de casaca i caputxa grogues, amb banyes i pantalons vermells. El cap de colla, però, es vesteix amb casaca vermella i caputxa groga. A l'esquena, tots hi duen el logotip de la colla. Els Diables de Magòria participen en els correfocs populars de la ciutat. Solen fer cap, per exemple, a les festes de la Mercè i Santa Eulàlia, la festa dels Súpers, la Nit de Bruixes de Sants, la Festa del Foc i el correfoc de la cavalcada del Pare Noel. A més, cada any, al desembre, organitza un correfoc per clausurar l'exposició de l'escola.

## Referències

* ↑ «Colla de Diables de Magòria». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# AGRICOLA

* Per a altres significats, vegeu «Agrícola».
AGRICOLA (AGRICultural OnLine Access) és una base de dades en línia creada i mantinguda per la Biblioteca Nacional Agrícola dels Estats Units del Departament d'Agricultura dels Estats Units. També proporciona accés públic a informació sobre agricultura i camps afins.

## Abast

AGRICOLA indexa una àmplia varietat de publicacions sobre l’agricultura i els seus camps afins, incloses "ciències animals i veterinàries, entomologia, botànica, silvicultura, aqüicultura i pesca, sistemes agrícoles i agricultura, Economia agrària, extensió i educació, bromatologia i alimentació humana, i ciències de la terra i del medi ambient"." Els materials s'indexen utilitzant termes del National Agricultural Library Thesaurus and Glossary.

### PubAg

El 2015 es va publicar una base de dades relacionada, PubAg, que se centra en les publicacions de text complet de científics de l'USDA, així com en algunes publicacions de la revista. PubAg va ser dissenyat per a una àmplia gamma d'usuaris, inclosos agricultors, científics, estudiosos, estudiants i el públic en general.
Les distincions entre AGRICOLA i PubAg inclouen:
          "AGRICOLA serveix com a catàleg públic de la Biblioteca Nacional Agrícola. Conté registres de tots els fons de la biblioteca. També conté citacions d'articles, com PubAg. AGRICOLA també conté citacions de molts articles que, tot i que són valuosos i rellevants per a les ciències agrícoles no són articles de revistes avaluades per experts. A més, AGRICOLA té una interfície diferent. Per tant, tot i que hi ha una certa superposició entre els dos recursos, són diferents de manera significativa. No hi ha plans per eliminar AGRICOLA."

## Vegeu també

* Google Acadèmic

## Referències

* 1 2 «About the NAL Catalog: AGRICOLA» (en anglès). National Agricultural Library. Arxivat de l'original el 16 d'octubre de 2009. [Consulta: 16 de'octubre 2009].
* ↑ «Agricultural Thesaurus and Glossary Home Page», 01-07-2019. [Consulta: 20 setembre 2019].
* ↑ «USDA.gov: PubAg website» (en anglès). Arxivat de l'original el 4 de març de 2016. [Consulta: 4 març 2016].
* ↑ Kaplan, Kim (en anglès) NAL unveils new search engine for published USDA research. USDA Agricultural Research Service, 11-01-2015 [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ «FAQ». pubag.nal.usda.gov. Arxivat de l'original el 7 de març de 2016. [Consulta: 8 setembre 2021].

## Enllaços externs

* AGRICOLA - Lloc web oficial
# El nuvi dels meus somnis

El nuvi dels meus somnis (títol original: Dream for an Insomniac) és una comèdia romàntica estatunidenca del 1996 escrita i dirigida per Tiffanie DeBartolo. La protagonitza Ione Skye, Jennifer Aniston i Mackenzie Astin. Ha estat doblada al català.

## Argument

Frankie (Ione Skye), un intel·lectual que treballa en el cafè del seu oncle, el Leo's Cafe Blue Eyes, espera conèixer al seu amor ideal, mentre confia en la seva amiga (Jennifer Aniston). David Shrader (Mackenzie Astin), agafa un treball en el cafè, però està compromès amb Molly (Leslie Stevens), que estudia dret, i eventualment tria a Frankie sobre la seva promesa, seguint-la a Los Angeles, on ha anat Allison, que està explorant la seva carrera d'actriu. Una trama secundària té a Rob (Michael Landes), el fill gai de Leo (Seymour Cassel), que tractar de convèncer el seu pare que és heterosexual, amb l'ajuda de Allison. Després que Allison i Frankie marxen, Rob surt de l'armari.

## Repartiment

* Ione Skye: Frankie
* Jennifer Aniston: Allison
* Mackenzie Astin: David Shrader
* Michael Landes: Rob
* Seymour Cassel: Oncle Leo
* Sean Blackman: Juice
* Michael Sterk: B.J.
* Leslie Stevens: Molly Monday
* Robert Kelker-Kelly: Trent
* David Rainey: repartidor

## Rebuda

La pel·lícula va recaptar només $26.000. Rotten Tomatoes li va donar una qualificació acumulativa d'un 50%.

