OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arthur Lemon

Arthur Whitelock Lemon (Tonna, 15 d'abril de 1905 - Neath, 28 de maig de 1982) va ser un jugador internacional de rugbi gal·lès de número 8. Va jugar al Neath RFC i va ser internacional tretze vegades per la selecció de rugbi XV de Gal·les.

## Carrera internacional

Lemon va fer el seu debut internacional amb Gal·les en un partit contra Irlanda el 9 de març 1929 sota la capitania de Guy Morgan. Gal·les va empatar i va lliurar el Torneig a Escòcia. Tot i que el 1930 Lemon es va perdre el partit inaugural del Torneig de les Cinc Nacions contra Anglaterra, va ser escollit novament per als tres partits que quedaven. L'any següent Lemon va jugar els quatre partits del torneig, que va guanyar Gal·les per primera vegada en vuit anys. Lemon va ser seleccionat el 1931 per jugar contra la selecció de rugbi XV de Sud-àfrica en la seva gira. Va ser un partit terrible en una superfície gelada on el capità gal·lès Jack Bassett no va adaptar el seu equip. Després de jugar la totalitat del Torneig de 1932, Lemon jugaria un últim partit amb Gal·les contra Irlanda el 1933. Després de la derrota de Gal·les, els seleccionadors van decidir un canvi complet i Lemon era entre els onze jugadors que retiraven.

### Partits internacionals jugats

Gal·les
* Anglaterra 1931, 1932
* França 1930, 1931
* Irlanda 1929, 1930, 1931, 1932, 1933
* Escòcia 1930, 1931, 1932
* Sud-àfrica 1931

## Bibliografia

* Billot, John. Springboks in Wales. Ferndale: Ron Jones Publications, 1974. Springboks in Wales. Ferndale: Ron Jones Publications.
* Goodwin, Terry. The International Rugby Championship 1883-1983. Londres: Willows Books, 1984. ISBN 0-00-218060-X. The International Rugby Championship 1883-1983. London: Willows Books. ISBN 0-00-218060-X.
* Smith, David; Williams, Gareth. Fields of Praise: The Official History of The Welsh Rugby Union. Cardiff: University of Wales Press, 1980. ISBN 0-7083-0766-3. Fields of Praise: The Official History of The Welsh Rugby Union. Cardiff: University of Wales Press. ISBN 0-7083-0766-3.

## Referències

* ↑ Welsh Rugby Union player profiles
* ↑ Smith (1980), pg 468.
# Artur Bagur Mercadal

Artur Bagur Mercadal (Maó, 1948) és un polític menorquí, alcalde de Maó i senador per Menorca en la IX legislatura.
Treballà com a tècnic de farmàcia fins al 1991. Militant del PSIB-PSOE, fou escollit regidor de l'ajuntament de Maó en les eleccions municipals espanyoles de 1983 i en fou alcalde de 1993 a 2008. Fou escollit senador per Menorca a les eleccions generals espanyoles de 2008 per una coalició PSOE-EM-PSM-VERDS. Fou portaveu del grup parlamentari mixt de 2008 a 2011.
Dimití com a alcalde el 26 de setembre de 2008, cedint el seu lloc a Vicenç Tur Martí.

## Referències

* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Menorca.info, 24-09-2008 (castellà)

## Enllaços externs

* Entrevista a Artur Bagur a Testimonios para la Historia
# Armando Balboa Dougan

Armando Balboa Dougan (Santa Isabel, Fernando Poo, Guinea Espanyola, maig de 1931 - març de 1969), va ser un futbolista i dirigent polític equatoguineà, pertanyent a l'ètnia bubi, secretari de l'Assemblea Nacional de Guinea Equatorial després de la independència del país i militant del Moviment Nacional d'Alliberament de Guinea Equatorial (MONALIGE).
Balboa havia passat alguns anys de la seva vida a Catalunya -d'on era oriünda la seva dona- i va ser, a la fi de la dècada de 1940, membre de la plantilla d'afeccionats (filial) del Futbol Club Barcelona, en la qual destacava com a interior esquerre. Un dels seus germans, Norberto, era l'avi patern del també futbolista Javier Balboa.

