OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andreu Francisco i Roger

Andreu Francisco i Roger (Badalona, 1 de març de 1971) és l'alcalde d'Alella (Maresme).
Llicenciat en Direcció i Administració d'Empreses, postgrau en Comerç Exterior i Finances Internacionals i mestratge en Direcció Fiscal i Financera de l'Empresa, per la Universitat de Barcelona. Alcalde d'Alella des de 2003, és vicepresident del Consorci Localret des de 2004 i de la Fundació Tecnocampus Mataró-Maresme des de 2012. Ha treballat a IBC 2000, ha estat empresari d'una consultoria en tecnologies de la informació (1999-2004) i consultor freelance en tecnologies de la informació (1996-1998). És un alcalde que ha utilitzat el blog i les xarxes socials per aprofundir en una política de proximitat 2.0.

## Referències

* ↑ Segon alcalde de Catalunya que va exercir la Sobirania Fiscal. Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera. Arenys de Mar: Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 113 i 187. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 29 març 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.
* ↑ «Andreu Francisco». Saül Gordillo, 15-03-2024.

## Enllaços externs

* Andreu Francisco i Roger - Lloc web oficial
* Salutació de l'alcalde al web de l'Ajuntament d'Alella
# Apristurus microps

Apristurus microps és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 61 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes d'Islàndia, Sud-àfrica i Gran Bretanya.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Apristurus microps» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Apristurus micropterygeus

Apristurus micropterygeus és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 37,2 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Ars moriendi

Ars moriendi («L'art de morir») és el nom de dos textos interrelacionats escrits en llatí que contenen consells sobre els protocols i procediments per a una bona mort i sobre com «morir bé», d'acord amb els preceptes cristians de finals de l'edat mitjana. Van ser escrits al voltant de 1415 i 1450, durant un període en el qual pesta negra i els consegüents aixecaments populars estaven molt presents en la societat. La seva popularitat va ser tal, que es va traduir a la majoria de les llengües europees occidentals, i va ser la primera obra d'una posterior tradició literària occidental de guies per a la mort.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.39. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 9 novembre 2014].
# Arnold (Minnesota)

Arnold és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 3.032 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arnold tenia 3.032 habitants, 1.108 habitatges, i 850 famílies. La densitat de població era de 101,3 habitants per km².
Dels 1.108 habitatges en un 36,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,2% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 23,2% no eren unitats familiars. En el 18,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.111 $ i la renda mediana per família de 53.194 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.281 $ mentre que les dones 28.397 $. La renda per capita de la població era de 18.104 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arnold». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arnold». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Artal de Luna y Urrea

Artal de Luna y Urrea, VIII senyor de Luna (Esglésies, Sardenya, 1324) fou un noble aragonès del segle xiv. Fill de Lope Ferrench, VII senyor de Luna i germà de Pero López de Luna y Ximénez d'Urrea. Es va casar primer amb Constança Peres, II senyora de Sogorb, neta de Pere el Gran; després amb Constança d'Antillón; després amb Marina Sanz de Huerta. Alfons el Magnànim el va enviar a Nàpols amb una flota al rescat de Pere d'Aragó, que es dirigí a Sicília mentre deixava una guarnició al Castell Nou, i va morir amb el seu fill Artal durant el Setge d'Esglésies durant la Conquesta aragonesa de Sardenya.

## Referències

* ↑ Cassetta, Giuseppe. Storia del regno di Napoli dell'architetto Giuseppe Cassetta (en italià). vol.3. Gaetano Romeo Strada Tribunali n. 168, 1838, p. 198.
* ↑ Cuesta, José. Las glorias nacionales: grande historia universal de todos los reinos, provincias, islas y colonias de la monarquía española, desde los tiempos primitivos hasta el año 1854 (en castellà). vol.4. Librería de Don José Cuesta, 1853, p. 477.
# Artal d'Alagón

Artal d'Alagón és el nom dels següents personatges:
* Artal I d'Alagón (? - 1167), comte de Pallars Sobirà (1124-1167) i Senyor d'Alagón Artau I d'Alagón (1135-1167)
* Artal II d'Alagón (? - ~1213), cavaller aragonès del llinatge dels Alagón, Alferes del regne d'Aragó, Majordom del regne d'Aragó, 3r Senyor d'Alagón i 1r Senyor de Sástago
* Artal III d'Alagón (? - Saix, Regne de València, 1239), noble aragonès, 3r Senyor d'Alagón, 2n Senyor de Sástago i Pina
* Artal IV d'Alagón (? - 1295), noble valencià d'origen aragonès, camarlenc del rei Jaume el Just, 4t senyor de Sástago
* Artal V d'Alagón (? - 1323), noble valencià d'origen aragonès, 5è Senyor de Sástago
* Artal VI d'Alagón (? - 1419), noble valencià d'origen aragonès, 7è Senyor de Sástago
* Artal VII d'Alagón
* Artal VIII d'Alagón
# Artal IV d'Alagón

