OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fillmore (Utah)

Fillmore és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 2.253 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fillmore tenia 2.253 habitants, 732 habitatges, i 562 famílies. La densitat de població era de 150,8 habitants per km².
Dels 732 habitatges en un 43,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,8% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,62.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,8% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.719 $ i la renda mediana per família de 34.830 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.944 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 12.061 $. Entorn del 15,6% de les famílies i el 21% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fillmore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fillmore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fersmanita

La fersmanita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de l'acadèmic Aleksandr Evgenievich Fersman (8 de novembre de 1883 - 20 de maig de 1945), mineralogista, fundador del Museu Mineralògic Fersmann de Moscou (Rússia). La fersmita, un altre mineral, també porta el seu nom.

## Característiques

La fersmanita és un silicat de fórmula química Ca₄(Na,Ca)₄(Ti,Nb)₄(Si₂O₇)₂O₈F₃. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fersmanita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al filó Núm. 1 de Labuntsov, dins el mont Eveslogtxorr, al massís de Khibini (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita en altres indrets de l'óblast de Múrmansk, així com a la república de Sakhà (Rússia), Romania, Alemanya, el Brasil i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Fersmanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2019].
# Fertilitzant orgànic

Fertilitzant orgànic, adob orgànic o adob biològic és aquella substància que prové de restes d'éssers vius i serveix per proveir de nutrients a les plantes conreades.
El fertilitzant que no és orgànic s'anomena Fertilitzant químic o de síntesi química.

## Tipus d'adob orgànic

* Fem d'animals: Sólid barrejat amb palla o no, conté tots els elements necessaris però en una baixa proporció. A més actua com activador de la vida microbiana i acondicionador del sòl augmentant la retenció de l'aigua i millora l'estructura del sòl. Un tipus especial, molt apreciat, produït expressament per obtenir el fem és el de llombriu. El guano és el residu dels excrements d'aus marines rastapinyades o foques acumulat sobretot en determinades illes àrides.
* Purí: Són les dejeccions dels animals, normalment del porc, en estat líquid. l'aigua.
* Residus d'escorxador com la farina d'ossos i la sang seca: Respectivament rics en fòsfor i nitrogen.
* Residus industrials inorgànics: els més habituals provenen de la remolatxa en indústria del sucre. La morca, que és el residu líquid de l'oliva que queda quan es fa oli, es pot utilitzar però amb molt de compte, ja que en determinades quantitats és tòxic per les plantes.
* Adob verd: Es tracta de fer un conreu destinat a ser colgat dins la terra i així augmentar el contingut en matèria orgànica i elements fertilitzants. Normalment s'enterren els adobs verds en estat de floració i s'utilitzen en la sembra lleguminoses que enriqueixen el sòl en nitrogen o també gramínies i crucíferes.
* Compost
* Vermicompost
* Algues
* Mulching

## Utilització

En l'agricultura ecològica els fertilitzants orgànics junt amb els minerals sense tractament químic (per exemple la dolomita esmicolada) són els únics que es fan servir.
En l'agricultura convencional des de l'aparició al segle xix del fertilitzant químic i la desaparició del bestiar de treball l'ús d'adob orgànic ha baixat molt. En el cas dels purins, l'acumulació d'aquest producte en determinades zones és un greu problema mediambiental.
La principal dificultat en l'ús dels fertilitzants orgànics és el gran volum que ocupen per unitat fertilitzant, és a dir que cal un gran volum i pes d'adob per fertilitzar una superfície, cosa que de vegades els fa d'ús antieconòmic. Els fertilitzants sòlids s'escampen a màquina en el camp i després s'han d'enterrar. Els purins poden aplicar-se ruixant el camp directament des de la cuba i es pot enterrar o no però fan pudor durant molts dies.
La utilització conjunta d'adobs orgànics i químics assegura normalment els rendiments més elevats en els conreus.
# Florencio Entrialgo Ortiz

