OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Julio Tormo Ases

Julio Tormo Ases (València, 14 de setembre de 1952) és un presentador de televisió i personalitat vinculada al món de les falles.
Estudià Arquitectura a la Ciutat de València, sent el primer (i únic) president de la Falla King-Kong. Quan esta desapareix, en 1982 marxa a Antena 3 a treballar. Encara que l'experiència de King-Kong escandalitzara a l'ortodòxia fallera, el seu treball com a mantenidor de la Fallera Major de València el va fer guanyar-se el favor de la festa al Congrés faller de 1990. Durant la dècada dels 2000 funda la comissió Prolongació Albereda-Av. França, per a canviar poc després a una comissió veïna, Menorca-Luis Bolinches i poc després a Pizarro-Ciril Amorós. En 2014 passa a la comissió Joaquim Costa - Borriana, de la que és president des de 2015. Ha presentat els programes de televisió com "La hora de Julio Tormo" en ValenciaTeVe. "Cor de Festa" en RTVV i "Anem de festa" en La8 Mediterráneo.
És autor de dos llibres que recopilen la història de les falleres majors de València des de la creació del càrrec.

## Referències

* ↑ “Las Fallas se han convertido en una forma de ser de los valencianos” Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. entrevista a ValenciaCity (castellà)
* ↑ Julio Tormo, mantenedor de la Fallera Mayor Infantil notícia a Actualidad Fallera del 30 de gener de 2009
* 1 2 Julio Tormo, tres fallas en una semana article a Levante-EMV del 28 d'abril de 2012 (castellà)
* ↑ «Julio Tormo, presidente de Joaquin Costa - Burriana». Oficial Press.
* ↑ «Valencia TeVe». Arxivat de l'original el 2016-05-13.
* ↑ «300 páginas para una década de falleras mayores» (en castellà). Las Provincias, 14-03-2015. [Consulta: 9 desembre 2019].
# Julio Vallejo i Ruiloba

Julio Vallejo Ruiloba (Barcelona, 7 de maig de 1945 - Barcelona, 14 de gener de 2019) va ser un psiquiatre català, doctor i catedràtic de la Universitat de Barcelona, ex-President de la Societat Espanyola de Psiquiatria i acadèmic de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya. Va escriure 56 llibres relacionats amb la psiquiatria com a autor principal i més de 350 articles científics.
Va ser acadèmic de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya des de 2015. Va ser President de l'Associació Nacional ATOC (Associació Trastorns Obsessius-Compulsius) des de 2001. Va ser President de la Societat Catalana de Psiquiatria (1981-1982), President de la Societat Espanyola de Psiquiatria (2004-2008), President de la Societat Espanyola de Psiquiatria Biològica (1999-2003) i President de la Fundació Espanyola de Psiquiatria i Salut Mental
Tot i que va practicat la psiquiatria general, la seva activitat científica principal es va centrar en la depressió i els trastorns obsessius-compulsius. Va enfocar la seva recerca i la majoria dels seus treballs en aquesta àrea. Va publicar 357 articles científics en revistes nacionals (273) i internacionals (84) sobre temes psiquiàtrics, va escriure 56 llibres com a autor principal i 108 capítols com a autor secundari en tants altres, tots ells relacionats també amb la psiquiatria.

## Algunes obres

* Introducción a la psicopatología y la psiquiatría (8a edició) (2016)
* Melancolía (2011)
* Proceso a la psiquiatría actual (2011)
* Doctor, estoy deprimido (2010). Obra no científica.
* Tratado de psiquiatría Vol. I y II (2010)
* Temas y retos en la psicopatología actual (2007)
* Psiquiatría para no expertos (2006). Obra no científica.
* Estados obsesivos (2006)
* Patologías resistentes en psiquiatría (2005)
* Psiquiatría en atención primaria (2005)
* Trastornos de Personalidad (2004)
* La neurosis de angustia en el siglo XXI (2004)
* Manual de diagnóstico diferencial y tratamiento en psiquiatría (2001)
* Trastornos neuróticos (2001)
* Comorbilidad de los trastornos afectivos (2001)
* Trastornos afectivos: ansiedad y depresión (1999)