Artal IV d'Alagón (? - 1295) va ser un noble valencià d'origen aragonès, camarlenc del rei Jaume el Just, 4t senyor de Sástago.

## Orígens familiars

Fill de Blasco II d'Alagón "el net" i Giussiana Ximenes d'Entença Luesia.

## Núpcies i descendents

Es casà amb Teresa Pere, filla borda del rei Pere III d'Aragó i d'Inés Zapata; en primeres núpcies s'havia casat amb García Romeo. D'aquest matrimoni nasqueren:
* Artal V d'Alagón, casat amb Toda Pérez d'Urrea
* Blasco d'Alagón "el Vell", casat amb Beatriu de Suàbia
* Isabel d'Alagón, que fou monja
* Teresa d'Alagón, casada amb Pero de Granyana
* Violante d'Alagón i Pérez, casada amb Pero III Martínez de Luna, fill de Sanxo Martínez de Luna

## Biografia

Amb el beneplàcit reial, permutà les possessions maternes per les de Pina i Alcubierre.

## Referències

* ↑ Cuadernos de Historia Jerónimo Zurita, vols. 51-52 (1985). Pergaminos aragoneses del fondo Sástago «Enllaç».
* ↑ Anomenada Violant en honor de la reina Violant d'Hongria
* ↑ Araldicasardegna: Alagón
Artal IV d'Alagón Llinatge d'Alagón Mort: 1295 :
| Precedit per: Blasco II d'Alagón (pare) | Senyor d'Alagón (Llista de senyors d'Alagón) (?-?) | Succeït per: Artal V d'Alagón (fill) |
| Precedit per: Blasco II d'Alagón (pare) | Senyor de Sástago (Llista de senyors de Sástago) (?-?) | Succeït per: Artal V d'Alagón (fill) |
# Anthony B

Anthony B de nom Keith Blair (31 de març del 1976, Clark's Town, Trelawny, Jamaica) és un músic jamaicà i un membre del moviment rastafari.

## Discografia

* Predator & Prey (1996, Alpha Enterprises)
* Real Revolutionary - UK / So Many Things - US (1996, Greensleeves)
* Universal Struggle (1997, VP Records)
* Seven Seals (1999, VP Records)
* That's Life (2001, VP Records)
* More Love (2001, AO ! Records)
* Live On The Battlefield (2002, Jahmin' Records)
* Street Knowledge (2003, VP Records)
* Judgment Time (2003, 2B1 Records)
* Smoke Free (2003, Bogalusa Records)
* Voice Of Jamaica vol. 2 (2003, Nocturne)
* Wise Man Chant (2004, Black Scorpio)
* Justice Fight (2004, Nocturne)
* Untouchable (2004, Togetherness Records)
* Powers Of Creation (2004, Nocturne)
* Black Star (2005, Greensleeves)
* My Hope (2005, AL.TA.FA.AN. / Minor 7 Flat 5)
* Confused Times (2005, Penitentiary)
* Gather and Come (2006 Penitentiary)
* Suffering Man (2006 Tad's Records)
* Higher Meditation (2007 Greensleeves)
* True Rastaman (2008 Penitentiary Records)
* Life Over Death (2008 Trendsetter)
* Rise Up (2009)
* Rasta Love (2011)
* Freedom Fighter (2012)
* Choices (2012)
* Tribute to Legends (2013)

## Referències

* ↑ Anthony B Biography at United Reggae
* ↑ Moskowitz, David V (2006) Caribbean Popular Music: an Encyclopedia of Reggae, Mento, Ska, Rock Steady, and Dancehall, Greenwood Press, ISBN 0-313-33158-8, p.13-14

## Enllaços externs

* http://jamaicansmusic.com/artists/78-anthony-b.html/ Arxivat 2011-07-13 a Wayback Machine.
# Anthony Annan

Anthony Annan (nascut el 21 de juliol de 1986 en Accra) és un futbolista ghanès que juga de centrecampista al CA Osasuna, cedit pel Schalke 04.

