OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Model basat en agent

Un model basat en agents (MBA) és un tipus de model computacional que permet la simulació d'accions i interaccions d'individus autònoms dins d'un entorn, i permet determinar quins efectes produeixen en el conjunt del sistema. Combina elements de teoria de jocs, sistemes complexos, emergència, sociologia computacional, sistemes multi agent, i programació evolutiva. Els models simulen les operacions simultànies d'entitats múltiples (agents), en un intent de recrear i predir les accions de fenòmens complexos. És un procés d'emergència des del nivell més elemental (micro) al més elevat (macro). Suposadament els agents individuals actuen segons el que perceben com els seus interessos propis, com ara reproducció, benefici econòmic, o estatus social, i coneixement és limitat. Els agents MBA poden experimentar "aprenentatge", adaptació i reproducció.

## Referències

* ↑ Izquierdo, Luis R.; Galán, José M.; Santos, José I.; del Olmo, Ricardo. Modelatge de sistemes complexos mitjançant simulació basada en agents i mitjançant dinàmica de sistemes. 16, 2008. pp. 85-112.

## Conceptes relacionats

* Sistemes complexos
* Vida artificial
# Roncador stearnsii

Roncador stearnsii és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 70 cm de longitud total i 4.800 g de pes.

## Alimentació

Menja invertebrats, com ara cucs marins, cloïsses, crancs i crustacis petits.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic oriental: des de Point Conception (Califòrnia, els Estats Units) fins al sud de la Baixa Califòrnia (Mèxic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Joseph, D., 1962. Growth characteristics of two southern California surffishes, the California corbina and spoonfin croaker, family Sciaenidae. Calif. Fish. Game, Fish. Bull. (119):1-54.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Santa Creu de Castellbò

Santa Creu de Castellbò és un nucli de població del municipi de Montferrer i Castellbò i de l'entitat municipal descentralitzada Vila i Vall de Castellbò, a l'Alt Urgell. El poble de Santa Creu es troba a 'extrem d'un serrat o sortint de la vall. A 1.290 metres d'altitud havia arribat a tenir 20 famílies i 100 habitants el 1857. Des del 1960 al 2019 la població ha davallat dels 36 als 16 habitants.
El poble, força visible des de tot arreu, s'hi pot trobar l'església de Santa Creu, ja citada en l'acta de consagració de la Catedral de la Seu d'Urgell. L'edifici és rectangular, poc característic amb campanar d'espadanya.

## Referències

* ↑ «251403 Montferrer i Castellbò». Idescat. [Consulta: 24 agost 2020].
* ↑ GGCC, Montferrer i Castellbò: Altres indrets del terme, Santa Creu de Castellbò i Seix.
# Ponta do Ouro

Ponta do Ouro és una platja de Moçambic, situada a la província de Maputo, al districte de Matutuíne a l'extrem sud del país, al costat de la frontera amb KwaZulu-Natal (Sud-àfrica). És un dels principals destins turístics del país.
La platja és un arc de vora set kilòmetres limitats per costes rocalloses a les extremitats, per una barra de sorra al llarg i per dunes baixes al llarg de la costa, cosa que la força apta per als esports nàutics.

## Referències

* ↑ «Web de turisme sud-africana sobre Ponta do Ouro». Arxivat de l'original el 2013-05-22. [Consulta: 25 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Fotos de Ponta do Ouro a Kanimambo.com
* Ponta do Ouro a Google Maps
# La Gubia

La Gubia, Sa Gubia en mallorquí, o Puig de l'Alqueria és una muntanya de la Serra de Tramuntana de Mallorca. Es troba prop de la carretera Ma-11.
La muntanya és molt coneguda per els excursionistes i ofereix vistes panoràmiques. La ruta fins al seu cim, situada a poc més de 600 metres, suposa una ascensió perllongada però còmoda, que parteix del camí vell que uneix Valldemossa i Bunyola.
Rep aquest nom per la forma de gúbia que pren la part sud de la muntanya, característica que és emprada per a practicar-hi l'escalada.

