OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gilead Sciences

Gilead Sciences és una empresa de biotecnologia estatunidenca que descobreix, desenvolupa i comercialitza productes terapèutics. Des de la fundació de l'empresa, es concentra principalment en els medicaments antivirals per tractar els pacients infectats amb el VIH, l'hepatitis B, hepatitis C o la grip.
El 2006, Gilead va adquirir dues empreses que desenvolupaven fàrmacs per tractar pacients amb malalties pulmonars. L'empresa té catorze productes disponibles comercialment. Té la seu i va ser fundada a Foster City (Califòrnia) i opera a Amèrica del Nord, Europa i Austràlia. El nom de l'empresa i logotip fa referència al bàlsam de Gilead. Gilead és membre de l'Índex de Biotecnologia del NASDAQ i del S&P 500. El 2009, l'empresa tenia 4.000 treballadors de dedicació plena.$^{[obsolet]}$ Segons els resultats econòmics de 2013, Gilead va tenir uns ingressos nets de 3.100 milions de dòlars gràcies a Sovaldi, el nom comercial del medicament contra el virus de l'hepatitis C.

## Criticisme

Gilead va buscar i obtenir l'estatus de fàrmac orfe per a remdesivir de l'FDA el 23 de març del 2020. Aquesta disposició està destinada a fomentar el desenvolupament de fàrmacs que afectin a menys de 200.000 nord-americans, atorgant drets de monopoli legal reforçats i ampliats al fabricant, juntament amb les renúncies a impostos i taxes governamentals. Remdesivir és un candidat a tractar la COVID-19; en el moment en què es va atorgar l'estatus, menys de 200.000 nord-americans tenien la COVID-19, però els nombres s'enfilaven ràpidament a mesura que la pandèmia de COVID-19 arribava als Estats Units, i aviat passaria el llindar dels 200.000. Remdesivir va ser desenvolupat per Gilead amb més de 79 milions de dòlars en finançament del govern dels Estats Units. Després d'afrontar fortes reaccions, Gilead va abandonar l'estatus de "fàrmac orfe" per remdesivir el 25 de març. Gilead conserva les patents de 20 anys de remdesivir a més de 70 països.
Gilead també ha estat acusat d'augmentar els preus més enllà del raonable en altres medicaments desenvolupats amb fons públics, com ara el tenofovir per la SIDA i el sofosbuvir contra l'hepatitis C.

## Referències

* ↑ Gilead Sciences. «2009 Form 10-K Annual Report». SEC, 01-03-2010. [Consulta: 15 gener 2011].
* ↑ Gordero, Matilde. «Gilead: el preu de curar l'hepatitis C». A: Anuari Mèdia.cat. Pol·len, 2015, pp. 24 – 30. ISBN 978-84-86469-83-2.
* 1 2 «FDA Grants Experimental Coronavirus Drug Benefits For Rare Disease Treatments». NPR, 24-03-2020 [Consulta: 24 març 2020].
* 1 2 3 «'This Is a Massive Scandal': Trump FDA Grants Drug Company Exclusive Claim on Promising Coronavirus Drug». Common Dreams, 24-03-2020.
* ↑ «Don't Let Big Pharma Make a Killing by Profiteering Off COVID-19 Treatments». , 25-03-2020.
* ↑ «No profiteering on COVID-19 drugs and vaccines, says MSF».
* ↑ ; Momenghalibaf, Azzi «Drug Companies Will Make a Killing From Coronavirus». The New York Times, 18-03-2020.

## Enllaços externs

* Gilead Sciences - Lloc web oficial (anglès)
# Cantó de Bois-Guillaume

El cantó de Bois-Guillaume (Canton de Bois-Guillaume) és un cantó francès del departament del Sena Marítim, a la regió de la Normandia. La seua capital és el municipi de Bois-Guillaume.