## Referències

* ↑ «El nuvi dels meus somnis». esadir.cat.
* ↑ «Dream for an Insomniac». Allociné.
* ↑ Dream for an Insomniac reviewed at New York Times
* ↑ Dream for an Insomniac a RottenTomatoes.com
# Jonàs (profeta)

Jonàs (hebreu: יוֹנָה, Yōnā‎, ‘colom’; llatí: Ionas; àrab: يونس, Yūnus) fou el cinquè dels profetes menors. Era fill d'Amitai i pertanyia al regne d'Israel. És un dels profetes també esmentat a l'Alcorà.
El Segon Llibre dels Reis diu que va anunciar que, segons la paraula de Jehovà, Israel restabliria les seves antigues fronteres des de l'entrada de Hama fins al mar de Wadi Araba. Sembla que el rei Jeroboam va ampliar notablement els límits d'Israel.
Nascut a Gethhepher, a la tribu de Zabuló, visqué durant el regnat de Jeroboam II, rei d'Israel. Jonàs rebé de Déu l'ordre d'anar a predicar a Nínive i desobeí: en lloc de Nínive, i va anar a Jaffa, on embarcà en una nau fenícia amb rumb cap a Tharsis (Espanya). Una violenta tempesta posà en perill l'embarcació, i els tripulants es jugaren a sorts saber qui era el causant d'aquella desgràcia. Jonàs, que estava dormint a la bodega, va demanar que el llancessin al mar per salvar la nau. Així es va fer, i fou engolit per un gran peix, que se suposa que fou un tauró, no una balena com vulgarment es creu. Ja dins del ventre del tauró, adreçà una oració al Senyor, el qual donà l'orde que el peix expulsés el profeta i el llancés a la platja.
Llavors Déu va reiterar el seu mandat d'anar a Nínive, que Jonàs obeí i se'n va anar cap a la capital d'Assíria, on predicà la penitència. Els ninivites es convertiren davant les exhortacions del profeta, i Déu va retirar la sentència d'extermini que requeia contra ells. Disgustat Jonàs de la facilitat amb què Déu havia perdonat aquella gent, abandonà el poble, abandonà la ciutat (no sense que el Senyor li reprovés la seva irritabilitat) i es va construir una cabana per defensar-se dels raigs del sol. Déu va fer que allà nasqués una planta (que segons creença comuna era el ricí), la qual va créixer tan ràpidament que protegí el profeta amb la seva ombra. L'endemà, a trenc d'alba, Déu va enviar un cuc que picà la planta i quedà seca.
Alhora el Senyor va enviar a la terra un vent ardorós, i Jonàs es va veure exposat als raigs d'un sol abrasador. A les seves queixes i laments, el Senyor hi respongué amb una saludable lliçó:
| « | Aquesta carabassera no t’ha donat cap feina, ni ets tu qui l'ha feta créixer: en una nit ha brotat i en una nit s'ha marcit. I mira com te’n planys! ¿I jo no havia de plànyer Nínive, la gran ciutat, on viuen més de cent vint mil persones que no distingeixen el bé del mal, a més de tant de bestiar? (Jonàs 4,10-11) | » |
El profeta Jonàs és el tema del poema Nabí, de Josep Carner (1941).

## Cal veure

* Llibre de Jonàs
* Josep Carner. Nabí. (ISBN 84-297-4451-7)

## Referències

* 1 2 Enciclopèdia Espasa. Volum 28, 2a part. Pàgs. 2857-58. ISBN 8423945820
* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 182. ISBN 8481641618.
# Josep Salvany i Oller

Josep Salvany i Oller (Sabadell, 18 d'octubre de 1780 - Seva, 18 de juliol de 1849) fou un jurista i historiador català, alcalde de Sabadell (1828 i 1837-1840).

## Biografia

Estudià Filosofia al Seminari de Barcelona i Jurisprudència a la Universitat de Cervera. És autor del llibre Reflexiones críticas sobre la antigüedad de la parroquia de Sabadell. El 1808, Josep Salvany, síndic personer, fou elegit per l'ajuntament presidit per Agustí Lluís, per organitzar la resistència armada contra l'exèrcit francès. Salvany disposava d'un sometent de 46 homes, majoritàriament pagesos, tot i que entre ells hi havia també un fabricant, en Josep Casalí. El 1843, Sabadell va ser un dels primers a rebel·lar-se contra Espartero. Aleshores Josep Salvany, com a alcalde de la ciutat, va presidir una comissió auxiliar que, unida a la de Barcelona, va formar la Junta Suprema de Govern, que vingué a instal·lar-se a Sabadell. Salvany havia estat nomenat alcalde el 1828, i de 1837 a 1840 va ser diputat provincial.
L'últim quart del segle xix Sabadell li dedicà un carrer al barri de l'Eixample.