## Referències

* 1 2 Mallorca, Diario de. «Sa Gubia, un mirador sobre el entorno de Bunyola» (en castellà). [Consulta: 20 novembre 2019].
# Carroll (Iowa)

Carroll és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 10.106 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carroll tenia 10.106 habitants, 4.173 habitatges, i 2.649 famílies. La densitat de població era de 704,3 habitants per km².
Dels 4.173 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.853 $ i la renda mediana per família de 51.020 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.124 $ mentre que les dones 22.215 $. La renda per capita de la població era de 20.442 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carroll». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carroll». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Reguengos de Monsaraz

Reguengos de Monsaraz és un municipi portuguès, situat al districte d'Évora, a la regió d'Alentejo i a la subregió de l'Alentejo Central. L'any 2004 tenia 11.460 habitants. Limita al nord amb Alandroal, a l'est amb Mourão, al sud-est amb Moura, al sud-oest amb Portel, a l'oest amb Évora i al nord-oest amb Redondo.

## Població

Població del concelho de Reguengos de Monsaraz (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 5.199 | 6.508 | 10.240 | 13.330 | 15.090 | 11.642 | 11.401 | 11.382 | 11.460 |

## Freguesies

* Campinho
* Campo
* Corval
* Monsaraz
* Reguengos de Monsaraz
# Mongeta paretana

La varietat mongeta paretana també coneguda com a pinet de Mallorca, de nom científic Phaseolus vulgaris L., d'origen mesoamericà, les seves llavors són blanques, arronyonades llargues d'uns 10 - 12 cm i plenes. Pertany a la varietat de mata baixa, i les seves plantes tenen flors amb ales i estàndards blancs. Tavelles de verd uniforme, amb bec i secció el·líptica.
Durant anys el comerç de la paretana va ser molt important al mercat de Granollers, l'any 1945 a Parets del Vallès població d'on rep el nom aquesta mongeta, es va fer un estudi de camp, on es va determinar que el rendiment d'aquesta mongeta és d'11 kg collits per 1 kg plantat amb una productivitat propera a 1.500 kg/ha.
Tradicionalment aquesta mongeta es sembrava darrere del cànem, la primera setmana de juliol i la recollida sol ser a finals d'octubre principis de novembre.
Des del punt de vista gastronòmic es caracteritza per una textura cremosa amb una percepció molt fina de la pell i un sabor suau, lleugerament més intens que la varietat del ganxet, amb qui comparteix l'origen mesoamericà. La llavor tradicional es va conservar a la Masia de la Cortada, al poble del Brull (Osona) que la va repartir en cases del poble de Montseny (Valles Oriental) i en els últims temps a la zona del Vallès ha sorgit un grup de pagesos interessats en la seva promoció, i alguns restauradors l'estan implementant a la seva carta.

## Referències

* ↑ Varietats locals de mongetes del Vallès Oriental. Consell Comarcal Vallès Oriental, 2014, p. 49. ISBN B9164-2014 [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ «La població i l'economia». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ Publicaciones de la 2a Zona Agrícola de la provincia de Barcelona “Comarca del Vallés”. Hermandad Sindical de Labradores y Ganaderos de Barcelona., 1945. ISBN b19105642 [Consulta: 3 gener 2016].
# Rhabdoborita-(Mo)

La rhabdoborita-(Mo) és un mineral de la classe dels borats que pertany al grup de la rhabdoborita.

## Característiques

La rhabdoborita-(Mo) és un borat de fórmula química Mg₁₂Mo$^{6+}$$_{1.33}$O₆(BO₃)₆F₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada l'any 2020. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5464/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, situada al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik, al krai de Kamtxatka (Rússia). Aquesta volcà és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Rhabdoborite-(Mo)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 març 2022].
* ↑ Pekov, Igor V.; Zubkova, Natalia V.; Koshlyakova, Natalia N.; Belakovskiy, Dmitry I.; Agakhanov, Atali A.; Vigasina, Marina F.; Britvin, Sergey N.; Sidorov, Evgeny G.; Pushcharovsky, Dmitry Yu. «Rhabdoborite-(V), rhabdoborite-(Mo) and rhabdoborite-(W): a new group of borate minerals with the general formula Mg12M113/O6[(BO3)6–x(PO4)xF2–x] (M = V5+, Mo6+ or W6+ and x < 1)». Physics and Chemistry of Minerals, 47, 10, 01-10-2020, pàg. 44. DOI: https://doi.org/10.1007/s00269-020-01105-7 [Consulta: 12 octubre 2022].
# Ponta Grossa