## Geografia

El cantó de Bois-Guillaume es troba localitzat al districte de Rouen, comprenent els suburbs i les zones rurals del nord de Ruan. La seua altitud sobre el nivell del mar varia des dels 52 metres a Bois-Guillaume fins als 172 metres a Isneauville, tenint el cantó una altitud mitjana de 138 metres.

### Municipis

* Anceaumeville
* Authieux-Ratiéville
* Bihorel
* Le Bocasse
* Bois-Guillaume
* Bosc-Guérard-Saint-Adrien
* Claville-Motteville
* Clères
* Esteville
* Fontaine-le-Bourg
* Frichemesnil
* Grugny
* La Houssaye-Béranger
* Isneauville
* Mont-Cauvaire
* Montville
* Quincampoix
* Saint-Georges-sur-Fontaine
* Sierville

## Història

El cantó de Bois-Guillaume fou originalment creat el 27 de gener de 1982 arran d'una escissió del cantó de Darnétal. Des de la seua creació fins a la reforma cantonal de 27 de febrer de 2014 el cantó comptava només amb tres municipis i després de la reforma, el nombre de municipis passà ser de 19. Amb la reforma, el Sena Marítim passà de tindre 69 cantons a només 35.

## Política i administració
### Consellers departamentals

| Conseller | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit |
| Pierre Quintard | 1982 | 1987 | DVD |
| René Seille | 1987 | 2008 | UMP |
| Gilbert Renard | 2008 | 2015 | UMP |
| Nathalie Lecordier | 2015 | 2021 | DVD |
| Pascal Martin | 2015 | 2021 | UDI |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 12.084 | 16.634 | 20.186 | 20.847 | 21.727 | 23.349 | 23.858 |
| 2008 | 2011 | 2012 | 2013 | 2018 | 2027 | 2030 |
| 23.764 | 23.611 | 23.689 | 42.630 | 44.952 | - | - |

## Referències

* ↑ Décret n° 82-97 du 27 janvier 1982 portant création et modification de cantons dans le département de la Seine-Maritime.
* ↑ https://www.legifrance.gouv.fr/loda/id/JORFTEXT000028664598/
# Tahoka

Tahoka és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.910 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tahoka tenia 2.910 habitants, 1.063 habitatges, i 783 famílies. La densitat de població era de 468,1 habitants per km².
Dels 1.063 habitatges en un 39,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 15,6% dones solteres, i en un 26,3% no eren unitats familiars. En el 25,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.214 $ i la renda mediana per família de 30.200 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.293 $ mentre que les dones 20.346 $. La renda per capita de la població era de 13.145 $. Aproximadament el 21,6% de les famílies i el 24,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tahoka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tahoka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Lori versicolor

El lori versicolor (Psitteuteles versicolor) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos i sabanes del nord d'Austràlia, des del nord-est d'Austràlia Occidental, cap a l'est, pel Territori del Nord fins al nord de Queensland.
És l'única espècie del gènere Psitteuteles.

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. IOC World Bird List 12.1 (en anglès). 12.2, 2022. DOI 10.14344/ioc.ml.12.1..
* ↑ Joseph, Leo; Merwin, Jon; Smith, Brian Tilston «Improved systematics of lorikeets reflects their evolutionary history and frames conservation priorities» (en anglès). Emu - Austral Ornithology, 120, 3, 02-07-2020, pàg. 210. DOI: 10.1080/01584197.2020.1779596. ISSN: 0158-4197.
# Gaixun-Bulg

Gaixun-Bulg (en rus: Гашун-Булг) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 6 habitants. Pertany al districte municipal de Tróitskoie.

