OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Putrajaya

Putrajaya (oficialment, Territori Federal de Putrajaya) és la capital administrativa de Malàisia. Construïda a partir de 1997, és de les capitals més noves del món. Quan fou declarada territori federal el 2001 només tenia 7000 habitants i 26 blocs administratius (amb 42 més en construcció). Putrajaya és la capital administrativa del país però s'ha establert que Kuala Lumpur romandrà com capital comercial.
Juntament amb Ciberjaya forma un centre del projecte "Supercorredor Multimèdia", que va ser impulsat per l'anterior primer ministre Mahathir bin Mohamad. Un tren d'alta velocitat la connecta amb Kuala Lumpur i amb l'Aeroport Internacional de Kuala Lumpur.

## Història

Des de l'1 de febrer de 2001 el primer ministre datuk seri Mahathir Mohamad va declarar el territori com el tercer territori federal del país, juntament amb Kuala Lumpur i Labuan. Només quatre anys abans la zona, anomenada Prang Besar, era un territori salvatge; fou formalment cedit per l'estat de Selangor el 7 de novembre del 2000.

## Bandera

La bandera fou adoptada formalment el mateix dia 1 de febrer del 2001. És de proporció 1:2, disseny de pal canadenc, és a dir amb la banda central (groga) doble que les laterals (blau fosc).
El mateix dia existia també un logotip.

## Enllaços externs

* Portal oficial Arxivat 2012-04-13 a Wayback Machine.
# Departament d'El Paraíso

El departament d'El Paraíso és un dels 18 departaments en què es divideix Hondures. Fins a 1878 va formar part de Tegucigalpa.

## Història

Es va formar amb els cercles de Danlí, que pertanyia a Olancho i Yuscarán i Texiguat a Tegucigalpa; (en 1878 Texiguat s'annexa de nou a Tegucigalpa i en 1886 s'agrega a El Paraíso). També va formar part d'aquest departament el poble d'Inope.
En la primera Divisió Política Territorial de 1825, El Paraíso formava part del Departament de Tegucigalpa, (cercle Texiguat i Yuscarán) i d'Olancho, (cercle de Danlí) fins a 1869 en l'administració del capità general José María Medina, quan és creat formalment com a departament i nomenat Pedro Sevilla Alvarado, com el seu primer governador.

## Municipis

* Alauca
* Danlí
* El Paraíso
* Güinope
* Jacaleapa
* Liure
* Morocelí
* Oropolí
* Potrerillos
* San Antonio de Flores
* San Lucas
* San Matías
* Soledad
* Teupasenti
* Texiguat
* Trojes
* Vado Ancho
* Yauyupe
* Yuscarán
# El Llor (Castellar de la Ribera)

El Llor és una masia situada al municipi de Castellar de la Ribera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Enllaços externs

* Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Jan Danckaert

Jan Danckaert (nascut el 6 de juliol de 1964) és un professor belga de física aplicada a la Vrije Universiteit Brussel. És rector interí d'aquesta universitat des de l'1 de març de 2022. El 21 de juny de 2022 va ser elegit rector per un període de 4 anys.
Danckaert va estudiar física a la Universitat d'Anvers. Després va passar a ser ajudant del departament de Ciències de l'Enginyeria de la VUB. L'any 1992 es va doctorar en òptica no lineal. Després d'un període com a investigador postdoctoral a la FWO, durant el qual va dur a terme investigacions a l'Institut polytechnique de Grenoble (1993) i a l'IFISC de Mallorca (2001-2002), va passar a ser professor a temps complet de la VUB l'any 2005 a la Ciències i Ciències de la (bio)enginyeria.
La VUB va inaugurar el seu nou curs al Parlament Europeu el 2023. El rector de la VUB va parlar davant 920 oients sobre "Europa, EUTOPIA i la necessitat d'un nou Renaixement.

