OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gumesind de Toledo

* No s'ha de confondre amb Gumesind de Còrdova.
Gumesind va ser un religiós mossàrab que va ser arquebisbe de Toledo entre ca. 808 i ca. 828. No es tenen dades de la seva vida ni de la seva obra a l'arxidiòcesi, tan sols els anys que aproximadament va ocupar la seu. Successor d'Elipand, els catàlegs diuen que vivia el 820, i Flórez diu que va iniciar el seu mandat vers el 808, així fa que Elipand mori nonagenari i la probabilitat d'un petit període de seu vacant. En tot cas, va sobreviure fins a l'any 828 i el va succeir en el càrrec Vistremir.

## Referències

* ↑ Flórez, 1859, p. 345.
* ↑ Flórez, 1859, p. 346.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada (en castellà). Tom V. Madrid: J. Rodríguez, 1859.
# Jacqueline Irles

Jacqueline Irles (Perpinyà, 24 de maig de 1957) és una economista i política nord-catalana. Llicenciada en Ciències Econòmiques per la Universitat de Perpinyà, de 1995 a 1999 fou regidora de Vilanova de Raò, el 1999-2001 en fou tinent d'alcalde i a partir de 2001 en fou alcaldessa. Al maig de 2020 fou escollida per al seu quart mandat a l'alcaldia.
Fou elegida diputada per la quarta circumscripció dels Pirineus Orientals a les eleccions legislatives franceses de 2007 per la Unió pel Moviment Popular amb el 50,25% dels vots emesos, derrotant el candidat socialista Pierre Aylagas, successor de l'històric Henri Sicre. A les eleccions legislatives franceses de 2012, però, fou derrotada pel candidat socialista Pierre Aylagas.

## Càrrecs

* Alcaldessa i regidora:
** 18/06/1995 - 30/03/1999: consellera municipal de Vilanova de Raò
** 30/03/1999 - 18/03/2001: adjunta a l'alcalde de Vilanova de Raò
** 19/03/2001 - 09/03/2008: alcaldessa de Vilanova de Raò (primer mandat)
** 2008 - 2014ː alcaldessa de Vilanova de Raò (segon mandat)
** 2014 - 2020ː alcaldessa de Vilanova de Raò (tercer mandat)
** 25/05/2020 - actualitatː alcaldessa de Vilanova de Raò (quart mandat)
* Diputada:
** 19/06/2007 - 19/06/2012: diputada de la Quarta circumscripció dels Pirineus Orientals

## Referències

* ↑ «Mme Jacqueline Irles». Assemblée Nationale. [Consulta: 20 març 2022].
* 1 2 «Municipales - P.-O.: 4e mandat pour Jacqueline Irles à Villeneuve-de-la-Raho» (en francès). L'Indépendant, 28-05-2020. [Consulta: 20 març 2022].
* 1 2 Bocconi, Tanguy. «Municipales à Villeneuve-de-la Raho : Jacqueline Irles brigue un quatrième mandat» (en francès). France Bleu Roussillon, 09-10-2019. [Consulta: 20 març 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial de Jacqueline Irles Arxivat 2010-01-15 a Wayback Machine.
* Fitxa de l'Assemblea Nacional Francesa
* Extensa entrevista (francès)
# Maria Tomásia Figueira Lima

Maria Tomásia Figueira Lima (Sobral, 1826 - 1902) va ser una aristòcrata i abolicionista brasilera. L'any 1882, juntament amb Elvira Pinho i d'altres dones, va participar en la fundació de la Sociedade das Senhoras Libertadoras (o Cearenses Libertadoras) amb l'objectiu de lluitar per l'abolició de l'esclavitud, organització que també va presidir. Aquesta agrupació es va convertir en la primera del seu tipus que va ser conformada i liderada exclusivament per dones.
Figueira Lima va pertànyer a les famílies tradicionals Figueira de Melo, Xerez i Viriato de Medeiros, i va contreure matrimoni amb el també abolicionista Francisco de Paula de Oliveira Lima.