## Biografia

El seu avi Manuel Balboa, va instal·lar en 1904 el primer cinema del país, a Malabo, i va participar en 1905 en les negociacions d'un acord de treball amb el govern de Libèria.
El seu pare Abilio Balboa Arkins (mort en 1967) va ser durant alguns anys alcalde de Malabo, i nomenat procurador en les Corts Espanyoles.
Armando Balboa Dougan va néixer a Santa Isabel (Malabo) al maig de 1931. Va estudiar en La Salle Bonanova de Barcelona i al seu retorn a Malabo va dirigir les joventuts del Monalige. Va concórrer com a nombre 2 en la circumscripció de Fernando Poo per aquest partit nacionalista i va ser elegit diputat a les eleccions generals de Guinea Equatorial de 1968. Tres dies després de la proclamació d'independència, Francisco Macías Nguema va presidir la primera sessió de l'Assemblea Nacional de Guinea Equatorial en el palau de la Cambra agrària de Malabo on Balboa va ser escollit secretari de l'Assemblea i posteriorment nomenat director de la televisió guineana.
Balboa va ser detingut i internat a la presó de Bata durant la crisi diplomàtica amb Espanya, després del suposat intent de cop d'estat del 5 de març de 1969 liderat pel ministre d'Afers exteriors, Atanasio Ndongo i el delegat de Guinea Equatorial en les Nacions Unides, Saturnino Ibongo Iyanga.
Va morir a la presó a conseqüència d'una gangrena produïda a causa de les ferides sofertes durant la seva detenció. La seva mort va ser coneguda el 15 de març. Núria Mercè, la vídua d'Armando Balboa, espanyola d'origen, i els seus cinc fills, van sol·licitar protecció de l'Ambaixada d'Espanya en Malabo, i van obtenir-la.

## Referències

* ↑ Necrològiques, diari La Vanguardia, dimarts, 28 de març de 1967, pàgina 26.
* ↑ Sepeli de l'alcalde de Santa Isabel, diari ABC (Madrid), 29/03/1967.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Historia de Guinea Arxivat 2022-05-28 a Wayback Machine., ASODEGUE.
* ↑ Ha muerto en la cárcel el dirigente político Armando Balboa, diari La Vanguardia, 16 de març de 1969, página 5.

## Enllaços externs

* Libro de Notas: Marzo de 1969. Dossier del terror para la ley de la memoria histórica
# Arno Granroth

Arno Granroth (4 de març de 1909 - 28 de juliol de 1989) fou un violinista finlandès.
Granroth va ser un important representant finès de l'Escola de violí francesa. Va estudiar a París com a alumne de Lucien Capet, Léon Nauwinck i Jacques Thibaud. Va ser primer violinista de l'Orquestra Simfònica de la Ràdio del 1938 al 1947 i professor de l'Acadèmia Sibelius des del 1946, professor des del 1950. Des del 1967 va ser professor de violí a l'Acadèmia Sibelius. Els estudiants de Granroth han estat molts futurs violinistes de primer nivell, com ara Tuomas Haapanen, Leena Siukonen, Pekka Kari, Paavo Pohjola, Heikki Hämäläinen, Hannele Segerstam, Erkki Kantola, Seija Salmiala i Simo Rautasuo.
El germà de Granroth era Artto Granroth, violoncel·lista de la Radio Orchestra i Sibelius Quartet (1914–1987), i la seva esposa era Kerttu Bernhard (1902-1944), pianista de concert i professora de piano.