## Referències

* ↑ «Калмыцкие топонимы Астраханской области — автореферат и диссертация по филологии.». Arxivat de l'original el 2014-10-09.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-02-04.
* ↑ Бага-Чоносовское сельское муниципальное образование (История)
# Sagrat Cor de Girona

El Sagrat Cor de Girona és una església del municipi de Girona d'estil neogòtic de començaments del s. XX inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de planta rectangular estructurada en tres naus paral·leles, separades entre si per columnes nervades. L'interior presenta voltes ogivals i un altar major neogòtic, d'un cert interès. La façana principal presenta dues torres-campanar de secció quadrada, que donen una certa monumentalitat al conjunt i la fan visible des de lluny. Els paraments són amb carreus i elements ornamentals són de caràcter neogòtic. Els campanars difereixen dels planells originals.

## Referències

* ↑ «Sagrat Cor de Girona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Jonathan Ke Quan

Ke Huy Quan (關繼威) (Saigó, 20 d'agost de 1971), també conegut com Jonathan Ke Quan, és un actor vietnamita-estatunidenc. Conegut per la seua actuació en dues famoses pel·lícules d'aventures de la dècada dels 80: Indiana Jones i el temple maleït (1984), en la qual interpretava el paper de Tapó, i Els Goonies (1985), en el personatge de Data. I, posteriorment, amb el ressorgiment de la seua carrera en 2022, amb la pel·lícula Tot a la vegada a tot arreu, que li va valer el premi Òscar al millor actor secundari i el Globus d'Or al millor actor secundari; és el primer actor d'origen vietnamita que ho va aconseguir.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 1984 | Indiana Jones i el temple maleït | Short Round | Premi Young artist |
| 1985 | Els Goonies | Data Wang | |
| 1989 | Indiana Jones i l'última croada | Short Round | |
| 1991 | Breathing Fire | Charlie Moore | |
| 1992 | L'home de Califòrnia | Kim | |
| 2002 | Second Time Around | Sing Wong | |
| 2021 | Finding ʻOhana | George Phan | |
| 2022 | Tot a la vegada a tot arreu | Waymond Wang | Òscar al millor actor secundari |
| 2024 | Kung Fu Panda 4 | Han | |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 1986–1987 | Together We Stand | Sam Randall | 19 episodis |
| 1990–1991 | Head of the Class | Jasper Kwong | Protagonista (temporades 4–5) |
| 1991 | Tales from the Crypt | Josh | Episodi: "Undertaking Palor" |
| 1993 | Eunuch & Carpenter | Ba Dajia | Protagonista; 40 episodis |
| 2023 | American Born Chinese | Jamie Yao / Freddy Wong | Miniserie |
| 2023 | Loki | Ouroboros "OB" | Protagonista (temporada 2) |

## Premis i nominacions

| Any | Premi | Categoría | Trabajo | Resultado | Ref(s) |
| 2023 | Óscar | Millor actor repartiment | Tot a la vegada a tot arreu | Guanyador |
| 2023 | Globus d'or | Millor actor repartiment | Tot a la vegada a tot arreu | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Ke Huy Quan y la complicada infancia del ganador del Oscar: el niño de Los Goonies olvidado por los directores de cine que hoy vuelve a triunfar» (en castellà), 13-03-2023. [Consulta: 22 novembre 2023].
* ↑ Fleming, Mike Jr. «'Shang-Chi's Michelle Yeoh & Destin Daniel Cretton Reunite For Disney+ Series 'American Born Chinese;' Chin Han, Yeo Yann Yann & Daniel Wu Also Star», Febrero, 7, 2022. [Consulta: Noviembre, 17, 2023].
# Gomezserracín

Gomezserracín és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 659 | 664 | 669 | 726 | 720 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Timpson

Timpson és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 1.094 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Timpson tenia 1.094 habitants, 456 habitatges, i 269 famílies. La densitat de població era de 169 habitants per km².
Dels 456 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,6% hi vivien parelles casades, en un 16,9% dones solteres, i en un 40,8% no eren unitats familiars. En el 36,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 22,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.500 $ i la renda mediana per família de 24.271 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.765 $ mentre que les dones 19.000 $. La renda per capita de la població era d'11.734 $. Aproximadament el 25,5% de les famílies i el 32,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Timpson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Timpson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Los Tojos

Los Tojos és un municipi de la Comunitat Autònoma de Cantàbria. Està situat al sud-est de la comunitat i a uns 62 quilòmetres de la capital, Santander. Es troba encaixat en la part alta del vall del Saja. Limita al nord amb Cabuérniga i Ruente, a l'est amb Molledo i Bárcena de Pie de Concha, a l'oest amb Cabuérniga i la Mancomunitat Campoo-Cabuérniga i al sud amb la Mancomunitat Campoo-Cabuérniga i amb l'Hermandad de Campoo de Suso.

