OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andrés Perelló Rodríguez

Juan Andrés Perelló Rodríguez (Bunyol, 1 de juliol de 1957) és un polític i advocat valencià que milita al PSPV.

## Trajectòria política

Ha estat alcalde del municipi de Bunyol de 1991 a 1995, diputat a les Corts Valencianes a les legislatures 1983-1987, 1987-1991, 1999-2003 i 2003-2007. Fou membre de la comissió gestora del partit el 1999 com a representant destacat del corrent Izquierda Socialista. El 2004 fou triat membre del Comitè Nacional del PSPV i el mateix any també s'integrà al Comitè Federal del PSOE triat al 36é Congrés.
Fou senador al Senat espanyol per designació de les Corts Valencianes entre el juliol de 2007 a maig de 2009, quan deixà l'escó per tal de presentar-se a les eleccions europees del mateix any. La substitució de Perelló al Senat va estar envoltada d'una polèmica per la negativa del Partit Popular (partit amb majoria absoluta a les Corts Valencianes, institució encarregada del nomenament del nou senador de representació territorial) a arribar a un acord amb el PSPV per a elegir el substitut de Perelló. Sis mesos més tard del previst, finalment Leire Pajín és triada nova senadora.
Andrés Perelló resultà elegit europarlamentari integrant-se al Grup Socialista Europeu i passant a ser membre de la comissió parlamentària en matèria de Medi Ambient, Salut Pública i Seguretat Alimentària; i de la Delegació per a les relacions amb Iraq.

## Altres activitats

A més de polític i advocat, Andrés Perelló ha desenvolupat altres facetes com la d'escriptor amb la novel·la "La Conjura de los Caracoles" (Ed. Algar, 2004), o tertulià a diversos fòrums i mitjans de comunicació, un fet que li ha reportat força projecció mediàtica gràcies a les seues aparicions a la tertúlia política del programa de televisió "Crónicas Marcianas" emès a Telecinco entre 1997 i 2005.

## Referències

* ↑ Pajín serà senadora el dia 25, amb sis mesos de retard, a El País de 18/11/2009.
* ↑ Andrés Perelló presentarà a València "La conjura de los caracoles" juntament amb Pilar Rahola, a Vilaweb el 25/05/2004.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Ximo Masmano Ibáñez | Alcalde de Bunyol 1991 - 1995 | Succeït per: Ximo Masmano Ibáñez |

## Enllaços externs

* Biografia de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Blog personal d'Andrés Perelló
* Fitxa d'eurodiputat a la web del Parlament Europeu
# Andrés Ramírez Gandullo

Andrés Ramírez Gandullo (El Garrobo, 8 de juliol de 1956) és un antic futbolista espanyol de la dècada de 1980.

## Trajectòria

Es formà al futbol base del Reial Betis. Coincidint amb la realització del servei militar ingressà al CD San Fernando, on jugà durant dues temporades. L'any 1978 fitxà pel FC Barcelona, romanent al club quatre temporades, les dues primeres cedit al Recreativo de Huelva i al Reial Valladolid. El 1980 passa al primer equip blaugrana on disputà 53 partits i marcà 7 gols, guanyant una Recopa d'Europa (1982) i una Copa (1981). L'any 1982 fitxà pel Reial Saragossa, on jugà una temporada al costat de Jorge Valdano, Juan Señor, Raúl Vicente Amarilla o Juan Barbas. El 1983 fitxà pel Reial Múrcia a primera divisió, i el 1985 pel Reial Oviedo a segona, club on acabà la seva carrera.

## Palmarès

* Recopa d'Europa de futbol:
** 1982
* Copa espanyola:
** 1981

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JUGADORES DE LEYENDA .... ANDRÉS RAMÍREZ». sentirseazulino, 26-04-2009. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «Andrés Ramírez Gandullo». Gran Enciclopèdia Catalana, 28-02-2014. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Ansonia longidigita

Ansonia longidigita és una espècie d'amfibi que viu a Brunei, Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M. & Yambun, P. 2004. Ansonia longidigita. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 d'abril del 2008.
# Angola Telecom

Angola Telecom és una empresa pública angolesa de telecomunicacions i proveïdor d'Internet. Fou fundada en 1992, a partir de la fusió de les empreses estatals Empresa Nacional de Telecomunicações (ENATEL) i Empresa Pública de Telecomunicações (EPTEL). Té com a slogan: "Angola Telecom, um toque amigo".