Florencio Entrialgo Ortiz (Villaviciosa, 4 de juliol de 1892 – Saint-Juèri, França, 27 de setembre de 1957) va ser un treballador del vidre i sindicalista asturià, actiu a Badalona.
Nascut a la parròquia de Pion, a Villaviciosa, era fill de Lorenzo Entrialgo i Ramona Ortiz. A la seva terra natal va iniciar la lluita revolucionària, però va veure's obligat a abandonar la seva terra i es va instal·lar a la ciutat de Badalona. Militant de la CNT, va ser delegat del Sindicat de la Indústria del Vidre de Badalona a la Conferència Regional de la CNT a Catalunya, que va ser celebrada a Barcelona el 31 de maig i 1 de juny de 1931. El novembre de 1932 va assistir, juntament amb Joan Manent i Pere Cané, a una reunió amb uns antics pistolers dels Sindicats Lliures barcelonins, els quals van denunciar l'organització i realització de nombrosos crims durant els anys del pistolerisme, que van ser posats en coneixement de l'Audiència de Barcelona. Davant de la inactivitat de les autoritats judicials republicanes, Entrialgo va ser un dels 46 militants cenetistes badalonins que van signar un manifest de denúncia en contra d'aquesta passivitat. Durant la guerra civil, en diverses ocasions va ser representant de la CNT a l'Ajuntament de Badalona i va quedar molt afectat per la mort del seu fill Eutiquio al front de Terol. Es va exiliar el 1939 a França, allà va ser reclòs a camps de concentració i després va militar a la Federació Local de la CNT de Sant-Juèri, on va morir.

## Referències

* 1 2 «Anarcoefemèrides del 27 de setembre». Ateneu Llibertari Estel Negre. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ Martínez de Sas i Pagès, 2000, p. 495-496.

## Bibliografia

* Martínez de Sas, Teresa; Pagès, Pelai. Universitat de Barcelona. Diccionari biogràfic del moviment obrer als Països Catalans. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000. ISBN 84-8415-2443-X.
# Florencio Fuentes Estébanez

Florencio Fuentes Estébanez (Osorno la Mayor, província de Palència 11 de maig de 1901 - Herrera de Pisuerga, província de Palència, † 1970) fou obrer del camp i botxí titular de l'Audiència de Valladolid. Va assistir com a ajudant a les primeres execucions de Vicente López Copete, ensenyant-li el maneig del garrot vil.
Durant la seva carrera va tenir sentiments de culpabilitat, la qual cosa li va causar un expedient per negar-se a una execució el 1952. Es va negar a continuar després de l'execució de Trespalacios el 1953, per la qual cosa va ser format expedient i condemnat. Va al·legar que als seus fills els feien la vida impossible al col·legi per l'ofici del seu pare.
Menyspreat pel seus veïns, distanciat de la seva família i mancat de recursos, arribà a fer de captaire per a viure. Se suïcidà el 1970.

## Alguns dels reus executats per Florencio Fuentes

Va arribar a realitzar diverses execucions múltiples, com la de nou reus a la Presó Modelo de Barcelona el 1944.
* Ramón Lázaro Corella Tarragona, 16 d'agost de 1941)
* Joaquín Juan Escoda Curto Tarragona, 16 d'agost de 1941)
* Juan Curto Espuny (a) el Cantagallos Tarragona, 16 d'agost de 1941)
* Juan Soto Barrionuevo (Barcelona, 19 de novembre de 1941).
* Josep Ribas Moracho (Barcelona, 25 de març de 1942)
* Josep Rafí Urpí (Barcelona, 28 de març de 1942)
* Antonio Serrano Caro (Barcelona, 28 de març de 1942)
* Pascual Gargallo García (Barcelona, 28 de març de 1942)
* Pere Alemany Berenguer (Barcelona, 2 d'octubre de 1942)
* Pere Tudurí Vidal (Palma, 21 de febrer de 1951)
* José García Barriobero "el Satanás" (La Rioja, 28 de novembre de 1948),l'execució del qual costà dos intents
* Fortunato Gras Tejedor (Barcelona, 9 d'abril de 1953)
* Juan José Trespalacios (Vitòria, 13 de juny de 1953)

## Referències

* 1 2 3 4 Eslava Galán, Juan. Verdugos y Torturadores. Madrid: Ediciones Temas de Hoy, 1993.
* ↑ Martínez, Rubén «Una aproximación a la pena de muerte durante el franquismo». La pena de muerte y su abolición en España. Los Libros de la Catarata, 1995.
* ↑ Pérez Fernández, Francisco «La figura institucional del verdugo como espejo público (siglos XVIII-XX). El ejecutor de sentencias y sus variantes psicológicas». Revista de Historia de la Psicología, 34, 03-09-2013, pàg. 57-80 [Consulta: 20 juliol 2014].
* 1 2 3 Yániz, Juan Pedro «La Modelo, 31 años sin pena de muerte». ABC (edició Catalunya), 02-03-2005 [Consulta: 2 agost 2010].
* 1 2 3 «Son ejecutados en Tarragona tres atracadores» ( PDF). La Vanguardia, 17-08-1941, pàg. 4 [Consulta: 2 febrer 2011].
* ↑ «Ejecución del atracador Juan Soto» ( PDF). La Vanguardia, 20-11-1941, pàg. 9 [Consulta: 2 febrer 2011].
* ↑ Peris, Xavier «El último ajusticiado de Mallorca». Diario de Mallorca, 27-02-2011 [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ Gamarra. «Ejecución y muerte del Satanás», 06-03-2012.
# Football Club Torinese

El Football Club Torinese fou un club de futbol de la ciutat de Torí (Itàlia).