## Referències

* ↑ «Har han krympet?» (en (noruec)). Adresseavisen, 07-08-2009. Arxivat de l'original el 2009-08-10. [Consulta: 25 agost 2009].

## Enllaços externs

* Pàgina web d'AnthonyAnnan.com Arxivat 2009-10-09 a Wayback Machine. (anglès)
* Perfil d'Anthony Annan a ikstart.no Arxivat 2008-02-10 a Wayback Machine. (noruec)
# Apache Kafka

Apache Kafka és un agent de missatges o broker de codi obert emprat per processament de fluxos (stream processing) escrit en llenguatge Java i Scala. Inclou comunicacions entre més d'un client o servidor. L'objectiu d'aquest broker és de proveir una plataforma de dades en temps real amb un temps de latència baix i alta capacitat de dades. El manteniment d'Apache Kafka és realitzat per l'Apache Software Foundation.

## Història

* 2011, desenvolupat originàriament per l'empresa LinkedIn.
* 2012, entra a la Apache Software Foundation.
* 2014, es crea l'empresa Confluent focalitzada en Apache Kafka.

## Funcionalitats

Els casos més comuns inclouen :
* Processament de fluxos de dades.
* Traçabilitat de l'activitat del web.
* Control de les mètriques del web.
* Addició de registres.

## Vegeu també

* Altres brokers: RabbitMQ, Apache ActiveMQ

## Referències

* ↑ «Apache Kafka». [Consulta: 30 juny 2017].
* ↑ «Apache Kafka for Beginners - Cloudera Engineering Blog» (en anglès). Cloudera Engineering Blog, 12-09-2014. Arxivat de l'original el 2017-07-08 [Consulta: 3 juliol 2017]. Arxivat 2017-07-08 a Wayback Machine.
* ↑ «Apache Kafka - Hortonworks» (en anglès). Hortonworks, 03-07-2017. Arxivat de l'original el 2017-09-21 [Consulta: 3 juliol 2017].
# At-Tabaqa

At-Tabaqa (àrab: خربة الطبقه, Ḫirbat aṭ-Ṭabaqa) és una vila palestina de la governació d'Hebron, a Cisjordània, situada 7 kilòmetres a l'oest d'Hebron. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 1.435 habitants el 2006.

## Referències

* ↑ 2007-2016 PCBS census Arxivat 2013-07-05 at Archive.is. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). p. 107.
# Auguste Herbin

Auguste Herbin (Quiévy, 29 d'abril de 1882 - París, 31 de gener de 1960) va ser un pintor francès emmarcat en el concretisme.

## Biografia

Nascut a Quiévy, departament del Nord, va estudiar dibuix en la École des Beaux-Arts de Lille, des de 1898 fins a 1901, quan es va establir a París. La influència inicial de l'impressionisme i del postimpressionisme visible en els quadres que va enviar al Salon des indépendants el 1906 gradualment va donar pas a la seva implicació en el cubisme després del seu trasllat el 1909 als tallers de Bateau-Lavoir, on va conèixer Pablo Picasso, Georges Braque i Juan Gris; també es va veure animat amb la seva amistat amb Wilhelm Uhde.
La seva obra es va exposar en la mateixa sala que la de Jean Metzinger, Albert Gleizes i Fernand Léger en el Salon des Indépendants de 1910, i el 1912 va participar en la influent exposició Section d'Or.
Després de crear les seves primeres pintures abstractes el 1917, Herbin va cridar l'atenció de Léonce Rosenberg qui, després de la Segona Guerra Mundial, el va fer part del grup centrat en la seva Galerie de l'Effort Moderne i va exposar la seva obra allí en diverses ocasions el 1918 i 1921.
Els relleus radicals de Herbin de simples formes geomètriques en fusta pintada desafiaven no només l'estatus de la pintura de cavallet sinó també les relacions tradicionals entre el fons i la figura. La incomprensió que va acollir aquests relleus i els dissenys per a mobiliari relacionats amb ells, fins i tot d'aquells crítics més favorables al cubisme, va ser tal que fins a 1926 o 1927 va seguir el consell de Rosenberg de tornar a un estil representatiu, però el mateix Herbin més tard va repudiar els seus paisatges, bodegons i escenes de gènere d'aquest període, com Jugadors de bitlles (1923; París, Museu Nacional d'Art Modern), en el qual els objectes estaven representats com volums esquematitzats.