## Referències

* ↑ «Caroline Pauwels stopt als VUB-rector vanwege ziekte» (en neerlandès). De Standaard, 23-02-2022. Arxivat de l'original el 2022-02-23. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «Jan Danckaert volgt zieke Caroline Pauwels op als interim-rector Vrije Universiteit Brussel» (en neerlandès). VRT NWS, 02-03-2022. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «Jan Danckaert is de nieuwe rector van de VUB» (en neerlandès). Bruzz, 21-06-2022. Arxivat de l'original el 2022-06-21. [Consulta: 21 juny 2022].
* ↑ «Speech Jan Danckaert at academic opening 2023» (en anglès), 29-09-2023. [Consulta: 30 setembre 2023].
# Jardí Botànic Jaume Salvador i Pedrol

L'any 1723, al municipi de Sant Joan Despí, es va fundar el primer jardí botànic amb intencionalitat científica d'Espanya, i un dels primers d'Europa, i el Gabinet d'Història Natural del Principat. Aquest Gabinet comptava amb importants herbaris, col·leccions de fòssils, conquilles, coralls i drogues exòtiques. Actualment, les seves col·leccions estan exposades a l'Institut Botànic de Barcelona, situat a Montjuïc.
La Llusitana era el nom amb què es coneixia la masia i el jardí botànic. També es va dir Cal Baró de la Bleda i, finalment, es va denominar Can Pau Torrents, que és el seu nom actual. Aquesta masia ara és un restaurant.
El seu fundador va ser Jaume Salvador i Pedrol, que pertanyia a la família més famosa de botànics i apotecaris de la il·lustració catalana i una figura rellevant de les ciències naturals de la seva època. Era membre del Col·legi d'Apotecaris de Barcelona i corresponsal de l'Acadèmia Reial de Ciències de París. Posteriorment, va formar part del Consell de Cent de Barcelona i l'any 1714 va participar en la defensa de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Can Pau Torrents». Arxivat de l'original el 2014-09-03. [Consulta: 11 desembre 2015].
* ↑ «El primer jardí botànic».
# François Remetter

François Remetter (8 d'agost de 1928) és un exfutbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ Player bio at the official web site of the French Football Federation
* ↑ Profile Arxivat 2009-09-11 a Wayback Machine. a racingstub.com
* ↑ Profile - FC Metz
# Asplenium trichomanes ssp. inexpectans

Asplenium trichomanes ssp. inexpectans és una falguera de la família Aspleniaceae que es troba a Mallorca.

## Descripció

És una petita falguera diploide (2n=72 cromosomes). Les seves frondes són fràgils, de tacte suau i de color verd clar sense lluentor, mesuren entre 7 i 12 cm i és característic que acaben en una pinna apical igual o major que les altres pinnes. La làmina és lanceolada amb 10-39 parells de pinnes asimètriques, subquadrangulars o oblongues, a vegades rectangulars. Els sorus són petits i oblongs en un nombre de 4 a 10 a cada pinna amb l'indusi lineal univalve.
Les espores són el·lipsoïdals. Esporulació durant tot l'any. Segons la quantitat de llum que rep té dos fenotipus: en penombra intensa les seves frondes són llargues amb el raquis de la làmina recte i les pinnes separades entre elles; en un ambient un poc més lluminós les frondes creixen retorçudes i aplicades al substrat, amb les pinnes molt juntes com arrufades, en un intent d'allunyar-se de la llum.

## Hàbitat

Viu entre les pedres de les parets de les marjades i a les encletxes de les roques calcàries a ambients molt ombrívols i humits, orientats cap al Nord i Nord-oest. No li agrada el sol directe ni la llum excessiva. És clarament heliòfob.

## Híbrids

* Asplenium trichomanes nothosubsp. lucanum: híbrid triploide entre Asplenium trichomanes ssp. inexpectans y Asplenium trichomanes ssp. quadrivalens.
* Asplenium trichomanes nothosubsp. malacitense: híbrid hexaploide entre Asplenium azomanes i Asplenium trichomanes ssp. inexpectans.
* Asplenium x helii nothosubsp. helii: híbrid entre Asplenium petrarchae ssp. petrarchae i Asplenium trichomanes ssp. inexpectans.
* Asplenium x artanense: híbrid diploide entre Asplenium sagittatum (Phyllitis sagittata) i Asplenium trichomanes ssp. inexpectans.

