OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Copper Center

Copper Center és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 362 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Copper Center tenia 362 habitants, 132 habitatges, i 88 famílies La densitat de població era de 10,2 habitants/km².
Dels 132 habitatges en un 40,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,1% hi vivien parelles casades, en un 19,7% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones hi havia 106,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.188 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.250 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 15.152 $. Aproximadament el 18,5% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Copper Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Copper Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Cosas

Cosas va ser un programa de televisió, emès per Televisió Espanyola en la temporada 1980-1981. S'emetia els divendres en horari de sobretaula, entre les 15:30 i les 19 hores.

## Format

Emès en directe simultàniament des dels estudis de Prado del Rey de Madrid i Miramar de Barcelona, es tractava d'un magazine d'entreteniment, amb consells per a l'oci, i en el qual s'incloïen des d'entrevistes a personatges rellevants de la vida pública fins a concursos, humor, consells de bellesa, cinegètica, botànica, literatura, actuacions musicals i reportatges d'interès.

## Presentadors

Durant les primeres setmanes, la presentació va ser a càrrec de Mònica Randall des de Barcelona i Marisa Abad i José Miguel Flores des de Madrid. No obstant això, poc després, Flores abandonava l'espai i era substituïda pel popular Joaquín Prat. El trio va romandre al capdavant del programa fins a la seva retirada definitiva.
A més, tots dos estaven acompanyats en les tasques de presentació per Lola Martínez, Isabel Bauzá i Elena Escobar, així com els consells del Pare Mundina sobre la cura de plantes i la crònica social de Jesús Mariñas.

## Equip tècnic

* Director: José Lapeña Esquivel
* Realitzador: Carmelo Sanz Barrera
* Coordinació: Eugenio Sanz Graella i Germán Rubial.
* Guions: Juan José Plans i Antonio Hernáez.

## Premis i reconeixements

Marisa Abad i Joaquín Prat van obtenir respectivament els Premis TP d'Or a la millor presentadora i al millor presentador, per la seva feina al capdavant del programa.

## Otras cosas

La temporada 1981-1982, el programa va ser substituït per Otras cosas. L'esquema fonamental del nou espai era el mateix, encara que es van perdre alguns dels elements que havien fet de Cosas un dels programes de major acceptació l'any anterior.
Les dues presentadores estrella, Abad i Randall, van abandonar el programa, encara que es va mantenir Joaquín Prat, acompanyat per Elena Escobar, Lola Martínes, Isabel Bauzá i Mari Ángeles Morales. L'horari d'emissió es va retardar fins a les 19h i la durada del programa es va reduir a una hora.
Otras cosas no va aconseguir el ressò del seu predecessor i al final de la temporada, es va suspendre definitivament la seva emissió.

## Referències

* Diari El País. 11 de gener de 1980
* Locos por la tele. Antonio Sempere, Editorial Club Universitario, 2005
Viccionari
# Cora (divisió administrativa)

Una cora (de l'àrab كورة, kūra, i aquest del grec χώρα, khṓra, ‘país', ‘contrada’) és una antiga divisió administrativa de l'Àndalus sota el govern d'un valí. Fou creada després de la conquesta àrab com a continuadora de la província o ducat visigòtic en els territoris que conqueriren a la península Ibèrica i fou vigent durant tot el període de l'Emirat de Còrdova i del Califat de Còrdova.
Algunes d'aquestes cores andalusines foren:
* Cora d'al-Jazira (estava dividida en dos districtes, el d'Aruh i el d'al-Khadrà, i en ella estaven incloses les ciutats de Gibraltar, Tarifa, Castellar de la Frontera, Jimena de la Frontera, Gaucín, Ojén, Maysar i Turrus, a més de la capital al-Jazira al-Khadrà (Algesires)
* Cora de Takurunna (amb capital a Ronda)
* Cora de Rayya (amb capital primer a Archidona i després a Màlaga)
* Cora de Saduna o Sidonia (amb capital primer a Medina-Sidonia i després en la desapareguda ciutat de Qalsana; incloïa entre altres els llocs de Arcos de la Frontera, Cadis, Conil de la Frontera, Jerez de la Frontera i Rota)
* Cora de Còrdova
* Cora de Medina Gagha (al terme municipal de Priego de Córdoba)
* Cora de Carmona
* Cora de Cabra (que incloïa Almodóvar del Río)
* Cora de Firrix
* Cora de Fahs al-Bal·lut
* Cora d'Elvira
* Cora de Todmir
* Cora de Santaver
* Cora de Conca

