OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Catalunya – Jamaica (25-05-2022)

La selecció catalana de futbol disputà un partit amistós contra la selecció de Jamaica el 25 de maig de 2022 a l'estadi de Montilivi de Girona. Amb el marcador final de 6-0, Catalunya firmà la seva golejada més gran en 95 anys, des del partit contra la selecció de Brussel·les, el 16 de juny de 1927, quan va guanyar per 9-0 la selecció brussel·lesa al Camp de les Corts de Barcelona.

## Fitxa tècnica

| Catalunya | 6 - 0 | Jamaica |
| Gerard Deulofeu 4' 29' 45' Marc Bartra 34' Ferran Jutglà 74' Javi Puado 89' (p.) | FCF CCMA L'Esportiu | |
| Catalunya | Jamaica |
CATALUNYA: :
| PO | Edgar Badia | |
| PO | Dani Cárdenas | |
| DF | Marc Bartra (c) | |
| DF | Òscar Mingueza | |
| DF | Marc Cucurella | |
| DF | Sergi Gómez | |
| DF | Brian Oliván | |
| DF | Salvador Ferrer | |
| DF | Arnau Martínez | |
| DF | Àlex Moreno | |
| DF | Edgar González | |
| CC | Riqui Puig | |
| CC | Gerard Gumbau | |
| CC | Àlex Collado | |
| CC | Oriol Romeu | |
| CC | Pere Milla | |
| CC | Carles Aleñá | |
| CC | Sergio Gómez | |
| DV | Gerard Deulofeu | |
| DV | Cristian Tello | |
| DV | Javi Puado | |
| DV | Rubén Alcaraz | 53' |
| DV | Ferran Jutglà | |
| Seleccionador: |||
| Gerard López ||||
JAMAICA: :
| PO | Dillon Barnes |
| PO | Corey Addai |
| DF | Ricardo Thomas |
| DF | Ajeanie Talbott |
| DF | Jamoi Topey |
| DF | Tarick Ximines |
| DF | Joel Latibeaudiere |
| DF | Kenroy Campbell |
| CC | Junior Flemmings (c) |
| CC | Tyreek Magee |
| CC | Blair Turgott |
| CC | Ramone Howell |
| CC | Jordan Cousins |
| CC | Oquassa Chong |
| CC | Omari Hutchinson |
| CC | Kameron Lacey |
| CC | Rolando Aarons |
| DV | Kaheem Parris |
| DV | Jonson Clarke-Harris |
| DV | Neco Brett |
| Seleccionador: |||
| Paul Hall ||||

## Referències

* ↑ NacióDigital. «Els 23 jugadors convocats a la selecció catalana per enfrontar-se a Jamaica | NacióDigital». Arxivat de l'original el 2022-05-23. [Consulta: 26 maig 2022].
* ↑ esport3. «Gerard López dona la llista de convocats del Catalunya-Jamaica», 19-05-2022. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «El Catalunya-Jamaica, presentado en Girona» (en castellà), 05-05-2022. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ esport3. «Catalunya goleja Jamaica amb recital de futbol i hat-trick de Deulofeu (6-0)», 25-05-2022. [Consulta: 25 maig 2022].
* ↑ Sport. «Resumen y goles del Catalunya - Jamaica» (en castellà), 25-05-2022. [Consulta: 25 maig 2022].
* ↑ «Catalunya firma contra Jamaica la seva golejada més gran d'ençà del 1927». [Consulta: 26 maig 2022].
* ↑ Robiró, Oriol. «Catalunya té el nivell». [Consulta: 26 maig 2022].
# Trichomycterus corduvensis

Trichomycterus corduvensis és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Argentina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferriz, R.A. 1998. Alimentación de Trichomycterus corduvense Weyenbergh, 1879 (Teleostei: Trichomycteridae) en dos Rios Serranos de San Luis, Argentina. Hidrobiología 8(5):43-49.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gloria Victis Memorial

El Gloria Victis Memorial és un monument construït en honor de les víctimes del comunisme universal que està situat al costat del cementiri de la ciutat de Csömör, a prop de la frontera nord-oest de Budapest.
El monument, que va ser el primer d'aquest tipus al món, va ser consagrat i beneït el 21 d'octubre de 2006, en ocasió del cinquantè aniversari de la Revolució hongaresa de 1956. Aquest mateix dia László Tőkés, Rainer Eppelmann i altres van expressar el seu missatge. Viktor Orbán va dirigir la celebració.