## Referències

* 1 2 3 Nomenclàtor. «Carrer de Salvany». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 7 febrer 2015].
# Joe Kadenge

Joe Kadenge (Kenya, 16 de març de 1935 - 7 de juliol de 2019) és un exfutbolista kenyià de les dècades de 1950 i 1960. És considerat un dels millors jugadors de la història de Kenya.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Kenya.
Pel que fa a clubs, destacà a Maragoli United, i Abaluhya United.
També fou entrenador de la selecció de Kenya el 2002 i Maragoli United FC (1975-1980).

## Referències

* ↑ «Football legend Joe Kadenge is dead», 07-07-2019.
* ↑ «Joe Kadenge: Kenyan football mourns death of legendary player». BBC Sport, 07-07-2019. [Consulta: 29 agost 2019].
* ↑ «State investiture of honours and awards to be bestowed by his excellency Hon. Daniel T. arap Moi, President and Commander-in-Chief of the Armed Forces of the Republic of Kenya at State House, Nairobi on Jamhuri Day, Thursday, 12th December, 2002». s.l., 08-07-2002.
* ↑ Farayi Mungazi. «Veteran star wants style». BBC Sport, 10-09-2009. [Consulta: 12 setembre 2009].
* ↑ «Joe Kadenge:The Life of a Football Legend | Contador Harrison». Arxivat de l'original el 2016-06-16. [Consulta: 19 juny 2016].
* ↑ «Joe Kadenge» (en anglès), 16-08-2011. [Consulta: 19 juny 2016].
* ↑ correspondent, Our. «Meet Joe Kadenge, soccer maestro» (PDF), 08-04-2012. [Consulta: 19 juny 2016].
* 1 2 «Kenya Football in the 60s and 70s». Kenya Page. Arxivat de l'original el 17 juny 2010. [Consulta: 12 setembre 2009].
* ↑ «Kenya National Team Coaches». RSSSF. [Consulta: 12 setembre 2009].
# Autonomisme

«Autonomisme» té aquests significats:
* Autonomisme o Moviment autònom, moviment sociopolític d'esquerra radical
* Autonomisme o Regionalisme, moviment sociopolític que articula reivindicacions nacionals o regionals.
# Danbury (Connecticut)

Danbury és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Connecticut. Segons el cens del 2005 tenia 78.736 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Danbury tenia 74.848 habitants, 27.183 habitatges, i 17.886 famílies. La densitat de població era de 686,3 habitants per km².
Dels 27.183 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 35,4% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.664 $ i la renda mediana per família de 61.899 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.016 $ mentre que les dones 31.319 $. La renda per capita de la població era de 24.500 $. Aproximadament el 5,9% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Persones il·lustres

* Charles Ives (1874 - 1954) compositor

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Danbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Danbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# AGS Kastorias

El Athlītikos Gymnastikos Syllogos Kastorias (grec: Αθλητικός Γυμναστικός Σύλλογος Καστοριάς) és un club esportiu grec de la ciutat de Kastorià.

## Història

El club va néixer el 1963 quan tres clubs locals, Aris, Atromitos i Orestias, es fusionaren. El seu major èxit fou la Copa grega guanyada la temporada 1979-80.
Trajectòria a la lliga grega:
* 1963-74: Segona divisió
* 1974-83: Primera divisió
* 1983-92: Segona divisió
* 1992-95: Tercera divisió
* 1995-96: Segona divisió
* 1996-97: Primera divisió
* 1997-98: Segona divisió
* 1998-99: Tercera divisió
* 1999-02: Quarta divisió
* 2002-04: Tercera divisió
* 2004-09: Segona divisió
* 2009-10: Tercera divisió
* 2010-12: Quarta divisió
* 2012-13: A' categoria E.P.S. Kastorias
* 2013-15: Tercera divisió
* 2015-17: A' categoria E.P.S. Kastorias

## Palmarès

* Copa grega de futbol:
** 1979-80

## Futbolistes destacats

* Kiriakos Karataidis
* Antonis Minou
* Georgios Paraschos
* Nikos Sarganis

## Referències

* ↑ ertopen.com (grec)
* ↑ onsports.gr (grec)
* ↑ «Name changes». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Greece - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ ; Mastrogiannopoulos, Alexander«Greece - Final Tables 1959-1999». RSSSF, 07-08-2003.
* ↑ ; Mastrogiannopoulos, Alexander«Greece - List of Second Level Final Tables». RSSSF, 18-05-2005.
* ↑ Mastrogiannopoulos, Alexander. «Greece - List of Third Level Final Tables». RSSSF, 18-05-2005.

## Enllaços externs

* Web no oficial
* Estadi Municipal de Kastoria
# Etheostoma derivativum

Etheostoma derivativum és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L.M., M. Harman i T.J. Near, 2003. Phylogenetic relationships of barcheek darters (Percidae: Etheostoma, subgenus Catonotus) with descriptions of two new species. Copeia (3):512-530.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.