## Referències

* ↑ «cora». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Viguera Molins, Maria Jesus. «Fuentes de al-Andalus (siglos XI y XII)». A: Fernando Valdés Fernández. Actas, I Curso sobre la Península Ibérica y el Mediterráneo durante los siglos XI y XII (27-30 de julio de 1996) (en castellà). Santa María la Real, 1998, p. 30. ISBN 8415072473.

## Vegeu també

* Juz, divisió administrativa a la Mallorca islàmica.
Viccionari
# Creu de la Malesa de les Creus

Creu de la Malesa de les Creus és un monument d'Amposta inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una llosa de pedra amb forma octogonal, amb les superfícies dels costats amb forma còncava, d'on sobresurt en relleu una creu grega. A la superfície hi ha la següent inscripció: «Aquí asesinaron a Ventura Ferran, postillón de la Real Diligencia y Correos en 30 de octubre de 188».
Aquesta creu és una de les poques restes materials que hi ha sobre les activitats bandoleres a la zona.

## Història

La creu està situada a la malesa de les creus, partida a l'Oriola. La finca era propietat del Baró d'Antella, i hi tenia plantats garrofers i oliveres.
La diligència que cobria el tram Barcelona-València fou assaltada pels bandolers que es van confondre, i on creien que anava un carregament de doblers, es van trobar amb dos postillons, als quals van matar. De fet, antigament hi havia dues creus -en record dels postillons- i per això el nom popular d'aquest lloc és en plural. Temps després la finca es vengué i es convertí en un erm. L'any 1988 el Museu del Montsià s'encarregà de tornar-la a clavar, ja que estava tirada a la vora de la carretera i en evident perill de desaparèixer.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Creu de la Malesa de les Creus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Creu de la Resistència 1940-1945

La Creu de la Resistència 1940-1945 (neerlandès:Medal Verzetskruis 1940-1945) és una condecoració dels Països Baixos, instituïda el 3 de maig de 1946 per la Reina Guillermina, i atorgada en reconeixement del valor particular, demostrant resistència en contra dels enemics dels Països Baixos i per la conservació de les llibertats.
És una de les condecoracions més altes que existeixen als Països Baixos. Se situa entre el Sabre d'Honor i la Medalla per les accions Humanitàries Quan els Països Baixos van ser alliberats al maig de 1945, el govern neerlandès a Londres havia desenvolupat un sistema vàlid i equilibrat de condecoracions, tant civils com militars.
A part del ja existent Orde Militar de Guillem, es crearen de noves com el Lleó de Bronze,la Creu de Bronze, la Creu al Mèrit o la Creu de l'Aviador. Però no hi havia una condecoració vàlida per recompensar als membres de les organitzacions de resistència, mentre que els països dels voltants ja havien omplert aquest buit. Com que no s'arribà a un acord segons el qual els fets de Resistència poguessin ser recompensats amb una condecoració militar ja existent, se'n creà una d'específica.
Durant la guerra, cadascun dels fets de Resistència es considerà tan bo com qualsevol altre. A més, d'altres països havien condecorat als resistents holandesos, amb condecoracions com la Medalla del Rei per Valentia per Causa de la Llibertat britànica o la Medalla de la Llibertat estatunidenca. A més, existia el desig personal de la Reina Guillermina conforme el qual el treball a la Resistència havia de ser condecorat.
La creu va ser concedida en 2 formats: 60X36mm pels supervivents i 80X48 per aquells que la reberen pòstumament.
Ha estat concedida en 95 ocasions, 93 d'elles a títol pòstum:
* 85 holandesos
* 7 francesos
* 2 belgues
* 1 al Monument als Jueus morts durant l'Holocaust (en un inici s'atorgà al "Soldat Jueu Desconegut del Ghetto de Varsòvia que va morir per la Llibertat del Poble" i havia de figurar a un monument dedicat a tal propòsit a Nova York, però al no completar-se el monument, es decidí honrar a tots els jueus assassinats)