## Referències

* ↑ «Asplenium trichomanes L. subsp. inexpectans Lovis». [Consulta: 1r octubre 2022].
* Asplenium trichomanes ssp. inexpectans a Flora Ibèrica
* "Les falgueres de les Balears", de Guillem Alomar, Edicions Documenta Balear S.L.
* "Helechos de la Comunidad Valenciana", Consellería de Medio Ambiente, Generalitat Valenciana.
* "Guía de Helechos de la Península Ibérica y Baleares", de Enrique Salvo Tierra, Ediciones Pirámide, S.A. Madrid.
# Edward Bond

Edward Bond (Holloway, 18 de juliol de 1934 - Great Wilbraham, 3 de març de 2024) va ser un dramaturg, director de teatre, poeta, teòric i guionista anglès. Va ser l'autor de l'obra Saved (1965), la producció de la qual va ser clau en l'abolició de la censura al teatre del Regne Unit. La seva obra controvertida ha rebut moltes reaccions.
Bond va néixer en una família de classe obrera a Holloway, al nord de Londres. Essent infant durant la Segona Guerra Mundial, va ser evacuat al camp on la seva exposició a la violència i el terror de la guerra van modelar els temes del seu treball. Als quinze anys va abandonar l'escola per a treballar en fàbriques i oficines, seguit per dos anys de servei militar en l'exèrcit britànic.

## Biografia

El juny de 1958 Edward Bond va ser convidat a unir-se al grup d'escriptors del Royal Court Theatre de Londres, després de lliurar dues obres poètiques The Fiery Tree i Klaxon in Atreus' Place.
La primera obra produïda de Bond, The Pope's Wedding, va ser presentada al Royal Court Theatre el 1962. Es tracta d'un drama naturalista ambientat a l'Essex contemporani. La següent obra de Bond, Saved (1965), explica les fosques vides d'uns joves de classe obrera del sud de Londres els quals, sufocats per un sistema econòmic brutal, han perdut de vista la seva humanitat i s'han submergit en la promiscuïtat, la codependència i la violència assassina.
L'obsoleta legislació sobre el teatre que datava de 1843 requeria que els guions fossin lliurats a l'oficina del Lord Chamberlain per a la seva aprovació abans de ser representats. Saved incloïa una escena que representava l'apedregada fins a la mort d'un nadó en el seu cotxet. El Lord Chamberlain va intentar censurar-la, però Bond es va negar a alterar ni una paraula sota l'argument que eliminar aquesta escena central alteraria el significat de l'obra.
Bond i el Royal Court Theatre van continuar desafiant al censor i, el 1967, van produir una nova obra surrealista, Early Morning, que retratava una relació lesbiana entre la reina Victòria i Florence Nightingale, així com a Benjamin Disraeli i Albert de Saxònia-Coburg Gotha com siamesos. L'obra va ser produïda malgrat la imposició d'un vet total i aquell mateix any la llei va ser finalment abrogada.
Bond també va realitzar contribucions importants al cinema. Així, doncs, va escriure una adaptació de la novel·la Cambra fosca, de Vladímir Nabókov, que va ser dirigida per Tony Richardson el 1968. També va adaptar el drama aborigen Walkabout, pel·lícula dirigida per Nicolas Roeg el 1971. A més, va contribuir al guió de Blow Up, pel·lícula dirigida el 1966 per Michelangelo Antonioni, i al de Nicolau i Alexandra, dirigida el 1971 per Franklin Schaffner.

## Referències

* ↑ Coveney, Michael «Edward Bond obituary» (en anglès). The Guardian, 05-03-2024. ISSN: 0261-3077.
* ↑ Nightingale, Benedict «Edward Bond, 89, Playwright Who Clashed With Royal Censors, Dies» (en anglès). The New York Times, 05-03-2024. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Biografia d'Edward Bond» (en anglès). Filmreference.com. [Consulta: 29 maig 2009].
* 1 2 Bowen, Kirsten. «Edward Bond and the Morality of Violence», 2004. [Consulta: 29 maig 2009].
# Jeppe Aakjær

Jeppe Aakjær (Flye, Jutlàndia, 10 de setembre de 1886 - Jenle, 22 d'abril de 1930) fou un novel·lista, poeta i autor dramàtic danès.
D'origen humil, va ser pastor, però als 18 anys aconseguí entrar a la universitat de Copenhage. De retorn a la seva terra, va descriure en termes realistes i polèmics la vida sòrdida dels petits camperols, alhora que contribuïa en gran manera a llur emancipació, per la qual cosa va ser empresonat. La seva extensa obra poètica, parcialment dialectal, li va valer el títol de Robert Burns danès.