## Història

El club va ser fundat l'any 1894. El seu uniforme era a franges verticals grogues i negres. Participà en el primer campionat italià de 1898. El 1900 absorbí un altre club de la ciutat, l'Internazionale Torino. El 3 de desembre de 1906 acollí un grup de dissidents de la Juventus, capitanejats per Alfredo Dick, i donà a llum un nou club anomenat Football Club Torino.

## Futbolistes destacats

* Edoardo Bosio

## Cronologia

* 1898: Eliminatòries
* 1899: Eliminatòries
* 1900: 2a posició
* 1901: No participà
* 1902: 3a posició
* 1903: Eliminatòries
* 1904: Eliminatòries
* 1905: Eliminatòries

## Palmarès

* Campionat italià de futbol
** Finalista el 1900

## Referències

* ↑ Disegno di Achille Beltrame di un Milan-Torinese del 1902
# Football Club Schifflange 95

El Football Club Schifflange 95, també conegut com a FC Schifflange 95, és un equip de futbol de Luxemburg que milita en la Primera Divisió, la tercera lliga de futbol més important del país.

## Història

Va ser fundat l'any 1995 a la ciutat de Schifflange, com una fusió de dos equips el National Schifflange (fundat el 1912) i l'Amis des Sports (Fundat el 1936). Els colors verd i groc de l'actual club es van decidir sobre la unió dels anteriors del National (groc/negre) i el d'Amis des Sports (verd/blanc).
El nou club va jugar per primera vegada a la Divisió Nacional la temporada de 1999-2000, acabant en desè lloc i sent relegat durant una temporada a l'Éirepromotioun. Als anys següent el club va jugar a la Primera Divisió (tercera lliga de fultbol del país).

## Palmarès

* Lliga luxemburguesa:
    1951–52 (National Schifflange)
* Copa luxemburguesa:
    1960 (National Schifflange)

## Referències

* ↑ «Historial». fussball-lux.lu. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «FC Schifflange 95». weltfussballarchiv.com. Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ History - FC Schifllange 95
* ↑ «Luxemburg - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Luxembourg - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2024].

## Enllaços externs

* Football Club Schifflange 95 - Lloc web oficial
# Football Club Tatabánya

El Football Club Tatabánya és un club de futbol hongarès de la ciutat de Tatabánya.

## Història

El Tatabányai Sport Klub va ser fundat el 6 de febrer de 1910 per Ferenc Frei, un enginyer de mines. El seu primer ascens a primera divisió va ser l'any 1947. Ha estat tres cops finalista de la copa hongaresa, els anys 1971-72, 1984-85 i 1998-99. El 28 de març de 2017, fou desqualificat de la Nemzeti Bajnokság III.
Evolució del nom:
* 1910: Tatabányai Sport Club
* 1949: Tatabányai Tárna
* 1950: Tatabányai Bányász Sport Club
* 1992: Tatabányai Sport Club
* 1998: Lombard Futball Club Tatabánya
* 1999: Football Club Tatabánya
* 2000: Lombard Futball Club Tatabánya
* 2004: Auto Trader Tatabánya Football Club
* 2005: Football Club Tatabánya

## Referències

* ↑ «Hungary - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «NB III: helyben hagyták a Tatabánya kizárását». Nemzeti Sport, 28-03-2017.

## Enllaços externs

* (hongarès) Web oficial Arxivat 2018-08-06 a Wayback Machine.
* (hongarès) Seguidors Arxivat 2013-05-30 a Wayback Machine.
* Partits internacionals
# Fletxa Valona femenina

La Fletxa Valona femenina és una cursa ciclista professional femenina de ciclisme en ruta d'un dia que es disputa a Bèlgica des del 1998. La cursa, com la seva versió masculina, és organitzada per l'Amaury Sport Organisation el mes d'abril. Des del 2016, és una de les proves de l'UCI Women's WorldTour. Prèviament, des del 1999 al 2015 va formar part de la Copa del Món de ciclisme femení.
Després que, el 2019, se celebrés l'última edició de l'Emakumeen Euskal Bira, la Fletxa Valona és la segona cursa més antiga de l'UCI Women's World Tour, darrere del Trofeo Alfredo Binda. A més, la competició forma part de l'anomenada Setmana de les Ardenes, juntament a l'Amstel Gold Race i la Lieja-Bastogne-Lieja, essent-ne la segona competició per ordre cronològic.
La seva primera vencedora fou l'italiana Fabiana Luperini. Per la seva banda, la neerlandesa Anna van der Breggen n'ostenta el rècord de victòries (7 consecutives).