## Disseny

Una creu de bronze sobre una estrella de flames, i una corona reial a la part superior. Al centre apareix Sant Jordi (la Resistència neerlandesa) matant al drac (els nazis). Als braços de la creu apareix la inscripció "TROUW TOT IN DEN DOOD" (Lleial fins a la mort) Al revers, una espasa en flames trenca una espasa.
Se suspèn d'un galó carmesí, amb una línia taronja als costats.

## Referències

* 1 2 3 4 «Verzetskruis 1940-1945» (en dutch). [Consulta: July 3, 2020].
* 1 2 «Verzetskruis 1940-1945 (VKN)». Badhoevedorp: TracesOfWar.com. [Consulta: July 3, 2020].
# Creu de la Independència (Polònia)

La Creu de la Independència (polonès: Krzyż Niepodległości) era una de les màximes condecoracions militars de Polònia entre la Primera i la Segona Guerra Mundial. Era atorgada a aquells que lluitessin heroicament per la independència de Polònia, abans de la I Guerra Mundial o durant ella, així com en les guerres de 1918 i 1921 (amb excepció de la Guerra Poloneso-Soviètica). Després de 1938 també va ser atorgada als responsables de la reunificació de Zaolzie amb Polònia.
Va ser creada el 29 d'octubre de 1930 pel President de Polònia, Ignacy Mościcki.
Té 3 classes:
* Creu de la Independència amb Espases (1818 atorgades fins al 1938)
* Creu de la Independència (7.917 atorgades fins al 1938)
* Medalla de la Independència (51.735 atorgades)
Dins l'escalafó militar se situa abans de la 4a classe de l'Orde Polònia Restituta; i en l'escalafó civil se situa abans la Medalla dels Voluntaris de Guerra.
Els receptors de la Creu de la Independència tenen dret a ser elegits al Senat polonès, a viatjar en els trens polonesos de manera gratuïta i d'escolaritzar als seus fills a les escoles que vulguin de manera també gratuïta.

## Disseny

Una creu de 42mm, feta en bronze daurat. A l'anvers apareix un escut rectangular amb una àliga en relleu. El revers és cobert en esmalt negre amb el lema Bojownikom Niepodległości (Als Combatents per la Independència). La versió amb Espases té dues espases creuades sobre la creu.
La medalla fa 35mm de diàmetre i és íntegrament en bronze. A l'anvers hi apareix l'Hidra (simbolitzant les 3 particions de Polònia) trencada per 2 espases i envoltat pel lema Bojownikom Niepodległości (Als Combatents per la Independència). El revers és pla amb les lletres RP al centre.
# Creó

Creó (en llatí Creon, en grec antic Κρέων "Kréon") fou un retòric grec de data incerta que és mencionat per Suides almenys en tres passatges com a autor d'una obra sobre retòrica (ῥητορικά), del qual esmenta el primer llibre. No se'n sap res de la seva biografia.

## Referències

* ↑ Creon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 889
# Convent de la Puríssima Concepció (Palma)

«Convent de la Puríssima Concepció» té aquests significats:
A la ciutat de Palma hi ha dos convents anomenats de la Puríssima Concepció, amb les seves respectives esglésies:
* El convent de la Puríssima Concepció, de monges agustines, popularment anomenat simplement convent de la Concepció, situat al carrer de la Concepció; declarat Bé d'Interès Cultural el maig de 2007
* El convent de la Puríssima Concepció, de monges caputxines, popularment anomenat convent de les Caputxines, situat al carrer de les Caputxines; declarat Bé d'Interès Cultural el febrer de 2010
# Crenicichla celidochilus

Crenicichla celidochilus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 26,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Uruguai.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Casciotta, J.R. 1987. Crenicichla celidochilus N. Sp. From Uruguay and a multivariate analysis of the lacustris Group (Perciformes, Cichlidae). Copeia 1987(4):883-891.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cuánto. Más allá del dinero