## Filials

Entre les empreses filials d'Angola Telecom hi ha:
* Infrasat, que ofereix serveis de telecomunicacions per satèl·lit.
* Angola Cables, que ofereix accés internacional per a dades i veu.
* TVCabo, que ofereix servei de cable de banda ampla per a televisió i radiodifusió.
* Multitel, un portal que ofereix una àmplia gamma de serveis d'Internet.
* ELTA, Empresa de Llistes Telefòniques d'Angola, un directori telefònic en línia.
* Movicel, ofereix serveis de telecomunicacions mòbils.
Angola Telecom va crear el proveïdor de telefonia mòbil Movicel com a filial, però des de 2010 manté només una part minoritària de les accions de Movicel.
El 2010 Angola Telecom va iniciar un programa de reestructuració dirigit per un equip de consultors internacionals. El 2014, Bloomberg va informar que la companyia estava en camí d'obtenir el seu primer benefici net en més de 8 anys. No obstant això, el col·lapse econòmic alimentat per la devaluació del petroli probablement va esborrar els guanys aconseguits fins ara.

## Referències

* ↑ ANGOP. «Novo Conselho de Administração da Angola Telecom tomou posse», 18-02-2013.
* ↑ Angola Telecom Targets 2015 Profit After State Answers 911 Call

## Vegeu també

* MSTelcom proveïdor de telecomunicacions de Sonangol
* Movicel proveïdor de telefonia mòbil

## Enllaços externs

* Angola Telecom
* ELTAngola
* Multitel
* TVCabo
# Anacroneuria iporanga

Anacroneuria iporanga és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'estat de São Paulo (el Brasil).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bispo & Froehlich, 2004. Aquatic Insects 26(2):103.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Perlidae (Plecoptera) from Intervales State Park, São Paulo State, Southeastern Brazil, with Descriptions of New Species (anglès)
* ↑ Checklist dos Plecoptera (Insecta) do Estado de São Paulo, Brasil (portuguès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):158.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 29 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Andreu Torrens i Busquets

Andreu Torrens i Busquets (Santa Maria del Camí, Mallorca, 23 d'agost de 1845 - Palma, 5 de febrer de 1927) va ser un compositor, pianista, pedagog i músic mallorquí.
Va néixer en el carrer de sa Revolta. Son pare era ferrer. Fou un músic precoç, ja que la primera peça la va compondre als deu anys. Va ser deixeble del mestre Mn. Miquel Tortell i als dotze anys va escriure una psalmodia per a les monges de Santa Magdalena. Als catorze va ser nomenat organista de la parroquial de Sant Nicolau (1859-1865). Dedicà la seva vida a impartir classes de música i a acompanyar amb el piano. Va ser professor de música a l'escola Normal de Mestres (1916-1917).
La seva obra és diversa. Va compondre l'opereta Políticos en agraz, amb Ricard Salvà, la sarsuela La verbena de San Juan, també amb Salvà; posà música a l'himne escrit per Josep Maria Quadrado Ama els penyals la Verge sobirana, una Missa per a orquestra i un Stabat mater. També compongué romances i cançons com Tot passa i se'n va, amb text d'Emília Sureda, i Marina amb text de Mateu Obrador. Compongué un Himne a Chopin. Altres obres són: Dansa infernal, Festa de poble i multitud de peces per a piano (una col·lecció de 10 fou editada per Mn. Joan Maria Tomàs).

## Referències

* ↑ ALONSO, Celsa. «Torrens Busquets, Andreu». A: Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. 10. Madrid: SGAE, 1999-2002, p. 625.
* ↑ Dolç, Miquel «El mestre Andreu Torrens». Quaderns Literaris Ponent, 1963.
# Andreu Sàbat

Andreu Sàbat (Torroella de Montgrí, Baix Empordà, 1608 - 1676) fou un notari i escriptor religiós català.
Andreu Sàbat era fill del notari Nicolau Sàbat i de Margarita. Al llarg de la seva vida serà clavari i paborde de Santa Caterina i va produir un conjunt d'escrits sobre la historia de l'ermita. Escriví un Llibre de [...] Santa Caterina i de sa santa casa en la muntanya de Montgrí (1672, amb afegits posteriors), sobre l'ermita dedicada a aquesta santa i els miracles que feu (ms. 2234 de la BC; un altre a la Reial Acadèmia de la Historia de Madrid). També compongué una Comèdia de santa Catalina, en castellà, que no es conserva.