## Obres

* 1904 - Els fills de la ira
* 1907 - La vida a la granga Hegns
* 1914 - La joia del treball

## Referències

* ↑ «Jeppe Aakjær». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Obres de Jeppe Aakjær al Projecte Gutenberg.
# Janvilliers

Janvilliers és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 120 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Janvilliers era de 120 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 20 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 57 habitatges eren cases. Dels 49 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 42 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Janvilliers el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 79 persones, 65 eren actives i 14 eren inactives. De les 65 persones actives 57 estaven ocupades (32 homes i 25 dones) i 8 estaven aturades (5 homes i 3 dones). De les 14 persones inactives 7 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de transport.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Janvilliers hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Janvilliers a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Janvilliers a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Francisco González Mije

Francisco González Mije, més conegut com a Paco Mije (Sevilla, 22 de març de 1978) és un futbolista andalús. Ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Va sorgir de les categories inferiors del Sevilla FC, fins a debutar amb el primer equip a la campanya 99/00. Va jugar tres partits en una temporada en què els andalusos foren cuers de primera divisió. Només va jugar un altre partit amb el Sevilla, la temporada 00/01 i en Segona Divisió.
A banda del Sevilla, el defensa també ha militat a l'AD Ceuta, CE Castelló, Zamora CF, Jerez Industrial, Girona Futbol Club i Mairena del Aljarafe.

## Enllaços externs

* Fitxa de Paco Mije
# Aspre

«Aspre» té aquests significats:
* Aspre (Planoles), Entitat de població del terme municipal de Planoles (Ripollès)
* Aspre (planta), (Oxalis pes-caprae) .
# Dolce Gusto

Nescafé Dolce Gusto és una marca del grup Nestlé que es dedica a la comercialització de càpsules de cafè, te i altres begudes, així com cafeteres dissenyades especialment per a ser compatibles amb el seu sistema de càpsules. Té presència a Espanya i a 36 països d'Europa, 15 països de Llatinoamèrica, Estats Units i Canadà, 17 països asiàtics, el Marroc, Sud-àfrica, Austràlia i Nova Zelanda.

## Història

La primera planta de producció de Nescafé Dolce Gusto es va instal·lar al Regne Unit el 2006 i el 2007 va arribar a Espanya. El 2009 es va instal·lar a Girona la planta de producció de càpsules més gran d'Europa, que actualment processa 80 000 tones de cafè verd i maneja l'1 % de la producció mundial de cafè.
És la marca que més factura a Espanya del grup Nestlé. El 2015 la seva facturació va augmentar un 9 % respecte a l'any anterior.

## Productes

Nescafé Dolce Gusto comercialitza càpsules de cafè de 14 tipus, així com cafè amb llet, tallat, capuchino, xocolata, 5 varietats de te i Nestea. També distribueix cafeteres dissenyades per ser compatibles amb el seu sistema de càpsules. Aquestes cafeteres són produïdes per Krups (marca del Groupe SEB) i De'Longhi.

## Reciclatge i càpsules compatibles

L'empresa compta amb un programa de reciclatge amb el qual ofereix la capacitat de reciclar el 80 % de les càpsules produïdes a tot el món, i compta amb 14 000 punts de recollida de càpsules en 31 països.
Existeixen també càpsules compatibles amb el sistema Dolce Gusto d'altres marques i càpsules recarregables per les cafeteres Dolce Gusto.