Cuánto. Más allá del dinero és un curtmetratge dirigit per Kike Maíllo en 2017. La pel·lícula, de 17 minuts de durada, és protagonitzada per Adriana Ugarte, Bàrbara Goenaga, Miguel Fernández i Will Shephard. El film és una idea de l'agència creativa MRM//McCann i l'equip creatiu del qual va ser encapçalat pel Director Creatiu Executiu, Jesús Revuelta, ha estat premiada en nombrosos festivals, alçant-se aquest mateix any amb el primer Grand Prix de la història de la publicitat catalana en la secció Entertaiment en el Festival de Creativitat Cannes Lions.

## Repartiment

* Adriana Ugarte com a Lucía
* Bàrbara Goenaga com a María
* Miguel Fernández com a Carlos
* Will Shephard com al Doctor Molina
* Ona Casamiquela com a Recepcionista
* Alejandro Bordanove com a Luis
* Mariona Casanovas com a Compradora
* Andrea Goitre com a Comprador
* Miriam Monlleó com a Donzella
* Lola Moral Varcálcel com a Donzella
* Pilar Moral Varcálcel com a Donzella
* Joan Tubella com a Cambrer
* Pol Sánchez com a Bebè

## Banda sonora

La música original de la pel·lícula va ser composta pel premiat compositor barceloní Javier Bayon.

## Premis

* GRAND PRIX (Entertainment) - CANNES LIONS 2017
* Sol de Bronze (TV) - EL SOL 2017
* Gold Winner (Branded Entertaiment) - CLIO AWARDS 2017

## Referències

* ↑ «Entrevista a Jesus Revuelta responsable creativo de ‘Cuánto. Más allá del dinero’- Anuncios=».
* ↑ Press, Europa «Javier Bayon gana el Concurso Internacional de Música de Cine del XII Festival de Zürich» (en castellà). europapress.es, 28-09-2016.
* ↑ «‘Cuánto. Más allá del dinero’, gran premio de Entertainment en Cannes - Más Anuncios - Premios/Festivales - Anuncios.com». Arxivat de l'original el 2021-04-14. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Grand Prix 2017: “Cuánto, más allá del dinero”, de MRM//McCann y el Santander #CannesLions» (en castellà). [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «España domina en la shortlist de Digital de El Sol 2017 | Marketing Directo» (en castellà). Marketing Directo, 01-06-2017.
* ↑ «Clio Awards 2017 Winners» (en anglès). Clios.
* ↑ «España le echa el lazo a 8 galardones en los Clio Awards». [Consulta: 16 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Cuánto. Más allá del dinero - Lloc web oficial
* Cuánto. Más allá del dinero Arxivat 2017-09-29 a Wayback Machine. a Movistar Plus
* Cuánto. Más allá del dinero a El Mundo
* Cuánto. Más allá del dinero a Late Motiv
* «Adriana Ugarte presenta su nuevo trabajo esta noche en 'El Hormiguero'» (en castellà). Antena3.com.
# Cuélebre

El cuélebre és una criatura llegendària pertanyent a la mitologia asturiana, lleonesa i càntabra i descrita com un ésser amb forma de serp alada, similar a un drac xinès. A Cantàbria se'l coneix com a culebre. A Lleó és també conegut com culuebro, culebrón o sierpe.

## Descripció

La tradició el descriu amb els ulls incandescents, amb tot el cos recobert d'escates i de la seva esquena creixen unes ales de ratpenat. S'explica que una de les seves principals funcions és la de vigilar tresors. En la mitologia asturiana són freqüents les referències a aquests tresors ocults (ayalgues en asturià), que generalment consisteixen en peces d'or de gran valor. Per a la seva cerca (la gueta l'ayalga) hi ha unes guies anomenades lliendes (lendas en gallec) que descriuen els llocs on es creu que es troben.
El cuélebre sol ser molest per a les persones que viuen a prop del seu amagatall, que pot ser un bosc, una cova o una font, ja que emet xiulets terribles i té com a costum alimentar-se d'éssers humans i bestiar, tant vius com morts. Per evitar que això succeeixi se li sol lliurar aliments. El punt feble del cuélebre és la zona ventral del coll, ja que la resta del cos està cobert per unes dures escates que el fan pràcticament invulnerable. En fer-se vells es creu que se'n van al fons del mar a cuidar els tresors i descansar.