## Referències

* ↑ «Beszámoló az avatásról». Gloriavictis.hu. [Consulta: 3 març 2014].
* ↑ «Orbán Viktor köszöntője». Gloriavictis.hu. [Consulta: 3 març 2014].
# Sillano

Sillano és una frazione del comune (municipi) de Sillano Giuncugnano, a la província de Lucca, a la regió italiana de la Toscana, situat uns 90 km al nord-oest de Florència i uns 45 km al nord-oest de Lucca.
Va ser un municipi independent fins al 31 de desembre de 2014.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució demogràfica de Sillano entre 1861 i
* Font: ISTAT - Elaboració gràfica de Viquipèdia
# La Sinforosa

La Sinforosa és un grup de música de cercaviles de Manlleu actiu des del 5 de gener de 1984 quan amb la intenció inicial de donar resposta a la necessitat de trobar músics per a tocar en una cercavila, la d'acompanyament de la cavalcada de Reis de Sant Hipòlit de Voltregà d'aquell dia, Marcel·lí Druguet (saxo), Pep Solà, Josep Pous i Josep Maria Pujol, que en van ser quatre dels sis membres fundadors, van llançar, un cop finalitzada aquesta, la idea de donar-li continuïtat i encara està fent actuacions amb un repertori que va de cançons més populars al rock passant pel swing, la salsa, ...
En els seus deu primers anys d'existència va fer unes set-centes actuacions arreu del país: cercaviles de festa major i de carnavals, festes d'inauguració, casaments, bateigs i tota mena de celebracions, en una ocasió vestits de pirates, també van estar a la inauguració de la Vila Olímpica del Poblenou, han tocat dins d'un ascensor d'IBM. Van treballar, durant una temporada, amb el grup de teatre la Farinera de Granollers que durant els anys 80 va tenir molt ressò, on els van contractar per tocar malament.
Al 1984 el formaven sis components, al 1994 estava integrat per sis músics (quatre vents i dos percussionistes) i una persona d'animació amb xanques o amb monocicle, durant la seva dilatada activitat ha tingut diferents membres.

## Referències

* 1 2 Bardolet, Xavier «La Sinforosa de Manlleu celebra els seus primers deu anys de cercaviles». El 9 Nou, 07-01-1994.
* ↑ Serra, Sagi «Agenda». El 9 Nou, 20-01-2020.
* ↑ «Fongueroles encara el final de la festa major». Redacció osona.com, 17-09-2010. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «L'Hospital de Manlleu i la Residència Aura s'omplen d'activitats per la Festa Major». Vilaweb, 18-06-2016. [Consulta: 23 març 2022].
* ↑ «Llanars agafa el testimoni festiu de Campdevànol a partir d'aquest divendres». El Ripollès digital, 20-09-2018. [Consulta: 23 març 2022].
* ↑ «Botigues al carrer a Arenys de Mar», 13-03-2005. [Consulta: 23 març 2022].
* ↑ «Els meus pares retiraven els mobles per assajar a casa». somGranollers, 03-12-2015. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «Festa Major Sant Pere de Torelló, cercavila de la Sinforosa», 27-12-2008. [Consulta: 23 març 2022].
* ↑ «Osona, Vic i Liverpool». La Resistència - Publicació independent - Toni Coromina, 31-07-2021. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Entrevista a Jordi Pesarrodona». El Pou, 24-03-2020. [Consulta: 23 març 2022].

