OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carpodacus severtzovi

Carpodacus severtzovi és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que habita l'Àsia central.

## Hàbitat i distribució

Habita zones obertes i arbustives de muntanya del Tadjikistan, nord del Kazakhstan, Mongòlia, Sibèria, est de l'Afganistan, nord del Pakistan, nord de l'Índia, Caixmir, el Nepal, Tibet i oest i nord de la Xina.

## Taxonomia

S'han descrit tres subespècies:
* C. s. diabolicus (Koelz, 1939). Nord-est de l'Afganistan i Tadjikistan.
* C. s. kobdensis (Sushkin, 1925). Sibèria meridional, oest de Mongòlia i nord-oest de la Xina.
* C. s. severtzovi (Sharpe, 1886). Des del Kazakhstan oriental fins a l'oest de la Xina, nord del Pakistan, nord de l'Índia, Caixmir, el Nepal i Tibet.
Aquestes tres subespècies eren incloses a Carpodacus rubicilla fins a la separació en dues espècies, arran els treballs de Rasmussen et Anderton 2005. Més tard els treballs de Tietze et el 2013, propicien que el IOC (versió 4.1, 2014) els torni a incloure a rubicilla.

## Referències

* ↑ Pamela C. Rasmussen i John C. Anderton. 2005. Birds of South Asia. The Ripley Guide. Volum 2. Lynx Edicions, Barcelona.; ISBN 84-87334-67-9
* ↑ DT Tietze, M Päckert, J Martens, H Lehmann i Y-H. Sun. (2013). Complete phylogeny and historical biogeography of true rosefinches (Aves: Carpodacus). Zool. J. Linn. Soc. 169: 215-234
# Radiòmetre

Un radiòmetre és un aparell per a mesurar el flux radiant o la radiació electromagnètica. Generalment, el terme radiòmetre denota un detector de la radiació infraroja, encara que això inclou els detectors que operen en qualsevol longitud d'ona electromagnètica.
Un exemple comú és el radiòmetre de Crookes, en què hi ha un rotor en un buit parcial. El radiòmetre de Nichols segueix un altre principi físic i és més sensible que el de Crookes.
Un radiòmetre de microones treballa en la longitud d'ona de les microones.
El radiòmetre MEMS, inventat per Patrick Jankowiak, pot treballar sota els principis físics de Nichols o Crookes i sota un ampli espectre de longituds d'ona a nivells d'energia de partícules.

## Referències

* ↑ Arxivat 2018-03-05 a Wayback Machine. MEMS Radiometer United States Patent 7,495,199

## Enllaços externs

* Explanation of Crooke's Radiometer.
# Rollandia

Rollandia és un gènere d'ocells aquàtics de la família dels podicipèdidss (Podicipedidae). Aquests cabussets viuen en zones humides d'Amèrica del Sud.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* cabusset de plomall blanc (Rollandia rolland).
* cabusset del Titicaca (Rollandia microptera).

## Referències

* ↑ Winkler, David W.; Billerman, Shawn M.; Lovette, Irby J. «Grebes (Podicipedidae), version 1.0» (en anglès). Birds of the World. Cornell Lab of Ornithology, 2020. DOI: 10.2173/bow.podici1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ IUCN «Rollandia rolland» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2016:, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22696530a93569948.en.
* ↑ IUCN «Rollandia microptera» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2020:, 24-06-2020. DOI: 10.2305/iucn.uk.2020-3.rlts.t22696533a177993916.en.
# Shaun Wylie