## Localitats

* Bárcena Mayor, 75 hab., dels quals 14 viuen disseminats
* Correpoco, 56 hab.
* Saja, 105 hab., dels que 1 viu disseminat.
* El Tojo, 64 hab., d'ells en el nucli viuen 28 hab i 36 disseminats
* Los Tojos (Capital), 112 hab., d'ells 10 disseminats.

## Demografia

Evolución demográfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2005 |
| 804 | 764 | 829 | 819 | 866 | 790 | 706 | 498 | 406 | 420 | 398 | 409 |

## Administració

Eleccions municipals, 25 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 121 | 34,47% | 3 |
| PRC | 105 | 29,91 | 2 |
| PSOE | 121 | 34,47% | 2 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PP | 214 | 54,73 | 4 |
| PRC | 86 | 21,99% | 2 |
| PSOE | 86 | 21,99% | 1 |
# GD-ROM

GD-ROM (una abreviatura de «Giga Disc de memòria només de lectura») és el format propietari de disc òptic utilitzat per la consola de jocs Dreamcast, així com les seves consoles homòlogues i els sistemes Sega/Nintendo/Namco Triforce. És similar al CD-ROM estàndard, excepte que els forats en el disc s'empaqueten més estretament entre si, resultant en una major capacitat d'emmagatzematge: al voltant d'1,2 gigabytes, que és gairebé el doble de la capacitat d'emmagatzematge d'un CD-ROM típic. El format va ser desenvolupat per a Sega per Yamaha. GD-ROM va ser creat perquè el CD-ROM estàndard era propens a pirateria i va arribar als límits de la seva capacitat d'emmagatzematge, mentre que l'aplicació de la nova tecnologia de DVD-ROM hauria fet massa costosa la producció de consoles (en part a causa de drets d'autor que s'havien de pagar al DVD Forum).
GD-ROM també es va fer disponible com una actualització per al cosí de la consola Dreamcast, el Sega NAOMI, i més tard per al Sega NAOMI 2, proporcionant mitjans alternatius d'emmagatzematge al seu programari basat en cartutxos. També va ser utilitzat per al Sega Chihiro.

## Referències

* ↑ «GD-ROM Information» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2011].
* ↑ «NAOMI GD-ROM Hardware» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2011].

## Enllaços externs

* Info GD-ROM Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)
# Félix Bolaños García

Félix Bolaños García (Madrid, 17 de desembre de 1975) és un polític i advocat espanyol, actual Ministre de Presidència, Justícia i relacions amb Corts del Govern d'Espanya sorgit de les eleccions generals espanyoles de 2023.