## Notes

* ↑ Aquest grup el van conformar també les aristòcrates Francisca Nunes da Cruz, Carolina Cordeiro, Luduvina Borges, Eugênia Amaral, Jacinta Souto, Maria Teófilo Morais, Maria Nunes Façanha, Lina Bezerra i Joana Bezerra, entre d'altres.
* ↑ En el Dicionário da escravidão negra no Brasil s'indica que s'haura instal·lat el 5 de gener de 1883 amb el nom de "Sociedade Abolicionisa Feminina".

## Referències

* ↑ Schumaher, Schuma. Dicionário Mulheres do Brasil: de 1500 até a atualidade (en portugués). Editora Zahar, 2000.
* 1 2 de Novaes Marques, Teresa Cristina. Abrealas: o feminismo na virada do século XIX/XX (en portugués). REDEH, Rede de Desenvolvimento Humano, p. 56.
* 1 2 Girão, Raimundo. Pequena história do Ceará (en portugués). Edições Universidade Federal do Ceará, 1984, p. 294.
* ↑ Moura, Clóvis. Dicionário da escravidão negra no Brasil (en portugués). EdUSP, 2004, p. 434. ISBN 978-853-140-812-0.
* ↑ «Maria Tomásia» (en portugués). Cabeça de negro. nacaofortaleza.com. Arxivat de l'original el 2010-02-20. [Consulta: 21 agost 2013].
* 1 2 Secretaria de Cultura, Turismo e Desporto. Da senzala para os salões: (coletânea) (en portugués). Secretaria de Cultura, Turismo e Desporto, 1988, p. 219.
* ↑ Goncalves Ferreira, Luzila. Suaves amazonas: mulheres e abolição da escravatura no nordeste (en portugués). Ed. Universitária, UFPE, 1999, p. 236. ISBN 978-857-315-153-4.
# Casa Alfred Santamaria

* Per a altres significats, vegeu «Casa Alfred Santamaria (Cardedeu)».
La Casa Alfred Santamaria és un edifici modernista del municipi de la Garriga (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És la primera obra de Planas Calvet a la Garriga. És un edifici civil, un habitatge unifamiliar aïllat. Consta de planta baixa, soterrani i golfa. Està assentada al damunt d'un sòcol de maçoneria. La comunicació vertical es fa mitjançant la torre, i aquesta acaba en un mirador. La coberta és a dos vessants. Les llindes són esglaonades i valorats amb botons ceràmics. El ràfec està sostingut per mènsules de fusta. L'estucat de les entremènsules és amb motius geomètrics florals que es repeteixen al llarg de tot el ràfec en forma de sanefa.

## Referències

* 1 2 «Casa Alfred Santamaria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Estadi Sergio León Chávez

L'Estadi Sergio León Chávez és un estadi de futbol de la ciutat d'Irapuato, a Mèxic.
Te una capacitat per a 25.000 espectadors. Va ser inaugurat l'any 1967 i va ser seu de la Copa del Món de Futbol de 1986. És la seu del club Irapuato FC.

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 14 July 2011. [Consulta: 24 febrer 2011].
* ↑ «World Cup 1986». rsssf.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
# Arpa (riu)

L'Arpa (armeni: Արփա; àzeri: Arpaçay) és un riu que travessa Armènia i l'exclavament de Nakhtxivan d'Azerbaidjan. Neix a la província de Vaiotx Dzor d' Armènia (marz) i és un afluent esquerre de l'Aras. Té 128 km (80 mi) de llarg, i té una conca de drenatge de 2,630 km$^2$ (1,020 sq mi). Travessa moltes ciutats i pobles, incloent-hi Jermuk, Vayk, Ieghegnadzor, Areni, Oğlanqala, Siyaqut i Qışlaqabbas. Al llarg del seu curs hi trobem l'embassament de Spandaryan.

