OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kunshan

Kunshan (xinès: 昆山市, pinyin: Kūnshānshì, també coneguda com Lucheng, en xinès: 鹿城市,Lùchéngshì) és una ciutat satèlit del gran Suzhou. És una ciutat a nivell de comtat al sud-est de la província de Jiangsu, limítrof amb Xangai a l'est i Suzhou a l'oest. Està sota l'administració de la ciutat-prefectura de Suzhou.

## Història

El comtat de Lou (婁縣) que administrava Kunshan i els voltants es va establir a la dinastia Qin. El 1724, el comtat de Kunshan es va dividir en el nou comtat de Kunshan i el comtat de Xinyang (新陽縣). El 1860, les rebel·lions de Taiping van capturar la ciutat emmurallada, després l'exèrcit la va recuperar el 1863. L'11 de novembre de 1911, els dos comtats es van separar de la cort Qing. El 1912, el comtat de Xinyang es va fusionar amb el comtat de Kunshan. El 15 de novembre de 1937, l'exèrcit japonès va capturar la ciutat emmurallada. El 13 de maig de 1949, el Partit Comunista Xinès controlava la ciutat emmurallada. El 28 de setembre de 1989, el comtat es va convertir en una ciutat a nivell de comtat.

## Economia

La composició del PIB local ha canviat dràsticament des del 1978. El 1978, el sector primari, el sector secundari i el sector terciari representaven el 51,4%, el 28,9% i el 19,7% respectivament. Tanmateix, les dades del 2015 eren del 0,9%, 55,1% i 44,0%. Kunshan també acull més de 1.000 empreses d'alta tecnologia que han contribuït a donar forma als quatre pilars econòmics de la ciutat: optoelectrònica, semiconductors, fabricació intel·ligent i RNAi i biomedicina.
El PIB total de Kunshan va ser de 316.000 milions de RMB, el 2016 va ser el número 1 de totes les ciutats xineses a nivell de comtat.
Kunshan també és la seu de molts taiwanesos que han invertit al llarg de les dècades des de l'obertura de la Xina al món a finals dels anys 70. Kunshan també és conegut com "Petit Taiwan" a causa de la gran comunitat taiwanesa. El 2020, el nombre de taiwanesos a Kunshan va ser superior als 100.000.

## Referències

* ↑ Wang, 1990, p. 11–68.
* ↑ «Kunshan Statistic Yearbook (2015)». Arxivat de l'original el 2018-01-22. [Consulta: 4 novembre 2021].
* ↑ «Kunshan releases "Five Zones, One Line" plan for urban renewal». [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ «Main Economic Indicators of Kunshan (Jan-Dec 2016)».
* ↑ «Release of Scientific Development Index of Studies of Small to Medium Sized City in China 2017».
* 1 2 Chien, Shiuh-Shen & Zhao, Litao. (2008). The Kunshan Model: Learning from Taiwanese Investors. Built Environment. 34. 427-443. 10.2148/benv.34.4.427.
* ↑ «Why commercial ties between Taiwan and China are beginning to fray». The Economist, 19-11-2020. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Lara

«Lara» té aquests significats:
# Lar (nom etrusc)

Lar o Lars (grec: Λάρας o Λάρος) era un nom etrusc que van portar entre altres Porsenna i Tolumni i que després dels etruscs, va passar als romans, com indica un Lar Hermini que va ser cònsol l'any 448 aC.
La paraula s'especula que podria voler dir "senyor" o "heroi" en etrusc.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 721.
* ↑ Pownall, Thomas; Ledwich, Edward; Ussher, James; Piers, Sir Henry; O'Connor, Esq Charles. Collectanea de Rebus Hibernicus (en anglès). L. White, 1786.
# La Rovirada

La Rovirada és el nom que rep l'acció militar que permeté recuperar el castell de San Ferran de Figueres per part de les forces resistents a l'exèrcit napoleònic durant la guerra del Francès, l'11 d'abril del 1811. L'acció, basada en la sorpresa d'una entrada al castell facilitada per infiltrats, va ser comandada pel sacerdot i ex-coronel de l'exèrcit espanyol Francesc Rovira i Sala.

## Referències

* ↑ Vehí i Castelló, Agustí «La Rovirada». La guerra de Mossèn Rovira: la sorpresa de Figueres (1811) : Castell de Sant Ferran de Figueres. Dirección General de Relaciones Institucionales, 2011, pàg. 70.
* ↑ Bernils Mach, Josep M. ««La Rovirada» del castell deSant Ferran de Figueres el 1811». Diari de Girona, 01-06-2008. [Consulta: 11 juny 2023].