## Referències

* ↑ «Andreu Sàbat». GEC. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ Batlle del Molino, Àngela. "Andreu Sàbat. El notari devot de Santa Caterina" Llibre de la Festa Major de Torroella de Montgrí [en línia], 1997,, p. 63-68. [Consulta: 27-09-19]
* ↑ Bassa Pasqual, Jaume. «Santa Caterina i el seu pou». Emporion, 27-01-2009. [Consulta: 26 novembre 2023].
# Nogueirosa

Nogueirosa és una parròquia del municipi de Pontedeume. Segons l'Instituto Galego de Estatística en 2011 tenien 867 habitants (447 dones i 420 homes) distribuïts en 21 institucions de la població, que és una disminució en comparació amb 1999, quan tenia 929 habitants. En destaca el Castell de Nogueirosa.
# Antonio Fuertes Pascual

Antonio Fuertes Pascual (Benimàmet, Ciutat de València, 3 de desembre de 1929 - 5 de gener de 2015) va ser un futbolista valencià, que va jugar nou temporades com a davanter al primer equip del València CF, i un total de quinze a l'entitat, sent l'autor del gol mil del València en primera divisió. Tot i ser un davanter polivalent, la seua posició natural era la d'extrem dret. Apodat com a Toñín, va jugar més de dos-cents partits amb l'equip merengot, amb qui va guanyar la Copa del Generalísimo de futbol 1953-54. La final la va guanyar el València CF per 3-0 contra el FC Barcelona, marcant Fuertes dos dels gols i donant-li l'assistència a Manolo Badenes en l'altre. En 1952 va disputar un partit amistós amb la selecció espanyola. En 1959 va fitxar per l'Elx CF, on es retiraria en 1961, si bé posteriorment encara jugaria a equips no-professionals.
Va destacar també com un dels millors jugadors aficionats de Pilota Valenciana del moment.

## Referències

* 1 2 3 4 El héroe que debutó con 15 años Arxivat 2015-01-09 a Wayback Machine. obituari a Las Provincias del 5 de gener de 2015 (castellà)
* 1 2 3 Fallece en Valencia el futbolista internacional Antonio Fuertes Arxivat 2015-01-07 a Wayback Machine. notícia a SEFutbol del 5 de gener de 2015 (castellà)
* ↑ Durà, Paco «Del València CF al trinquet: futbolistes que han jugat a pilota valenciana». PilotaVeu, 11-01-2017. Arxivat de l'original el 2023-04-15 [Consulta: 3 gener 2021].
# Captura la bandera

Captura la bandera és un joc tradicional a l'aire lliure on tots dos equips tenen una bandera (o un altre marcador) i l'objectiu és capturar la bandera de l'altre equip, situada a la "base" de l'equip i tornar-la amb seguretat a la seva base. Els jugadors enemics poden ser "etiquetats" pels jugadors del seu territori i, depenent de les regles, poden estar fora del joc, convertir-se en membres de l'equip contrari, tornar al seu propi territori o congelar-los en el seu lloc ("a la presó" ") fins que s'alliberi per un membre del seu propi equip.

## Informació general

Captura la bandera requereix un terreny de joc. Tant en versions exteriors com en interiors, el camp es divideix en dues meitats clarament designades, conegudes com a territoris. Els jugadors formen dos equips, un per a cada territori. Cada costat té una "bandera" que sovint és un tros de tela, però pot ser qualsevol objecte prou petit per poder ser transportat fàcilment per una persona (els jocs nocturns poden utilitzar, barres lluminoses o llanternes com a "banderes"). De vegades, els equips usen colors foscos a la nit per fer més difícil que els seus oponents els vegin. Si un equip té la bandera de l'equip contrari al seu territori, es poden etiquetar perquè tenen la bandera de l'equip contrari.

## Seguretat informàtica

En seguretat informàtica, captura la bandera, un tipus de cryptosport, és una competició de seguretat informàtica. Els concursos de captura la bandera solen ser dissenyats per servir com a exercici educatiu per adquirir experiència en la seguretat d'una màquina, així com a la realització i reacció davant d'un tipus d'atacs trobats al món real (és a dir, programes de recompenses d'errors en configuració professional). L'enginyeria inversa, l'arribada de xarxes, l'anàlisi de protocols, l'administració de sistemes, la programació d'ordinadors i la criptoanàlisi són totes les habilitats requerides per les competicions anteriors de la captura la bandera a DEF CON. Hi ha dos estils principals de les competicions de captura de bandera: atac / defensa i perill.

