OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 2036 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2036 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 22 de febrer de 2012. Recordant la Resolució 1744, i preocupat per la greu situació humanitària a Somàlia, el consell demana a la Unió Africana que augmenti el nivell de tropes de l'AMISOM en 5.731 efectius fins a 17.700, per tal de reprimir l'amenaça d'Al-Xabab, que s'havia unit a Al Qaeda, i altres grups terroristes i donar suport al Govern Federal de Transició de Somàlia. A més, el suport logístic de l'ONU es va estendre fins al 31 d'octubre de 2012.
El Consell va demanar reforçar la seguretat de les àrees controlades per AMISOM i establir una estructura administrativa sostenible, puix que el 20 d'agost de 2012 s'acabava el període de transició a Somàlia. També va exigir als Estats membres que s'impedís l'exportació de carbó vegetal, ja que era un mitjà de finançament dels terroristes.

## Referències

* ↑ «Security Council Requests African Union to Increase Troop Level of Somalia Mission to 17,700, Establish Expanded Presence in Keeping with Strategic Concept». United Nations, 22-02-2012.
* ↑ A charred harvest, The Economist, 12 d'octubre de 2014

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1853 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1853 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 de desembre de 2008. A petició del Regne Unit, i recordant les resolucions 1519 i 1844, el Consell autoritza el restabliment del Grup de Seguiment que vigilava l'embargament d'armes a Somàlia durant un any i afegeix un cinquè expert per fer front a les tasques addicionals que assigna al mandat ampliat.
En virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Grup de Seguiment tindrà mandat per realitzar les següents funcions:
* Investigar totes les activitats financeres, marítimes i altres, que generin ingressos que s'utilitzin per cometre infraccions a l'embargament d'armes.
* Investigar qualsevol mitjà de transport, rutes, ports marítims, aeroports i altres instal·lacions utilitzades relacionades amb aquestes violacions.
* Redactar i actualitzar informació sobre la llista d'individus i entitats violadors de l'embargament
* Identificar àrees on es podrien enfortir les capacitats dels estats de la regió per facilitar la implementació de l'embargament d'armes.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL RE-ESTABLISHES PANEL MONITORING SOMALIA ARMS EMBARGO». United Nations, 19-12-2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Funiculì funiculà

Funiculì, funiculà [funikuˈli funikuˈla] és una cançó en napolità composta per Luigi Denza l'any 1880 amb lletra del periodista Peppino Turco. La cançó commemora l'obertura del primer funicular del Vesuvi. Va ser cantada per primer cop al Quisisana Hotel de Castellammare di Stabia. La cançó va tenir un gran èxit inicial.

## Història

Funiculì, Funiculà va ser composta l'any 1880 a Castellammare di Stabia, la ciutat natal del compositor, Luigi Denza; la lletra va ser escrita pel periodista Peppino Turco. Va ser Turco qui va impulsar a Denza a compondre-la, com una espècie de broma, per commemorar l'obertura del primer funicular del Vesuvi el mateix any. La cançó va ser cantada per primera vegada al Quisisana Hotel a Castellammare di Stabia. Posteriorment va ser presentat per Turco i Denza al festival Piedigrotta durant el mateix any i es va fer immensament popular a Itàlia i a l'estranger. Publicada per Casa Ricordi, la partitura va vendre més d'un milió de còpies en un any.

## Adaptacions i plagis involuntaris

El compositor alemany Richard Strauss va sentir la cançó durant el seu viatge de sis anys per Itàlia. Ell pensà que es tractava d'una cançó tradicional relacionada amb el folklore napolità i la va incorporar a la seva obra Aus Italien. Denza el va denunciar i va guanyar el plet, obligant a Strauss a pagar-li diners. El compositor rus Rimsky-Korsakov també va confondre la cançó amb una cançó popular i la va utilitzar l'any 1907 en la seva Neapolitanskaya pesenka (cançó napolitana).

## Lletra

* Lletra napolitana
* Aissera, oje Nanniné, me ne sagliette,
* tu saje addó, tu saje addó
* Addó 'stu core 'ngrato cchiù dispietto
* farme nun pò! Farme nun pò!
* Addó lu fuoco coce, ma se fuje
* te lassa sta! Te lassa sta!
* E nun te corre appriesso, nun te struje
* sulo a guardà, sulo a guardà.
* (Coro)
* Jamme, jamme 'ncoppa, jamme jà,
* Jamme, jamme 'ncoppa, jamme jà,
* funiculì, funiculà, funiculì, funiculà,
* 'ncoppa, jamme jà, funiculì, funiculà!
* Se n'è sagliuta, oje né, se n'è sagliuta,
* la capa già! La capa già!
* È gghiuta, po' è turnata, po' è venuta,
* sta sempe ccà! Sta sempe ccà!
* La capa vota, vota, attuorno, attuorno,
* attuorno a tte! Attuorno a tte!
* Stu core canta sempe nu taluorno:
* Sposamme, oje né! Sposamme, oje né!
* (Coro)
* Jamme, jamme 'ncoppa, jamme jà,
* Jamme, jamme 'ncoppa, jamme jà,
* funiculì, funiculà, funiculì, funiculà,
* 'ncoppa, jamme jà, funiculì, funiculà!