## Referències

* ↑ Pintura italiana del siglo XX (en castellà). Asociación Dante Alighieri, 1967, p. 145.
# Avoriaz

Avoriaz (s'ha de pronunciar avoria), és una estació d'esquí francesa, situada a 1800 m d'altitud en el territori del municipi de Morzine, a l'Alta Savoia. Aquesta estació es va obrir el 1966.

## Abans de l'esquí

Avoiraz va entrar a la història entre 1138 i 1148, quan era un territori que pertanyia a les famílies nobles i poderoses dels Faucigny i de Rovorée. D'aquesta darrera família, Avoiraz, té el seu nom (Ovoreia o Evoreia en els mapes). Aquests senyors van protegir l'abadia cistercenca de Sainte-Marie d'Aulps, a 20 quilòmetres, que va explotar el territori durant tota l'edat mitjana.

## Presentació

De les 14 estacions del domini Portes du Soleil, Avoiraz té la particularitat d'ocupar una posició central, amb diferents sectors com Arare, Lindaret, Chavanette, Plateau, Châtel, Intret, Prodain, Super Morzine. Aquesta estació està prohibida la circulació als vehicles, només s'hi pot desplaçar a peu, en trineu o amb cavall. L'estació va ser concebuda només per a la pràctica de l'esquí.
Jean Vuarnet, Isabelle Mir com Annie Famose són campions d'esquí que han marcat l'esperit de l'estació. El promotor de l'estació, Gérard Brémond, és el president actual de Pierre et Vacances. Els arquitectes foren Jean-Marc Roque, Jean-Jacques Orzoni i Jacques Labro.
Avoriaz compta amb 39 remontadors mecànics i 49 pistes, 6 de negres, 14 de vermelles, 24 blaves i 5 verdes. L'estació permet l'entrada a Suïssa per diferents itineraris, com el Pas de Chavanette, també conegut com el mur suís, que obliga a molts baixar amb un telecadira.
El 1993 s'hi va instal·lar un remontador desembragalbe de sis places, el TSD du Tour, que posseeix un rècord de 3000 persones a l'hora. Aquest telecadira fou el primer a tot Europa.
Avoriaz, és una estació que no és gestionada pel municipi de Morzine, sinó per una associació turística, l'ALDA. Actualment hi ha un procés de crear un nou municipi.
Avoriaz també és una estació que s'obre a l'estiu, per practicar diferents activitats que no necessiten neu, com el golf, tennis, trampolí, tir amb arc, vies ferrades, btt, excursionisme...

## Tour de França ciclista

L'estació ha acollit set arribades del Tour de França:
* 1975: Vicente López Carril
* 1977: Lucien Van Impe
* 1979: Bernard Hinault
* 1983: Lucien Van Impe
* 1985: Lucho Herrera
* 1994: Piotr Ugriúmov
* 2010: Andy Schleck
El 1977, 1979 i 1994, l'ascenció fou una cronoescalada.

## Referències

* ↑ Jean Ravannel, comissari general de turisme, la va inaugurar: Journal télévisé du 9 janvier 1967, en el web de l'INA.
* ↑ «Historique de Poma». Arxivat de l'original el 2008-11-20. [Consulta: 14 juliol 2010].
* ↑ «Association pour la création de la commune d'Avoriaz». Arxivat de l'original el 2009-09-23. [Consulta: 14 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Oficina de turisme d'Avoriaz
# Austrolebias monstrosus

Megalebias monstrosus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Austrolebias nonoiuliensis

Austrolebias nonoiuliensis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Argentina.

## Referències

* 1 2 «Austrolebias nonoiuliensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Baba