## Referències

* ↑ Арпа, Great Soviet Encyclopedia
* ↑ «Rivers of Armenia». Armenia Discovery. [Consulta: 6 juliol 2021].

## Vegeu també

* Geografia d'Armènia
# Aheri

Aheri és un dels quatre regnes ugbos de l'estat d'Ondo, situat al nord de Mahin. El títol reial és Maporure.
Les poblacions principals del regne són: Agbala Obi, Agbala Olope Meji, Agerige Zion, Aheri Camp, Ajebamidele, Akata, Ako Ira-Oba, Alape Junction, Araromi Sea-side, Enu-Ama, Idegbele, Idigbengbin, Igogun, Ihapen, Ilefunfun, Ipare, Ipepe, Mofehintokun, Okesiri, Olopo, Temidire, Ubalogun, Zion pepe.

## Referències

* Localitats
# Luciogobius ama

Luciogobius ama és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gura Ici

Gura Ici és una petita illa deshabitada de 200 m² que forma part de les illes Moluques Septentrionals. Aquesta illa pertany a Indonèsia i està banyada pel el Mar de les Moluques. La major part de l'illa està plena de vegetació, platges de sorra blanca i aigua cristal·lina.

## Referències

* ↑ «Illa Guraici». big.go.id. [Consulta: 2024].
* ↑ «Illa Guraici». halmaheraselatankab.go.id. Arxivat de l'original el 2024-01-05. [Consulta: 2024].
# Jan Diddens

Jan Diddens (14 de setembre de 1906 - 21 de juliol de 1972) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1930 i als Jocs Olímpics de 1928.

## Referències

* ↑ Player caps at the site of URBSFA Arxivat 25-5-2011 a Wayback Machine.
* ↑ «Player page at fifa.com». Arxivat de l'original el 2015-05-25. [Consulta: 12 gener 2018].
# Catocala fulminea

Catocala fulminea és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.

## Distribució

Es troba a Europa Central, sud d'Europa, est d'Asia, i Sibèria.

## Descripció

Fa 44-52 mm d'envergadura alar.

## Plantes nutrícies

Les larves s'alimenten de Prunus, Crataegus, perers, i roures.

## Subespècies

* Catocala fulminea fulminea
* Catocala fulminea chekiangensis (Mell, 1933)
* Catocala fulminea kamuifuchi Ishizuka, 2009 (Japó: Hokkaido)

## Galeria

* Catocala fulminea
* Catocala fulminea
* Catocala fulminea
* Catocala fulminea

## Referències

* Ishizuka, K., 2009: Notes on the Catocala fulminea (Scopoli, 1763) group (Lepidoptera: Noctuidae). Tinea 21 (1): 29-44.
* Saldaitis, A., P. Ivinskis, A. Floriana & J. Babics, 2012: A new species of Catocala Schrank, 1802 (Lepidoptera: Erebidae) from China. Zootaxa 3420: 63-68.

## Enllaços externs

* Funetː Catocala fulminea Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. (en)
* Biodiversidad Virtual: Catocala fulminea (castellà)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Catocala fulminea (en)
# Aselefech Mergia

Aselefech Mergia (Etiòpia, 23 de gener de 1985) és una atleta etíop, especialista en la prova de marató, amb la qual ha arribat a ser campiona mundial en 2009.

## Carrera esportiva

Al Mundial de Berlín 2009 guanya la medalla de bronze en la marató, amb un temps de 2:25:32, quedant després de la xinesa Xue Bai i la japonesa Yoshimi Ozaki.

## Referències

* ↑ «Aselefech Mergia». [Consulta: 24 novembre 2017].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Aselefech Mergia
* Marathon Info profile
# Lòbul temporal

El lòbul temporal és un lòbul cerebral que ocupa la part inferior de la cara externa de cada hemisferi cerebral. El limiten, pel darrere, la línia fictícia que representa la cissura perpendicular externa, el pol temporal de l'hemisferi, la vora inferior de l'hemisferi i la cissura de Silvi, que el separa del lòbul parietal. Posseeix dos solcs, temporal superior i inferior, i tres circumvolucions, primera, segona i tercera.
S'encarrega d'analitzar la informació que arriba per l'oïda i de la parla. També és responsable de l'equilibri i de la memòria a curt termini.