## Enllaços externs

* La Sinforosa - Lloc web
# Hermann Graedener

Hermann Graedener (alemany: Hermann Grädener) (Kiel, 8 de maig de 1844 - Viena, 15 de setembre de 1929) fou un compositor alemany.
Era fill del també compositor i escriptor Karl Graedener (1812-1883) del qual en fou deixeble i del Conservatori de Viena. Entre altres càrrecs importants va desenvolupar els de director de l'Escola de Cant de Viena i de l'Associació Orquestral de Música Clàssica i fou catedràtic d'harmonia i contrapunt a la Universität für Musik und darstellende Kunst Wien.
Entre les seves més delicades composicions cal mencionar el Capritx, simfonietta per a orquestra; unes variacions per a orgue, instruments d'arc i trompeta; els concerts per a violí i violoncel; un concert de piano; un octet per a instruments d'arc; dos quintets amb piano; un quartet, dos trios i una sonata per a dos pianos. També va compondre inspirats lieder, obres per a piano i la rapsòdia Der Spielmann per a orquestra, solos i cor,

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm 27, pàg. 912 (ISBN 84-239-4527-8)
# Meliata

Meliata és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. El 2017 tenia 205 habitants.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1243.
# Casa de la moneda

«Casa de la moneda» té aquests significats:
* Casa de la moneda o seca, taller on es fa l'encunyació de moneda
* Casa de la Moneda (Potosí)
* Real Casa de la Moneda o Fábrica Nacional de Moneda y Timbre, entitat pública empresarial d'Espanya que està adscrita al Ministeri d'Economia
* Real Casa de la Moneda (Sevilla), centre neuràlgic on es fonia l'or i l'argent que després era convertit en moneda a l'època de l'Imperi Espanyol
* Casa de la Moneda (Castelló d'Empúries), edifici al municipi de Castelló d'Empúries (Alt Empordà)
* Casa de la Moneda de San Francisco, part de la Casa de Moneda dels Estats Units, que va ser oberta el 1854 en San Francisco
# Toyotomi

«Toyotomi» té aquests significats:
* Clan Toyotomi, família japonesa d'origen humil i vida breu, però que va tenir gran influència durant el període Azuchi-Momoyama
* Toyotomi Hideyori (1593 - 1615), fill i successor del general Toyotomi Hideyoshi
* Toyotomi Hideyoshi (1536/37-1598) successor d'Oda Nobunaga i unificador del Japó
# Gloriapatri

El gloriapatri o Gloria Patri és una oració cristiana en honor de la Santíssima Trinitat, que l'Església acostuma a cantar després de cada salm, al final dels misteris del rosari, o després d'altres pregàries (parenostre, avemaria). És una doxologia (fórmula amb què es glorifica Déu, normalment al final d'un altre text), i es coneix com a doxologia menor per a distingir-lo de la doxologia major, Gloria in excelsis Deo.
Text llatí:
    Gloria Patri, et Filio, et Spiritui Sancto. Sicut erat in principio, et nunc, et semper, et in sæcula sæculorum. Amen.
Text català:
    Glòria al Pare, al Fill i a l'Esperit Sant. Com era en el principi, ara i sempre, pels segles dels segles. Amén.
# Gouesnou

Gouesnou (en bretó Gouenoù) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 6.137 habitants. Forma part de la comunitat urbana de Brest Métropole Océane. A l'inici del curs 2007 el 5,9% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució de la població Cassini et INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 153 | 1 191 | 1 327 | 1 264 | 1 525 | 1 597 | 1 515 | 1 509 | 1 514 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 454 | 1 425 | 1 479 | 1 494 | 1 478 | 1 474 | 1 417 | 1 462 | 1 511 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 390 | 1 394 | 1 424 | 1 411 | 1 382 | 1 305 | 1 316 | 1 528 | 1 829 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 141 | 2 543 | 3 040 | 4 061 | 5 417 | 6 042 | 6 137 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -2001 | Jean-Claude Runavot | |
| 2001-2008 | Jean-Paul Glémarec | PS |
| 2008- | Michel Phelepp | |

## Galeria d'imatges

* L'església
* Cor de l'església
* Font de Saint-Gouesnou

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ INSEE: Population depuis le recensement de 1962