## Enllaços externs

* Enllaç a programa de divulgació històrica de Catalunya Ràdio, sobre la Rovirada del 1811
# Labeo fisheri

Labeo fisheri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo. 362 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Labeo fimbriatus

Labeo fimbriatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 91 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Pakistan, Índia, Nepal, Myanmar i Bangladesh.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lactuca tenerrima

Lactuca tenerrima és una espècie pertanyent a la família de les asteràcies present a la península Ibèrica. Creix en pedregars, penyals i fissures. És una Planta de 10-30 cm, rígida i una mica llenyosa a la base, molt ramificada amb tiges febles verd-blavós que segreguen un làtex blanc, enganxosa. Les fulles són escasses, dividides fins a la meitat entre la vora i el nervi, amb segments fins allargats, les superiors abraçant la tija. Les flors sorgeixen a final de primavera i fins a la tardor o més endavant a vegades, té lígules blaves i un involucre de fins a 1 cm de llarg amb bràctees verd-blavós. Els fruits, d'uns 4 mm, tenen una cua superior de similar grandària i un vil·là de pèls blancs.

## Referències

* ↑ García Muñoz, B. Plantas de Ávila, mi ciudad. Ávila:Obra Social Caja de Ávila, 2004. ISBN 84-96264-09-2.
# Terradelles (Santa Maria de Merlès)

Terradelles és una masia al terme municipal de Santa Maria de Merlès (el Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La masia de Terradelles surt esmentada en el Fogatge de 1553, dins "la parròquia y terme de Cornet, La viuda de Terradelles". Cornet pertany al Bages, però geogràficament està molt a prop de Terradelles (municipi de Santa Maria de Merlès), de tal manera que fins i tot avui Terradelles té amb Cornet, Sant Feliu Sasserra i Prats de Lluçanès, molta més relació que amb Santa Maria de Merlès. Terradelles assumí un paper principal al segle xviii i XIX com a centre de reunió al redós de l'església de Sant Miquel, que originàriament depenia de Gaià (segle xii). A partir de 1838 es realitzà una gran reforma de l'església romànica. A causa del concordat de 1854 es pensà erigir una nova església i rectoria, un xic apartada del mas.
Masia de planta basilical, coberta a doble vessant i amb el carener perpendicular a la façana principal, orientada a ponent. A llevant s'alça a pocs metres l'església romànica de Sant Miquel. La masia és de construcció austera amb finestres allindades de petites dimensions. L'ampliació del segle xviii al cantó del migdia continua amb l'austeritat de la casa.

## Notes

* 1 2 «Mas Terradelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Minucia de triumviris mensariis

Lex Minucia de triumviris mensariis va ser una antiga llei romana proposada pel tribú de la plebs Marc Minuci, l'any 216 aC quan eren cònsols Gai Terenci Varró i Luci Emili Paule. Ordenava la creació dels triumviri mensarii (banquers públics) i en regulava la seva elecció.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 118 [Consulta: 14 abril 2022].
# Filet de llonzes i coll

El filet de llonzes i coll és un tall de carn de boví i a l'estil britànic és només filet de llonzes. El típic filet de llonzes i coll és un tall rectangular, un tall d'1cm de gruix conté "parts dels ossos de l'espatlla, i sovint es coneix com un 7-bone steak en anglès.

## Vegeu també

* Filet de costat
* Falda
# Zalamea la Real

Zalamea la Real és un municipi de la província de Huelva, a la comunitat autònoma d'Andalusia. Pertany al partit judicial de Valverde del Camino. La vila de Zalamea la Real comprèn les aldees: Las Delgadas, Montesorromero, Marigenta, El Pozuelo, El Villar, El Buitrón i Membrillo Alto.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 3545 | 3489 | 3497 | 3455 | 3547 | 3548 | 3534 | 3523 | 3547 | 3611 |

## Llocs d'interés

* Jaciment arqueològic d'El Pozuelo
* Església de Nostra Senyora de l'Assumpció

## Enllaços externs

* Zalamea la Real - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia (castellà)
# José Antolínez