* No s'ha de confondre amb Babà.
«Baba» té aquests significats:
* Biografies:
** Geyikli Baba, dervix que va estar amb el sultà Orkhan al setge de Brusa.
** Babaiyya o Confraria dels Baba, fou una confraria de dervixos que va provocar un aixecament sota el sultà seljúcida de Rum Kaykhusraw II.
** Baba Ishak (anomenat pels seus seguidors Baba Rasul) fou el cap dels babaiyya.
** Baba Ghirai, kan de Crimea assassinat el 1522.
** Baba Beg, príncep uzbek de Shahrizabz.
** Baba, personatge de la mitologia egípcia.
* Topònims:
** Baba Dagh a la Dobrudja, on hi la tomba del santó Sari Saltik Baba.
** Baba Daghi a Anatòlia.
** Babaeski o Babayi Atik a Tràcia Oriental.
** Baba Burnu, muntanyes a Anatòlia occidental a Mísia.
** Baba Limani, port al peu de les muntanyes Baba Burnu.
** Baba (cantó), cantó equatorià a la província de Los Rios
** San Francisco de Baba , ciutat equatoriana, cap del cantó de Baba
** Muntanyes Baba o en persa Koh-i-Baba, sistema muntanyós de l'Afganistan.
* Baba és una paraula que en diverses llengües vol dir pare; els turcs orientals utilitzen la mateixa paraula per designar a l'avi. És un terme honorífic posat davant el nom propi d'homes grans. A Turquia s'utilitza com a forma de dirigir-se a algú.
** Baba Yetu, suahili per Pare Nostre.
# Así canta mi amor

Así canta mi amor és una sarsuela en un acte, dividit en 3 quadres, amb llibret de Gastó A. Màntua i música de Rafael Martínez Valls, estrenada al Teatre Tívoli de Barcelona, el 5 de desembre de 1925. A l'estrena, van protagonitzar els dos papers principals l'Emili Vendrell i la Felisa Herrero.
# Ayotl

L'ayote o ayotl (del Nahuatl tortuga) és un instrument de percussió d'origen mesoamericà. Es tracta d'una closca de tortuga que es colpeja o es raspa amb una banya de cérvol o un pal de fusta. L'ayotl es pot tocar subjectant-lo sota el braç o posant-lo damunt una superfície. Es pot percudir en ambdós costats de la closca, ja sigui en la part convexa o la part plana.
Aquest idiòfon d'Oaxaca i Chiapas, Mèxic, és emprat especialment pels Maia-Quitxé. Els maies van utilitzar l'instrument, que van anomenar kayab, ja al segle viii (apareix al Bonampak, quadres del temple de Chiapas), i posteriorment va ser emprat pels asteques. Consistia en una closca de tortuga: quan es colpejava amb una cornamenta de cérvol, cada braç del plastró (part ventral de la closca) sonava amb un to diferent. Entre els asteques, l'ayotl sembla haver estat estretament associat amb esdeveniments de sacrifici i de memòria; s'utilitzava per a esdeveniments sacrificials i commemoratius de la mort; processons funeràries i festes de la pluja o déus de la muntanya.

## Referències

* ↑ Siméon, Rémi. Diccionario de la lengua nahuatl o mexicana : redactado según los documentos impresos y manuscritos más auténticos y precedido de una introducción. 6a. ed. México: Siglo Veintiuno, 1988. ISBN 968-23-0573-X.
* ↑ Chamorro E., J. Arturo. Los instrumentos de percusión en México. Zamora, Mich.: Colegio de Michoacán, 1984. ISBN 968-7230-02-9.
* ↑ Alvarado Tezozómoc, Fernando, active. Cronica mexicana : manuscrito #117 de la Colección Hans P. Kraus, 2017. ISBN 978-84-9007-460-2.
* ↑ Instrumentos musicales de América Latina y el Caribe : colección del Centro para las Culturas Populares y Tradicionales (CCPYT-CONAC), Centro Interamericano de Etnomusicología y Folklore (CIDEF-OEA).. [Caracas, Venezuela]: CCPYT, [1988?]. ISBN 980-265-780-8.
* 1 2 The New Grove dictionary of musical instruments. Londres: Macmillan Press, 1984. ISBN 0-943818-05-2.
* ↑ Resfa Parducci, Z. Instrumentos musicales de percusión del litoral prehistórico ecuatoriano (en castellà). Museo Antropológico,Banco Central del Ecuador, 1986.

## Bibliografia

* Stevenson, Robert (1968) Music in Aztec and Inca Territory.
# Bandera de Fontanals de Cerdanya

La bandera oficial de Fontanals de Cerdanya té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, de color verd fosc, amb una aspa plena groga de gruix 1/6 de l'alçària del drap, i una creu plena blanca del mateix gruix amb un rivet vermell d'1/12 de la mateixa alçària i sobreposada al centre.
Va ser aprovada el 15 d'octubre de 2001 i publicada en el DOGC el 22 de novembre del mateix any amb el número 3519.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Cerdanya

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 15 d'octubre de 2001, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Fontanals de Cerdanya.». DOGC num. 3519, 22-11-2001. [Consulta: 17 octubre 2009].