OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crewe Alexandra Football Club

El Crewe Alexandra Football Club és un club de futbol anglès de la ciutat de Crewe, Cheshire.

## Història

El club es formà l'any 1877 amb el nom Crewe Football Club, en escindir-se del Crewe Cricket Club. Posteriorment se li afegí el nom Alexandra, en referència a la princesa Alexandra de Dinamarca. El 1884 disputà per primer cop la FA Cup jugant contra el club escocès Queens Park de Glasgow, perdent 10-0. La temporada 1887-88 arribà a semifinals, derrotant Derby County i Middlesbrough, essent derrotat per Preston North End. Jugà a la Football Alliance i fou membre fundador de la Second Division el 1892, però el 1896 abandonà aquesta lliga.
Retornà a la Football League el 1921. El seu primer èxit important fou la victòria a la Copa gal·lesa de futbol l'any 1936 i l'any 1937. Durant les dècades de 1950 a 1980 el club jugà majoritàriament a la Fourth Division. El 1983 contractà com a entrenador Dario Gradi, el qual romangué en el càrrec fins a l'any 2007. El 1989 assolí l'ascens a la Third Division, on hi retornà el 1994. Jugà a la Division One entre 1997 i 2002. Després d'una temporada a la Division Two, tornà a ascendir l'any 2003 a la Division One, reanomenada Football League Championship el 2004. Disputà la League One entre 2006 i 2009, la League Two fins al 2012 i novament la League One a partir d'aquest any. L'any 2013 es proclamà campió del Football League Trophy.
Alguns jugadors que han passat pel club han estat Geoff Thomas, David Platt, Robbie Savage, Neil Lennon, Steve Jones o Bruce Grobbelaar.

## Palmarès

* Milk Cup
** 1987, 1999
* Cheshire Senior Cup
** 1910, 1912, 1913, 1923, 2002, 2003
* Copa gal·lesa de futbol
** 1936, 1937
* Cheshire Premier Cup
** 2009, 2010
* Football League Trophy
** 2013

## Referències

* ↑ «Coca-Cola Football League One: Table». BBC News [Consulta: 10 juny 2013].
* ↑ Alex secure play-offs spot, Sporting Life (retrieved: 6 Maig 2012)
* ↑ «Go and finish the job, says Crewe Alexandra boss Steve Davis.». BBC News, 17-05-2012.
* ↑ «Crewe 2-0 Walsall». BBC Sport, 27-04-2013 [Consulta: 29 abril 2013].
* ↑ Scott, Ged «Crewe Alexandra: Dario Gradi's academy dream set to come true». BBC Sport, 24-04-2013 [Consulta: 29 abril 2013].
* ↑ Osborne, Chris. «Crewe 2 - Southend 0». BBC Sport. BBC. [Consulta: 8 abril 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club
* Crewe Alexandra a Soccerbase Arxivat 2004-04-26 a Wayback Machine.
# Nemadoras elongatus

Nemadoras elongatus és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bendir

El bendir (àrab: بندير; plural banadir, بنادير), també anomenat erbeni, arbani o bendyr, és un tambor de marc tradicional a tot el Nord d'Àfrica, més concretament al Marroc. A diferència de la pandereta, no té decoració.

## Característiques

Es tracta d'una espècie de pandero d'uns 40 cm de diàmetre realitzat amb pell de cabra. En dos forats del cèrcol té adaptats dos platerets metàl·lics que sonen en agitar-se l'instrument. A l'interior, enganxats a la pell, té diverses cordes de budell que en vibrar donen ressonància a l'instrument. Quan es copeja el tambor amb els dits o amb el palmell de la mà dona el so típic d'un brunzit.
El marc és de fusta i té una sola pell. Crea tons diferents d'acord amb la difusió de les ones de xoc que es desplacen a través de la pell. El més antic i més comú tipus de tambor d'aquest tipus és de forma quadrada.
El diàmetre del bendir és d'uns 36 a 41 cm. Es toca mantenint-ho vertical i inserint el dit polze de la mà esquerra generalment dins del forat del bastidor i la mà dreta tocant en les vores i el centre.

## Usos

El bendir es va utilitzar en tot el nord d'Àfrica, l'antic Egipte, Mesopotàmia i al Marroc. El tambor bendir ha existit des de temps prehistòric.
S'utilitza en les cerimònies del sufisme. La tradició sufí està fortament caracteritzada per l'ús de la música, el ritme, la dansa i en particular per arribar a estats de consciència introspectiva.
És un instrument de percussió emprat pels àrabs.

## Referències

* ↑ «TERMCAT». Arxivat de l'original el 2016-08-28. [Consulta: 22 juny 2016].

## Enllaços externs

* Bendir a Youtube
* Bendir a RhythmMuseum.com Arxivat 2016-05-31 a Wayback Machine. (en anglès)
# Acousters

Els Acousters són un grup musical de Girona establert en 2009. Han publicat dos treballs discogràfics: Darrere la porta (2012) i De primavera i ràbia (2014).

## Història

Els músics del grup són David Abad (guitarra i veus), Carles Camós (piano), Gerard Parés (bateria i veus), Marta Pérez (veu i guitarra) i Albert Ramos (baix i contrabaix). Acousters es va establir en 2009, i en 2012 va ser semifinalista al concurs Sona9. El seu primer àlbum va ser Darrere la porta…, una col·lecció de dotze cançons publicada en 2012. La cançó "Amants" va ser produïda amb l'ajuda de Cesk Freixas. El disc va rebre una nominació a Disc Català del l'Any 2012, i el grup va rebre tres nominacions als Premis Enderrock del mateix any.
Dos anys més tard es van editar el seu segon disc, anomenat De primavera i ràbia. El vídeo del seu senzill, "Em bullen els peus", va ser gravat als carrers de Sant Cugat del Vallès. Els dos àlbums van ser autoedidats, i el segon va ser parcialment patrocinat a través d'una campanya de micromecenatge. Les cançons són presentades en català i (algunes) en anglès. Al segon disc van tocar amb l'ajuda de Xavi de la Iglésia (del grup Blaumut), que va escriure la cançó "La maleta". La vocalista Marta Pérez va declarar que a ella li agrada molt aquest grup.
A més del seu treball dins d'Acousters, Marta Pérez canta en el trio d'havanera Les Anxovetes, format en 2014.

## Notes

* ↑ Totes les lletres de Marta Pérez, tota la música d'Acousters.
* ↑ Totes les lletres de Marta Pérez i Rebugent, tota la música d'Acousters.

## Referències

* 1 2 «El debut d'Acousters». Enderrock.
* ↑ «Acousters es calcen per al bon temps». Enderrock.
* 1 2 "Acousters – Darrere la porta…". Arxivat 2015-11-24 a Wayback Machine. ftp.enderrock.com. Consulta 24 de novembre 2015.
* 1 2 3 Juanico, Núria (2014-05-12): "Acousters grava parts del seu videoclip a Sant Cugat". cugat.cat. Consulta 24 de novembre 2015.
* ↑ "Acousters – Presenten el disc De primavera i ràbia". tradicionarius.cat. Consulta 24 de novembre 2015.
* ↑ "'De primavera i ràbia' és un segon disc ple d'emocions i sentiments Acousters es calcen per al bon temps". enderrock.cat, EDR #22. Consulta 24 de novembre 2015.
* ↑ Pianas, Pau (2014-05-27): "Acousters: “Volgudament o no ens hem trobat amb què hem crescut, hem evolucionat i hem canviat”". Arxivat 2017-06-23 a Wayback Machine. totmusicat.cat. Consulta 24 de novembre 2015.
* ↑ J. Camps Linnell (2014-05-15): " Les Anxovetes debuten avui en directe a Salt". elpuntavui.cat. Consulta 24 de novembre 2015.
# Acosta

«Acosta» té aquests significats:
* Acosta (Uruguai), entitat de població de l'Uruguai al sud-est del departament de Treinta y Tres, limítrof amb Rocha
* Cantó d'Acosta
* Biografies:
** Alberto Acosta (Arocena, Argentina, 1966), futbolista argentí
** Agustín Acosta Bello (Matanzas, Cuba, 1886 - Miami, Florida, Estats Units, 1979), escriptor
** Antonio Acosta Rivera (Madrid, 1971), futbolista espanyol que jugava de migcampista
** Cecilio Acosta
** Joaquín Acosta
** José Acosta Sánchez (Còrdova, 1937), advocat i professor universitari andalús
** Juana Acosta o Juanita Acosta (Cali, 1976), actriu i model colombiana
** Héctor Acosta (Rosario, 1933), ciclista argentí que combinà el ciclisme en pista amb la ruta
** Lautaro Germán Acosta (Glew, província de Buenos Aires, Argentina, 1988), futbolista argentí
** Manuel Acosta Ojeda (Lima, 1930), cantautor peruà de música criolla
** Raymond L. Acosta (1925, New York City), jutge dels Estats Units
# Adriano Zanaga

Adriano Zanaga (Pàdua, 14 de gener de 1896 - Pàdua, 31 de gener de 1977) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1921 i 1930. Bon rodador, els seus èxits esportius més destacats foren una etapa al Giro d'Itàlia de 1924, dues edicions de la Milà-Torí i el campionat d'Itàlia amateur, el 1921.

## Palmarès

* 1921
** Campió d'Itàlia de ciclisme en ruta (amateur)
** 1r a la Copa de la Victòria
** 1r a la Copa del Re
** 1r a La Popolarissima
* 1922
** 1r a la Milà-Torí
** 1r a la Copa de la Victòria
* 1924
** 1r a la Copa d'hivern Pirelli
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1925
** 1r a la Milà-Torí
* 1927
** 1r a la Volta a Turíngia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1924. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1929. Abandona

## Referències

* ↑ Archives, Cycling. «Adriano Zanaga» (en anglès). [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Adriano ZANAGA» (en italià). [Consulta: 23 gener 2022].
# Aerogal

Aerogal (Aerolíneas Galápagos S.A.) és una aerolínia basada a Quito, Equador. El seu codi IATA és 2K i el seu codi ICAO és GLG.
L'empresa fou fundada el 1986, amb la intenció de servir vols de càrrega i de passatgers entre el continent i les illes Galápagos. Això no obstant, a causa de la poca demanda, l'empresa aviat diversificà la seva oferta amb vols interiors entre les principals ciutats de l'Equador i té previst ampliar el seu servei a ciutats de la selva amazònica equatoriana.

## Flota

La flota d'Aerogal està formada pels aparells següents (a gener de 2006):
* 2 Boeing 737-200
* 3 Boeing 727-200

## Enllaços externs

* Aerogal.com.ec (Web oficial) (anglès)(castellà)
# Agnesia

Agnesia és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Agnesia lancifolia (Mez) Zuloaga et Judz.
# Abdul Kader Kardaghli

Abdul Kader Kardaghli (àrab: عبد القادر كردغلي) (Latakia, 1 de gener de 1961) és un exfutbolista sirià de la dècada de 1980. El seu germà Ahmad, també fou futbolista.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Síria.
Pel que fa a clubs, destacà a Tishreen SC, Al-Jaish SC i Jableh SC.

## Referències

* ↑ 11v11 Profile
* ↑ Abdul Kader Kardaghli Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Stats a RSSSF
* ↑ Abdul Kader Kardaghli a worldfootball.net
# Acqueville

* Per a altres significats, vegeu «Acqueville (Calvados)».
Acqueville és un municipi delegat francès al departament de la Manche (regió de Normandia). L'1 de gener de 2017 va fusionar amb el municipi nou de La Hague.

## Referències

* ↑ «Arrêté 16-37 du 27 septembre 2016 portant création de la commune nouvelle de La Hague» (PDF) (en francès). Recueil des actes administratifs de la préfecture de la Manche, 01-09-2016.
# Ahmed Lütfi Efendi

Ahmed Lütfi Efendi (Istanbul, 1816 o 1817 - 17 de març de 1907) fou un historiador otomà. Va exercir diversos càrrecs oficials de l'estat acabant la carrera com a membre del consell d'estat (1877 -1879), kazasker d'Anatòlia (1880 - 1881) i de Rumèlia (1881-1887) i altre cop membre del consell d'estat (1887-1907). Fou historiador de la cort i entre les seves obres destaca la “Lutfi Tarihi”, una biografia d'Ahmed Jevdet Paixà a través de la qual narra exhaustivament la seva vida entre 1825 i 1876.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, V, 843-844
* Biografia (turc)
# Ahmed Mohamed El-Bashir

Ahmed Mohamed El-Bashir (1949) és un exfutbolista sudanès de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Sudan amb la qual participà en els Jocs Olímpics de 1972. Pel que fa a clubs, destacà a Al-Ahli SC Wad Medani.

## Referències

* ↑ «Ahmed Mohamed El-Bashir Olympic Results». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 25 octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 13 agost 2019].
* ↑ OLYMPIC FOOTBALL TOURNAMENT (anglès). linguasport.com
# Acriflavina

Acriflavina és un antisèptic tòpic. Presenta la forma d'una pols de color taronja o marró. És perjudicial per als ulls o si s'inhala. És un tint que taca la pell i la pot irritar. Les preparacions comercials sovint són una mescla amb el seu derivat, la proflavina. Té molts noms comercials.
L'acriflavina es va desenvolupar l'any 1912 pel metge alemany Paul Ehrlich i es va utilitzar durant la Primera Guerra Mundial contra la tripanosomosi africana (malaltia de la son). És un derivat de l'acridina. També es fa servir l'acriflavina pel tractament extern de les infeccions fúngiques en els peixos d'aquaris. Recentment s'ha demostrat que l'acriflavina té activitat anticàncer.

## Enllaços externs

* Encyclopædia Britannica
* ChemExper Chemical Directory
# Acres (Etòlia)

Acres (en llatí Acrae, en grec antic Ἄκραι) era una ciutat d'Etòlia situada en un lloc indeterminat a la via que anava de Mètapa a Conope, diu Polibi. Esteve de Bizanci diu erròniament que era una ciutat d'Acarnània.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Acrae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 juliol 2021].
# Ajuntament antic de Sant Feliu de Codines

L'edifici de l'antic Ajuntament de Sant Feliu de Codines és un edifici del municipi de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La primitiva Casa de la Vila estava al número 9 del carrer de Sant Joan. D'ací passà més tard, la Corporació municipal, a establir-se al carrer de Vic. L'edifici es va construir en l'època del batlle Rosàs, l'any 1863. El dia 18 de setembre de 1943 es varen inaugurar les noves dependències de la Casa Consistorial en aquest edifici, amb motiu de la celebració de la festa major de la població, i hi varen ser fins al novembre de 2005, quan es van traslladar a un edifici nou, situat a la plaça Josep Umbert Ventura. Actualment és la seu de l'Escola de Música Municipal.
És un edifici entre parets mitgeres compost de planta baixa i dos pisos i amb coberta a dues vessants coronada per un ràfec. La façana té una composició plana i simètrica amb elements que li donen un caràcter neoclàssic. Està situat en el nucli antic del poble. Es troba junt al carrer-carretera, eix principal de la població i en ell s'hi troben els edificis més representatius de finals del segle xix i principis del XX de la localitat.

## Referències

* 1 2 «Ajuntament de Sant Feliu de Codines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
* ↑ «Notícia del trasllat de l'Ajuntament». Ajuntament de Sant Feliu, 24-11-2005. Arxivat de l'original el 2015-02-24. [Consulta: 19 febrer 2015].
* ↑ «L'Escola de Música es trasllada a l'antic edifici de l'Ajuntament - Sant Feliu de Codines». Arxivat de l'original el 2019-12-18. [Consulta: 18 desembre 2019].
# Agenni Úrbic

Agenni Úrbic (llatí: Agennius Urbicus o Aggenus Urbicus) va ser un agrimensor i escriptor romà que probablement va viure a la darrera part del segle iv segons es pot establir per algunes expressions que utilitza. És possible que fos de religió cristiana.
Hom li atribueix les obres següents, que només es conserven de manera fragmentària:
* Aggeni Urbici in Julium Frontinum Commentarius, un comentari sobre l'obra De Agrorum Qualitate de Sext Juli Frontí
* In Julium Frontinum Commentariorum Liber secundus qui Diazographus dicitur
* Commentariorum de Controversiis Agrorum Pars prior et altera.
Aquesta darrera obra, segons Niebuhr, hauria estat escrita per Frontí i en temps de Domicià, car l'autor parla del praestantissimus Domitianus (admirabilíssim Domicià), una expressió que ningú hauria fet servir després de la mort d'aquest emperador.

## Referències

* ↑ Aggenus Urbicus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 71
# Agent Orange

Agent Orange és un grup californià de música punk rock format a Placentia l'any 1979. En els seus inicis, en la dècada de 1980, va començar essent un grup de surf rock. Va guanyar notorietat amb la cançó «Bloodstains», que aparegué en l'àlbum recopilatori d'una ràdio local.
Les cançons «Fire in the Rain», «Bite the hand that feeds» i «So strange» apareixen en la banda sonora de la pel·lícula de terror de 1990 Pale Blood, que també va comptar l'actuació en directe de la banda. «Let it burn» apareix en el videojoc Evolution Skateboarding de 2002 i «Bloodstains» al videojoc Skate de 2007.
Agent Orange ha estat una influència important en l'escena punk californiana, essent una de les primeres bandes a explorar el subgènere que més tard seria conegut com a skate punk. Prova d'això és el fet que han estat versionats per grups com Lagwagon amb «Everything turns grey» i The Offspring amb «Bloodstains». A la vegada, Agent Orange ha versionat The Chantays amb «Pipeline», The Great Society amb «Somebody to love», Dick Dale amb «Miserlou» i Metallica amb «Seek and destroy».

## Discografia
### Àlbums

* Living in Darkness (1981, Posh Boy Records)
* This Is the Voice (1986, Enigma Records)
* Virtually Indestructible (1996, Gunka Disc)

### EP

* Bloodstains 7" (1980, autoeditat)
* Bitchin' Summer 12" (1982, Posh Boy Records)
* When You Least Expect It... 12" (1983, Enigma Records)

### Recopilatoris

* Greatest & Latest – This, That-N-The Other Thing (2000, Cleopatra Records)
* Sonic Snake Session (2003, Restless Records)
* Blood Stained Hitz (2004, Anarchy Music)
* Surfing to Some F#*ked Up S@!t (2008, Anarchy Music)

## Referències

* ↑ Blush, Steven.. American hardcore: a tribal history. 2a edició. Port Townsend, WA: Feral House, 2010. ISBN 9781932595895.
* ↑ Harris, Vincent. «For Agent Orange's Mike Palm, the surf and sand are in his blood» (en anglès americà), 17-02-2016. [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ «Pale Blood (1990)» (en anglès), 28-03-2023. [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ Lamb, Gordon. «Agent Orange's Surf-Punk Is Still Essential». Flagpole Magazine, February 10, 2016. Arxivat de l'original el October 28, 2019. [Consulta: October 28, 2019].
* ↑ Colin Larkin. The Virgin Encyclopedia of Heavy Rock. First. Virgin Books, 1999, p. 16. ISBN 0-7535-0257-7.
* ↑ Reardon, Tom. «The 10 Best Skate Punk Records of All Time», 21-10-2015. [Consulta: 30 agost 2019].
# Agop Terzan

Agop Terzan (Istanbul, 31 d'octubre de 1927 - 7è districte de Lió, 4 d'abril de 2020) (nascut Agop Nubar Terziyan) era un astrònom franco-armeni. Nascut a Istanbul, es va llicenciar en Ciència Matemàtica i Astronòmica el 1945. Va obtenir un màster en astronomia el 1949 i un doctorat per la Universitat de Lió el 1965.
Va descobrir 710 estrelles variables durant els anys seixant del segle XX i 11 cúmuls globulars, incloent Terzan 5 i Terzan 7 (tots dos descoberts el 1968). Posteriorment, va descobrir 4430 noves estrelles variables. Terzan també va descobrir 158 nebuloses difuses, 124 galàxies, i 1.428 estrelles d'alt moviment.
Va ser membre del Comitè d'Astronomia Nacional Francès i la Unió Astronòmica Internacional (UAI).

## Referències

* 1 2 3 «Famous Astronomers, "Agop Terzan"». Armenian Astronomical Society. Arxivat de l'original el 14 gener 2010. [Consulta: 9 desembre 2009].
# Agonòteta

Agonòteta(en grec antic ἀγωνοθέτης, plural ἀγωνοθέται) era la persona que en els antics jocs grecs decidia les disputes i atorgava els premis, equivalent als moderns àrbitres.
Originalment eren les persones que organitzaven els jocs i oferien els premis, i així va seguir sent en els jocs que organitzaven els particulars. Però en els grans Jocs Públics, com els Jocs Ístmics o els Jocs Pitis, eren els representants dels diferents estats participants, tal com ho eren els amfictions als Jocs Pítics, o bé eren escollits entre la gent del país on se celebraven.
Durant els temps en què les repúbliques gregues van tenir importància, els habitants de la ciutat d'Elis eren els agonòtetes dels Jocs Olímpics, els corintis dels Jocs Ístmics, els amfictions dels Jocs Pitis, i els corintis, argius i habitants de Cleones dels Jocs Nemeus. Els agonòtetes portaven un vestit de color púrpura i un ceptre com a símbol d'autoritat.

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 10 juliol 2023].
* ↑ Plutarc. Escrits d’ètica pràctica (Moralia) (vol. II): De l’escoltar. Com distingir l’adulador de l’amic. Com treure profit dels enemics. Sobre el fet de tenir molts amics.. La Casa dels Clàssics, 2019-06-03.
* ↑ Smith, William (ed.). «Agonothetae». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 28-XI-2020].
# Agustín de Iturbide y Green

Agustín de Iturbide y Green va néixer a Ciutat de Mèxic el 2 d'abril de 1863, va ser el fill únic d'Ángel de Iturbide (germà d'Agustín de Iturbide) i de la seva esposa estatunidenca Alicia Green. Maximilià I de Mèxic, que no tenia cap descendència, el va adoptar com a hereu i li va atorgar el títol de Príncep d'Iturbide el 13 de setembre de 1865. Va ser cavaller de l'Orde de Guadalupe i va rebre també l'Orde de l'Àguila Mexicana.
Des del seu naixement, fins a la seva data d'adopció per Maximilià I de Mèxic, la seva vida transcorria, fins a cert punt, sense agitacions. Va ser el 1865, quan, veient que era impossible tenir descendència biològica, Maximilià d'Habsburg, contactà la Casa d'Iturbide per a negociar l'adopció dels dos únics nets de Agustín de Iturbide, Salvador de Iturbide y Marzán i el petit Agustín de Iturbide y Green. A la seva sortida de Mèxic, es va dedicar sobretot, als seus estudis, al Col·legi de Saint Michel i després a l'Escola d'Ascot. Es va educar a la Gran Bretanya i a la Universitat de Georgetown, Estats Units. Es va casar per primera vegada el 1894 amb Lucy Eleanor Hatchett i per segona el 1915 amb María Luisa Kearney, però no va tenir fills dels seus dos matrimonis.

## Notes

* ↑ Timothy I. Anna, Mexican Empire of Iturbide (Lincoln: University of Nebraska, 1990) (anglès)
* ↑ William Spence Robertson, Iturbide of Mexico (New York; Greenwood, 1968) (anglès)
# Alexamen de Teos

Alexamen de Teos（grec antic: Ἀλεξαμενός, llatí: Alexamenus) fou, segons que diu Aristòtil al seu De Poetis, el primer poeta grec que va escriure diàlegs d'estil socràtic, abans del temps de Plató. En parlen Ateneu de Nàucratis i Diògenes Laerci.

## Referències

* ↑ Alexamenus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 110