## Enllaços externs

* Web de Gouesnou
* Web sobre Gouesnou i la seva història Arxivat 2009-02-09 a Wayback Machine.
* Gouesnou i la seva història a Infobretagne
* Oficina de turisme Brest-métropole Océane
* Brest-métropole Océane Arxivat 2003-06-01 a Wayback Machine.
# Soft On Demand

Soft On Demand (SOD) és una productora japonesa de cinema pornogràfic amb seu a Tòquio. Va ser fundada el 1995 i és una de les principals productores del país nipó, llençant al mercat centenars de títols anualment. És una productora coneguda per la seua manera peculiar de fer pornografia i un afany experimentador. Ha produït obres no pornogràfiques com sèries d'anime de públic general.
Exigeix a tots els seus treballadors que demanen permís als seus pares perquè creuen a l'empresa que si poden parlar amb els seus familiars de manera oberta, poden parlar amb la resta dels treballadors amb més facilitat. Malgrat el seu nom, es dedica a produir pornografia dura.
Entre 2008 i 2010 la companyia va ser la que més venia malgrat experimentar vendes fluixes.
El 2009, el conseller delegat va decidir que, davant els problemes recents econòmics provocats per l'accés gratuït i fàcil a la pornografia, Makino Eri, una directora de cinema, s'encarregara d'una línia de pornografia orientat a públic femení amb un pressupost de 5 milions de yens. Aquesta línia s'anomenà Silk Lab. Makino reuní a totes les treballadores de SOD possibles per a parlar dels problemes que trobaven amb la pornografia. També va ser una investigació a dos sex-shops orientats a dones.
Es publicaren dos pel·lícules en DVD, Body Talk Lesson i Faindā no Mukō ni Kimi ga Ita, que foren un èxit. Poc després, la revista de moda anan demanà a Silk Lab que produïra un curtmetratge eròtic.

## Referències

* 1 2 3 Hambleton, 2015, p. 429.
* ↑ Macdonald, Christopher «Ajisai no Uta OAV». Anime News Network, 15-07-2004 [Consulta: 1r agost 2019].
* ↑ Bull, Brett «AV stars out to play despite hard times». Japan Times, 26-02-2012 [Consulta: 1r agost 2019]. Arxivat 2019-08-01 a Wayback Machine.
* 1 2 Hambleton, 2015, p. 430.

## Bibliografia

* Hambleton, Alexandra «When women watch: the subversive potential of female-friendly pornography in Japan». Porn Studies, 3, 4, 2015, pàg. 427–442. DOI: 10.1080/23268743.2015.1065203.
# Heraclèon Tàuric

Heraclèon Tàuric (grec antic: Ἡράκλειον Ταῦρικον, llatí: Heracleium Tauricum, literalment 'el temple d'Hèrcules Tàuric') fou una petita població grega de la costa nord del Quersonès Tàuric coneguda solament per una referència d'Estrabó i una altra de Claudi Ptolemeu. Es trobava a la llacuna Meòtida i a prop de Partènion, però la situació exacta és desconeguda i les seves restes no s'han localitzat.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 874. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Heracleium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854)doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0064%3Aalphabetic+letter%3DH%3Aentry+group%3D3%3Aentry%3Dheracleium-geo. [Consulta: 12 gener 2021].
# Mazzin

Mazzin (ladí Mazin) és un municipi italià, dins de la província autònoma de província de Trento. És un dels municipis del vall de Fassa (Ladínia). L'any 2007 tenia 485 habitants. Limita amb els municipis de Canazei, Campitello di Fassa, Tiers i Pozza di Fassa.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Fausto Castelnuovo | Llista cívica |
# Universitat de Letònia

Universitat de Letònia (en letó: Latvijas Universitāte) és una Universitat situada a Riga, Letònia. Fundada el 1919, la Univeritat de Letònia és la més gran Universitat als Estats Bàltics.