Shaun Wylie (Oxford, 17 de gener de 1913 - Cambridge, 2 d'octubre de 2009) va ser un matemàtic britànic.
Wylie va néixer a Oxford, fill d'un conegut professor de literatura de la universitat. Va ser escolaritzat a la seva vila natal i va fer els estudis secundaris al Winchester College, abans d'ingressar al New College de la universitat d'Oxford en la qual es va graduar el 1934 en filologia clàssica. Veient que el seu interés estava més en les matemàtiques que en la filologia, va fer els estudis doctorals a la universitat de Princeton, sota la tutoria nominal de Solomon Lefschetz però dirigit realment per Albert W. Tucker. Va obtenir el títol de doctor el 1937. En aquest temps a Princeton, va conèixer Alan Turing.
En retornar a Anglaterra el 1937, va ser professor successivament de la universitat d'Aberdeen, del Trinity Hall (universitat de Cambridge) i del Wellington College, abans que el 1941, Alan Turing li proposés incorporar-se al grup de desxifradors de codi que es formava a Bletchley Park per poder llegir els missatges encriptats dels enemics alemanys durant la Segona Guerra Mundial. Va ser el responsable de la secció Hut 8 i el 1943 va passar a la secció Newmanry, sota la direcció de Max Newman. Acabada la guerra, el 1945 va ser nomenat professor de la universitat de Cambridge, en la qual va romandre fins al 1958, quan va acceptar la plaça de director matemàtic del GCHQ (l'oficina de comunicacions del Govern Britànic) càrrec del qual es va jubilar el 1973. Els set anys següents va ser professor de secundària de matemàtiques i de grec clàssic a una escola de Cambridge.

## Referències

* ↑ Chang, 2011, p. 216.
* ↑ Leavitt, 2006, p. 116-117.
* ↑ Chang, 2011, p. 217.
* ↑ Hoare, 1987, p. 62-63.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Good, I.J. «Early Work on Computers at Bletchley» (en anglès). Annals of the History of Computing, Vol. 1, Num. 1, 1979, pàg. 38-48. DOI: 10.1109/MAHC.1979.10011. ISSN: 0164-1239.
* Hoare, Graham T.Q. «The Royal Institution Mathematics Master Classes for Young People» (en anglès). Gifted Education International, Vol. 5, Num. 1, 1987, pàg. 62-63. DOI: 10.1177/026142948700500116. ISSN: 0261-4294.
* Leavitt, David. Alan Turing. El hombre que sabía demasiado (en castellà). Antonio Bosch Editor, 2006. ISBN 978-84-95348-30-2.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Shaun Wylie» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Boult, Adam. «Shaun Wylie obituary». The Guardian, 27-10-2009. [Consulta: 2 juliol 2022]. (anglès)
* Nebeker, Frederik. «An interview of Shaun Wylie». Princeton University, 1985. Arxivat de l'original el 10 de març 2015. [Consulta: 2 juliol 2022]. (anglès)
* «He was one of the finest people I have ever met». GCHQ, 2017. [Consulta: 2 juliol 2022]. (anglès)
# Prarustin

Prarustin (italià Prarostino) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 1.233 habitants. Està situat al Pinerolès, a la confluència entre la vall Cluson i la vall Pèlis (les Valls Valdeses) una de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis d'Angrogna, Bricherasio, Sant German de Cluson i San Secondo di Pinerolo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Mario Mauri | Llista cívica |
# Legrand

Legrand (Euronext LR) és un grup industrial francès establert històricament a Llemotges a Llemosí i un dels líders mundials en productes i sistemes per a instal·lacions elèctriques i xarxes d'informació.
Legrand ha continuat creixent gràcies a més de 140 adquisicions dirigides a tot el món per convertir-se en líder mundial en equips elèctrics, amb més de 215.000 referències de productes, ubicacions a 90 països i vendes a 180 països el 2017 als cinc continents. El 2011, Legrand era el número 1 mundial de connectors i commutadors amb el 20% del mercat mundial i el número 1 mundial en gestió de cables (el 15% del mercat mundial) i va generar el 76% de les seves vendes a l'estranger (el 35% als països emergents).

## Referències

* ↑ (francès)Schneider Electric, Legrand et Nexans
* ↑ (francès)Entreprise Legrand : leader mondial de l'appareillage électrique

## Enllaços externs

* legrandgroup.com
# Salman de l'Aràbia Saudita

Salman ibn Abd-al-Aziz Al Saüd (àrab: سلمان بن عبدالعزيز آل سعود, Salmān ibn ʿAbd al-ʿAzīz Āl Saʿūd), conegut com a Salman de l'Aràbia Saudita (Al-Riyad, 31 de desembre de 1935) és l'actual rei de l'Aràbia Saudita i el cap de la Casa dels Saüd. Ha estat ministre de Defensa des de 2011 i va ser governador d'Al-Riyad des de 1963 fins a 2011.
El rei Salman va ascendir al tron el 23 de gener de 2015 després de la mort del rei Abdul·lah, el seu mig germà. És el primer dels reis de l'Aràbia Saudita que va néixer quan ja s'havia establert aquest estat.