## Referències

* 1 2 3 Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 122
* ↑ Kuka kukin oli: Kerttu Bernhard
# Arrels profundes (sèrie de televisió)

Arrels profundes (anglès: Shane) és una sèrie de televisió de western estatunidenca que es va emetre a ABC el 1966. Es va basar en el llibre homònim de 1949 de Jack Schaefer i la pel·lícula clàssica de 1953 protagonitzada per Alan Ladd. David Carradine va retratar el personatge titular de la sèrie de televisió, un antic pistoler i de vegades proscrit que agafa una feina com a assalariat al ranxo d'una dona vídua, el seu fill i el seu sogre. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* David Carradine com a Shane
* Jill Ireland com a Marian Starett
* Chris Shea com a Joey Starett
* Tom Tully com a Tom Starett
* Bert Freed com a Rufe Ryker
* Sam Gilman com a Grafton
* Owen Bush com a Ben
* Lawrence Mann com a Harve
* Ned Romero com a Chips

## Referències

* ↑ «10 Facts About SHANE — The 1966 Western Series Starring David Carradine And Jill Ireland | Get TV». [Consulta: 1r juny 2024].
* ↑ «Arrels profundes». Goita què fan, ara!. [Consulta: 1r juny 2024].
# Arrels mortes

Arrels mortes és un drama en tres actes, original de Joan Puig i Ferreter, estrenada al teatre Romea de Barcelona, la nit del 2 d'octubre de 1906. Puig i Ferrater havia començat a escriure l'obra el 1902.
L'acció passa durant l'estiu, en un poble del Camp de Tarragona.

## Repartiment de l'estrena

* Senyora Virgínia: Carme Parreño
* Claudi Pradell: Antoni Piera
* Josep Pradell: Iscle Soler
* Paula: Adela Clemente
* Rosalia: Carme Jarque
* Teresa: Antònia Baró
* Abdon: August Barbosa
* Veïna: Montserrat Faura
* Una dona: Pilar Forest

## Referències

* ↑ Galí, Alexandre. Història de les institucions i del moviment cultural a Catalunya, 1900 a 1936. Fundació Alexandre Galí, 1978, p. 206. ISBN 978-84-400-4785-4.
* 1 2 Ferreter, Joan Puig i. Teatre complet. Arola Editors, 2001, p. 15. ISBN 978-84-95134-84-4.
# Attert (riu)

L'Attert (en luxemburguès: Atert) és un riu que transcorre pels països de Bèlgica i Luxemburg, afluent del marge esquerre de l'Alzette, que via el Sauer i el Mosel·la desguassa al Rin.

## Geografia

L'Attert neix a la província de Luxemburg (Bèlgica) al nord-est poble de Thiaumont, un poble del municipi d'Attert. Després es dirigeix a l'est a través d'Attert i Grendel. Travessa la frontera amb Luxemburg, entre els pobles Colpach-Bas i Oberpallen.
El seu curs segueix pels pobles d'Ell, Redange, Reichlange i Useldange. Després de passar per Boevange-sur-Attert i Bissen, desemboca en l'Alzette aigua avall de Colmar-Berg.
Té una longitud de 38 km. La conca té 298,9 km², 75% a Luxemburg i el 25% a Bèlgica.

## Referències

* ↑ «Aquafil». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 octubre 2015].
# Bandera de Queralbs

La bandera oficial de Queralbs té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, verda, amb dos pals centrals juxtaposats, el primer blanc i el segon ataronjat, cadascun de gruix 1/9 de la llargària del drap; al centre de cada costat del camp un roc heràldic blanc d'alçada 1/3 de la del drap i de la mateixa amplada.
Va ser aprovada el 12 de juliol de 2006 i publicada en el DOGC l'11 d'agost del mateix any amb el número 4696.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Ripollès

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2658/2006, de 12 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Queralbs.» (pdf). DOGC num. 4696, 11-08-2006. [Consulta: 24 maig 2010].
# Austrolebias univentripinnis

Austrolebias univentripinnis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Austrolebias univentripinnis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Austrolebias prognathus

Megalebias prognathus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.
Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.
Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Azadbeh ibn Banegan