Claudio José Vicente Antolínez. Madrid, novembre de 1635 - Madrid, 30 de maig de 1675. Fou un pintor barroc espanyol del Segle d'Or.
Fill d'un modest artesà, va ser batejat a l'Església dels Sants Just i Pastor de Madrid el 7 de novembre de 1635. Va residir a la Cort tota la seva vida; fou pel que sembla de caràcter una mica vanitós i es va consagrar sobretot a la pintura de tema religiós; alguns trets del seu estil de pinzellada àgil semblen venir de Francisco Ricci; va prendre de Velázquez la perspectiva aèria, però fou influït sobretot pels mestres venecians, particularment de Paolo Veronese (pintura d'Ester i Asuero del Castell de Helsingor, Dinamarca) i Tiziano, que va poder estudiar a la col·lecció reial i a la del seu mecenes, l'Almirall de Castella.
Fou, al costat de Bartolomé Esteban Murillo, un gran especialista a pintar Immaculades Concepcions, la iconografia de les quals va contribuir a fundar al costat del pintor sevillà; la més antiga conservada és la de la Col·lecció March de Palma (1658); algunes d'elles es troben al Museu del Prado, al Lázaro Galdiano i al Mnac. També va sentir una peculiar predilecció pel tema de la Magdalena (Magdalena penitent, Museu del Prado, i la del Museu de Sevilla, de 1673, hom creu la seva obra mestra). De tema religiós és la Pentecosta del Museu de Bilbao, ambiciós i d'atapeïda composició; marcat biaix tizianesc és el que posseïx el Martiri de Sant Sebastià (1673) del Museu Cerralbo. Al tema mitològic destaca L'educació de Bacus (1665).

## Referències

* ANGULO ÍÑIGUEZ,Diego, José Antolínez. Madrid: Instituto Diego Velázquez del Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1957. (castellà)
# José Antonio Agudelo Gómez

José Antonio «Tomate» Agudelo Gómez (Don Matías, Antioquia, 7 d'agost de 1959) va ser un ciclista colombià que fou professional entre 1985 i 1989. Va guanyar una etapa a la Volta a Espanya i diferents curses a Amèrica com amateur.

## Palmarès

* 1981
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 1982
** 1r a la Volta a la Independència Nacional
* 1983
** 1r a la Volta a Costa Rica
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 1984
** 1r a la Volta a la Independència Nacional
* 1985
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir

### Resultats al Tour de França

* 1984. 19è de la classificació general
* 1985. Fora de temps (8a etapa)
* 1986. 33è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1985. Abandona (18a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1986. Abandona (15a etapa)
* 1988. 44è de la classificació general
* 1989. 92è de la classificació general

## Referències

* ↑ Rengifo, Lisandro «Se cumplen 35 años de una hazaña de Colombia en la Vuelta a España». El Tiempo, 30-04-2020.
* ↑ «José Antonio 'Tomate' Agudelo» (en castellà). Enciclopedia BanRep. Banco de la República de Colombia. [Consulta: 2 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Karsten totoyensis

Karsten totoyensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,8 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 28-31.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 0-1.122 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Fiji, Indonèsia i les Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1997. The marine fishes of tropical Australia and south-east Asia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 292 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Katie Smith

Katherine May Smith, coneguda com a Katie Smith, (Lancaster, Estats Units, 1974) és una jugadora de bàsquet estatunidenca, guanyadora de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 4 de juny de 1974 a la ciutat de Lancaster, població situada a l'estat d'Ohio.

## Carrera esportiva
### Nivell de clubs

Va iniciar la seva activitat a la Universitat d'Ohio, i al llarg de la seva carrera ha guanyat un títol de la Lliga de l'Associació Nacional Femenina de Bàsquet (2006).
| Anys | Equips | País |
| 1999-2005 | Minnesota Lynx | Estats Units |
| 2006-2009 | Detroit Shock | Estats Units |
| 2009-present | Fenerbahçe SK | Turquia |

### Selecció nacional

Va participar, als 26 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la competició femenina de bàsquet al derrotar la selecció d'Austràlia. Posteriorment aconseguí revalidar aquest metall en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina).
Al llarg de la seva carrera ha guanyat dues medalles en el Campionat del Món de bàsquet femení, totes elles d'or.

## Enllaços externs

* (anglès) www.wnba.com - Katie Smith
# Kathaidwa

Kathaidwa era la ciutat principal de la regió de Tipiya o Tipiyawa a la Terra Alta Hitita, on es van establir els kashka al segle xiv aC.
Durant el regnat de Subiluliuma I aquest rei va sotmetre els kashka i per un tractat els va obligar a aportar contingents militars al gran rei hitita. Però a la mort del rei, i després d'uns mesos de govern d'Arnuwandas II, els kashka van deixar d'enviar nous contingents.
El nou rei, Mursilis II, va anar a la zona en la seva segona campanya militar (tercer any de regnat). El regne de Tipiya havia començat una guerra contra ell i va prendre per assalt la ciutat de Kathaidwa, i la va destruir. Va fer molts presoners i es va emportar les vaques i les ovelles, i amb tot el botí va retornar a la capital, Hattusa.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 117. ISBN 8446022532.
# Klára Máthé

Klára Máthé (Komárno, 9 de desembre de 1900 - Budapest, 8 de juliol de 1985) professora de piano.