## Referències

* 1 2 3 Starr, Philip A.; Barbaro, Nicholas M.; Larson, Paul S. Neurosurgical Operative Atlas: Functional Neurosurgery. Thieme, 30 novembre 2008, p. 16, 26. ISBN 9781588903990.
* ↑ Sekhar, Laligam N.; de Oliveira, Evandro. Cranial Microsurgery: Approaches and Techniques. Thieme, 1999, p. 432. ISBN 9780865776982.
* ↑ Gratacós, Marcel. «Lóbulo temporal: características, anatomía y funciones» (en castellà), 01-03-2020. [Consulta: 24 agost 2021].
# Mali Txekon

Mali Txekon - Малый Чекон (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. És a 26 km al sud-est d'Anapa i a 121 km a l'oest de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Gostagàievskaia.

## Enllaços externs

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
* Mapa topogràfic a maps.vlasenko.net (rus).
# Jerald T. Milanich

Jerald T. Milanich és un antropòleg i arqueòleg estatunidenc, especialitzat en cultura dels amerindis dels Florida. És el curador d'Arqueologia del Museu d'Història Natural de Florida de la Universitat de Florida a Gainesville; professor adjunt del Departament d'Antropologia de la Facultat d'Arts i Ciències de la Universitat de Florida; i professor adjunt del Centre d'Estudis Llatinoamericans de la Universitat de Florida. Milanich té un doctorat en antropologia per la Universitat de Florida.
El 2005, Milanich va guanyar el Lifetime Achievement Award del Consell Arqueològic Florida.
Els interessos de recerca de Milanich inclouen l'arqueologia de l'est dels Estats Units, els amerindis precolombins del sud-est dels Estats Units, i les relacions entre euroamericans i nadius durant el període colonial d'Amèrica. Al maig de 1987 va ser citat en un article del New York Times.
Milanich és casat amb l'antropòloga Maxine Margolis.

## Llibres

* Amb Samuel Proctor, editors. Tacachale: essays on the Indians of Florida and southeastern Georgia during the historic period. The University Presses of Florida. (1978)
* First Encounters: Spanish explorations in the Caribbean and the United States, 1492-1570. University of Florida Press. (1989)
* Earliest Hispanic/Native American interactions in the American Southeast. Garland. (1991)
* With Charles Hudson. Hernando de Soto and the Indians of Florida. University Press of Florida. (1993)
* Archaeology of Precolumbian Florida. University Press of Florida. (1994)
* The Timucua. Blackwell Publications, Oxford, UK. (1996)
* Florida Indians and the Invasion from Europe. The University Press of Florida. (1998)
* Florida Indians from Ancient Times to the Present. The University Press of Florida. (1998)
* Laboring in the Fields of the Lord: Spanish Missions and Southeastern Indians Washington, D.C., Smithsonian Institution Press. (1999)
* Famous Florida Sites—Mt. Royal and Crystal River Gainesville, University Press of Florida (1999)
* Florida's Lost Tribes—Through the Eyes of an Artist Gainesville, University Press of Florida. (With artist Theodore Morris.) (2004)
* Archaeology of northern Florida, A.D. 200-900: the McKeithen Weeden Island culture. (2004)
* Frolicking Bears, Wet Vultures, And Other Oddities: A New York City Journalist in Nineteenth-Century Florida. Gainesville, University Press of Florida (2005)
* Laboring in the fields of the Lord: Spanish missions and southeastern Indians. University Press of Florida. (2006)

## Notes

* ↑ "De Soto's Trail: Courage and Cruelty Come Alive" i "Experts Debte(sic) Theory On Columbus"

## Enllaços externs

* Florida Museum of Natural History page
* Archeology Magazine - Letter From Arizona: Homeless Collections
* Museum curator wins archaeological achievement award Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
# Malegaon