## Vegeu també

* Ali Mohammed al-Nimr

## Notes

* ↑ Mor el rei Abdul·lah de l'Aràbia Saudita. Diari ARA
* ↑ (anglès) El rei de l'Aràbia Saudita Abdul·lah, mor als 90 anys. BBC News

## Bibliografia

Zand, Bernhard «La contradictòria transformació de l'Aràbia Saudita». El Temps, 1648, 12-01-2016, pàg. 46-51.

## Enllaços externs

* Biografía a CIDOB (castellà)
* (anglès) "Shifting Sands and the Gulf" sobre la transició de Salman com a Rei Arxivat 2015-01-27 a Wayback Machine.
# Carolina (arbre)

Carolina (Populus deltoides) és un arbre de gran alçària; borrons grossos, d'uns 2,5 cm de llargada, i enganxosos. Fulles sense pèls, dures, rosades quan són joves, a la primavera; limbe gran, de 6 a 12 cm d'amplada, de forma amplament triangular; pecíol gruixut i aixafat.
Espècie nord-americana cultivada

## Referències

* ↑ Masclans, F. Guia per a conèixer els arbres. Barcelona: Montblanc - CEC, 1981, p. 89. ISBN 84-85135-10-5 [Consulta: 4 juny 2014].
# Riu Helmand

L'Helmand (també Helmend, Helmund, Hilmand, Hirmand; paixtu: هیرمند, هلمند Hīrmand, Helmand, llatí clàssic: Erymandrus, a l'Avesta Haetumat, a l'Hudu al-Alam: Hidhmand) és el riu més llarg de l'Afganistan amb una longitud de 1.150 km. Neix a l'Hindu Kush a l'Hazar Kash, vall de Chaj Hazara, serralada de Paghman, a uns 80 km a l'oest de Kabul; passa al nord del pas Unai i va cap al sud-oest al desert de Dasht-i Margo, cap a les maresmes de Seistan i el llac d'Hamun-i-Helmand, prop de la frontera iraniana, on es perd. En aquest riu s'ha construït la central hidroelèctrica de Kajakai, amb la presa del mateix nom.

## Afluents

Té cinc afluents principals; els tres darrers se li uneixen junts (amb el nom d'Arghandab) a Kala Bist a uns 60 km de Curishk. Un afluent menor és el Tarnak. El seu afluent principal és l'Arghandab (confluència a 31° 27′ N, 64° 23′ E﻿ / ﻿31.450°N,64.383°E﻿ / 31.450; 64.383.
* Kaj o Khud Rud (s'hi uneix a Hazarajat),
* Tirin,
* Argandab,
* Tarnak,
* Arghastan.

## Vegeu també

* Lashkar- i Bazar.

## Bibliografia

* Diversos autors. «Helmand River». A: Encyclopædia Iranica. Online Edition. Estats Units: Columbia University.
* Frye, Richard N. (1963). The Heritage of Persia. World Publishing company, Cleveland, Ohio. Mentor Book edition, 1966.
* Arnold J. Toynbee (1961). Between Oxus and Jumna. London. Oxford University Press.
* Vogelsang, W. (1985). "Early historical Arachosia in South-east Afghanistan; Meeting-place between East and West." Iranica antiqua, 20 (1985), p. 55-99.