## Referències

* 1 2 3 «DENZA, Luigi in "Dizionario Biografico"» (en italià). [Consulta: 12 maig 2018].
* ↑ Fuld, James J. The Book of World-famous Music: Classical, Popular, and Folk (en anglès). Courier Corporation, 2000. ISBN 9780486414751.
* ↑ 1937-, Foreman, Edward,. Authentic singing : being the history and practice of the art of singing and teaching : in two volumes. Minneapolis, MN: Pro Musica Press, 2001. ISBN 1887117121.
* ↑ Slonimsky, Nicolas. Nicolas Slonimsky: Russian and Soviet music and composers (en anglès). Psychology Press, 2004. ISBN 9780415968669.
* ↑ Bivona, Mike. Traveling Around the World with Mike and Barbara Bivona. iUniverse, 2013, p. 119. ISBN 978-1-4917-1041-8.
# Langevin (cràter)

Langevin és un cràter situat en la cara oculta de la Lluna, a l'est de la plana emmurallada del cràter Campbell, i a l'oest del cràter Chandler.
Es tracta d'un cràter molt danyat, que ha estat erosionat per múltiples impactes superposats. A part de la depressió que Langevin crea en la superfície, amb prou feines es distingeix del terreny circumdant. La vora exterior i les seves característiques interiors originals han perdut gran part de la seva definició a causa d'aquest desgast. Nombrosos petits cràters es troben en el brocal, incloent un grup d'impactes en el sud-oest i un cràter en el bord nord-est. L'interior està marcat per molts petits cràters.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Langevin.
| Cràters satèl·lit | Langevin Coordenades Diàmetre C 46° 24′ N, 165° 30′ E﻿ / ﻿46.4°N,165.5°E﻿ / 46.4; 165.5﻿ (Langevin C) 19 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Langevin (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 3 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 3 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Langevin» (en anglès). [Consulta: 3 juliol 2018].
# Aladrén

Aladrén és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca del Camp de Carinyena.
# Pastor d'Hermas

El Pastor d'Hermas és una obra cristiana del segle ii escrita per Hermas, que no forma part del cànon neotestamentari i que va gaudir de gran autoritat durant els segles ii i iii. Tertulià i Ireneu de Lió el citen com «Escriptura», el Codex Sinaiticus el vincula al Nou Testament i en el Codex Claromontanus figura entre els Fets dels Apòstols i les cartes de Pau.

## Autor

En l'Epístola als Romans (16:14), Pau saluda als cristians de Roma entre els que cita a un anomenat Hermas a qui Orígenes considera l'autor del Pastor. Tres antics testimonis, un d'ells declara ser contemporani de la mateixa obra, afirma que Hermas era germà del papa Pius I entre els anys 140 i 155. Aquests tres testimonis són:
* El Fragment Muratorià, una compilació escrita cap a l'any 170 que constitueix el primer cànon del Nou Testament, recull:
       «Quan Hermas, redactà el Pastor molt recentment, en la nostra època, a la ciutat de Roma, mentre el bisbe Pius, el seu germà, ocupava la seu de l'església de la ciutat de Roma.»
* El Catalogus Liberianus que serviria posteriorment de base per compondre el Liber Pontificalis, recull en un paràgraf datat en el 235 que:
       «Sota l'episcopat de Pius, el seu germà Hermas va escriure un llibre que conté els preceptes que li entregà un àngel que se li aparegué com un Pastor.»
* Un poema contra la doctrina de Marció, escrit entre els segles iii i iv per un escriptor que adopta el nom de Tertulià i conegut com a Pseudo-Tertulià que afirma:
       «Llavors, després d'ell, Pius, qui el seu germà segons la carn era Hermas, el pastor angèlic, perquè el declama les paraules que li foren donades pel àngel.»
Aquests tres testimonis semblen citar una mateixa font, l'obra perduda d'Hermas que també seria esmentada per Eusebi de Cesarea per elaborar la seva Història eclesiàstica.