## Enllaços externs

* Joc de pirates Arxivat 2020-09-28 a Wayback Machine.
* El lloc web de Richard Carr
* Captura el senyalador a usscouts.org
* Captureu el senyalador en seguretat informàtica a root-me.org
* CTFtime - lloc de seguiment mundial de CTF
# Josh Lucas

Josh Lucas (20 de juny de 1971 a Little Rock, Arkansas) és un actor estatunidenc.

## Biografia

Fill d'un metge i d'una infermera és el primer de quatre germans. Va tenir una infància molt moguda per mor de l'activisme polític dels seus pares contra la guerra nuclear i l'energia nuclear. El 1981 es varen establir a l'estat de Washington on es va diplomar a la "Gig Harbor High School" el 1989, on va tenir el primer contacte amb el recitar.
Després es va mudar a Los Angeles, on comença a fer feina a produccions televisives com sèries. Debuta en el cinema a la pel·lícula Alive, i després el trobam a films com American Psycho, Una ment meravellosa i Sweet Home Alabama.
El 2003 obté el paper del pres a la pel·lícula Hulk de n'Ang Lee; actualment ha participat a Poseidon un remake de L'aventura del Posidó de 1972.

## Filmografia

* Viuen (Alive) (1993)
* Thinner (1996)
* True Blue (1996)
* ''You Can Count on Me (2000)
* American Psycho (2000)
* The Dancer (2000)
* El pes de l'aigua (The Weight of Water) (2000)
* When Strangers Appear (2001)
* Sessió 9 (Session 9) (2001)
* Una ment meravellosa (A Beautiful Mind) (2001)
* The Deep End (2001)
* Sweet Home Alabama (2002)
* Hulk (2003)
* Wonderland (2003)
* Undertow (2004)
* A la cantonada (Around the Bend)) (2004)
* Stealth: L'amenaça invisible (Stealth) (2005)
* Una vida per endavant (An Unfinished Life) (2005)
* Poseidon (2006)
* Glory Road (2006)
* Life as We Know It (2010)
* Peacock (2010)
* L'innocent (The Lincoln Lawyer) (2011)
* The Mysteries of Laura (2014-2016), sèrie de televisió

## Enllaços externs

* Josh Lucas - Lloc web oficial
# Enlightenment

Enlightenment, també conegut simplement com a E, és un entorn d'escriptori lleuger per a GNU/Linux.

## Distribucions

Tot i que l'Enlightenment es troba disponible per gairebé totes les distribucions GNU/Linux, són poques les que l'activen per defecte, com:
* Yellow Dog Linux (web Arxivat 2013-01-31 a Wayback Machine.): distribució recomanada per Sony per a la PS3.
* Elive (wen): distribució live CD.
* gOS (wen Arxivat 2008-12-16 a Wayback Machine.): distribució usada en equips Everex

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Enlightenment
* Enlightenment - Lloc web oficial
* Enlightenment a SourceForge.net (anglès)
# Xot variable

El xot variable (Megascops atricapilla) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita els boscos del Paraguai i sud-est del Brasil. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Xot variable». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 12 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 261. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black-capped Screech-owl. Megascops atricapilla» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 17 febrer 2023].
# Can Turró

Can Turró és una masia de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La masia s'orienta cap a l'est i és coberta a dues vessants. L'edifici compost de planta baixa, pis i golfes. Té un portal adovellat amb arc de mig punt i finestres de pedra d'arc pla (les del pis amb el replanell motllurat). La finestra situada a l'esquerra del portal té gravada la inscripció: 1778. A sobre del portal hi ha una finestra amb guardapols de pedra; s'aprofitaren materials d'altres construccions. A la paret nord també hi ha una finestra que aprofita una mola de molí. A l'interior s'hi conserva sencer el forn de pa. Al darrere de la casa hi ha un empedrat que correspondria al lloc a on s'entrava el carro.

## Història

Fou deshabitada de 1686 a 1989 i comprada el 1989 pel sr. Volart. El 1990 s'inicia la reforma i rehabilitació de la casa per tal de condicionar-la com a habitatge.

