OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eyota

Eyota és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.644 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eyota tenia 1.644 habitants, 597 habitatges, i 456 famílies. La densitat de població era de 409,5 habitants per km².
Dels 597 habitatges en un 44,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,1% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 23,5% no eren unitats familiars. En el 19,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,7% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.500 $ i la renda mediana per família de 53.036 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.548 $ mentre que les dones 28.259 $. La renda per capita de la població era de 18.471 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eyota». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eyota». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Eysson

Eysson és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 85 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Eysson era de 85 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 43 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 43 habitatges eren cases. Dels 36 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 13 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Eysson el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 47 persones, 36 eren actives i 11 eren inactives. De les 36 persones actives 36 estaven ocupades (21 homes i 15 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 11 persones inactives 7 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Eysson hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Eysson a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Eysson a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# FC Tartu Santos

El FC Tartu Santos és un club de futbol estonià de la ciutat de Tartu.

## Història

L'any 2014, mentre competia a la tercera divisió nacional, arribà a la final de la Copa. El seu oponent era el campió FC Levadia, per tant el Santos es classificà per la Lliga Europa de la temporada 2014-15. També es classificà per la supercopa estoniana.

## Palmarès

* II Liiga (4a divisió)
** 2006, 2008, 2013
* III Liiga (5a divisió)
** 2005
* IV Liiga (6a divisió)
** 2004
* V Liiga (7a divisió)
** 2003

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2013-04-12. [Consulta: 16 juny 2013].
* ↑ «Meeskond». fcsantos.ee. Arxivat de l'original el 12 de febrer 2017. [Consulta: 11 abril 2017].
* ↑ «Estonia - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Teisena pääses karikafinaali Santos». Estonian Football Association, 01-05-2014. [Consulta: 1r maig 2014].
* ↑ «MÄNGU PROTOKOLL». Estonian Football Association. [Consulta: 8 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-03-11 a Wayback Machine.
# FC Tiraspol

El FC Tiraspol és un club moldau de futbol de la ciutat de Tiraspol, Transnístria.

## Història

Evolució del nom:
* 1993: FC Constructorul Chişinău
* 2001: Constructorul-93 Cioburciu
* 2002: FC Tiraspol

## Palmarès

* Lliga moldava de futbol (1):
** 1997
* Copa moldava de futbol (2):
** 1996, 2000

## Enllaços externs

* (rus) Web oficial
# FC Stumbras

El FC Stumbras és un club de futbol lituà de la ciutat de Kaunas. fundat el 2013.
L'estiu del 2019, el club va deixar d'existir. Finalment, van ser eliminats de la divisió d'elit.

## Palmarès

* 1 Lliga lituana de futbol: 1
** 2014

## Entrenadors

* Gerhardas Kvedaras (2010–2014)
* Rolandas Čepkauskas (2014–2015)
* Darius Gvildys (2015-2016)
* Mariano Barreto (2016-2018)
* João Luís Gouveia Martins (2019)

## Referències

* ↑ https://alyga.lt/komanda/stumbras
* ↑ https://alyga.lt/naujiena/stumbro-klubo-nebeliko-lietuvos-futbolo-zemelapyje/6174

## Enllaços externs

* Web oficial
* alyga.lt
# Felip IV

Felip IV és el nom dels següents personatges:
* Felip d'Anjou, IV d'Aragó o Felip V de Castella (1683-1746), Rei d'Espanya.
* Felip IV de Castella (1605-1665) III d'Aragó i IV de Castella pertanyent als Habsburg.
* Felip IV de França dit "el Bell" (1268 - 1314), Rei de França i de Navarra.
# Fermín Álvarez Álvarez

Fermín Álvarez Álvarez (Grado, 15 de juliol de 1967) és un exfutbolista asturià, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va destacar al Reial Oviedo, equip amb el qual va jugar tres temporades a primera divisió, entre 1990 i 1993, disputant en total 12 partits i marcant un gol. La temporada 93/94 recala al CE Castelló, on és titular i marca cinc gols en 31 partits.
Posteriorment, la carrera del migcampista prossegueix per equips modestos asturians, com el Marino, el Real Avilés, el Mosconia o l'Hispano, entre d'altres.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Fermín i Diego, a l'Hispano
# Fermín de Ezpeleta Enrile

Fermín de Ezpeleta Enrile (castellà: Fermín de Ezpeleta) (Pamplona, 12 de desembre de 1801 - Madrid, 21 de maig de 1869) va ser un militar i polític navarrès, senador i ministre durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.