## Referències

* ↑ «Acadèmics actuals de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya». Arxivat de l'original el 2016-10-11. [Consulta: 11 octubre 2016].
* ↑ «Presidents de la Sociedad Española de Psiquiatría». Arxivat de l'original el 2011-09-02. [Consulta: 25 agost 2011].
* ↑ «Presidents de la Sociedad Española de Psiquiatría Biológica». Arxivat de l'original el 2011-09-03. [Consulta: 25 agost 2011].
* ↑ «Organigrama de la Fundación Española de Psiquiatría y Salud Mental».
* ↑ «Articles escrits per Julio Vallejo a Google Scholar».
* ↑ «Llibres escrits per Julio Vallejo a Google Books».
# Jonathan Holmes

Jonathan Holmes (San Antonio, 9 de desembre de 1992), nom complet Jonathan Alexander Holmes, és un jugador de bàsquet professional que juga al FC Barcelona de la lliga ACB. Va jugar bàsquet universitari de la Universitat de Texas.
# Josep Arrufat i Mestres

Josep Arrufat i Mestres (Cervera, Segarra, 1869 - 1913) fou un periodista i escriptor català.
Va néixer en una família carlina de Cervera. De jove es traslladà a Tarragona i treballà a la impremta d'Arís i fill.
L'any 1885 va fundar i dirigir a Tarragona el setmanari carlí El Restaurador, favorable a Cándido Nocedal. Pels seus articles va rebre nombroses denúncies i va arribar a ser empresonat. Més tard va viure a Montblanc, on va ser professor d'història, editor i llibreter. Edità i dirigí el periòdic La Comarca de Montblanc (1889-1890). Durant uns anys va viure a Barcelona i fou redactor del diari El Correo Catalán.
L'any 1896 va entrar a formar part a Madrid de la redacció del diari El Correo Español, portaveu de la Comunió Tradicionalista, on va popularitzar les seves Crónicas cortas. A la capital d'Espanya va ser també redactor d'El Movimiento Católico i edità la revista mensual il·lustrada Madrit Català. Arran la mort de Benigno Bolaños l'any 1909, va dirigir el setmanari tradicionalista satíric El Fusil.
Arrufat morí a Cervera el 4 de març de 1913. D'acord amb la necrologia que va publicar a la seua mort El Correo Español, va morir a conseqüència de l'esgotament provocat per l'intens treball a que es trobaven sotmesos los periodistes catòlics.

## Obres

* Qui sembra vents: obreta cómica-trágica en dos actes y en vers (Tarragona, 1887)
* Constitucion de Fusilandia. Tratado completo de "revolución desde arriba" (Madrid, 1906)
* La República Española en 191.., amb Domènec Cirici i Ventalló (Madrid, 1911)
* Cuadros vivos: Propio y ajeno (Madrid, 1912)

## Referències

* 1 2 3 4 «¡Pobre Arrufat!». El Correo Español, 05-03-1913, pàg. 1.
* 1 2 3 «CATALANS HISPANS: Josep Arrufat i Mestres, periodista tradicionalista». Somatemps.
* ↑ Navarro Cabanes, Josep. Apuntes bibliográficos de la prensa carlista, 1917, p. 152.
* ↑ Peñaflor, Miguel «Madrid: Otra baja». El Defensor de Córdoba, 06-03-1913, pàg. 1.
* ↑ Navarro Cabanes, Josep. Apuntes bibliográficos de la prensa carlista, 1917, p. 222.
* ↑ «I. La República Española de 1911». La web de Augusto Uribe. Arxivat de l'original el 2017-08-28. [Consulta: 28 agost 2017].
# Jordi I d'Abkhàzia

