# Isabel del Brasil

Isabel del Brasil, cap de la casa imperial del Brasil (Rio de Janeiro, Imperi de Brasil 1846 - Castell d'Eu, França 1921). Princesa imperial del Brasil amb el tractament d'altesa imperial que des de la mort del seu pare, l'any 1891, ostentà fins a la seva mort la màxima representació de la casa imperial brasilera.

## Orígens familiars

Nascuda a la ciutat de Rio de Janeiro el dia 29 de juliol de l'any 1846 sent filla de l'emperador Pere II del Brasil i de la princesa Teresa de Borbó-Dues Sicílies. Isabel era neta per via paterna del rei Pere IV de Portugal i de l'arxiduquessa Maria Leopoldina d'Àustria, i per via materna del rei Francesc I de les Dues Sicílies i de la infanta Maria Isabel d'Espanya.

## Núpcies i descendents

Isabel es casà a Rio de Janeiro el dia 1 d'octubre de 1864 amb el príncep Gastó d'Orleans, fill del príncep Lluís d'Orleans i de la princesa Victòria de Saxònia-Coburg Gotha. La parella tingué tres fills i una filla:
* SAI la Princesa Lluïsa Victòria d'Orleans-Bragança, nat el 1874, nascut mort.
* SAI el príncep Pere d'Alcantara d'Orleans-Bragança, príncep de Grão Pará, nat el 1875 a Petròpolis i mort el 1940 a la mateixa localitat brasilera. Es casà el 1908 a Versalles amb l'aristòcrata bohèmia Elisabeth Bobrzensky von Dobrzenicz.
* SAI el príncep Lluís d'Orleans-Bragança, nat el 1878 a Petròpolis i mort el 1920 a Canes. Es casà el 1908 a Canes amb la princesa Maria Pia de Borbó-Dues Sicílies.
* SAI el príncep Antoni d'Orleans-Bragança, nat el 1881 a París i mort el 1918 a Londres.

## Govern

Durant el llarg regnat del seu pare, l'emperador Pere II del Brasil, i com a conseqüència dels diferents viatges que realitzà, la princesa Isabel exercí diverses regències. Exercí la regència durant els períodes: 1871 - 1872, 1875 - 1876, 1887 - 1888. Al llarg d'aquestes regències promulgà: la llei de llibertat de ventres (allibera fills d'esclaus nascuts al Brasil), una amnistia als bisbes sentenciats i fets presoners i la famosa llei Àuria per la qual s'abolia l'esclavitud. Per aquest motiu passà a la història col·loquialment amb el sobrenom de la Redemptora.
L'abolició de l'esclavitud contribuí de forma important a la caiguda de la monarquia un any després de la promulgació de la llei, ja que suports tradicionals favorables a la monarquia deixaren de fer-li costat, com ara els terratinents majoritàriament esclavistes.
El dia 15 de novembre de l'any 1889 prengué el camí de l'exili instal·lant-se al Castell d'Eu propietat dels Orleans a França, on morí l'any 1921. Des de 1891 era la cap de la dinastia imperial brasilera i, a la seva mort, aquests drets passaren al seu net, el príncep Pere Enric d'Orleans-Bragança.

## Referències

* ↑ Barman, 2002, p. 19-22.
* ↑ Barman, 2002, p. 63.
* ↑ Oliveira, Anna Bia. «Isabel e Gastão tiveram casamento longo e 4 filhos: morreram com 1 ano de diferença» (en portuguès brasiler). Vix, 28-12-2021. Arxivat de l'original el 2024-05-27. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ Barman, 2002, p. 111-113.
* ↑ Barman, 2002, p. 140.
* ↑ Barman, 2002, p. 117.
* ↑ Haag, Carlos «Una “Redentora” en busca de redención» (en castellà). Pesquisa FAPESP, 01-10-2008. Arxivat de l'original el 2024-05-27 [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ Schwarcz, 1998, p. 438.
* ↑ Barman, 2002, p. 223.
* ↑ Barman, 2002, p. 234.
* ↑ Ribeiro, 2012, p. 87.

## Bibliografia

* Barman, Roderick J. Princess Isabel of Brazil : gender and power in the nineteenth century (en anglès). Wilmington, Del.: SR Books, 2002. ISBN 978-1-4617-1498-9.
* Ribeiro, Michelly. Príncipes Do Brasil (en portuguès de Portugal). Clube de Autores, 2012.
* Schwarcz, Lilia Moritz. As barbas do imperador : D. Pedro II, um monarca nos trópicos (en portuguès). São Paulo: Companhia das Letras, 1998. ISBN 85-7164-837-9.

## Vegeu també

* Palau Guanabara
* Història del Brasil