## Contingut

Al començament del segle ii l'obra Hermae Pastor (ποιμήν) va circular per Roma i va adquirir gran reputació; només es conserva en traducció llatina i de l'original grec resten alguns fragments. En aquest llibre el seu autor instruïa als lectors en els deures dels cristians, el penediment, les relacions amb l'església, festes, pregàries, constància en el martiri i similars. Presenta aquests consells com a revelacions divines que li foren presentades pel seu àngel guardià que anomena pastor angelicus, del que deriva el seu nom.
El Pastor es compon de cinc visions, dotze manaments i deu paràboles. El to de l'obra ve donat per la utilització de la primera persona del singular present des de l'inici de la primera visió:
       «L'amo que em crià em vengué a una tal Roda de Roma. Al cap de molts anys la vaig trobar de nou, i vaig començar a estimar-la com una germana.»
La utilització d'un llenguatge al·legòric s'estén per tota l'obra, i transmet un missatge optimista i ple d'esperança.

## Enllaços externs

* El pastor d'Hermas (castellà)
** Le Pasteur en français (francès)

## Referències

* ↑ Datació que proposà en el 1891 J.B. Lighfoot
# Maria Lluïsa d'Àustria-Este

Maria Lluïsa d'Àustria-Este (Monza, 14 de desembre de 1787 - Verona, 7 d'abril de 1816) fou arxiduquessa d'Àustria, princesa d'Hongria, de Bohèmia i d'Este amb el doble tractament d'altesa reial i imperial. Maria Lluïsa pertanyia a la branca dels Àustria-Este de la família Habsburg que governaren el Ducat de Mòdena.
Fou filla del duc Ferran III de Mòdena i de la princesa Maria Beatriu d'Este. Maria Lluïsa era neta per via paterna de l'emperador Francesc I, emperador romanogermànic i de l'arxiduquessa Maria Teresa I d'Àustria; mentre que per via materna ho era del duc Hèrcules III d'Este i de la princesa Maria Teresa Cybo Malaspina.
El dia 6 de gener de 1808 contragué matrimoni a Viena amb l'emperador Francesc I d'Àustria, fill de l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya. Maria Lluïsa i Francesc eren cosins germans. La parella no tingué descendència, i ella fou una gran detractora de les polítiques de Klemens von Metternich.Palmer, Alan. Metternich: Councillor of Europe (en anglès). 1997 reprint. Londres: Orion, 1972, p. 156-165. ISBN 978-1-85799-868-9. Pocs mesos després de la mort de Maria Lluïsa l'emperador contragué de nou núpcies, aquesta vegada amb la princesa Carolina de Baviera.

## Enllaços externs

* http://genealogy.euweb.cz/habsburg/habsburg5.html#MLF4M (anglès)
# Resolució 2040 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2040 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de març de 2012. Després de recordar les resolucions 2009 (2011) i 2022 (2011) sobre la situació a Líbia, el Consell va decidir ampliar el mandat de la Missió de Suport de les Nacions Unides a Líbia (UNSMIL) durant un any fins al 16 de març de 2013., amb un mandat modificat subjecte a revisió en un termini de sis mesos, alhora que es va ajustar el règim de sancions imposat al país mitjançant la Resolució 1973 (2011) a l'inici de la Guerra Civil de Líbia.
La modificació del mandat inclou ajudar les autoritats líbies per tal de gestionar la transició del país a una democràcia inclusiva, promoure l'imperi de la llei, protegir els drets humans, restaurar la seguretat pública, contrarestar la proliferació il·lícita d'armes, coordinar l'assistència internacional, promoure la reconciliació nacional i celebrar eleccions lliures, justes i creïbles. Alhora la resolució manté vigent l'embargament d'armes contra el país i amplia i modifica el mandat d'un panell d'experts per supervisar el compliment de les sancions contra Líbia i els casos de tràfic d'armes a Líbia. Aquest panell continuarà durant un any amb un màxim de cinc membres.

## Referències

* ↑ «Security Council Extends Support Mission in Libya for Additional 12 Months, Unanimously Adopting Resolution 2040 (2012)». United Nations, 12-03-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Aberdâr

Aberdâr (en anglès Aberdare) és un poblet del comtat gal·lès de Rhondda Cynon Taf (anglès: "Rhondda Cynon Taf"). Es troba a 32 km de Cardiff i a 143 de Londres. El 2011 la població era de 6.047 habitants, dels quals 1.910 (31,6%) parlaven gal·lès i el %91 havien nascut a Gal·les.