## Història

La Universitat de Letònia va ser fundada el 28 de setembre de 1919 sobre la base de l'antic Col·legi politècnic de Riga (fundat el 1862). El primer rector de la universitat fou el químic Paul Walden. El 1923, aquesta escola va rebre el nom -avui dia reanomenat- de Universitat de Letònia.
En el període entre 1919 i 1940, la Universitat de Letònia va ser el més gran centre d'educació superior, ciència i cultura a Letònia. L'antic edifici del Politécnic al Boulevard Raina 19, serveix encara avui dia per a l'edifici principal de la Universitat.
Als anys anteriors a la guerra, va ser possible obtenir formació acadèmica no solament de la Universitat de Letònia, sinó també al Conservatori de Letònia i l'Acadèmia de les Arts. Al transcurs del temps, aquests centres d'ensenyament superior com la Universitat Agrícola de Letònia, Acadèmia de Medicina de Letònia, Universitat Tècnica de Riga es van separar de la Universitat de Letònia i es van convertir en coneguts centres d'educació i recerca.
Recuperada la independència de Letònia, el Consell Suprem de la República de Letònia va confirmar la Constitució de la Universitat de Letònia el 18 de setembre de 1991. Va afirmar que l'escola superior és «un establiment estatal d'educació acadèmica, la ciència i la cultura que atengui les necessitats de Letònia i el poble». Juntament amb la Constitució, la bandera, l'himne, emblema de la Universitat, i la roba oficial per al rector, vicerector i degans van ser renovellats com a atributs de la Universitat de Letònia.

## Inscripció

La Universitat de Letònia ofereix nivells de pregrau, postgraus i doctorats d'estudi. El gener de 2008 més de 23.000 alumnes, incloent estudiants de doctorat i intercanvi, s'havien inscrit en diversos programes d'estudi. Quasi un terç d'ells va estudiar en programes relacionats amb l'economia i negocis.

## Organització

Està constituïda per 13 facultats.
* Facultat de Biologia;
* Facultat de Química;
* Facultat de Física i Matemàtica;
* Facultat d'Economia;
* Facultat d'Educació i Psicologia;
* Facultat de Geografia i Ciències Naturals;
* Facultat d'Història i Filosofia;
* Facultat de Dret;
* Facultat de Medicina;
* Facultat d'Humanitats;
* Facultat de Ciències Socials;
* Facultat de Teologia;
* Facultat de Computació.

## Vegeu també

* Llista de Universitats de Letònia

## Referències

* 1 2 3 4 «History, traditions and symbols» (en anglès). Arxivat de l'original el 2010-03-02. [Consulta: 2 gener 2015].

## Enllaços externs

* Universitat de Letònia
# Gouda (formatge)

El gouda és un formatge de pasta premsada no cuita de vaca de característic color groc, de sabor suau i agradable. S'anomena així per la ciutat Gouda (Països Baixos), encara que actualment és un nom genèric, no limitat als formatges d'origen neerlandès.
# Graptopetalum filiferum

Graptopetalum filiferum és una espècie de planta suculenta del gènere Graptopetalum, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta suculenta perenne, sense tija, que forma rosetes que s'agrupen poc a poc, formant amb el temps grans catifes. Amb gruixudes fulles carnoses, sembla una Sempervivum més gran. Cada fulla té a l'àpex un filament vermell fi.
Les rosetes, de 5 a 10 cm de diàmetre, gairebé planes a ran de terra, amb 75 a 100 fulles densament solapades, formant un túmul simètric de color verd platejat.
Les fulles són glabres, carnoses, espatulades a triangulars, esveltes, arquejades, el triple de llargues que d'amples, de color verd clar, més aviat grisenc, amb un característic filament pèndul a l'àpex, vermell-marronós. Les fulles es tornen de color groc rosat en condicions seques i càlides, i gris-blavós si gaudeixen d'ombra parcial i aigua regular.
Les flors són blanques amb taques vermelles, que donen un atractiu especial a la planta.

## Distribució

Planta endèmica de Chihuahua (Mèxic).