## Biografia

Fill de José de Ezpeleta y Veira de Galdeano, nebot de Pascual Enrile y Alcedo i germà de José María i Joaquín, també polítics i militars, i de María Concepción Ezpeleta Enrile, que es va casar amb Pedro Agustín Girón, I duc d'Ahumada. Va ser per tant, oncle de Francisco Javier Girón, fundador de la Guàrdia Civil.
Va ser Capità General d'Andalusia després de la Primera Guerra Carlista i senador vitalici des de 1853. Va ser, entre gener i juny de 1858, ministre de la Guerra en el tercer govern de Francisco Javier de Istúriz.

## Referències

* ↑ Fermín de Ezpeleta a geneall.net
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Fermín de Ezpeleta a xtec.es
# Fernando de Contreras

Fernando de Contreras (Cazalla de la Sierra, província de Sevilla, 1470 - Sevilla, 1548) fou un sacerdot. Ha estat declarat venerable per l'Església Catòlica.

## Vida

S'ordenà prevere als divuit anys i fou canonge de la catedral de Sevilla fins al 1511, que fou nomenat pel cardenal Cisneros capellà del Colegio Mayor de San Ildefonso (la suara fundada universitat) d'Alcalá de Henares. Hi estudià teologi i filosofia i, el 1516, marxà com a rector a Torrijos (província de Toledo), on l'havia cridat Teresa Enríquez (coneguda com "la loca del Sacramento"). Junts, van fomentar el culte a l'Eucaristia i fundaren una escola de gramàtica i cant.
Tornà a Sevilla el 1526, on continuà dedicat a l'educació de nens sense recursos. El 1527, acollí Joan d'Àvila a casa seva. Volia marxar a Amèrica com a missioner, però Contreras el convencé perquè continués predicant a Andalusia. El 1532, va fer el primer viatge a Alger per a alliberar captius i esclaus, oferint-se ell mateix com a ostatge mentre enviaven el rescat.
Començà a tenir anomenada per la seva activitat i Carles I el proposà com a bisbe de Guadix el 1546, però ell ho rebutà. Continuà exercint l'apostolat a Sevilla fins que hi morí el 1548, a l'hospital de Santa Marta. Fou sebollit a la catedral.

## Bibliografia

* Aranda, Gabriel de. Vida del siervo de Dios exemplar de sacerdotes el venerable Padre Fernando de Contreras, natural de esta ciudad de Sevilla del abito clerical de N.P.S. Pedro.... En Sevilla: por Tomás López de Haro, 1692.
* Ceán Bermúdez, Juan Agustín. Descripción artística de la Catedral de Sevilla. Sevilla: en casa de la viuda de Hidalgo y Sobrino, 1804.
* * Llin Cháfer, Arturo. «Fernando de Contreras», Diccionario biográfico español. Madrid: Real Academia de la Historia.
* Ortiz de Zúñiga, Diego. Annales eclesiásticos y seculares de la muy noble y muy leal ciudad de Sevilla. Madrid, 1796. Volum III, p. 396-401.
* Siempre adelante

## Referències

* ↑ També hi ha biografies que diuen que va néixer a la ciutat de Sevilla.
# Falciot de Rotshchild

El falciot de Rotshchild (Cypseloides rothschildi) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae).

## Hàbitat i distribució

Vola sobre zones obertes als turons propers als Andes del nord-oest de l'Argentina i sud de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Falciot de Rotshchild». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* ↑ Areta, Juan I; Depino, Emiliano A; Núñez Montellano, Gabriela; Moschione, Flavio N «The enigmatic Rothschild’s Swift (Cypseloides rothschildi): Natural history,distribution, and seasonality» (en anglès). The Wilson Journal of Ornithology, 132, 3, 4 2021, pàg. 690–702. DOI: 10.1676/20-87.
# Iakov Punko

Iakov Punko (Vesele, 12 de juny de 1916 - 1984) fou un atleta soviètic, especialista en curses de fons, que va competir durant la dècada de 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la marató al Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, darrere els finlandesos Mikko Hietanen i Väinö Muinonen. Fou el campió soviètic de marató el 1940 i 1946. Durant la seva carrera aconseguí el rècord soviètic de la marató, els 25 i els 30 quilòmetres.