## Trajectòria

Llicenciat en Dret per la Universitat Complutense de Madrid, va exercir com a responsable d'Assessoria Jurídica Laboral i Documentació Jurídica del Banc d'Espanya fins a ser nomenat secretari general de la Presidència del Govern, el juny de 2018. Anteriorment, va ser professor de l'Institut d'Empresa i advocat a Uría Menéndez.
Militant del Partit Socialista Obrer Espanyol, entre 2008 i 2017 va ser membre de Comitè Regional del PSOE de Madrid. El 2014, va ser elegit secretari de la Comissió Federal d'Ètica i Garanties i va ser nomenat coordinador per a l'elaboració del nou Reglament Federal de Desenvolupament dels Estatuts del PSOE. Des de setembre de 2017 fins a agost de 2018, va ser secretari de la Fundació Pablo Iglesias. Va ser l'encarregat de la coordinació del procés d'exhumació i reinhumació del cadàver de Francisco Franco i una de les autoritats de l'Estat present en l'esdeveniment, que va tenir lloc el 24 d'octubre de 2019. Ha estat premiat amb la Creu Distingida de 2a classe de l'Orde de Sant Ramon de Penyafort, concedida pel Ministeri de Justícia, així com amb el Premi Il·lustre Col·legi d'Advocats de Madrid i amb el Premi d'Escola de Pràctica Jurídica de la Universitat Complutense. El 7 de febrer de 2023, en sessió del Senat espanyol, va respondre a la senadora d'ERC Adelina Escandell que la cessió de la comissaria de la Via Laietana de Barcelona per convertir-la amb un espai de memòria democràtica ja s'havia «resignificat» perquè el que va ser un «símbol de la pitjor repressió franquista avui és un lloc on homes i dones que formen part de les forces i cossos de seguretat de l'Estat treballen per la seguretat de tots nosaltres i d'acord amb la Constitució i els valors democràtics».
El 20 de novembre de 2023 fou reelegit ministre de la Presidència i Relacions amb les Corts per Pedro Sánchez. També fou anomenat ministre de Justícia substituint a Pilar Llop en el càrrec.

## Referències

* ↑ 324cat. «Hereu, Urtasun, 4 vicepresidentes i un superministre, en el nou govern de Sánchez», 19-11-2023. [Consulta: 21 novembre 2023].
* ↑ Celma Muñoz, Judit. «Los sueldos públicos de los representantes del Gobierno en la exhumación de Franco» (en castellà). Sueldos Públicos, 28-10-2018. [Consulta: 1r gener 2020].
* 1 2 Basteiro, Daniel. «Félix Bolaños, la ‘lucecita de la Moncloa’: el cerebro insomne que dirigió la exhumación de Franco» (en castellà). El Español, 25-10-2019. [Consulta: 1r gener 2020].
* ↑ «Félix Bolaños, nuevo secretario general de la Presidencia del Gobierno». La Vanguardia, 07-06-2018. [Consulta: 1r gener 2020].
* ↑ «Bolaños rebutja al Senat la cessió de la comissaria de Via Laietana». ElPuntAvui.cat, 08-02-2023. [Consulta: 5 abril 2023].
* ↑ 324cat. «12 dones i 10 homes al nou govern Sánchez: els ministres, perfil a perfil», 20-11-2023. [Consulta: 20 novembre 2023].
# Sant Miquel de Coma Roure

Sant Miquel de Coma Roure és una església de Beuda (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta església està situada dalt de la muntanya del mateix nom, en un dels darrers contraforts de la Serra del Malveí. És una senzilla construcció d'una sola nau i absis semicircular; la porta és allindada i està orientada a migdia. El campanar, damunt del frontispici, és de cadireta d'una sola obertura.

## Història

Sant Miquel de Coma-de-Roure, dotada en el segle XVII-XVIII i bastida probablement a sobre d'una d'anterior, esmentada del segle xiii amb el nom de Sant Miquel de Sarrugada.

## Referències

* ↑ «Sant Miquel de Coma Roure». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Gominola

Una gominola (gomita a Sud-amèrica o wine gum en anglès) és un tipus de caramel mastegable tou molt dolç fet amb almívar i algun gelificant, com per exemple la gelatina. Pot estar feta a partir de sucs naturals de fruites i sol estar coberta amb una capa de farina fina, sucre glas o sucre en pols, per tal que no s'enganxin unes amb les altres, ben abrillantades i amb recobriments de sucre o àcids. Tenen infinitat de formes: ossets o altres animals, ampolles de cua, anells, fruites diverses, etc. Actualment ja no es fan amb alcohol i substitueix la seva textura amb gelatina.