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 1998 | Fabiana Luperini | Pia Sundstedt | Catherine Marsal |
| 1999 | Hanka Kupfernagel | Edita Pučinskaitė | Cindy Pieters |
| 2000 | Geneviève Jeanson | Pia Sundstedt | Fany Lecourtois |
| 2001 | Fabiana Luperini | Anna Millward | Trixi Worrack |
| 2002 | Fabiana Luperini | Lyne Bessette | Priska Doppmann |
| 2003 | Nicole Cooke | Sue Palmer-Komar | Oenone Wood |
| 2004 | Sonia Huguet | Hanka Kupfernagel | Edita Pučinskaitė |
| 2005 | Nicole Cooke | Oenone Wood | Judith Arndt |
| 2006 | Nicole Cooke | Judith Arndt | Trixi Worrack |
| 2007 | Marianne Vos | Nicole Cooke | Judith Arndt |
| 2008 | Marianne Vos | Marta Bastianelli | Judith Arndt |
| 2009 | Marianne Vos | Emma Johansson | Claudia Häusler |
| 2010 | Emma Pooley | Nicole Cooke | Emma Johansson |
| 2011 | Marianne Vos | Emma Johansson | Judith Arndt |
| 2012 | Evelyn Stevens | Marianne Vos | Linda Villumsen |
| 2013 | Marianne Vos | Elisa Longo Borghini | Ashleigh Moolman |
| 2014 | Pauline Ferrand-Prévot | Lizzie Armitstead | Elisa Longo Borghini |
| 2015 | Anna van der Breggen | Annemiek van Vleuten | Megan Guarnier |
| 2016 | Anna van der Breggen | Evelyn Stevens | Megan Guarnier |
| 2017 | Anna van der Breggen | Lizzie Deignan | Katarzyna Niewiadoma |
| 2018 | Anna van der Breggen | Ashleigh Moolman | Megan Guarnier |
| 2019 | Anna van der Breggen | Annemiek van Vleuten | Annika Langvad |
| 2020 | Anna van der Breggen | Cecilie Uttrup Ludwig | Demi Vollering |
| 2021 | Anna van der Breggen | Katarzyna Niewiadoma | Elisa Longo Borghini |
| 2022 | Marta Cavalli | Annemiek van Vleuten | Demi Vollering |
| 2023 | Demi Vollering | Liane Lippert | Gaia Realini |
| 2024 | Katarzyna Niewiadoma | Demi Vollering | Elisa Longo Borghini |

## Referències

* ↑ Knöfler, Lukas. «Van der Breggen wins La Fleche Wallonne Feminine» (en anglès). Cyclingnews.com, 21-04-2021. [Consulta: 26 abril 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Fifi D'Orsay

Marie-Rose Angelina Yvonne Lussier (Mont-real, Quebec, 1904 – Los Angeles, Califòrnia, 1983), de nom artístic Fifi d'Orsay, va ser una actriu quebequesa de teatre, especialment vodevil i teatre musical, cinema i televisió que va desenvolupar la seva carrera artística als Estats Units.

## Filmografia seleccionada

* They Had to See Paris (1929)
* Women Everywhere (1930)
* Hot for Paris (1930)
* Those Three French Girls (1930)
* On the Level (1930)
* Women of All Nations (1931)
* The Stolen Jools (1931)
* Young as You Feel (1931)
* Mr. Lemon of Orange (1931)
* The Girl from Calgary (1932)
* Going Hollywood (1933)
* They Just Had to Get Married (1933)
* The Life of Jimmy Dolan (1933)
* Wonder Bar (1934)
* Three Legionnaires (1937)
* Submarine Base (1943)
* Nabonga (1944)
* Delinquent Daughters (1944)
* Dixie Jamboree (1945)
* The Gangster (1947)
* Salvatge i encantador (Wild and Wonderful (1964)
* What a Way to Go! (1964)
* The Art of Love (1965)
* Assignment to Kill (1968)

## Referències

* ↑ United Press International «Fifi d'Orsay, Movie Actress; Played French Flirts in 30's». New York Times, 04-12-1983 [Consulta: 23 desembre 2013]. «Fifi d'Orsay, the French Bombshell of 1930's motion pictures who was never able to visit France, has died at the age of 79. Miss d'Orsay was ill with cancer for several months before her death Friday at the Motion Picture and Television Country Hospital in suburban Woodland Hills.»
# Falcó selvàtic barrat