Ponta Grossa és una ciutat de l'estat brasiler de Paraná. És la quarta ciutat del Paraná en població total i té el principal parc industrial de l'interior de l'estat. La seva població total era 309 909 habitants en 2007. La seva àrea total és 2067 km².
A causa de la seva localització geogràfica, sempre va ser punt de passada de rutes de comerç des del període colonial, quan estava en el camí que connectava les ciutats de Viamão, al sud, i Sorocaba, al nord. Avui és punt de connexió de carreteres i ferrocarrils que uneixen Curitiba i el litoral del Paraná a l'interior.
El poblat inicial va ser fundat en 1822, i elevat a la condició de ciutat en 6 de desembre de 1855.
# Carrer dels Mestres Villà (el Masnou)

El carrer dels Mestres Villà és un carrer del municipi del Masnou (Maresme) amb un conjunt arquitectònic protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un carrer d'ús residencial paral·lel al mar que destaca pel conjunt d'edificacions entre mitgeres a banda i banda del carrer amb patis davanters, en alguns casos, i la façana principal enretirada del pla de carrer. Es defineixen de planta rectangular i consten de planta baixa i planta pis, acabades amb coberta a dues aigües i el carener paral·lel a la façana i, en alguns casos, amb un terrat pla en la seva meitat meridional.
Les façanes solen tenir un ritme repetitiu i de composició simètrica pel que fa a les obertures: en la planta superior combinant dues finestres idèntiques i en planta baixa amb una porta d'accés i una finestra.
Els patis davanters es troben alineats al pla del carrer, queden limitats per uns murs baixos i tanques i defineixen unes característiques pròpies d'aquest conjunt. Pel que fa al tipus de parament de les façanes, és un estucat pintat de colors diversos i relleus segons els casos.

## Història

Fins a l'any 1931 s'anomenava carrer de Santa Anna. Aquell any, l'Ajuntament decidí canviar el nom del carrer i dedicar-lo als mestres Jaume i Josep Villà i Serra, de Vilassar de Dalt, creadors el 1860 d'una escola privada de nàutica, anomenada popularment l'Estudi de Vilassar, que es trobava al mateix carrer, i que va propiciar la creació de l'Escola de Nàutica del Masnou l'any 1869.

## Referències

* ↑ «Carrer Mestres Villà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2016].
* ↑ Montlló Bolart, Jordi. «Fitxa "08118/25 Carrer Mestres Villà - El Masnou"». Mapes de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona, 11-01-2010. [Consulta: 24 setembre 2016].
* ↑ Almuzara, Rosa «Notícia dels fons documentals d'escoles nàutiques conservats a l'Arxiu general i històric de la Universitat de Barcelona». Quaderns de la Selva. Centre d'Estudis Selvatans, 13, 2001 [Consulta: 24 setembre 2016].
# Regueras de Arriba

Regueras de Arriba és un municipi de la província de Lleó, enclavada en la comarca natural del Páramo Leonés.

## Pedanies del municipi

* Regueras de Abajo
* Regueras de Arriba

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 471 | 430 | 391 | 360 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Lapieïta

La lapieïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser anomenada en honor del riu Lapie, on va ser descoberta.

## Característiques

La lapieïta és un sulfur de fórmula química CuNiSbS₃. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en forma de grans subèdrics, de fins a 150 μm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5 a 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lapieïta pertany a «02.GA: nesosulfarsenats, nesosulfantimonats i nesosulfbismutits sense S addicional» juntament amb els següents minerals: proustita, pirargirita, pirostilpnita, xantoconita, samsonita, skinnerita, wittichenita, mückeïta, malyshevita, lisiguangita, aktashita, gruzdevita, nowackiïta, laffittita, routhierita, stalderita, erniggliïta, bournonita, seligmannita i součekita.