Malegaon (urdú: مالیگاوں, marathi: मालेगांव|मालेगांव) és una ciutat i corporació municipal al districte de Nasik a Maharashtra a uns 280 km al nord-est de Bombai a la confluència entre els rius Girna i Mosam a at 18° 25′ N, 77° 32′ E﻿ / ﻿18.42°N,77.53°E﻿ / 18.42; 77.53. La població va passar de 19.054 habitants el 1901 a 121.000 el 1961 i 409.190 el 2001; el 2009 estaria ja prop de milió, però aquest creixement no ha anat acompanyat d'un desenvolupament similar dels serveis. És el major centre de llengua urdú a l'Índia.

## Història

El seu antic nom fou Maliwadi (llogaret de jardins). La zona va quedar en mans d'un jagirdar. Naro Shankar Raja Bahadur, el jagirdar del moment, va construir un fort el 1740 (la construcció va durar 20 anys) i s'hi van establir nombrosos musulmans procedents de Surat i altres llocs. Malegaon fou ocupada per forces musulmanes durant la guerra Pindari; la fortalesa fou conquerida pel coronel McDowall el maig de 1818, acció que va costar la vida a més de 200 soldats de les forces britàniques; quan els musulmans foren dispersats molts d'ells foren escortats fins a Surat i alli embarcats cap als seus països natius; altres es van retirar a Kutch, Kathiawar i Dècan. Llavors hi van arribar treballadors musulmans procedents de Hyderabad; després de la rebel·lió de 1857 es van establir a la ciutat molts momins del nord. La municipalitat es va establir el 1863. Encara nous conflictes intercomunitaris els anys seixanta van augmentar la població musulmana. El 8 de setembre de 2006 diverses bombes plantades per extremistes hindus van matar 37 persones i van ferir a uns 100.

## Referències

* ↑ «2006 Malegaon blasts: National Investigation Agency files chargesheet against four arrested accused» (en anglès). NDTV, 22-05-2013. [Consulta: 2 agost 2013].

## Enllaços externs

* Indian Express article: A Town Called Malegaon
* Malegaon
* Malegaon
* Malegaon Arxivat 2010-01-25 a Wayback Machine.
* Malegaon Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Cell Stem Cell

Cell Stem Cell és una revista científica especialitzada en el camp de les cèl·lules mare. Editada pel grup Cell Press, propietat de l'editorial holandesa Elsevier, la revista va publicar el seu primer nombre el 7 de juny de 2007. Amb una periodicitat mensual i editada en llengua anglesa, la revista està dirigida per experts en el camp de la recerca biocel·lular. Els seus arxius estan oberts 12 mesos després de la seva publicació. Segons Journal Citation Reports, el factor d'impacte d'aquesta revista va ser 25,315 en 2012. L'editora actual és Deborah Sweet.

## Articles destacats
### Cèl·lules mare resistents a la quimioteràpia

En la seva edició de març de 2017, la revista Cell Stem Cell presenta un nou estudi, en aquest cas d'investigadors del Institut de Recerca Biomèdica (IRB) de Barcelona, en el qual es descriu la resiliència d'un grup de cèl·lules mare en l'intestí a la quimioteràpia. El treball descriu a un grup de cèl·lules mare de l'intestí, un "reservori", que tenen característiques molt diferents a les abundants i actives cèl·lules mare ja conegudes en aquest òrgan, i que són quiescents, és a dir, no proliferen i es troben en estat d'aparent hibernació.

### Cries de ratolí sanes de dues mares

L'octubre de 2018, la revista va publicar el treball de diversos investigadors de l'Acadèmia Xinesa de les Ciències que havien aconseguit produir 29 ratolins sans de dues mares utilitzant cèl·lules mare i edició genètica. Entre els signants de l'article destaca Qi Zhou, coautor del treball.