El falcó selvàtic barrat (Micrastur ruficollis) és una espècie d'ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae). Es troba a l'Amèrica Central i l'Amèrica del Sud. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Morfologia

* Fa uns 33 – 38 cm de llargària.
* La major part de les subespècies són gris fosc per sobre. Zona superior del pit gris i resta de les parts inferiors blanques amb un fi barrat en negre o gris fosc.
* Cua amb la punta de blanca i de tres a sis barres blanques i estretes
* Gola gris pàl·lid i el capell gris més fosc.
* La subespècie, zonothorax dels Andes Orientals és polimòrfica, amb una variant de color en què les parts superiors són marrons en comptes de gris.
* Bec negre amb la base groga. Potes groc taronga.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida de la zona neotropical, des de l'est dels estats mexicans de Guerrero, Hidalgo i Veracruz cap al sud, a la llarga d'ambdues vessants fins a Panamà, i en Amèrica del Sud des de Colòmbia, Veneçuela i Guaiana, cap al sud, per l'oest dels Andes fins a l'oest de l'Equador i per l'est dels Andes, a través del Brasil, fins a l'est de Bolívia, el Paraguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falcó selvàtic barrat». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 352. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Barred Forest-falcon. Micrastur ruficollis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 29 agost 2022].
# Falcó selvàtic de collar

El falcó selvàtic de collar (Micrastur semitorquatus) és una espècie d'ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita zones boscoses, garrigues i manglars de la zona Neotropical, des de Sinaloa i Tamaulipas cap al sud, a través d'Amèrica Central i del Sud fins a l'oest del Perú, sud del Brasil, est de Bolívia, el Paraguai i nord de l'Argentina. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falcó selvàtic de collar». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 352. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Collared Forest-falcon. Micrastur semitorquatus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 29 agost 2022].
# Falcón

«Falcón» té aquests significats:
* Toponímia:
** Estat Falcón, estat de Veneçuela amb capital a Coro
** Municipi Falcón, municipi a l'Estat Falcón, Veneçuela
* Biografies:
** Andrea Falcón (Arucas, Gran Canària, 1997), futbolista espanyola que pot jugar com a lateral o extrem
** César Falcón (Lima, 1892 - 1970), escriptor, periodista i polític peruà
** Emilia Falcón y Marín (Madrid, ?– 1867), pintora espanyola
** Iris Falcón (1973), jugadora de voleibol del Perú, internacional amb la selecció femenina de voleibol
** Lidia Falcón (Madrid, 1935), advocada i periodista feminista
** Rubén Falcón Mínguez (Saragossa, 1977), futbolista aragonès que ocupa la posició de porter
# Francesc Antoni Sirera i Riera

Francesc Antoni Sirera i Riera (Novelda, 1748 - ?) fou advocat i aristòcrata valencià. Pertanyia al braç noble de Novelda, va ser capità dels Voluntaris Honrats durant la Guerra del Francès i exercí com a advocat. Va ser elegit diputat a les Corts de Cadis el 28 de juny de 1813 en substitució d'Antoni Samper i Samper, mort a Cadis l'any abans. Va romandre poc temps a Cadis.

## Referències

* ↑ Un noveldense en las Cortes de Cádiz: Francisco Antonio Sirera a noveldadigital.es
* ↑ Arbre genealògic de Francesc Antoni Sirera
* ↑ Fitxa al Congrés dels Diputats
* ↑ «Diputats valencians a les Corts de Cadis». Arxivat de l'original el 2013-07-13. [Consulta: 11 març 2012].
# Francesc Areny i Casal

Francesc Areny i Casal (28 de juny de 1959) és un antic polític i empresari hoteler andorrà que va ser Síndic General d'Andorra entre l'any 1997 i 2005. Ha estat Conseller General des de 1995 a 2005. Ha militat a Unió Liberal i al Partit Liberal d'Andorra.

## Distincions honorífiques

* Cavaller de la Creu dels Set Braços, Principat d'Andorra (2024)

## Referències

* ↑ http://www.consellgeneral.ad/ca/arxiu/arxiu-de-lleis-i-textos-aprovats-en-legislatures-anteriors/ii-legislatura-1997-2001/consellers-generals-del-1997-2001/francesc-areny-casal-1
* ↑ BOPA. «Decret 283/2024, del 10-7-2024, pel qual es formalitzen diversos atorgaments de la Creu dels Set Braços i de l’Orde de Carlemany», 17-07-2024. [Consulta: 17 juliol 2024].