## Vegeu també

* Nespresso
* Senseo
* Càpsula de café

## Referències

* ↑ «Así fue el lanzamiento de Nescafé Dolce Gusto»
* ↑ «Nestlé invierte más de 380 millones en España desde 2010»
* ↑ «Nestlé España aumentó su facturación un 4,5% el 2015, hasta 2.166 millones»
* ↑ «¿Qué hago con las cápsulas de café?
* ↑ «Abren web para vender en España cápsulas recargables de cafetera Dolce Gusto»
# Estela de Moab

L'estela de Moab és una pedra amb inscripcions del segle IX aC, una de les mostres més antigues en hebreu. Narra una victòria militar de Mesha sobre els israelites, sembla que referint uns fets recollits a El Llibre dels Reis (amb alguna discrepància cronològica i una suposada menció al Rei David que encara enfronta els estudiosos). L'estela va ser trobada el 1868 i es custodia al Museu del Louvre.
# Isaac Don Levine

Isaac Don Levine (Mazir, Imperi Rus, 1892 - Venice, Florida, 15 de febrer de 1981) va ser un periodista i escriptor estatunidenc, d'origen belarús.
Va néixer a la ciutat de Mazir (Belarús), aleshores part de l'Imperi Rus.D'origen jueu i proper a la seva joventut a grups socialistes revolucionaris, va emigrar als Estats Units el 1911, quan tenia uns dinou anys. Treballant com a periodista, va cobrir esdeveniments com la Guerra Civil Russa, durant la qual hauria tingut accés a arxius d'accés restringit, a més a més d'entrevistar Lenin. Més endavant investigaria les circumstàncies de la mort de Màxim Gorki. Els seus treballs van tenir un tarannà d'inclinació antisoviética i van ser crítics amb el règim de Stalin. Va morir el 1981 a la ciutat nord-americana de Venice, Florida.
Al llarg de la seva carrera va col·laborar amb el Chicago Daily News, The Kansas City Star, New York Tribune, Plain Talk o publicacions de la Hearst Corporation.
Va ser autor d'obres com The Man Lenin (1923) —una biografia de Vladímir Ilich Lenin—, Stalin (1931), la «primera biografia sòlida» del dirigent soviètic, Stalin's Great Secret (1956), The Mind of an Assassin (1959) —sobre l'assassí de Trotski, l'espanyol Ramón Mercader—, I Rediscover Russia, 1924-1964 (1964) o Eyewitness to History (1973) —les seves memòries—, entre d'altres.

## Notes

* ↑ Per aquell temps pertanyia a l'Imperi Rus, a l'actualitat pertany a Belarús.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Isaac Don Levine, 89, Foe of Soviet» (en anglès). The New York Times, 17-02-1981.
* ↑ Methvin, 1995, p. 242.
* ↑ Methvin, 1995, p. 241, 245.
* 1 2 3 Methvin, 1995, p. 248.
* ↑ Methvin, 1995, p. 246-248.
* ↑ Methvin, 1995, p. 241.
* ↑ Methvin, 1995, p. 246.
* ↑ Marcou, 1972, p. 890, 907.
* ↑ Roberts, 1956.
* ↑ «Trotzki-Mörder» (en alemany). Der Spiegel, 18-05-1960.

## Bibliografia

* Marcou, Lilly «Staline vu par l'Occident. Esquisse bibliographique» (en francès). Revue française de science politique, 22, 4, 1972, pàg. 887-908. ISSN: 1950-6686.
* Methvin, Eugene H. «Isaac Don Levine: Herald of free Russia» (en anglès). Modern Age, 37, 3, 01-03-1995, pàg. 241-249. ISSN: 0026-7457.
* Roberts, Henry L. «Stalin's Great Secret. By Isaac Don Levine» (en anglès). Foreign Affairs, 01-10-1956.
# Janáček (cràter)

Janáček és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 47 km de diàmetre. Porta el nom del compositor txec Leoš Janáček (1854-1928), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.
La sonda espacial MESSENGER, que orbitava Mercuri, es va estavellar a prop del cràter el 30 d'abril de 2015.

## Referències

* ↑ «Janáček». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 9 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Friday Harbor

Friday Harbor és un poble i seu del Comtat de San Juan (Washington) dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2008 de l'Oficina del Cens dels Estats Units tenia 2.130 habitants. Segons el cens del 2000, Friday Harbor tenia 1.989 habitants, 896 habitatges, i 468 famílies. La densitat de població era de 564,7 habitants per km².
Dels 896 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,6% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 47,7% no eren unitats familiars. En el 38,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.139 $ i la renda mediana per família de 45.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.625 $ mentre que les dones 24.741 $. La renda per capita de la població era de 19.792 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Friday Harbor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Friday Harbor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].