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 56.0" (1947)
* 10.000 metres. 31' 56.8" (1950)
* marató. 2h 34' 56" (1950)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* 1 2 3 Лёгкая Aтлетика: энциклопедия А-Я в 2-х томах. Moscou: Txelovek, 2013, p. 204. ISBN 978-5-904885-81-6.
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 65. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 11 maig 2020].
# Tell Baghouz

Tell Baghouz és un jaciment arqueològic de Síria a les muntanyes de Baghouz (Djebal Baghouz). En aquest lloc s'han localitzat restes de la cultura de Halaf en una fase d'evolució lenta però inexorable de la cultura d'Hassuna. Aquest nivell d'evolució apareix tant a Tell Baghouz (a la vall mitjana de l'Eufrates sirià) com a Sabi Abyad i a Tell Halula, a la zona de l'alt Eufrates sirià, i a Tell Boueid II, al riu Khabur.

## Referències

* ↑ Tell Baghouz reconsidered : a collection of "Classic" Samarra sherds from the Louvre, Oliver Nieuwenhuyse
* ↑ Peter M. M. G. Akkermans, Glenn M. Schwartz. The Archaeology of Syria: From Complex Hunter-Gatherers to Early Urban Societies. Cambridge University Press, 2003, p-136.
# Elena Akselrod

Elena Méerovna (Màrkovna) Akselrod (rus: Еле́на Ме́еровна (Ма́рковна) Аксельро́д AFI jɪˈlʲɛnə ˈmʲejɪrəvnə ɐksʲɪlʲˈrot ( escolteu-ne la pronunciació en rus); belarús: Алена Меераўна Аксельрод Alena Méerauna Akselrod, nascuda el 1932 a Minsk, Belarús) és una poetessa i traductora russa, filla del conegut artista Meer Akselrod. Va escriure una monografia sobre el seu pare.

## Biografia

Nascuda a Minsk el 1932, és filla de Meer Akselrod, un destacat artista i de la poeta en ídix Riva Rúbina. El seu oncle Zélik Akserlod també va ser poeta en ídix; va tractar de protestar contra el tancament de les escoles en ídix a l'URSS i va ser detingut i finalment executat durant la retirada de l'Exèrcit Roig de Vílnius el 1941.
Elena Akselrod va graduar-se al departament literari de l'Institut Pedagògic de Moscou el 1954, i va fer el seu debut com a traductora el 1955. Va publicar el seu primer llibre de poesia infantil el 1961; des de llavors, ha escrit set llibres més de poesia. Ha traduït poesia i prosa de l'ídix, hebreu, alemany, anglès, noruec, danès, romanès i altres idiomes. A la Unió Soviètica podia publicar principalment com a poeta i traductora per a nens, però arran la caiguda de les comandes i de les traduccions dels poetes "adults", va ascendir a una mena d'antologia dels autors més inesperats.
Des de 1991 Akselrod ha viscut a Israel-Palestina, en concret a Maale Adumim, prop de Jerusalem, des d'on ha escrit llibres i n'ha traduït altres de l'hebreu; la seva obra ha estat publicada a Israel-Palestina, Estats Units i Rússia. Va escriure un estudi sobre l'art del seu pare, Meer Akselrod, que la va fer coneguda fora de Rússia. Ha estat guanyadora del premi de la Unió d'Escriptors russos d'Israel-Palestina pel millor llibre de poesia de l'any en rus (1995) i és membre del PEN Club Internacional. El 2008 es va publicar el seu llibre de memòries Un pati al carrer Barrikadni.
El seu fill és l'artista russoisraelianopalestí Mikhaïl Iakhilévitx.