## Cultiu

Graptopetalum filiferum hibrida fàcilment amb altres espècies de Graptopetalum i també amb plantes d'altres gèneres relacionats, com Echeveria, Pachyphytum, Sedum i possiblement amb altres.
Tolera el plè sol i la sequera, però prefereix mitja ombra i regs regulars (quan la terra ja estigui seca) a l'estiu. Suporta curtes gelades de fins a -5 °C. Es reprodueix fàcilment per divisió de plançons o fulles,
S'utilitza molt en rocalles, jardins de grava, petits contenidors...

## Taxonomia

Graptopetalum filiferum va ser descrita per Jack Whitehead, i publicada a Cactus and Succulent Journal 15: 69. 1943.

### Etimologia

Graptopetalum: nom genèric que deriva de les paraules gregues: γραπτός (graptos) per a "escrits", pintats i πέταλον (petalon) per a "pètals" on es refereix als pètals generalment tacats.
filiferum: epítet llatí que significa 'amb filament'.

### Sinonímia

* Sedum filiferum S. Watson (basiònim).

## Referències

* ↑ «The Encyclopedia of Succulents». Llifle.
* ↑ «Graptopetalum filiferum (S. Watson) J. Whitehead». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
# Simeó Logoteta

Simeó Logoteta, en llatí Symeon o Simeon Logotheta, en grec Συμεών o Συμεάνης fou un escriptor i gramàtic de l'Imperi Romà d'Orient esmentat a la Bibliotheca Juris Canonici a Ἐπιτομἠ κανόνων, Epitome Canonum s. Synopsis Canonica on se l'anomena Simeó Mestre i Logoteta. Per distingir-lo de Simeó Metafrastes, que també portava els títols de «mestre i logoteta», se l'anomena de vegades el Jove (Iunior). Segons William Cave hauria viscut a la segona meitat del segle xii, però l'obra es creu que és més antiga i potser només fou un compilador de l'epítom. Alguns erudits, com ara Johann Albert Fabricius, suposen que en realitat l'autor de l'Epitome Canonum s. Synopsis Canonica fou Simeó Metafrastes, i que Simeó Logoteta Iunior seria en realitat una persona imaginària. En aquest cas, altres obres que se li atribueixen, serien d'algun altre Simeó.

## Referències

* ↑ 14.Symeon Logotheta Junior a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 951
# Hibrees

Hibrees és el nom dels següents personatges:
* Hibrees de Milasa, gran orador grec
* Hibrees de Creta, poeta líric grec
# Mentiras piadosas (pel·lícula de 1987)

* Per a altres significats, vegeu «Mentiras piadosas (desambiguació)».
Mentiras piadosas és una pel·lícula dramàtica mexicana dirigida per Arturo Ripstein i estrenada el 1987.

## Argument

Clara és una inspectora de sanitat i Israel és un marxant que ven herbes en un mercat de la Ciutat de Mèxic. Ambdós estan casats però decideixen abandonar a les seves parelles per viure junts. Però la gelosia, el remordiment i la desconfiança no els permetran viure en pau i acabaran trencant i prenent camins separats.

## Repartiment

* Delia Casanova: Clara Zamudio
* Alonso Echánove: Israel Ordóñez
* Luisa Huertas: Pilar
* Fernando Palavicini: Ramiro
* Ernesto Yañez: Matilde
* Guillermo Iván

## Premis i nominacions
### Premis

* Premi Ariel a la millor actriu per Delia Casanova
* Premi Ariel al millor actor per Alonso Echánove
* Premi Ariel a la millor actriu secundària per Luisa Huertas
* Premi Ariel a la millor fotografía per Angel Goded
* Círculo Precolombino de Oro al Festival de Cinema de Bogotà pel Millor disseny de producció per Juan José Urbini
* Círculo Precolombino de Oro al Festival de Cinema de Bogotà per Paz Garciadiego

### Nominacions

* Premi Ariel a la millor ambientació per Juan José Urbini
* Sant Jordi d'or en el Festival Internacional de Cine de Moscú per Arturo Ripstein

## Referències

* ↑ «Mentiras piadosas (pel·lícula de 1987)». The New York Times.