Jordi I d'Abkhàzia o Jordi Aghtsepeli (en georgià გიორგი აღწეფელი) fou un rei d'Abkhàzia de la dinastia dels Antxabàdzides que va regnar del 871 al 877 d'acord amb Cyril Toumanoff o del 864 al 871 segons les hipòtesis recents de Christian Settipani.
El "Divan dels reis d'Abkhàzia" el designa com el germà dels seus predecessors però no indica la durada del seu regnat. La "Crònica Georgiana" esmenta que era efectivament el germà de Thewdos (Teodosi II) i de Dimitri (Demetri II), i fill de Lleó II d'Abkhàzia. El seu malnom d'« Aghtsepeli » (en georgià აღწეფელი) està lligat sens dubte a la possessió, com a germà del rei, d'un domini a Aghtseph, la situació de la qual és desconeguda. Segons la Crònica, Jordi I hauria pres en el seu regnat el control d'una part de Kartli. Probablement no tenia hereus pel que va nomenar eristavi de Txikha a Tinin, fill del seu germà Demetri II, mentre l'altra fill d'aquest, fou exiliat per raons desconegudes.
A la mort de Jordi I la seva esposa, de nom desconegut, fou seduïda per un noble, el mthawar Ioanes Schavliani; aleshores la reina va fer matar Tinin i tirar a Bagrat al mar per donar el tron al seu amant (Joan Xavliani d'Abkhàzia).

## Bibliografia

* Marie-Félicité Brosset, Histoire de la Géorgie.
* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Rome, 1990
* Christian Settipani, Continuité des élites à Byzance durant les siècles obscurs. Les princes caucasiens et l'Empire du VIe au IXe siècle, Paris, de Boccard, 2006, 634 pàgs. (ISBN 978-2-7018-0226-8)
# Jørgen Pedersen Gram

Jørgen Pedersen Gram (Nustrup, 27 de juny de 1850 - Copenhaguen, 29 d'abril de 1916) va ser un matemàtic danès.

## Vida i Obra

Gram va fer els estudis secundaris a la Ribe Katedralskole i els universitaris a la Universitat de Copenhaguen, en la qual va obtenir el master el 1873.
El 1875 va començar a treballar a la companyia d'assegurances Hafnia, en la qual va haver d'anar treballant en probabilitat i anàlisi numèrica. La seva carrera de matemàtic sempre va ser un equilibri entre les matemàtiques pures i les aplicacions. Aproximadament en les mateixes dates es va començar a interessar per l'explotació racional dels boscos, creant models matemàtics per la millora del seu rendiment a llarg termini. Tota la seva vida professional es va desenvolupar a la companyia Hafnia.
Els seus treballs en probabilitat i anàlisi numèrica el van portar a la teoria de nombres, publicant el 1884 un article sobre el nombre de primers menors que una quantitat donada. El 1879 va rebre el doctorat per un treball sobre el mètode dels mínims quadrats.
Va morir el 1916 per les ferides rebudes en un atropellament de bicicleta.
Gram és recordat sobre tot pels seus treballs sobre la funció zeta de Riemann i la llei de Gram, i per la matriu de Gram i el procés d'ortogonalització de Gram-Schmidt.

## Referències

* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Ivić, 2016, p. 120.
* ↑ Korolev, 2012, p. 53.
* ↑ Howarth, 2017, p. 244.

## Bibliografia

* Howarth, Richard J. Dictionary of Mathematical Geosciences: With Historical Notes (en anglès). Springer, 2017. ISBN 978-3-319-57314-4.
* Ivić, Aleksandar. The Theory of Hardy's Z-Function (en anglès). Cambridge University Press, 2013. ISBN 978-1-107-02883-8.
* Korolev, Maxim «Gram's Law and the Argument of the Riemann Zeta Function» (en anglès). Publications de l'Institut Mathématique, Vol. 92, Num. 106, 2012, pàg. 53-78. DOI: 10.2298/PIM1206053K. ISSN: 0350-1302.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jørgen Pedersen Gram» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Juan Belmonte

Juan Belmonte García (Sevilla, 14 d'abril de 1892 - Utrera, 8 d'abril de 1962), anomenat Pasmo de Triana, va ser un torero andalùs, probablement dels més populars de la història i considerat com un dels fundadors del toreig modern.
Va abanderar l'Edat d'Or del toreig junt amb José Gómez "Joselito" i Rodolfo Gaona, a la dècada de 1910. La carrera professional de Belmonte es va desenvolupar entre 1913 i 1936, any en què es va retirar definitivament després de dos retirades fallides al 1922 i al 1934.
A punt de cumplir 70 anys, el 8 d'abril de 1962, Juan Belmonte es va suïcidar d'un tret al seu cortijo de Gómez Cardeña, entre Sevilla i Jerez. Va ser enterrat al Cementiri de San Fernando a Sevilla.