## Enllaços externs

* From Wetland to Wasteland: The Destruction of the Hamoun Oasis.
# Sis dies de Charleroi

Els Sis dies de Charleroi era una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es disputava a Charleroi (Bèlgica). La seva primera edició data del 1967 i es va celebrar fins al 1969, amb només tres edicions. Patrick Sercu i Ferdinand Bracke, amb dues victòries, són els ciclistes que més vegades han guanyat la prova.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1967 | Patrick Sercu Ferdinand Bracke | Norbert Seeuws Théo Verschueren | Giuseppe Beghetto Klaus Bugdahl |
| 1968 | Eddy Merckx Ferdinand Bracke | Robert Lelangue Julien Stevens | Rik Van Looy Patrick Sercu |
| 1969 | Norbert Seeuws Patrick Sercu | Eddy Merckx Julien Stevens | Rudi Altig Ferdinand Bracke |

## Referències

* ↑ «1967 Charleroi Six-days (Track)» (en anglès). [Consulta: 19 desembre 2022].
* 1 2 «6 jours de Charleroi (Belgique)». [Consulta: 19 desembre 2022].
# Província d'Ogliastra

La província d'Ullastre (en sard, Provìntzia de s'Ogiastra i en italià i oficilament d'Ogliastra) és una antiga província de la regió autònoma de Sardenya dins d'Itàlia. Limitava al sud-oest amb la província de Càller i al nord-oest amb la província de Nuoro. Comptava amb 23 municipis amb una població de 58.389 habitants (el 3,6% de la població sarda) i una extensió de 1.854 km² (el 6,2% del territori sard). Era la província menys poblada d'Itàlia.
Formava part del territori provincial els dos Llacs del Flumendosa i part del massís del Gennargentu.

## Creació i desaparició

Arran de la llei regional n. 9 Arxivat 2009-10-16 a Wayback Machine. del 2001 i altres integracions, es va procedir a efectuar una nova divisió territorial de la Regió Autònoma de Sardenya, que va fer augmentar el nombre de províncies de quatre a vuit. Les modificacions van estar operatives a partir de maig de 2005, quan se celebraren les eleccions per a renovar tots els Consells provincials. La província es formà amb 23 municipis procedents de l'antiga província de Nuoro.
La província va desaparèixer al 2016 amb la nova ordenació regional de l'illa de Sardenya. Tots el municipis, excepte Seui que passà a la província de Sardenya del Sud, tornaren a la província de Nuoro.

## Municipis principals

| Pos. | Municipi | Habitants |
| 1 | Tortolì | 10.584 |
| 2 | Lanusei | 5.716 |
| 3 | Baunei | 3.886 |
| 4 | Bari Sardo | 3.871 |
| 5 | Tertenia | 3.783 |
| 6 | Villagrande Strisaili | 3.697 |

## Referències

* ↑ «Ullastre com a toponím tradicional català». [Consulta: 21 desembre 2019].
* ↑ Legge Regionale 4 febbraio 2016, n. 2-Regione Autonoma della Sardegna Arxivat 2019-10-23 a Wayback Machine., Regione.sardegna.it, 02/04/2016

## Enllaços externs

* Web oficial de la província d'Ogliastra Arxivat 2017-09-12 a Wayback Machine.
# Legutio

Legutio (abans Legutiano, en castellà Villarreal de Álava) és un municipi d'Àlaba, de la Quadrilla de Zuia. Està format pels concejos:
* Elosu, que inclou el barri d'Ollerías.
* Gojaín
* Legutiano/Villarreal que és la capital i principal població del municipi.
* Urbina.
* Urrúnaga, que inclou el barri de Nafarrate.

## Economia

Legutio compta al sud del seu terme municipal amb un dels polígons industrials més importants d'Àlaba, el Polígon Industrial de Gojaín. Aquest polígon ocupa l'espai situat entre els pobles de Gojain, Urbina, Urrunaga, Betolaza i Luko. A més hi ha altres indústries situades en els marges de les carreteres que van de Vitòria a Arrasate (A-627) i de Vitòria a Durango (N-240). A Legutio s'hi van instal·lar en les últimes dècades força empreses procedents de Vitòria o de l'Alt Deba, que van buscar en aquest municipi expandir les seves instal·lacions aprofitant la seva situació estratègica i l'espai disponible. Entre elles la més coneguda és possiblement la fàbrica de naips de Heraclio Fournier, el fabricant espanyol més conegut de cartes de la baralla espanyola. Les empreses pertanyen a diversos sectors, però destaca la indústria siderometal·lúrgica. Les empreses industrials de Legutio que superen els 50 treballadors són:
* Cartonajes Igamo, S.A.: caixes de paper i cartó.
* Condesa Fabril, S.A.: fàbrica de tubs i perfils.
* Fundiciones Urbina, S.A.: fosa de peces de ferro nodular i acer gris.
* Gameko Fabricación de Componentes, S.A. (CIE Gameko): pertany al Grup CIE automotive. Fabrica components d'automoció.
* Holtza, S.A.: estructures de fusta laminada.
* Icoa, S.A.: fabricació d'espuma de poliuretà.
* Indal Casting, S.A.: fundició d'alumini.
* Naipes de Heraclio Fournier S.A..: fabricació de naips.
* Grupo Recyde: decoletatge de peces sota pla.
* Shuton, S.A.: fusos a boles de precisió.
* Trefilados de Urbina, S.A. (Trefusa): trefileria d'acers especials per a estampació i extrusió en fred
# Casal de Vallmanya