## Fonts

* Стихи Елены Аксельрод, Poesia d'Elena Akselrod
* Iuri Gertxuk Meer Akselrod («Общая тетрадь. Три поколения семьи Аксельрод. (Т. 1: Меер Аксельрод. Графика. Зелик Аксельрод. Стихи. Т. 2: Михаил Яхилевич. Живопись. Елена Аксельрод. Стихи.)») Москва. ГМИИ им. Пушкина. (Tres generacions de la família Akselrod. Museu Puixkin, Moscou) (rus)
* Иерусалимская антология, «Имена: Елена Аксельрод» Antologia Jerusalem "Noms: Elena Akselrod" (rus)

## Referències

* 1 2 Elena Akselrod. Meer Akselrod, tr. Amanda Calvert, Jerusalem, Mesilot, 1993, ISBN 965-222-514-2, 248p.
* ↑ rus: Dvor na Barrikadnoi. Elena Akselrod] ISBN 978-5-86793-596-2. Data de publicació: 2008. Editor: Moscou: Nóvoie literatúrnoie obozrénie en línia Arxivat 2012-03-06 a Wayback Machine.
# Die-cast (modelisme)

Dins de l'automodelisme, Die-cast és el nom que s'atribueix popularment als models de cotxes en miniatura fabricats a les més variades escales de metall injectat. El nom es deriva del procés de producció d'emmotllament per injecció, també conegut com a fosa a pressió.
Les joguines en miniatura fetes de metall injectat fa anys que es troben a les col·leccions de grans marques com Greenlight, M2 Machines, Dinky, Matchbox, Corgi, Maisto, Hot Wheels, Welly, Johnny Lightning, Jada, Bburago, Saico, MotorMax, Norev, Rastar., Cararama, AutoArt, Minichamps, Kyosho, Siku, Majorette, Kinsmart i Tarmac Works, entre d'altres, que produeixen maquetes de cotxes, motocicletes, vehicles militars, avions, soldats a escala. Les mesures utilitzades en aquests models són força variades, però normalment alguns estàndards, com 1/18, 1/24, 1/43 i 1/64 són més habituals al mercat.

## Procés

En la fosa a pressió, un aliatge de metall fos s'injecta a alta temperatura en un motlle, s'elimina per obtenir el producte final després de la solidificació. Per les seves característiques, és un procés adequat per a la producció de grans quantitats de peces idèntiques, que requereixen un alt grau de precisió en detalls reduïts. El zinc és un dels materials més utilitzats en aquest procés, especialment en combinació amb alumini, magnesi, níquel o coure formant diferents aliatges coneguts com a Zamak (o Zamac).

## Altres usos

El procés de fosa a pressió també s'utilitza en la fabricació d'altres models de miniatures a part de vehicles, com ara personatges de còmics, pel·lícules, sèries, dibuixos animats. Algunes figuretes col·leccionables de gamma alta poden rebre aquest material en alguns objectes concrets, per exemple: espases, ganivets i altres objectes que simulen el metall. Iron Studios, DTC i Hot Toys són exemples d'empreses que utilitzen aquest procés de fabricació en algunes de les seves peces.

## Referències

* ↑ Diecasting alloys
* ↑ https://www.ironstudios.com.br/o-estudio
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-08-07. [Consulta: 14 gener 2023].

## Enllaços externs

* [pt http://www.forum-diecast.com.pt]
* [en http://www.malcolmdesigns.com/diecast/index.html]
* [en http://www.worldcollectorsnet.com/magazine/issue9/iss9p1.html]
# François Bordes

François Bordes (30 de desembre de 1919, Ribas - 30 d'abril de 1981, Tucson, Arizona) va ser un notable prehistoriador francès especialitzat en la classificació de les restes lítiques prehistòriques.
Va estudiar a Tolosa de Llenguadoc, Bordeus i Paris, obtenint el doctorat en Ciències.
De 1945 a 1955 va treballar en el Centre Nacional de la Recerca de França (CNRS) i a partir d'aleshores va ser professor de geologia a la Universitat de Bordeus i director de les antiguitats prehistòriques d'Aquitània (principal centre de descobertes prehistòriques de França).
Va dirigir nombroses excavacions arqueològiques entre elles les de Pech-de-l'Azé, Combe-Grenal i Corbiac.
El mètode Bordes de classificació dels artefactes de pedra prehistòrics estudia els tipus i incorpora com a novetat el tractament estadístic i és encara molt utilitzat.
També va ser un dels primers a fer talles experimentals de pedres per comprendre la manera en què es van fer les indústries lítiques.