## Referències

* ↑ «Juan Belmonte García | Real Academia de la Historia». [Consulta: 13 abril 2022].
* ↑ «Jose Maria Requena - Escritor - Articulos de prensa». [Consulta: 13 abril 2022].
# Jorge Bolaños

Jorge Bolaños (Guayaquil, 26 d'agost de 1944 - Guayaquil, 24 de maig de 1996) fou un futbolista equatorià de la dècada de 1960.
Fou 27 cops internacional amb la selecció de l'Equador.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Emelec, Barcelona SC i Miami Gatos.

## Referències

* ↑ Ecuador - International Appearances by Player a rsssf
* ↑ El gol imposible de un genio: Jorge Bolaños a Paraguay a eluniverso.com
* ↑ «Perfil a museoemelec». Arxivat de l'original el 2019-01-22. [Consulta: 22 gener 2019].
* ↑ Barcelona devela un busto de Jorge Bolaños en la Plaza de Glorias BSC a eluniverso.com
# Joseph Cooper

Joseph Cooper (Wellington, 27 de desembre de 1985) és un ciclista de Nova Zelanda. Professional des del 2007, actualment milita a l'equip Isowhey Sports Swisswellness. Del seu palmarès destaquen diferents campionats nacionals, tant en ruta com en contrarellotge.

## Palmarès

* 2006
** Campió de Nova Zelanda sub-23 en ruta
* 2009
** 1r al Tour de Nova Caledònia
* 2010
** 1r al Tour de Nova Caledònia i vencedor de 4 etapes
** Vencedor d'una etapa al Tour de Southland
* 2011
** 1r al Tour des Deux-Sèvres
** Vencedor d'una etapa al Tour de Vineyards
* 2013
** Campió de Nova Zelanda en contrarellotge
** 1r al Tour de Perth i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del New Zealand Cycle Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tasmània
** Vencedor d'una etapa al Tour de Southland
* 2014
** Campió d'Oceania en contrarellotge
** 1r al Tour de Perth i vencedor d'una etapa
* 2015
** Campió de Nova Zelanda en ruta
** 1r al National Capital Tour
** Vencedor d'una etapa del New Zealand Cycle Classic
** Vencedor d'una etapa del Tour de Toowoomba
** Vencedor d'una etapa al Tour de Southland
* 2016
** 1r al National Capital Tour i vencedor d'una etapa
* 2017
** Campió de Nova Zelanda en ruta
** 1r al New Zealand Cycle Classic
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a la Xina I
** Vencedor d'una etapa al Tour de Hainan
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Corea

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Kat Irlin

Kat Irlin (Sant Petersburg, 1981) és una fotògrafa i directora russa que viu entre Nova York i Londres. És coneguda a causa de la difusió del seu treball via xarxes socials, destacant Instagram, on compta amb més de 1,4 milions de seguidors actualment.
Un aspecte representatiu i distintiu de la seva obra és, com el seu usuari (@kat_in_nyc) indica, l'essència neoyorkina que inclou en cadascuna de les seves publicacions, fent la ciutat, element central del seu conjunt.

## Carrera

Kat Irlin va néixer a la ciutat de Sant Petersburg, Rússia, l'any 1981, on va passar la seva infància. Amb l'edat de 20 anys es va mudar a Nova York on va estudiar finances i va estar treballant com en diferents departaments de recursos humans en diverses empreses estatunidenques durant 10 anys.
L'artista va començar a interessar-se per la fotografia i va començar a documentar les seves imatges per xarxes socials, guanyant seguidors progressivament. A causa de l'èxit de la seva obra, Kat Irlin ha acabat treballant amb algunes de les marques més conegudes en el món, com són Cartier, Tiffany i LVMH.

## Vida privada

En l'actualitat, viu en el barri de Brooklyn amb les seves dues filles, les quals sol mostrar per xarxes socials i el seu pastor australià.

## Obra

Les seves fotografies són molt característiques per l'estil neoyorkino que reflecteixen. A més, es tracten, en la seva majoria, de retrats. També són molt comuns altres elements com la superposició d'imatges i la fusió d'ombres, creant una harmonia visual.
A conseqüència de la seva col·laboració amb marques reconegudes en la indústria de la moda, ha pogut treballar amb actors i models de Hollywood molt destacats, com són Cindy Crawford, Adrien Brody o Vanessa Hudgens.