Casal de Vallmanya és una obra d'Alcarràs (Segrià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Gran casal rectangular de planta baixa, pis i golfes, cobert a dues vessants i amb carener perpendicular a la façana principal. Hi té adossades diverses dependències, entre les quals destaca una galeria força reformada i amb afegits posteriors. A la façana principal, els murs de planta baixa i pis són de pedra vista, amb portes i finestres amb elements de pedra. (Text procedent del POUM)

## Referències

* 1 2 «Casal de Vallmanya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juliol 2021].
# Molinillo

Molinillo és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1979 | 1981 | 1995 | 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |
| 233 | 241 | 226 | 246 | 303 | 289 | 252 | 126 | 144 | 99 | 92 | 80 | 72 | 107 | 82 | 81 | 80 | 75 | 70 | 68 | 67 | 65 | 71 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
* Web no oficial Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Riu Haw

* No s'ha de confondre amb Haw River.
El riu Haw és un afluent del riu Cape Fear, d'aproximadament 177 km de longitud, que es troba íntegrament al centre del nord de Carolina del Nord, als Estats Units. Va ser documentat per primera vegada com el "riu Hau" per John Lawson, un botànic anglès, en el seu llibre de 1709 A New Voyage to Carolina. El nom s'escurça de Saxapahaw, del catawba /sak'yápha:/, "piemont, contrafort". El riu dona nom a un petit poble que es va formar a la vora: Haw River (Carolina del Nord).
Té un cabal de 48.915 m3/s a la desembocadura amb el riu Cape Fear.

## Curs

El Haw neix a l'altiplà del Piemont, al nord-est del comtat de Forsyth, prop de la frontera amb el comtat de Guilford, al nord de Kernersville. El riu flueix cap al nord-est, passant al nord d'Oak Ridge i Summerfield al sud del comtat de Rockingham, passant pel parc estatal Haw River, al nord de Greensboro. Aleshores, el riu comença a fluir cap al sud-est mentre es mou a través de la cantonada del comtat de Guilford fins al comtat d'Alamance.
Al comtat d'Alamance, el Haw travessa Ossipee i passa al nord de Burlington i a través de la comunitat no incorporada de Carolina. Recorre el poble de Haw River. Flueix cap al sud i s’uneix amb Great Alamance Creek a Swepsonville i continua fins a Saxapahaw. El riu forma la frontera sud-est del comtat d'Alamance, frontera compartida pel comtat d'Orange i el comtat de Chatham.
El curs del riu Haw continua al sud-est del comtat de Chatham, ja que flueix just al nord de Pittsboro. Aproximadament 19 km al sud-est de la punta del comtat d'Alamance, el Haw desemboca al pantà del llac Jordan, format per la confluència del riu Haw i el riu New Hope. A 6,4 km al sud de la presa del llac Jordan, el riu Haw s'uneix al riu Deep per formar el riu Cape Fear.