## Referències

* ↑ https://www.rae.es/dhle/cu%C3%A9lebre
* ↑ «Diccionariu». [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ Gran Enciclopedia de Cantabria. Cantabria, 2002. ISBN 8486420296.
* ↑ Lastra, Paula G. «La leyenda del Cuélebre de San Lorenzo, la historia que da nombre a la playa» (en castellà), 15-12-2020. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ http://www.regiocantabrorum.es/publicaciones/cueva_del_culebre_san_vicente
* ↑ Das Tebras, David. «El cuélebre, la terrible serpiente alada de Asturias» (en castellà), 09-05-2022. [Consulta: 11 desembre 2023].
# Copa jordana de futbol

La Copa jordana de futbol és la màxima competició futbolística per eliminatòries de Jordània. És organitzada per l'Associació de Futbol de Jordània.
El campió es classifica per la Copa de l'AFC.

## Historial

Font
* 1980: Al-Faisaly (1)
* 1981: Al-Faisaly (2)
* 1982: Al-Wehdat (1)
* 1983: Al-Faisaly (3)
* 1984: Al-Jazeera (1)
* 1985: Al-Wehdat (2)
* 1986: Al-Arabi (1)
* 1987-88: Al-Faisaly (4)
* 1988-89: Al-Wehdat (3)
* 1989-90: Al-Faisaly (5)
* 1990-91: Al-Ramtha (1)
* 1991-92: Al-Ramtha (2)
* 1992: Al-Faisaly (6)
* 1993: Al-Faisaly (7)
* 1993-94: Al-Faisaly (8)
* 1994-95: Al-Faisaly (9)
* 1996: Al-Wehdat (4)
* 1997: Al-Wehdat (5)
* 1998: Al-Faisaly (10)
* 1999: Al-Faisaly (11)
* 2000: Al-Wehdat (6)
* 2001: Al-Faisaly (12)
* 2002-03: Al-Faisaly (13)
* 2003-04: Al-Faisaly (14)
* 2004-05: Al-Faisaly (15)
* 2005-06: Shabab Al-Ordon (1)
* 2006-07: Shabab Al-Ordon (2)
* 2007-08: Al-Faisaly (16)
* 2008-09: Al-Wehdat (7)
* 2009-10: Al-Wehdat (8)
* 2010-11: Al-Wehdat (9)
* 2011-12: Al-Faisaly (17)
* 2012-13: That Ras (1)
* 2013-14: Al-Wehdat (10)
* 2014-15: Al-Faisaly (18)
* 2015-16: Al-Ahli (1)
* 2016-17: Al-Faisaly (19)
* 2017-18: Al-Jazeera (2)
* 2018-19: Al-Faisaly (20)
* 2020: No es disputà (COVID-19)

## Referències

* ↑ Cup at soccerway.com
* ↑ Jordan Cup - Hailoosport.com
* ↑ kooora.com
* ↑ «Jordan - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Cynoscion othonopterus

Cynoscion othonopterus és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 70 cm de longitud total i 2.430 g de pes.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: el Golf de Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1861. Revision of the genera of North American Sciaeninae. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 13. 79-89.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ IGFA, 2001. Base de dades de registres de pesca IGFA fins al 2001. IGFA, Fort Lauderdale, Florida, Estats Units.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994. Fishes of the tropical eastern Pacific. University of Hawaii Press, Honolulu. 332 p.
* ↑ Anònim, 1994. Atlas pesquero de México. Instituto Nacional de la Pesca. 234 p.
* ↑ De la Cruz Agüero, J., M. Arellano Martínez, V.M. Cota Gómez i G. de la Cruz-Agüero, 1997. Catálogo de los peces marinos de Baja California Sur. IPN-CICIMAR, La Paz, Mèxic. P. 346.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.