## Conflicte en xarxes socials

Alguna cosa que caracteritza l'obra de Kat Irlin són els nus o seminús que apareixen repetides vegades en les seves fotografies. En utilitzar les xarxes socials, en les quals s'aplica una normativa de censura rigorosa en les publicacions, com a via de difusió principal del seu treball, s'ha vist enfrontada a alguns casos de supressió de fotografies o reconeixement.
El succés va ocórrer concretament en l'estiu de l'any 2018, quan la fotògrafa va ser censurada mitjançant l'eliminació de part del seu treball publicat en la plataforma d'Instagram, a més de l'eliminació de la categoria de verificació del seu perfil.
Es va tractar d'un esdeveniment merament temporal, no obstant això, per a una persona l'ofici de la qual depèn fonamentalment de la difusió en aquestes plataformes, pot arribar a tractar-se d'un atemptat contra la seva carrera professional.

## Enllaços externs

* Página oficial de Kat Irlin. (en inglés).
* Artículo: Kat in NYC, una heroína moderna a través de sus fotografías, Vanity Fair.
* We went behind the lends with Kat Irlin, COOLS.
* Kat Irlin, Models.
# Karimou Djibrill

Karimou Djibrill (Lomé, 6 de juny de 1933 - 3 de juliol de 2019) fou un futbolista franco-togolès de la dècada de 1960.
Destacà com a jugador de l'AS Monaco, a la primera divisió francesa. També jugà als clubs següents:
* 1951-1957: Étoile Filante de Lomé
* 1957-1958: SO Millau
* 1958-1965: AS Monaco
* 1965-1968: Sporting Toulon Var
* 1968-1969: La Ciotat

## Referències

* ↑ «Football: l'attaquant franco-togolais Karimou Djibril trépasse». togobreakingnews.info. Arxivat de l'original el 2019-07-20. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «CHRONIQUE DE YVES DE FRÉAU: LA MÉMOIRE COURTE TOGOLAISE CONTRE LA VISION BÉNINOISE». africa-talents.com. Arxivat de l'original el 2019-07-20. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Perfil a footballdatabase
* ↑ Marc Barreaud, Dictionnaire des footballeurs étrangers du championnat professionnel français (1932-1997), L'Harmattan, 1997. cf. fiche du joueur page 239.
# Juan Sánchez García

* No confondre amb el ciclista Juan Sánchez Camero
Juan Sánchez García (La Escucha, Llorca, 21 de juny de 1936) va ser un ciclista espanyol que fou professional entre 1962 i 1966.
Del seu palmarès destaca la victòria d'etapa a la Volta a Catalunya de 1962 amb final a Banyoles.
Durant la disputa del Tour de l'Avenir de 1963, va patir una forta caiguda que trencar la seva carrera esportiva.

## Palmarès

* 1962
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Guatemala
* 1963
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1963. 36è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1963. Abandona (3a etapa)

## Referències

* ↑ Plans, Juan «Juan Sánchez, vencedor de la etapa Argentona-Bañolas». El Mundo Deportivo, 15-09-1962 [Consulta: 25 abril 2015].
* ↑ Vallugera, Antonio «La séptima etapa del Tour del Porvenir ha sido dramática para el equipo español con grave accidente de Juan Sánchez». Mundo Deportivo, 08-07-1963 [Consulta: 25 abril 2015].

## Enllaços externs

* Informació a Cosas de Lorca
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Juan Sánchez de Castro

Juan Sánchez de Castro va ser un pintor sevillà d'estil gòtic final o de la primera fase de l'estil hispano-flamenc. Hi havia en l'època diversos pintors actius a Sevilla amb el mateix cognom, encara que d'estils molt diferents. No s'ha de confondre per tant amb Juan Sánchez de San Román, també conegut per Juan Sánchez II.
Està documentada la seva activitat a l'Alcàsser de Sevilla el 1478. Destaca dins del grup de pintors gòtics d'Andalusia. Tradicionalment és anomenat «el patriarca de la pintura sevillana».