Azadbeh ibn Banegan ibn Mehr Bondad, fou un terratinent (dehqan) de Hamadan que fou marzban (governador) a l'antiga capital lakhmida d'Hira a l'Iraq central en els anys immediats anteriors a la conquesta musulmana. Des del 602 el regne dels lakhmides havia passat a control directa persa.
Segons l'historiador Hisham ibn Muhammad Kalbi, Azadbeh va governar disset anys després del govern de l'àrab Ilyas ibn Kabisa Tai i el cogovernador persa Nakiragan. Com que se sap que Azadbeh va fugir d'Hira el desembre del 633 el seu govern hauria començat vers el 617. El 633 fou derrotat pels àrabs dirigits per Khalid ibn Walid i Mutanna ibn Harith Shaybani, i el seu fill va morir a la lluita. Tot seguit els musulmans van assetjar Hira i Azabdeh va fugir. La seva sort final és desconeguda.

## Referències

* 1 2 Foundation, Encyclopaedia Iranica. «Welcome to Encyclopaedia Iranica» (en anglès americà). [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ Pourshariati, Parvaneh. Decline and Fall of the Sasanian Empire: The Sasanian-Parthian Confederacy and the Arab Conquest of Iran. Londres i Nova York: I.B. Tauris, 2008. ISBN 978-1-84511-645-3.
* ↑ Zarrinkub, Abd al-Husain. «The Arab conquest of Iran and its aftermath». A: The Cambridge History of Iran, Volume 4: From the Arab Invasion to the Saljuqs. Cambridge: Cambridge University Press, 1975, p. 1–57. ISBN 978-0-521-20093-6.
# Barbus caninus

Barbus caninus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Suïssa i Itàlia. Introduït al riu Arno.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. IUCN, Gland, Suïssa. 378 p.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Bianco, P.G., 1998. Diversity of barbine fishes in southern Europe with description of a new genus and a new species (Cyprinidae). Ital. J. Zool. 65:125-136.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus carcharhinoides

Barbus carcharhinoides és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Libèria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Stiassny, M.L.J., 1991. Report on a small collection of fishes from the Wologizi Mountains of Liberia, West Africa, with a description of two new species of Barbus (Ostariophysi: Cyprinidae). Am. Mus. Novit. 3015:1-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# BBC News

La BBC News and Current Affairs (abreujat: BBC NCA) és una de les principals divisions de la BBC. És l'entitat responsable de recollir i produir la informació d'actualitat per a les divisions informatives de televisió, ràdio i Internet de la BBC. Va començar a emetre el 1922 amb el nom de 2LO. Amb la voluntat d'evitar la competència, els editors de diaris van persuadir el govern de prohibir a la BBC emetre notícies abans de les 19:00 h. i obligar-la a utilitzar reproduccions de les agències de notícies en lloc d'informar per si mateixa.
Se la considera l'entitat que recopila més quantitat d'informació entre els mitjans de comunicació del món, amb més de 45.000 hores de material a l'any. La seva seu es troba a Londres, ocupant l'espai amb la BBC Television Centre.
A més de l'equip instal·lat al Regne Unit, manté 48 equips humans i més de 5.500 periodistes repartits per tot el món, a banda de les 50 oficines de notícies estrangeres on hi ha més de 250 corresponsals estrangers.

## Referències

* ↑ Briggs, Asa; Burke, Peter. A Social History of the Media: From Gutenberg to the Internet (en anglès). Polity, 2005-07-29, p. 132. ISBN 978-0-7456-3511-8.
* ↑ Crisell, Andrew. An introductory history of British broadcasting. London ; New York : Routledge, 2002, p. 26-27. ISBN 978-0-415-24791-7.
* ↑ «BBC News (TV) Platform - BBC Studios». BBC news, 10-12-2023. Arxivat de l'original el 2023-12-10. [Consulta: 5 maig 2024].
* ↑ Herbert, John. Practising Global Journalism: Exploring reporting issues worldwide (en anglès). CRC Press, 2013-02-11, p. 24. ISBN 978-1-136-02986-8.