## Jaciments

La lapieïta va ser descoberta al riu Lapie, a St Cyr Range (Districte Miner de Watson Lake, Yukon, Canadà). També ha estat descrita a la mina Grüneau, a Schutzbach (Renània-Palatinat, Alemanya).

## Referències

* 1 2 «Lapieite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Lapieite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 28 gener 2019].
# Sala Augusta (Palma)

La Sala Augusta és un cinema de Palma, situat a l'Avinguda Joan March número 2, i inaugurat a les acaballes de 1948. Actualment compta amb 7 sales de projecció.

## Història

Ocupa el lloc d'un antic magatzem de fustes, Can Mir, que posteriorment fou utilitzat com a presó arran de l'inici de la Guerra Civil Espanyola. Un milenar de presoners polítics foren represaliats en aquest indret, morint molts d'ells a mans d'escamots d'afusellament falangistes. L'empresa Frío Industrial adquirí i feu esbucar l'edifici per construir el nou teatre-cinema. L'arquitecte García Ruiz va ser l'encarregat de la seva construcció, i Francesc Mestre s'encarregà de decorar-lo amb l'estil isabelí.
L'empresari Andreu Bordoy Fiol posà en marxa la sala d'espectacles i el seu fill Alejandro Bordoy García el succeí. Rafael Salas Llompart comprà el cinema a Frío Industrial, i l'empresa dels seus descendents n'és encara la propietària.
El Ballet Rus de París va ser el primer espectacle que es dugué a terme a la sala.
L'empresa Frío Industrial instal·là un sistema de ventilació mitjançant turbines; va ser la primera sala de Palma amb aquest tipus d'instal·lacions. No fou l'única innovació d'aquest cinema, el qual també disposava dels millors equips de projecció, segons que diu la premsa de l'època. El 22 de maig de 1954 estrenà la pel·lícula La túnica sagrada (Henry Koster, 1953), tot introduint per primera vegada a les sales de Palma el sistema de projecció Cinemascope.
L'any 1987 patí un incendi que ocasionà una remodelació de les sales de projecció.
A més de la projecció de cinema d'estrena, a la sala s'hi han programat altres espectacles com el Cinema Wedding Show, projecció de cinema clàssic en 35 mm, o festivals d'autor com l'Evolution Film Festival (2012).

## Referències

* ↑ Fiol Obrador, Verónica i Tomeu. Els cinemes de Palma. Abril 2015. Palma: Òrbita Editorial. ISBN 978-84-943717-0-7.
# Carlos Mencia

Carlos Mencia (San Pedro Sula, Hondures, 22 d'octubre del 1967), nascut Ned Arnel Mencía, és un autor i actor còmic estatunidenc d'origen hondureny. El seu estil no defuig els temes polítics, com ara la raça, la cultura, la justícia i les classes socials. És molt popular pel seu programa al Mind of Mencia.

## Enllaços externs

* Carlos Mencia - Lloc web oficial
# Casa Pallarès

La casa Pallarès popularment coneguda com a Villa Alícia és una obra del municipi de Tortosa (Baix Ebre) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una edificació aïllada, actualment integrada dins el nucli urbà, en el sector de l'Eixample del Temple. La façana mira a l'avinguda de la Generalitat, encara que resta endarrerida respecte al nivell d'aquesta per un sector de jardí. Construcció de planta quadrada amb un cos, també quadrat, adossat a la façana a manera de torre. El cos pròpiament de l'habitatge té planta i un pis, coberta de teulada a doble vessant i un ample ràfec. S'obre mitjançant finestres d'arc escarser de maó. La torre sobrepassa en alçada la resta de l'edifici. Al nivell del carener de la teulada de la casa presenta una balconada que rodeja tot el perímetre, sostinguda per mènsules decoratives, a la qual s'obre mitjançant una galeria de tres arcs de mig punt rebaixat per banda. Com a remat superior, una balustrada amb hídries superiors als angles.
L'arrebossat simula en alguns sectors carreus i en altres està pintat. En el capcer, l'emmarcament dels arcs i la línia que marca la separació interior de pisos, la decoració és a base de maons i rajola vidrada. Davant la porta d'accés hi ha un replà de barana simulant formes vegetals i florals.