## Principals publicacions

* "Principes d'une méthode d'étude des techniques de débitage et de la typologie du Paléolithique ancien et moyen", L'Anthropologie, t. 54 (1950)
* Typologie du Paléolithique ancien et moyen, Delmas, Publications de l'Institut de Préhistoire de l'Université de Bordeaux, Mémoire n° 1 (1961), réédition CNRS 1988 : ISBN 2-87682-005-6
* Leçons sur le Paléolithique, CNRS, 3 vol. (1984)

## Font

* Marc Groenen, Pour une histoire de la préhistoire, Éd. J. Millon, (1994), ISBN 2-905614-93-5
# Francesc Subirà

Francesc Subirà és el nom dels següents personatges:
* Francesc Subirà Grau (Reus 1841 - Tarragona 1891) Diplomàtic.
* Francesc Subirà Parera (Reus 1798 - 1881) Militar i polític.
* Francesc Subirà i Rocamora (Vic 1927 -) Metge i polític.
* Francesc Xavier de Subirà Iglesias (Osor 1821 - Barcelona 1886) Noble i polític.
# François Calvet

François Calvet (Perpinyà, 1 d'abril de 1953) és un advocat i polític nord-català, ex-diputat a l'Assemblea Nacional francesa i senador des de 2011.

## Biografia

Fou elegit diputat per la tercera circumscripció dels Pirineus Orientals a les eleccions legislatives franceses de 1993 dins les llistes del Partit Republicà. A les eleccions regionals franceses de 1992 i 1998 fou elegit diputat del Consell Regional del Llenguadoc-Rosselló, del que en fou vicepresident de 1998 a 2002. Endemés, el 1995 fou escollit batlle del Soler, càrrec que encara deté.
Fou elegit diputat de la Unió pel Moviment Popular per la tercera circumscripció dels Pirineus Orientals a les eleccions legislatives franceses de 2002, i en fou reescollit a les eleccions de 2007 amb el 51,94% dels vots emesos. Va ser membre del grup d'estudis sobre el problema del Tibet a l'Assemblea Nacional Francesa. A les eleccions del 2011 va ser elegit senador, pel que dimití com a diputat.

## Càrrecs ocupats
### A nivell local

* 19 de juny de 1995 - 18 de març de 2001 : Maire del Soler
* 19 de març de 2001 - 9 de març de 2008: Maire del Soler
* des del 10 de març de 2008: Maire del Soler
* 1 de gener de 2003 - 16 de març de 2008: Vicepresident de la Comunitat d'aglomeració de Perpinyà-Mediterrània
* després del 17 de març de 2008 : Vicepresident de la Comunitat d'aglomeració de Perpinyà-Mediterrània
* 23 de març de 1992 - 15 de març de 1998 : Conseller regional del Llenguadoc-Rosselló
* 16 de març de 1998 - 24 de febrer de 2003 : Conseller regional del Llenguadoc-Rosselló
* 16 de març de 1998 - 31 de juliol de 2002 : Vicepresident del Consell regional de Llenguadoc-Rosselló

### Mandats parlamentaris

* 28 de març de 1993 - 21 d'abril de 1997: Diputat de la Tercera circumscripció dels Pirineus Orientals
* 19 de juny de 2002 - 19 de juny de 2007 : Diputat de la Tercera circumscripció dels Pirineus Orientals
* 20 de juny de 2007 -30 de setembre de 2011 : Diputat de la Tercera circumscripció dels Pirineus Orientals
* des de l'1 d'octubre de 2011 : Senador dels Pirineus Orientals

## Referències

* ↑ Groupe d'études sur le problème du Tibet

## Enllaços externs

* Web de François Calvet
* Fitxa de l'Assemblea Nacional Francesa
# Enquitllar

Enquitllar és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Herba-savina.
Està situat al nord-est d'Herba-savina, a l'esquerra de la llau de la Pleta de les Barres, a l'extrem sud-occidental del Serrat Blanc, molt a prop del límit dels termes de Conca de Dalt i d'Abella de la Conca, aquest darrer a la vall de Carreu. Travessa aquest paratge la llau de Pleta Torrent. La Pista del Grau passa per damunt i al nord d'aquest paratge.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Eliot

* No s'ha de confondre amb Elliott.
Eliot és un poble del Comtat de York (Maine) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del Cens dels Estats Units del 2000 Eliot tenia 5.954 habitants , 2.307 habitatges, i 1.704 famílies. La densitat de població era de 116,6 habitants/km².
Dels 2.307 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.606 $ i la renda mediana per família de 63.598 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.205 $ mentre que les dones 30.530 $. La renda per capita de la població era de 24.403 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eliot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eliot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.