## Vegeu també

* BBC Sport

## Enllaços externs

* BBC News (anglès)
# Baron Cimetière

Els fidels del culte del Baron du Cimetière (en català: Baró del Cementiri) atribueixen poders al primer mort (anomenat Baron o Baronne) enterrat a un cementiri.
A la República dominicana, on el Baró és assimilat a San Elías del Monte y Carmelo i la Baronne (Baronessa) a Santa Marta la Dominadora, els fidels acudeixen als cementiris per demanar-los dels favors.

## Font

* Vanessa Capieu,Les Bonnes Nouvelles de l'Amérique latine, Gallimard, «Du monde entier», 2010, pàg. 378

## Bibliografia

* (castellà) Carlos Andújar Persinal, La presencia negra en Santo Domingo, a Luz Maria Martinez Montiel Identidad cultural y religiosidad popular, Santo Domingo, Cole, 1999, p. 273
# Baroda (desambiguació)

«Baroda o Vadodara» té aquests significats:
* Baroda, principat tributari protegit de l'Índia.
* Baroda (ciutat), ciutat de Gujarat, capital del districte de Baroda.
* Prant de Baroda, una de les quatre grans divisions del principat de Baroda.
* Kachhi Baroda, estat tributari protegit a la pargana de Badnawar del principat de Dhar a l'agència de Bhopawar.
* Districte de Baroda, districte del Gujarat (Índia) amb capital a Baroda.
# BCV

BCV té els següents significats:
* Banc de Cap Verd, banc central de Cap Verd
* Banc Central de Veneçuela, banc central de Veneçuela
* BCV (metro) (de les línies que la formen: Bakerloo, Central i Victoria), subdivisió del Metro de Londres
# China (pel·lícula)

China és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Farrow, estrenada el 1943.

## Argument

El 1941, durant el conflicte que enfronta el Japó i la Xina, David Jones i Johnny Sparrow, dos americans, es dediquen al tràfic de benzina que revenen a l'aviació japonesa. Els atacs aeris fan centenars de morts entre la població xinesa. Però Jones no hi veu més que una manera de guanyar diners. Un dia, Sparrow descobreix, durant un bombardeig, un nen la mare del qual acaba de morir. Li agafa afecte i el bateja "Donald Duck". Jones, amb el seu cinisme habitual, li demana que se'n desfaci, ja que tots dos han de marxar a Xangai, per embarcar-se cap als Estats Units. Sparrow no es decideix i amaga el nen al seu camió. Barrejats amb la multitud dels fugitius, el seu vehicle s'encalla aviat prop d'un campament de desplaçats xinesos. Entre ells es troba una estatunidenca, Carolyn Grant, que intenta fer passar clandestinament noies perquè continuïn els seus estudis lluny de l'estrèpit de les bombes. Jones accepta malament que Carolyn manllevi el seu camió amb aquest objectiu. Però durant el viatge, i davant les exigències japoneses, comença a obrir els ulls. Acabarà sacrificant la seva vida per aquesta gent per qui es preocupava poc.

## Repartiment

* Loretta Young: Carolyn Grant
* Alan Ladd: David Jones
* William Bendix: Johnny Sparrow
* Philip Ahn: Lin Cho, primer germà
* Iris Wong: Kwan Su
* Victor Sen Yung: Lin Wei, tercer germà
* Marianne Quon: Tan Ying
* Jessie Tai Sing: Estudiant
* Richard Loo: Lin Yun
* Irene Tso: 'Donald Duck'
* Ching Wah Lee: Chang Teh
* Soo Yong: Tai Shen
* Beal Wong: Capità Tao-Yuan-Kai
* Bruce Wong: L'ajudant del capità Tao
* Tala Birell: La russa rossa
* Barbara Jean Wong: Nan Ti
* Chester Gan: General japonès

## Referències

* ↑ «China | film by Farrow [1943]» (en anglès). britannica.com. [Consulta: 25 febrer 2020].
Viccionari
# Burgohondo