## Obra

La seva obra mostra influència de l'estil mediterrani. De la seva obra destaca la Verge de la Llet, al Museu Nacional d'Art de Catalunya, provinent de la col·lecció privada d'Antoni Muntadas, i la Mare de Déu de Gràcia, que es troba a la Catedral de Sevilla.

## Referències

* ↑ Fitxa al Mnac
# José Luis Martínez Redondo

José Luis Martínez Redondo (1928 - Madrid, 12 de juliol de 1968) fou un periodista i crític cinematogràfic espanyol. Llicenciat a l'Escola Oficial de Periodisme el 1957, de seguida va passar a la redacció del diari ABC, on va escriure crítiques de tauromàquia i de cinema. També va col·laborar a les revistes Actualidad Española i Triunfo, de la que en fou redactor en cap. El 1958 es va casar amb Blanca Álvarez Portilla, filla del crític taurí d'ABC Manuel Álvarez i presentadora de televisió. El febrer de 1966 fou nomenat crític cinematogràfic del diari ABC. Després de la celebració del 21è Festival Internacional de Cinema de Canes (1968) se li va diagnosticar una greu malaltia que li va provocar la mort el juliol de 1968. Uns mesos abans havia rebut unes de les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1967 en honor de la seva tasca literària i havia format part del jurat del premi de la crítica del Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata d'aquell any.

## Referències

* ↑ Ha muerto José Luis Martínez Redondo, ABC, 13 de juliol de 1968
* ↑ Articles de Martínez Redondo a la revista Triunfo
* ↑ Ecos de sociedad, ABC, 9 de setembre de 1959
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1967». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 7 setembre 2018].
* ↑ Festival de Cine de Mar del Plata
# José Luis Martín Abril

José Luis Martín Abril (Valladolid, 10 de febrer de 1918) és un escriptor espanyol, germà del també escriptor Francisco Javier Martín Abril. Ha estat Premi Nacional de narrativa.

## Biografia

Es va llicenciar en Dret per la Universitat de Valladolid, amb Premi Extraordinari de Fi de Carrera, i es va diplomar en psicologia social per la Universitat d'Alcalá de Henares. Professionalment, va ser Cap Superior d'Administració Civil i professor a la Universitat d'Alcalá. Col·laborà de forma continuada amb RTVE. Ha estat també un prolífic conferenciant.

## Premis

* Premi Ciutat de Valladolid
* Premi Nacional de la Direcció general de Premsa
* Premi Nacional de Literatura (1973), per El viento se acuesta al atardecer

## Obres

* El espíritu del camino (1958)
* A lo largo del sendero (1965), llibre de viatges
* La grandeza de vivir
* El banco sin respaldo (1966), relats
* Las nubes bajas (1968)
* El viento se acuesta al atardecer (1973)
* La herida (1976), relats

## Referències

* MCN Biografia a mcnbiografias
# Kalophrynus bunguranus

Kalophrynus bunguranus és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Kalophrynus bunguranus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Aquaporina 2

L'aquaporina 2, o AQP2 és l'única aquaporina regulada per l'hormona antidiürètica o vasopressina, i es regula de dues maneres: -una regulació a curt termini (minuts) a partir del tràfic de les vesícules d'AQP2 cap a la regió apical on es fusionen amb la membrana apical plasmàtica. -una regulació a llarg termini (dies) a partir d'un augment de l'expressió gènica de la AQP2. Aquesta aquaporina també està regulada pel consum d'aliments: els greixos redueixen l'expressió independentment de l'hormona antidiürètica. També s'ha vist que l'augment de l'expressió gènica de la AQP2 està associada a condicions de retenció d'aigua, tals com l'embaràs o la insuficiència cardíaca.

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb aquaporina 2, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000167580 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000023013 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Dibas AI, Mia AJ, Yorio T «Aquaporins (water channels): role in vasopressin-activated water transport». Proc. Soc. Exp. Biol. Med., 219, 3, 1998, pàg. 183–99. PMID: 9824541.

## Enllaços externs

* GeneReviews/NCBI/NIH/UW entry on Nephrogenic Diabetes Insipidus
* «Aquaporina 2» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Bendorf

Bendorf (en alsacià Banderf) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2004 tenia 225 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 147 | 149 | 142 | 176 | 202 | 202 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Antoine Antony | |