## Referències

* ↑ Google. Google Maps [mapa]. [Consulta: 4 abril 2014].
* ↑ «Statistical bulletin: 2011 Census: Key Statistics for Wales, March 2011» (en anglès). [Consulta: 9 abril 2014].
# Bingham (Maine)

Bingham és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 989 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bingham tenia 989 habitants, 420 habitatges, i 267 famílies. La densitat de població era d'11 habitants per km².
Dels 420 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 29% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.200 $ i la renda mediana per família de 31.538 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.990 $ mentre que les dones 16.750 $. La renda per capita de la població era de 19.724 $. Entorn del 15,6% de les famílies i el 19,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bingham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bingham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Langesse

Langesse és un municipi francès, situat al departament del Loiret i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 76 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Langesse era de 76 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 67 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 19 eren segones residències i 12 estaven desocupats. 66 eren cases i 1 era un apartament. Dels 36 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 5 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 9 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Langesse el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 1 | 90 a 94 | 0 |
| 1 | 85 a 89 | 0 |
| 1 | 80 a 84 | 1 |
| 1 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 3 |
| 1 | 65 a 69 | 5 |
| 5 | 60 a 64 | 2 |
| 2 | 55 a 59 | 1 |
| 5 | 50 a 54 | 5 |
| 2 | 45 a 49 | 2 |
| 2 | 40 a 44 | 2 |
| 3 | 35 a 39 | 3 |
| 2 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 3 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 1 |
| 2 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 1 | 0 a 4 | 1 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 48 persones, 34 eren actives i 14 eren inactives. De les 34 persones actives 29 estaven ocupades (19 homes i 10 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 14 persones inactives 8 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Langesse hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 339 hectàrees.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Langesse a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Langesse a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Aeroport Internacional de Long Thanh

L'Aeroport Internacional de Long Thanh (Cảng hàng không quốc tế Long Thành, Sân bay quốc tế Long Thành) és un aeroport que es preveu construir a la República socialista del Vietnam a 40 km al nord-est de Ciutat Ho Chi Minh.

## Referències

* ↑ «New airport in Dong Nai expected to open by 2020» (en anglès). Viet nam news. [Consulta: 21∕9∕2011].

## Enllaços externs

* http://commercecan.ic.gc.ca/scdt/bizmap/interface2.nsf/vDownload/ISA_4503/$file/X_6345356.PDF%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Mas Aguilar (Navarcles)

El Mas Aguilar és un edifici del municipi de Navarcles (Bages) protegit com a bé cultural d'interès local. El mas, construït al voltant de 1500, és el resultat de la fusió de tres masos anteriors: el mas Puget, el mas Maurell i el mas Torra. A finals del XVII va passar de mans dels Aguilar a mans d'un hisendat de Moià (Baltasar Carner) i més endavant a la família Ubach i Balasch de Rubí. Des del segle xvii fou habitat per masovers. Fins a 1932, al davant de la casa hi havia, un gran pati amb els coberts i tines pertinents. A partir d'aquesta data l'ajuntament comprà el pati per a construir la plaça actual, en el moment d'urbanització de la zona. L'edifici fou comprat per l'ajuntament, passant a ésser seu d'un ambulatori i d'una acadèmia.
És un edifici de planta rectangular de tres pisos i coberta a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana principal. L'accés als baixos es fa per un gran portal de mig punt adovellat i amb carreus de pedra picada. El dintell del portal ens indica que la casa fou construïda el 1500. Hom hi pot veure també altres portes secundàries d'època recent. El primer pis, originàriament dedicat a habitatge, té quatre finestres de llinda que donen a la plaça, la principal la que hi ha damunt el portal. Les quatre finestres del segon pis, també de pedra picada, són més petites que la resta.

## Notes

* ↑ Ferrer Alòs, Llorenç «Col·leccionable d'Història: Carrers de Navarcles». A més a més : publicació periòdica, 1988.
* 1 2 3 «Mas Aguilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Resolució 2038 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2038 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de febrer de 2012. Recordant la Resolució 1966 (2010) i en virtut del paràgraf 4 de l'article 14 de l'Estatut del Mecanisme per Tribunals Penals Internacionals, el Consell ha decidit nomenar el gambià Hassan Bubacar Jallow, fins aleshores fiscal del Tribunal Penal Internacional per a Ruanda (TPIR) com a fiscal del Mecanisme Residual per a Tribunals Penals Internacionals per un període de quatre anys. Aquest organisme substituirà tant el Tribunal Penal Internacional per a Ruanda com el Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia quan acabin els seus mandats.

## Referències

* ↑ «Security Council Appoints Hassan Bubacar Jallow Prosecutor of International Residual Mechanism for Criminal Tribunals». United Nations, 29-02-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Aberdyfi

Aberdyfi (en anglès Aberdovey) és un poblet del comtat gal·lès de Gwynedd (anglès: "Gwynedd"). Es troba a 132 km de Cardiff i a 181 km de Londres. El 2011 la població era de 6.047 habitants, dels quals 1.910 (31,6%) parlaven gal·lès I %35 havien nascut a Gal·les.

## Notes

* ↑ Google. Google Maps [mapa]. [Consulta: 4 abril 2014].
* ↑ «Statistical bulletin: 2011 Census: Key Statistics for Wales, March 2011» (en anglès). [Consulta: 9 abril 2014].