Burgohondo és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Símbols

L'escut heràldic i la bandera que representen el municipi van ser aprovats oficialment el 25 de març de 1999. L'escut té el blasó de la següent manera:
| « | «Dividit en tres casernes: Primer: D'or amb edificació eclesiàstica de gris amb vermell. Segon: D'or amb 9 rolles de gris. Tercer: D'atzur, amb arbre de plata fruïts d'or, acompanyat de pont i ones de plata. I timbrat de Corona Real.» | » |
| — Boletín Oficial de Castilla y León nº 67 de 12 |||
La descripció textual de la bandera és la següent:
| « | «Quadrada, en colors atzur i or en diagonal, i l'escut de Burgohondo al centre.» | » |
| — Boletín Oficial de Castilla y León nº 67 de 12 d'abril de 1999 |||

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
* 1 2 «ACUERDO de 25 de marzo de 1999, del Ayuntamiento de Burgohondo, por el que se aprueba el Escut Heráldico y Bandera Municipal de dicho Ayuntamiento.». Boletín Oficial de Castilla y León nº 67. Junta de Castilla y León, 12-04-1999.
# Joan Josep Bertomeu i Ferri

Joan Josep Bertomeu i Ferri (Amposta, 20 de febrer de 1943) fou un futbolista català de les dècades de 1960 i 1970.

## Trajectòria

Bertomeu començà a destacar al FC Amposta quan jugava a categoria regional. Arribà al RCD Espanyol la temporada 1965-66, i romangué al club durant més d'una dècada, fins al 1976. Era un àgil porter que alternava grans actuacions amb d'altres més discretes. Va rebre el sobrenom de Coco. Començà essent suplent d'homes com Carmelo Cedrún i no fou fins a la temporada 1969-70, jugant l'Espanyol a Segona Divisió, que Bertomeu aconseguí la titularitat de l'equip. Les següents temporades, això no obstant, tornà a alternar titularitat i suplència. En total disputà 101 partits de lliga amb el club. El 1976 l'Espanyol li donà la baixa i fitxà per la UE Sant Andreu, on jugà durant dues temporades més.
Lligat sempre a l'Espanyol, a més de jugador ha estat directiu del club i membre de l'Associació de Veterans.

## Referències

* ↑ «Amposta». Mundo Deportivo, 13-09-1961. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Moreno del Gavá continua firme ...». Mundo Deportivo, 14-01-1965. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «”Coco” BERTOMEU». hallofameperico, 03-05-2009. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «JUAN JOSÉ BERTOMEU FERRI, 1965-1975». fororcdespanyol.es. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Bertomeu revelación blanquiazul». Mundo Deportivo, 20-09-1967. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Bertomeu al San Andrés por dos años». Mundo Deportivo, 13-08-1976. [Consulta: 20 gener 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Cabana de munició Rocalta

La Cabana de munició Rocalta és una obra de Conca de Dalt (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cabana de munició. Murs construïts amb pedra i morter aprofitant el terreny rocós.
Durant el temps que va estar en actiu el Frot de Pallars (Abril - Desembre 1938), l'exèrcit republicà va condicionar diversos punts de la serra o el roc de Pessonada, el punt més alt el qual és Rocalta. Es van habilitar trinxeres, cabanes de munició, camins, dipòsits i de més.
Per la quantitat de munició trobada, es dedueix que aquesta construcció en concret s'emprava com a polvorí. Trobem algunes inscripcions al mur, sense estudiar. En altres construccions de la zona s'han trobat les referències dels constructors de les estructures.

## Història

Fitxa donada d'alta amb la informació proporcionada pel Cos d'Agents Rurals de la zona, recollida al model de fitxa F30 nº 1675, realitzada el 5/09/2013.
Construït durant el temps que va estar en actiu el Frot de Pallars (Abril - Desembre 1938),

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cabana de munició Rocalta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].