## Referències

* ↑ Bright, William. Native American placenames of the United States. University of Oklahoma Press, 2004, p. 165, 425. ISBN 978-0-8061-3598-4.
* ↑ «Haw River Watershed Report». US EPA.
* ↑ «Basic Info - Overview». elon.edu.
# Sis dies de Castelgomberto

Els Sis dies de Castelgomberto era una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es corria a Castelgomberto (Itàlia). Només es disputà primera edició el 1974.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1974 | Marino Basso Dieter Kemper | Franco Bitossi Léo Duyndam | Felice Gimondi Sigi Renz |

## Referències

* ↑ «6 jours de Castelgomberto (Italie)». [Consulta: 20 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a globadom.com
# Puig d'Hivern

El Puig d'Hivern és una muntanya de 622 metres que es troba al municipi d'Aiguamúrcia, a la comarca de l'Alt Camp.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Sala (Argentona)

La Sala és una obra d'Argentona (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La Sala d'Argentona és un edifici amb tres façanes, la principal és la que dona a la plaça Nova. Es tracta d'un edifici monumental i noble que dona caràcter a la població. És un centre de referència en la vida pública d'Argentona tant pel que fa a les seves qualitats arquitectòniques -s'estableix un lligam total entre l'edifici i la plaça- com pel que fa al significat que té com a centre cultural.
És un edifici d'estil neoclàssic amb influències d'inspiració industrial. De fet, la disposició de la façana és molt semblant a la de la Llotja de Barcelona, concretament a la banda del passeig d'Isabel II. En la façana destaca el cos central que sobresurt una mica respecte de la resta. Aquest està dividit en dues zones diferenciades. A la part baixa, com un gran sòcol, trobem un parament de filades carreuades amb obertures de mig punt. La planta noble presenta finestres balconeres, mentre que la superior té finestres rectangulars. Aquests dos pisos formen una unitat coronada per un frontó que descansa sobre una base esglaonada. Els paraments dels costats formen grans rectangles emmarcats per imitació de carreus.
Actualment l'edifici es troba en fase de rehabilitació. El projecte que s'està duent a terme refà totalment l'interior de l'edifici però en manté el volum i les façanes originals

## Història

Acabada la guerra, l'any 1944 va sorgir la idea de crear un local públic de grans dimensions per acollir espectacles culturals i activitats socials. L'impulsor del projecte va ser Julià Carbonell, llavors alcalde i president de la Hermandad Sindical de Labradores y Ganaderos de Argentona. Carbonell va convèncer els pagesos i comerciants perquè col·laboressin econòmicament en el projecte. S'acordà reservar cinc cèntims per quilo de patates per tal de recollir diners. Per aquest motiu es coneix l'edifici amb el sobrenom de la "Patatera". Finalment es va inaugurar l'any 1949. El cinema va ser la principal oferta lúdica que acollia i entre els anys 40 i 50 va viure l'etapa daurada omplint fins a la bandera per veure les pel·lícules de l'època. A partir dels anys 80 la Sala va caure en decadència i des de llavors només s'ha omplert per acollir els balls de Carnestoltes i Festa Major d'hivern, a més dels espectacles de la Temporada de Teatre, Música i Dansa. Des del 28 de juliol del 2000 és del poble després que l'Ajuntament va signar amb els pagesos el traspàs definitiu. A finals de març del 2002 van començar les obres per deixar la Sala amb la seva millor cara.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2016].
# Bankia (Bulgària)

* No s'ha de confondre amb l'entitat bancària espanyola anomenada també Bankia..
Bankia, búlgar: Банкя, és una ciutat de Bulgària a la província de Sofia capital. És famosa per les seves fonts minerals i els seus banys, usats per a propòsits terapèutics durant segles.

## Geografia

Es troba a una altitud de 637 msnm a 18 km de la capital nacional, Sofia.

## Demografia

Segons estimació del 2012 tenia 9.187 habitants
Evolució demogràfica segons estadística oficial :
| | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| Dones | 4 615 | 4 752 | 7 165 | 4 883 | 4 949 | 5 013 | 5 124 | 5 688 |
| Homes | 4 508 | 4 623 | 6 835 | 4 779 | 4 839 | 4 880 | 5 002 | 5 414 |
| Total | 9 123 | 9 375 | 14 000 | 9 662 | 9 788 | 9 893 | 10 126 | 11102 |

## Referències

* 1 2 «Institut nacional de estadístiques de Bulgària.». Arxivat de l'original el 2013-11-13. [Consulta: 12 maig 2013].
* ↑ World gazetteer.

## Enllaços externs

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth.