OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luis de Carvajal y de la Cueva

Luis Carvajal y de la Cueva (Mogadouro, Trás-os-Montes, Portugal, 1539 - Ciudad de México, 13 de febrer de 1591) va ser un dels conqueridors d'Amèrica espanyols a Mèxic, va ser el fundador del Nuevo Reino de León. Exercí com comerciant, militar, aventurer i polític. Era un cristià nou d'origen jueu. Morí a la presó.

## Biografia

A Cap Verd, durant 13 anys es dedicà al comerç d'esclaus
Decidí traslladar-se a Sevilla on l'any 1564 es va casar amb Guiomar de Ribera, originària de Lisboa. Al poc temps va emprendre una expedició al Nou Món amb el seu propi vaixell i com a segon al comandament de la Flota de Indias. Una vegada a Amèrica, va ser nomenat batlle de Tampico. A la tardor de 1568 apresà a 77 anglesos de l'expedició de John Hawkins que saquejaven la costa de Tamaulipas. Martín Enríquez de Almansa, virrei de Nueva España, quedà impresionat per aquest fet i el nomenà capità. Realitzà diverses expedicions, en una de les quals creuà el Río Bravo, essent el primer espanyol en entrar en el territori de l'actual Texas després de l'accidentada odissea de Alvar Núñez Cabeza de Vaca. Va ser acusat d'abús d'autoritat (esclavitzar i vendre indígenes).
En ocasió de la segona estada a Amèrica i davant el Consejo de Indias proposà el 1579 la colonització del territori mexicà de mar a mar; i aconseguí la confiança de les autoritats per a tornar a Nueva España com a governador i capità general per a l'establiment del Nuevo Reino de León (l'actual estat de Nuevo León, Coahuila, Tamaulipas i el sud de l'actual estat de Texas). Fundà l'assentament denominat San Luis Rey de Francia (després Monterrey).

## Referències

* ↑ Historia de América desde sus tiempos más remotos hasta nuestros días, pág. 257. Juan Ortega Rubio.
* ↑ J. A. G.,Los judíos benaventanos de Nuevo León, en La Opinión de Zamora
* ↑ J. A. G., op. cit.

## Bibliografia

* Carl L. Duaine, Caverns of Oblivion, Manchaca, Texas: Packrat, 1971
* C. K. Landis, Carabajal the Jew, a Legend of Monterey, Vineland, N. J., 1894.
* Vicente Riva Palacio, El Libro Rojo, México, 1870.
* Alfonso Toro, La familia Carvajal: Estudio histórico sobre los judíos y la Inquisición de la Nueva España en el siglo XVI (2 vols.), Mexico City: Patria, 1944.
* Robert S. Weddle, Spanish Sea: The Gulf of Mexico in North American Discovery, 1500-1685, College Station: Texas A&M University Press, 1985.
* Aquest article conté fragments pertanyents a la Jewish Encyclopedia de 1901-1906 (article « Carabajal » per Cyrus Adler i George Alexander Kohut), una obra que es troba ja en el domini públic.

## Enllaços externs

* Historia de Nuevo León, Israel Cavazos.
* Luis Carvajal y de la Cueva Arxivat 2020-01-30 a Wayback Machine., Raúl Cadena.
* Handbook of Texas Online, s.v. "Carvajal y de la Cueva, Luis de," (consultat el 17 d'agost de 2007).
* Edició electrònica llibre: {{{títol}}} en el Projecte Gutenberg. (capítulo La familia Carabajal)
* Bibliotecas Históricas de Nuevo León.
# Comtat de Toulonjon

El comtat de Toulonjon fou una jurisdicció feudal de França que apareix esmentat també com Toulougeon, Toulongeon o Tolonge a causa del fet que la família borgonyona dels Toulonjon estava dividida en moltes branques. La capital fou Alonne, després rebatejada Toulonjon.
Teòfil Amedi, germà del comte Filibert de Gramont (vegeu Ducat de Gramont) va rebre en morir el pare la senyoria de Mucidan i es va casar amb Carlota, senyora de Toulongeon, que havia heretat del seu pare Claudi de Clermont. Teòfil va morir el 1597 i de la seva muller Carlota (en va tenir una altra) va tenir una filla anomenada Margarida, casada amb Joan, senyor i després vescomte de Duràs (Durazzo) que va morir abans. L'herència va passar al seu nebot Antoni II comte de Gramont i Guixa (que el 1643 serà fet duc), que fou elevat a comte, i va portar el títol però més tard va passar a una altra família. El comtat va desaparèixer amb la revolució el 1789. El posseïdor actual és el cavaller de Vergennes.
# Emma Buj Sánchez

Emma Buj Sánchez (Terol, 10 de maig de 1972) és una política espanyola, alcaldessa de la ciutat de Terol des del 10 de febrer de 2016, després de la renúncia del seu antecessor, Manuel Blasco Marqués. Pertany al Partit Popular.

## Biografia

Va néixer a Terol el 10 de maig de 1972. Mare d'un nen, és diplomada en graduat social, ha treballat com a funcionària de carrera a la Diputació Provincial de Terol des de 1995.
En la seva trajectòria política, ha estat regidora de l'Ajuntament de Terol des de 2003 i diputada provincial des de 2007. Ha exercit diversos càrrecs en funció de la legislatura. En la legislatura de 2003 a 2007, va ser portaveu del Grup Popular a l'Ajuntament de Terol, al que li va sumar el càrrec de diputada provincial en la posterior legislatura.
En la legislatura de 2011 a 2015 va ser regidor delegada de Contractació i Patrimoni; diputada delegada de l'Àrea d'Hisenda i Funció Pública, i delegada d'Ajudes Culturals, Socials i Esportives; diputada de l'Institut d'Estudis de Terol i portaveu del Grup Popular en la Diputació Provincial de Terol.
Després de la renúncia de Manuel Blasco Marqués, Emma Buj va prendre possessió del càrrec d'alcaldessa el 10 de febrer de 2016, amb el vot favorable del PP i l'abstenció de Ciutadans.

## Referències

* ↑ «La edila Emma Buj, madre de un niñoTeruel», 13-02-2010. [Consulta: 29 juny 2016].
* ↑ «Biografías de concejales». Ayuntamiento de Teruel. Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «Emma Buj tiende la mano a todos los grupos para garantizar un mandato de diálogo y consenso», 10-02-2016.
# Banc de l'Empordà

El Banc de l'Empordà fou un antic banc fundat a Sant Feliu de Guíxols el 18 de novembre de 1914, amb un capital d'un milió de pessetes, impulsat per la família Girbau, que ja havíen fundat el banc Girbau i Cia el segle xix a la mateixa vila. Va arribar a tenir activitat a tota la comarca del Baix Empordà, però la crisi de 1922 va afectar l'entitat fins al punt que van tancar aquell mateix any.

## Referències

* ↑ Castells, Narcís «canvistes i banquers». Quaderns del Diari de Girona.
* ↑ «LA LIQUIDACIÓN DE LA CASA DE BANCA GIRBAU Y CÍA (1914-1921) EN EL DISTRITO INDUSTRIAL CORCHOTAPONERO GERUNDENSE» (en castellà). Universitat de Barcelona.

## Bibliografia

* Carmaniu, X. (2008), Cambra de comerç de Sant Feliu de Guíxols. Crònica de cent anys d'història (1905-2005). Cambra de Comerç de Sant Feliu de Guíxols.
# Ebele Okoye

* No s'ha de confondre amb Ebele Okoye (farmacèutica).
Ebele Okoye (6 d'octubre de 1969, Onitsha, Nigèria) és una pintora i animadora nigeriana, resident a Colònia, Alemanya, des de l'any 2000.

## Biografia

Okoye va estudiar Disseny gràfic a l'Institut d'Administració i Tecnologia d'Enugu entre 1985 i 1989. Va arribar a Alemanya el 2000, convidada per un programa de la Universitat de Colònia, que va deixar per entrar a Disseny de comunicacions de la Universitat de Ciències Aplicades de Düsseldorf. Entre 2003 i 2004, Okoye va participar en l'elaboració de pel·lícules d'animació 2D a l'Escola internacional de cinema de Colònia. Parla l'Igbo, anglès, i alemany.
Ebele Okoye és una artista activa als mitjans de comunicació i ha fet diverses exposicions individuals i col·lectives. És fundadora del laboratori de mitjans de comunicació Shrinkfish, una empresa de producció d'Abuja. El 2016 va anunciar que volia fer una pel·lícula que seria com una barreja de Les Cròniques de Nàrnia i Pocahontas.

## Guardons

El seu projecte de 2007 anomenat Anna Blume, basat en un poema de 1919 de Kurt Schwitters va guanyar el premi d'animació de la Fundació Robert Bosch Fundació. Okoye ha guanyat dos African Movie Academy Awards per The Lunatic (2008) i The Legacy of Rubies (2015). "No vaig fer aquesta pel·lícula per aconseguir premis", va dir en el seu discurs d'acceptació per a aquest últim, a Sud-àfrica. "Vaig fer aquesta pel·lícula, per inspirar a tots els animadors africans que volen fer pel·lícules d'animació." The Legacy of Rubies va ser una de les dues pel·lícules de tancament del festival de cinema de 2015 de Silicon Valley. La mateixa pel·lícula es va estrenar al Toronto Festival de cinema Negre de 2016.

## Referències

* ↑ Nkiru Nzegwu, "Immigration and African Diaspora Women Artists" in Isidor Okpewho and Nkiru Nzegwu, eds., The New African Diaspora (Indiana University Press 2009): 324. ISBN 9780253003362
* ↑ Adebimpe Adebambo, "Ebele Okoye: Charting New Territory" Arxivat 2021-04-10 a Wayback Machine. Omenka Online (28 març 2016).
* ↑ "Ebele Okoye" Arxivat 2016-10-19 a Wayback Machine. Great Women Animators (2016).
* ↑ "Animation Filmmaker Ebele Okoye Goes Feature" The Nation (2016).
* ↑ "Animated Film: Anna Blume" Arxivat 2018-10-04 a Wayback Machine. Robert Bosch Stiftung, guanyadors de 2007.
* ↑ "Biography: Ebele Okoye" Arxivat 2022-02-23 a Wayback Machine., Directors, Africa Film Trinidad Tobago.
* ↑ "Leading African Animation Entrepreneur, Multi Award Winner & 2 Time Africa Movie Academy Awards Winner Ebele Okoye Reveals Plans For A Feature" Arxivat 2018-03-21 a Wayback Machine. Mokolo Projects (23 gener 2016).
* ↑ "The 6th Annual Successful Silicon Valley African Film Fest Does It Again" Bay View (15 novembre 2015).
* ↑ Alexe Louisa, "Toronto Black Film Festival (TBFF) Announces Line-up" Toronto Black Film Festival (20 gener 2016).
# Luis de Grandes Pascual

Luis de Grandes Pascual (Sigüenza, Guadalajara, 27 de gener de 1945) és un advocat i polític espanyol, diputat al Parlament Europeu. Casat amb María Loreto Alcalá-Galiano Palomares.

## Biografia

Llicenciat en dret i advocat en exercici. Fou elegit diputat per Guadalajara dins les files de la UCD a les eleccions generals espanyoles de 1977 i 1979. Va ser Secretari tercer de la Taula del Congrés dels Diputats i membre de la Comissió Constitucional en la Legislatura Constituent (1977-1979) així com Secretari General per a la Joventut en l'Executiva Nacional d'UCD i Secretari Nacional d'Organització en aquest partit centrista.
Després de la dissolució de la Unió de Centre Democràtic, va formar part del democristià Partit Demòcrata Popular arribant a ser-ne seu número 2 i secretari general. Posteriorment seria membre de la Junta Directiva Nacional del Partit Popular. President del Comitè Electoral Provincial i Regional del PP a Castella-la Manxa. Diputat en les Corts de Castella-la Manxa i portaveu del Grup Popular (1983-1987 i 1991-1995). Fou elegit diputat del PP a les eleccions generals espanyoles de 1986, 1993, 1996 i 2000.
Durant els anys de govern del PP, de 1996 a 2004, fou el Portaveu del Grup Popular al Congrés dels Diputats. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament Europeu de 2004 i 2009. És membre del patronat de la FAES i de la Fundació Humanisme i Democràcia. Des de 2009 és Vicepresident de la Comissió Parlamentària Mixta UE-Xile

## Referències

* ↑ Castellanos López, 2014, p. 323.

## Bibliografia

* Castellanos López, José Antonio. Quién fue quién en la transición en Castilla-La Mancha (1977-1982). Ediciones de la Universidad de Castilla-La Mancha, 2014. ISBN 978-84-9044-119-0.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Parlament Europeu
# Campionat d'Espanya de motocròs 1971

La temporada de 1971 del Campionat d'Espanya de motocròs fou la 13a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola.

## Classificació final
### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Jorge Capapey | Bultaco | ? |
| 2 | Jesús Sáiz | Bultaco | ? |
| 3 | Domingo Gris | Bultaco | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

## Referències

* Pi, Pere. «62. Els rivals del motocròs». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 103-105. ISBN 9788461590353.
# Double Delight

'Double Delight' (sinònim 'ANDeli') és un roser cultivar híbrid de te desenvolupat per Swim & Ellis i que va ser introduït al mercat l'any 1977.

## Descripció

La planta creix fins a una alçada entre 90 i 150 cm i una amplada de 60 a 150 cm i floreix repetidament. Les flors són dobles i arriben a tenir fins a 30 pètals. La forma de la flor és en punta. Són de color blanc amb les vores vermell fosc i intensament perfumades a espècies. Les fulles són grans, de color verd mitjà mat.

## Llinatge

Granada (híbrid de te, Lindquist, 1963) × Garden Party (híbrid de te, Swim, 1959)

## Premis i distincions

* Medalla d'or a Baden-Baden
* All American Selection 1977
* Premi a la rosa més perfumada a Ginebra i la Haia
* Rosa favorita del món, 1985

## Referències

* 1 2 «help me find roses». Arxivat de l'original el 2014-09-03. [Consulta: 8 febrer 2013].
* ↑ «www.rose-roses.com». Arxivat de l'original el 2012-08-14. [Consulta: 8 febrer 2013].
* ↑ «www.worldrose.org». Arxivat de l'original el 2012-08-29. [Consulta: 8 febrer 2013].
# Salman el Persa

Salman el Persa o Salman al-Farissí (persa: سلمان فارسی, Salman-i Farsi; àrab: سلمان الفارسي, Salmān al-Fārisī) va ser un dels companys del profeta Muhàmmad. En algunes fonts és anomenat Abu-Abd-Al·lah.
Abans de la seva conversió es deia Ruzbeh. Va néixer a Kazerun, Fars, Pèrsia, on el seu pare el dehqán (cap) de la vila. Segons els relats islàmics provenia d'una família rica i era molt estimat pel seu pare.
Se li atribueix haver traduït al persa la sura Al-Fàtiha, la qual cosa seria la primera traducció d'un fragment de l'Alcorà,

## Referències

* ↑ Biografia de Salman al-Farsi al web "Islamawareness.net." (anglès)
* ↑ Fundació d'Estudis Històrics de Catalunya - El català, primera llengua europea a la qual va ser traduït l'Alcorà
# Eben (Kapuściński)

Eben (original polonès: Heban) és una obra literària de Ryszard Kapuściński, escrita en polonès i publicada el 1998. L'obra va ser traduïda a diversos idiomes com l'anglès (The Shadow of the sun, 2001).

## Característiques

L'obra consta de 29 relats, disposats en forma cronològica. Narra en primera persona les aventures de l'autor, mentre treballava com a periodista a l'Àfrica entre 1957 i 1990. L'obra consisteix en una col·lecció de 29 contes escrits al llarg del temps, formant una visió de la geografia física i humana del continent negre, a més d'un autoretrat de l'autor. Es relata el procés històric viscut des de l'esperançadora descolonització a mitjans del segle xx fins a les guerres i la fam experimentada en l'última dècada.
Tot sent conscient de la culpa de l'herència colonial europea, no deixa de relatar els molts problemes de les societats africanes i de criticar els conflictes dels seus governs.

## Referències

* 1 2 3 4 5 http://www.editorialempuries.cat/ca/llibre/eben_6806.html
* ↑ http://www.guardian.co.uk/books/2001/jun/02/politics

## Enllaços externs

* El llibre a kapuscinski.info (polonès)
* http://www.elmundo.es/elmundolibro/2001/04/07/anticuario/986561765.html (castellà)
# Darkhorse

Darkhorse és el segon àlbum del grup estatunidenc de nu metal Crazy Town. Va ser llançat el 12 de novembre del 2002 per Columbia Records.

## Llista de cançons

* "Decorated" (3:07)
* "Hurt You So Bad" (3:46)
* "Drowning" (3:19)
* "Change" (3:44)
* "Candy Coated" (4:22)
* "Waste of My Time" (2:56)
* "Sorry" (4:15)
* "Battle Cry" (2:49)
* "Take It to the Bridge" (3:18)
* "Skulls and Stars" (4:25)
* "Beautiful" (3:18)
* "You're the One" (3:56)
* "Them Days" (3:11)
* "Hurt You So Bad (Paul Oakenfold Remix)" (4:13) (Bonus track)

## Senzills

| Any | Cançon | U.S. Hot 100 | U.S. Mod Rock | U.S. Main Rock | UK | GER |
| 2002 | "Drowning" | — | 24 | 24 | 50 | 45 |
| 2003 | "Hurt You So Bad" | — | — | — | — | — |

## Referències

* 1 2 3 "Artist Chart History - singles" Arxivat 2017-01-08 a Wayback Machine. Billboard magazine [Consulta: 8 gener 2017]
* ↑ UK Charting Search for: "Crazy Town"
* ↑ «German Singles Charting». Arxivat de l'original el 2012-09-27. [Consulta: 8 gener 2017].
# Manganiandrosita-(Ce)

La manganiandrosita-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'al·lanita. Rep el nom segons l'esquema de la nomenclatura de grups epidòtics (Armbruster et al. 2006) per la seva relació amb la manganiandrosita-(La) i el ceri, l'element de terres rares dominant.

## Característiques

La manganiandrosita-(Ce) és un silicat de fórmula química {Mn$^{2+}$Ce}{Mn$^{3+}$AlMn$^{2+}$}(Si₂O₇)(SiO₄)O(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2002. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la manganiandrosita-(Ce) pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), clinozoisita, dissakisita-(Ce), dol·laseïta-(Ce), epidota, hancockita, khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, tweddillita, ferrial·lanita-(Ce), niigataïta, dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe2+), okhotskita, pumpel·lyïta-(Fe$^{2+}$), pumpel·lyïta-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Mg), pumpel·lyïta-(Mn$^{2+}$), shuiskita, julgoldita-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Al), poppiïta, julgoldita-(Mg), ganomalita, rustumita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), del·laïta, gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Prabornaz, a la localitat de Saint-Marcel (Vall d'Aosta, Itàlia). També ha estat descrita a la propera mina Varenche, així com a la mina del mont Maniglia, a la província de Cuneo (Piemont, Itàlia). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Manganiandrosite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2019].
# Capnodials

Capnodials (Capnodiales) és un ordre divers dels Dothideomycetes, inicialment estava basat en la família Capnodiaceae. Són epífits que formen masses de cèl·lules fosques sobre les fulles de les plantes i sovint estan associats a les secrecions ensucrades per insectes que s'alimenten de la saba de les plantes. Aquest ordre s'ha estès afegint diverses famílies que abans no estaven relacionades i ara inclou sapròtrofs, endòfits, fitopatògens líquens i llevats negres (que viuen a les roques). Les noves addicions inclouen el gènere Mycosphaerella altres animals incloent espècies capaces de colonitzar els cabells humans com és Piedraia hortae.

## Referències

* ↑ Crous PW, Schoch CL, Hyde KD, Wood AR, Gueidan C, Hoog GS De, Groenewald JZ (2009). Phylogenetic lineages in the Capnodiales. Studies in Mycology 64: 17–47.«Enllaç».
# Districte de Trenčín

El districte de Trenčín - (eslovac) Okres Trenčín - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trenčín. Té una superfície de 674,82 km², i el 2013 tenia 113.662 habitants. La capital és Trenčín.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Trenčín
* Nemšová
* Trenčianske Teplice

### Pobles

Adamovské Kochanovce | Bobot | Dolná Poruba | Dolná Súča | Drietoma | Dubodiel | Horná Súča | Horné Srnie | Horňany | Hrabovka | Chocholná-Velčice | Ivanovce | Kostolná-Záriečie | Krivosúd-Bodovka | Melčice-Lieskové | Mníchova Lehota | Motešice | Neporadza | Omšenie | Opatovce | Petrova Lehota | Selec | Skalka nad Váhom | Soblahov | Svinná | Štvrtok | Trenčianska Teplá | Trenčianska Turná | Trenčianske Jastrabie | Trenčianske Mitice | Trenčianske Stankovce | Veľká Hradná | Veľké Bierovce | Zamarovce
# Districte de Le Lac

El Districte de Le Lac (en alemany Seebezirk) és un dels set districtes del Cantó de Friburg a Suïssa. Té 30404 habitants (cens de 2005) i una superfície de 142,10 km². Està format per 26 municipis i el cap del districte és Morat. Es tracta de l'únic districte bilingüe del cantó.

## Municipis

| Nom | Habitants (2005) | Superfície en ha |
| Barberêche | 538 | 913 |
| Bas-Vully | 1 861 | 995 |
| Buchillon (Büchslen) | 157 | 161 |
| Champagny (Gempenach) | 297 | 166 |
| Chiètres (Kerzers) | 4 300 | 1223 |
| Cormondes (Gurmels) | 3 605 | 1411 |
| Courgevaux | 1 080 | 339 |
| Courlevon | 271 | 327 |
| Courtepin | 3 000 (08-2008) | 408 |
| Cressier | 782 | 416 |
| Fräschels | 487 | 314 |
| Galmiz | 593 | 892 |
| Greng | 165 | 101 |
| Haut-Vully | 1 224 | 747 |
| Jeuss | 447 | 177 |
| Kleinbösingen | 567 | 301 |
| Lourtens (Lurtigen) | 178 | 230 |
| Meyriez | 597 | 32 |
| Misery-Courtion | 1 286 | 1142 |
| Montilier (Muntelier) | 831 | 113 |
| Morat (Murten) | 5 650 | 1202 |
| Ormey (Ulmiz) | 408 | 286 |
| Ried bei Kerzers | 863 | 757 |
| Salvagny (Salvenach) | 464 | 385 |
| Villarepos | 513 | 474 |
| Wallenried | 409 | 388 |
# Ebe Boccolini-Zacconi

Ebe Boccolini-Zacconi (Ancona, 1882 - ?) fou una soprano italiana.
Va estudiar a Bolonya amb Giordano Rizzo i probablement va debutar el 1906 com a Nedda a Pagliacci a la Politeama de Pisa. Tot i la seva joventut, aviat va ser escoltada en diverses cases italianes en papers com Charlotte a Werther, Wally, Manon, Madama Butterfly, Conchita (Zandonai), Desdemona i Tosca. La seva carrera va abastar la majoria de teatres italians i també va cantar a Holanda i Xile. La temporada 1924-1925 van cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. Es va retirar el 1930.
El seu marit era Ermete Zacconi, un destacat actor italià. Boccolini va gravar per a la Italian Gramophone Company, diversos dels discs també els ha publicat Victor.

## Referències

* ↑ «Female Vocal 78rpm records Nos. G101 G828». [Consulta: 10 setembre 2021].
* ↑ «Biografia». lavoceantica.it. [Consulta: 25 agost 2021].
* ↑ «Biografia». forgottenoperasingers. [Consulta: 25 agost 2021].
* ↑ «Biografia». CCD.pl. [Consulta: 25 agost 2021].
# Descondicionament

El descondicionament és l'adaptació d'un organisme a un entorn diferent, o, alternativament, la disminució de l'adaptació fisiològica a les condicions normals. Alguns dels descondicionaments venen a resultar en la disminució d'activitat física, el repòs en llit continuat, la immobilitat per escaiola ortopèdica, paràlisi, envelliment, etc. Un interès particular en l'estudi del descondicionament és en medicina aeroespacial, per diagnosticar, combatre i prevenir els efectes adversos de les condicions del vol espacial. El descondicionament causa la disminució dels resultats físics per la pèrdua de múscul, incloent els del cor. El descondicionament és causat per la falta de gravetat o una gravetat sense moviment (per exemple, durant el repòs en llit) resultat en la distribució anormal de líquids corporals.

## Vegeu també

* Efecte del vol espacial en el cos humà

## Referències

* ↑ McGraw-Hill Encyclopedia of Science and Technology
* ↑ Lenz, Thomas L. Lifestyle Modifications in Pharmacotherapy. Baltimore: Lippincott Williams & Wilkins, 2007, p. 298. ISBN 0-7817-7651-1.
* ↑ Woods, Susan L.; Erika Sivarajan Froelicher, Sandra Adams Motzer. Cardiac Nursing. Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins, 2004, p. 921. ISBN 0-7817-4718-X.