## Referències

* ↑ «Cell Stem Cell». Intute. [Consulta: 19 juny 2010].
* ↑ 2009 Journal Citation Reports Science Edition.
* ↑ «El intestino tiene células madre resistentes a la quimioterapia». Jano.es, 10-03-2017.
* ↑ «Un laboratorio chino logra que nazcan crías de ratón sanas de dos madres». Sinc, 11-10-2018.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Eurominority

Eurominority (Organització de les Minories Nacionals) és una organització no governamental creada el 1999 per Mikael Bodlore-Penlaez, Darko Gavrovski, Perdu Perra i Johannes Hofmeister per tal de defensar i difondre informació de les nacions sense estat, minories nacionals i culturals, pobles autòctons, grups ètnics, territoris específics amb fort particularisme i amb tendències separatistes a Europa que ha estat usada per a diversos estudis sobre minories a la Unió Europea i Canadà. La seu és a Kemper (Bretanya).
Manté una xarxa de 114 corresponsals i una base de dades en trenta llengües, entre elles el català, que ofereix notícies (en francès, anglès i la llengua de la minoria) sobre la situació de les diferents minories. Compta amb una pàgina web des de la qual es poden descarregar mapes temàtics i cartells elaborats pel grup sobre les situacions de les diferents minories i nacions sense estat, i on hom pot adherir-se a peticions en línia a favor de les llengües minoritàries. El 2007 va patir atacs de pirates informàtics atribuïts al govern de Turquia per incloure Kurdistan com a nació diferenciada dins el mapa editat per Eurominority.

## Referències

* ↑ Yu-Wen Chen. Transnational Cooperation of Ethnopolitical Mobilization: A Survey Analysis of European Geopolitical Groups. Peter Lang, 2009, p. 91.
* ↑ Informació sobre minories de Rússia Arxivat 2014-04-14 a Wayback Machine. per la Comissió d'Immigració i l'Estatut de Refugiat del Canadà, on empra dades d'eurominority
* ↑ Mapes d'eurominority Arxivat 2015-04-10 a Wayback Machine. a geobreizh.bzh
* ↑ 'Nations Blog' y eurominority.org, dos páginas web dedicadas a las naciones europeas sin estado a euskalkultura.com, 16/12/2004
* ↑ Enllaç a eurominority Arxivat 2015-09-25 a Wayback Machine. a Nationalia.info
* ↑ Eurominority (Gelesen 973 mal) Arxivat 2015-04-09 a Wayback Machine. a kurdmania.org

## Vegeu també

* CIEMEN

## Enllaços externs

* Web d'Eurominority
* «El territori d'un poble no sempre correspon als límits administratius» Arxivat 2012-02-27 a Wayback Machine. entrevista a Mikael Bodlore dins mondivers.cat, 19/11/2010.
* Europa segons Eurominority (youtube)
* El Món segons Eurominority (youtube)
* Twitter d'Eurominority
# Aschiana

Afghanistan's Children - A New Approach (ASCHIANA) (persa: اشیانه Ašiyānā, que significa "el niu") és una organització no governamental de l'Afganistan, que ha proporcionat serveis, suport i programes de treball a nens del carrer i les seves famílies des del 1995. ASCHIANA acull 4.500 estudiants a l'Afganistan a través de centres a Kabul, Mazar-i-Sharif, Herat i Parwan. ASCHIANA té quatre centres a Kabul: dos centres d'educació bàsica, un centre per a l'educació accelerada de nenes i un refugi d'emergència per a nens fugitius (amb guarderia i educació bàsica). ASCHIANA també proporciona educació bàsica als desplaçats interns i els refugiats retornats a través de cinc àrees d'extensió a Kabul.

## Referències

* ↑ New York Times How to Help Kabul's Refugees Consultat el març de 2015.
* ↑ New York Times Driven Away by a War, Now Stalked by Winter’s Cold Consultat el març de 2015.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial d'Aschiana (anglès)
* Amics d'ASCHIANA (UK) (anglès)
* Pàgina d'Aschiana) (anglès)