## Història

Aquesta casa va ser construïda entre els anys 1906 i 1907 per Pau Monguió i Segura. L'any 1940 va canviar de propietari, i es van realitzar algunes alteracions que comportaren la desaparició d'elements decoratius. L'any 2004, el grup de construcció Gaton va iniciar la rehabilitació de l'edifici i actualment és la seva seu.

## Referències

* 1 2 «Casa Pallarès». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona. [Consulta: 21 juny 2018].
* 1 2 3 «Casa Pallarès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2015].

## Vegeu també

* Estació del Carrilet
* Parc Teodor González
* Casa Pinyana
# Mongeta egípcia

La mongeta egípcia, pèsol antac, Lablab purpureus (sinònim Dolichos lablab L., Dolichos purpureus L., Lablab niger Medikus, Lablab lablab (L.) Lyons, Vigna aristata Piper, i Lablab vulgaris (L.) Savi), és una espècie de mongeta dins la família Fabaceae de cultiu molt estès a la zona tropical especialment a l'Àfrica, Índia i Indonèsia.

## Cultiu

És una liana que fa flors de color porpra i llavors de colors porpra cridaner. Creix ràpid, les fulles, les flors, les tavelles, les llavors i les arrels són comestibles. Les llavors seques són verinoses pel seu alt contingut en glucòsids cianogènics i s'han de bullir molta estona per a poder-les menjar.
També és un farratge i una planta ornamental. És planta medicinal i planta verinosa.
A Maharashtra i altres llocs, se'n fa un tipus de curri.

## Referències

* ↑ Lablab purpureus at Multilingual taxonomic information from the University of Melbourne
* ↑ National Research Council. «Lablab». A: Lost Crops of Africa: Volume II: Vegetables. 2. National Academies Press, 2006-10-27 (Lost Crops of Africa). ISBN 978-0-309-10333-6 [Consulta: 15 juliol 2008].
* ↑ «Dolichos lablab». Floridata. [Consulta: 23 octubre 2008].
* ↑ Lablab purpureus Arxivat 2005-01-30 a Wayback Machine. at FAO
* ↑ Lablab purpureus Arxivat 2011-06-29 a Wayback Machine. at Missouri Botanical Garden
* ↑ Lablab purpureus at Plants For A Future
* ↑ Lablab purpureus Arxivat 2007-04-10 a Wayback Machine. at North Carolina State University

## Enllaços externs

* The Hyacinth Bean - Informative but non-scholarly essay on Hyacinth Bean history, uses, etymology.
* The Banglalore bean
* JSTOR Plant Science
* University of Agricultural Sciences, Bangalore, India - Lablab lab Arxivat 2013-02-04 a Wayback Machine.
# Roberto Bailey

Roberto Bailey (Hondures, 10 d'agost de 1952 - 11 de juny de 2019) fou un futbolista hondureny de la dècada de 1970. Va morir en un accident automobilístic l'11 de juny de 2019.
A nivell de club destacà com a jugador de CD Victoria i CD Marathón.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Hondures amb la qual participà a la copa del Món de futbol de 1982.

## Referències

* ↑ Muere exfutbolista hondureño Roberto Bailey en aparatoso accidente 11 Jun 2019 La Prensa
* ↑ Marathón arriba a 86 años esperando celebrar con el tìtulo - Fútbol de Honduras (castellà)
* ↑ Roberto Bailey: “Olimpia tiene un fútbol mezquino” - Cronometro Tiempo (castellà)
* ↑ «1982 FIFA World Cup Spain». Arxivat de l'original el 2011-10-07. [Consulta: 31 agost 2020].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 31 agost 2020].