## Història

Charles Riley Maynard va començar el seu negoci en 1880 mitjançant la producció de confeccions en una cuina amb el seu germà Tom a Stamford Hill, Londres, mentre que la seva dona Sarah Ann servia als clients. Els dolços de Maynard van créixer de manera constant i es va iniciar com a empresa en 1896. Les gominoles es van originar l'any 1905 mitjançant el vi fermentat en una mescla en presència d'un agent gelificant (per aquesta raó es denominen en anglès: Wine gum o gomes de vi). Les de Maynard es van produir en 1909 pel seu fill Charles Gordon Maynard, qui es va prendre un temps per convèncer el seu pare, un estricte metodista abstemi, que els dolços no contenien vi.
Segons Cadbury els colors més populars són vermell i negre. El color vermell tradicionalment té sabor de gaies vermelles, maduixa o gerd al Regne Unit i de cirera als Estats Units. El color negre té sabor de riber negre. Hi ha hagut edicions limitades de gominoles només de color fosc, i més recentment una edició limitada "fruit duos" en dos colors i sabors en cada meitat de la gominola.

## Referències

* 1 2 3 «Maynards Factsheet». Cadbury UK. Arxivat de l'original el 2012-01-03. [Consulta: 25 octubre 2016].
* ↑ «Schoolboy banned from buying pack of wine gums... for being too young to drink», 22-10-2009. [Consulta: 26 desembre 2013].
* ↑ Duo Fruits or Liquorice Wine Gums (Dutch Liquorice) Arxivat 2016-10-26 a Wayback Machine. a sinfullysweet.co.uk
* ↑ «Redband Fruit Duo's.». Arxivat de l'original el 2016-10-25. [Consulta: 25 octubre 2016].
# Timpà (arquitectura)

En arquitectura, un timpà és l'espai delimitat entre una llinda i les arquivoltes. Habitualment correspon amb la part alta d'una portada o d'una finestra. També és l'espai delimitat dins el frontó en els temples clàssics.
Al llarg de la història s'han fet servir per diferents cultures i adoptant diferents aspectes: Els més antics es troben a l'antic Egipte de la primera meitat del segle iii aC. Més endavant es troben en l'arquitectura grega, també es van fer servir en les construccions del cristianisme i en l'arquitectura islàmica.

## En l'arquitectura de la Grècia i Roma antigues

En l'arquitectura clàssica el timpà tenia forma triangular o gablet. En podem trobar exemples notables als temples grecs com el Partenó a l'Acròpoli d'Atenes, decorat amb escultures emmarcades per un frontó.

## En l'edat mitjana

A l'edat mitjana, esdevé un espai semicircular a la part superior d'una portalada romànica. L'espai és aprofitat per narrar amb escultures escenes de la bíblia o per representar sants. En l'estil gòtic sol agafar forma apuntada, i manté la decoració escultòrica.

## Del Renaixement en endavant

Durant el Renaixement es fan servir sobretot en les finestres de façanes de palaus i desapareix l'ornamentació escultòrica. En l'estil Barroc s'empren tant en edificis civils com en religiosos i es dona més importància a la forma que a la decoració de l'interior. En l'arquitectura neoclàssica tornen a sorgir els mateixos models triangulars del temples clàssics, però amb decoració de línies més simplificades i aplicat a edificis civils.
* Timpà sense decoració típic del Renaixement
* Un dels timpans que hi ha a les finestres del palau Palffy de Viena
* Timpà d'influència àrab, església de sant Joan a Campiglia Marittima, Itàlia
* Timpà d'estil barroc, sobre la portalada del Museu d'Art, San Diego,EUA
* Timpà en l'arquitectura neoclàssica, edifici del parlament austríac, Viena

## Referències

* ↑ "Illustrated Architecture Dictionary - Tympanum",
* ↑ Donald Routledge Hill: "Engineering", en Roshdi Rashed, "Encyclopedia of the History of Arabic Science", vol. 3,1996, pp. 751-795