## Referències

* 1 2 «Can Turró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Can Trullàs (foneria)

Can Trullàs era una fàbrica de Granollers (Vallès Oriental) amb elements noucentistes i racionalistes, inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La fàbrica era un edifici industrial de planta baixa, que ocupava un espai rectangular amb dues façanes alineades a dos carrers. La façana més antiga era de composició asimètrica, amb elements formals representatius del llenguatge noucentista. El cos de la cantonada, en semicercle, i l'entrada al carrer Sant Josep, eren volums del llenguatge de l'arquitectura racionalista.
Segons el plànol del 1912, la porta d'entrada al carrer St. Jaume tenia forma el·líptica.

## Història

La fàbrica Trullàs començà la seva producció metal·lúrgica en petits tallers artesans al carrer Alfons IV i després al carrer Travesseres. L'any 1913 (que coincideix amb la data d'arribada de l'electricitat a Granollers) passà al carrer St. Jaume en un punt conegut com a "Can Pasasserras". Fou tancada els anys setanta.
Als terrenys on hi havia la fàbrica es van trobar restes d'època romana i medieval. El 1990 es va aprovar un pla especial per al seu enderroc i construcció de nous habitatges

## Referències

* 1 2 3 «Fàbrica Trullàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
* ↑ «Foneria Trullàs / Can Trullàs | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 29 març 2022].
# Careproctus faunus

Careproctus faunus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 10,2 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 52-56.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat (58°N-51°N, 177°W-165°W) que viu entre 120 i 422 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Aleutianes.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Orr, J.W. & Pearson Maslenikov, K., 2007. Two New Variegated Snailfishes of the Genus Careproctus (Teleostei: Scorpaeniformes: Liparidae) from the Aleutian Islands, Alaska. Copeia, 2007 (3): 699–710.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Captura de Neapolis

La captura de Nàpols (o de Neapolis) es refereix a la presa de la ciutat de Neapolis (l'actual Nàpols) durant el període conegut com la Segona Guerra samnita.

## Antecedents

El 328 aC apareix una facció prosamnita a Nàpols i el 327 aC s'estableix una guarnició de 4.000 samnites i 2.000 d'homes de Nola a Neàpolis, desencadenant la Segona Guerra Samnita.
El cònsol Quint Publili Filó va ocupar una posició entre Paleòpolis i Neapolis i va tallar les comunicacions entre ambdues i amb els samnites.

## La captura

Els romans no van poder capturar la ciutat per setge o assalt, de manera que van haver d'utilitzar l'única altra opció disponible: la traïció. L'opinió de la ciutat variava de la causa samnita a la causa romana, de manera que es va tramar un complot amb Carilau i Nimfi per permetre que les forces romanes comandades per Quint Publili Filó entressin a la ciutat en la nit Quan va arribar la nit, els samnites esperaven uns vaixells a la costa i entretant un exèrcit romà va entrar per una porta, mentre Luci Corneli Lèntul I cobria la possible arribada dels samnites. Un cop dins la batalla va començar i Paleòpolis va caure, el contingent de Nola es va retirar i a continuació va caure Neapolis.

## Conseqüències

La captura de Neapolis va provocar la declaració de Segona Guerra samnita i la l'allunyament dels conflictes de la costa del Tirrè cap a les valls de l'interior i el litoral oriental.

## Referències

* ↑ Salmon, p.215
* ↑ Salmon, p.2188
* ↑ Salmon, p.219
* 1 2 3 Davis, Gordon. «326 BC: The Fall of Neapolis». The Second Samnite War: Phase 1. Arxivat de l'original el 2011-12-24. [Consulta: 8 gener 2012].

## Bibliografia

* Salmon, Edward Togo. Samnium and the Samnites (en anglès). Cambridge University Press, 2010, p.218. ISBN 0521135729.
# Cariño

* Aquest article tracta sobre el municipi gallec. Si cerqueu el grup de música madrileny, vegeu «Cariño (grup musical)».
Cariño és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la Comarca do Ortegal. És situat a la costa nord de la ria d'Ortigueira. El 1988 se separà del municipi d'Ortigueira.

## Parròquies

* Cariño (San Bartolomeu)
* Feás (San Pedro)
* Landoi (Santiago)
* A Pedra (Santa María)
* Sismundi (San Estevo)

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Instituto Galego de Estatística - Nomenclátor». ige.eu. [Consulta: 21 maig 2018].