## Biografia

Miklós Máthé Klára Kéri, o com tothom sabia habitualment, la tieta Klári va néixer el 9 de desembre de 1900 a Komárom. Després que la seva mare fos una excel·lent pianista, va estar envoltada de música des de la seva infància. Als quinze anys es va convertir en alumne d'Arnold Székely a l'Acadèmia de Música. Va fer una feina excel·lent. Va passar uns anys als Països Baixos. També va actuar amb gran èxit, però mai no va quedar satisfeta amb ella mateixa. Volia saber-ne més. Va ser llavors quan va tornar a casa. Com a alumne dels professors Leó Weiner i Margit Varró, va passar "anys bells" continuant els seus estudis, amb els quals va aprendre no només una "professió" a un nivell superior, sinó també un exemple pedagògic que va definir els seus propis hàbits docents durant el proper temps. anys.
El 1945 es va fundar amb Erna Czövek la Comunitat de Treballadors de Professors de Música Privats. Va ser un dels coautors de la primera escola de piano hongaresa. Més tard, el 1948, es va establir l'Escola Secundària de Música Béla Bartók. Va ser nomenat aquí com a professora, però al mateix temps al Col·legi, on va dirigir la pràctica docent dels professors candidats i va ensenyar didàctica. El 1966 es va establir el Departament de Preparació a l'Acadèmia de Música, on va ensenyar joves talents fins a la seva mort.
Molts dels seus estudiants es van convertir en pianistes i directors d'orquestra de fama mundial. Van ser alumnes seves Dezső Ránki, Csilla Szabó, Attila Némethy, Árpád Joó, Gyula Kiss, Balázs Szokolay, Péter Nagy, Gábor Csalog, Balázs Kecskés, Attila Pertis, Gergely Bogányi, entre d'altres.
Després de la seva jubilació, va continuar treballant amb un talent jove excepcional. Va impartir classes magistrals i conferències de ràdio com a professors convidats a la RDA i Iugoslàvia, en aquest darrer lloc també conferències metodològiques. És autorade diversos articles pedagògics. La televisió hongaresa en va fer una pel·lícula de retrat, que es va projectar el 4 de gener de 1986.

## Publicacions

* Escola de piano per a formadors de professors 1-4. pel seu departament (Budapest, 1952-55, coautor)
* Escola de piano per a principiants (Budapest, 1966)
* Estudis, memòries (1980)

## Fonts

* Lèxic biogràfic hongarès II. (L - Z). Cap de redacció. Ágnes Kenyeres. Budapest: Akadémiai. 1969
* Acadèmia de Música

## Referències

* 1 2 https://zeneakademia.hu/lexikon_nagy_elodok/lexikon-1773

## Més informació

* Szabó Zoltán: M. M. (Mestereink, Muzsika, 1982. 3. sz.)
* Ránki Dezső: M. M. K. K. (Muzsika, 1985. 8. sz.)
# Kléber Fajardo

Kléber Fajardo (Guayaquil, 4 de gener de 1965) és un exfutbolista equatorià de la dècada de 1990.
Fou 36 cops internacional amb la selecció de l'Equador.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Emelec durant la major part de la seva carrera.
Trajectòria com a entrenador:
* 2007: River Ecuador
* 2013: Deportivo Quevedo (assistent)
* 2014: Venecia
* 2015: Galácticos
* 2016: Liga de Portoviejo

## Referències

* ↑ Perfil a 11v11.com
* ↑ Ecuador - International Appearances by Player a rsssf
* ↑ Kléber Fajardo a National-Football-Teams.com (anglès)
# L'enemic del poble

L'enemic del poble (títol original: An Enemy of the People) és una pel·lícula dels Estats Units dirigida per George Schaefer, estrenada el 1976. Ha estat doblada al català.

## Argument

En una petita ciutat termal de Noruega, al final de la segle xix, el doctor Stockman rep del laboratori els resultats de les investigacions que ha dirigit i que testifiquen la contaminació de les aigües. Desitjós d'alertar l'opinió per emprendre treballs de renovació imprescindibles, xoca amb l'oposició del seu germà Peter, alcalde de la ciutat, que tem conseqüències econòmiques desastroses. A poc a poc, tota la població s'uneix contra el doctor i la seva família, que són considerats com enemics del poble.

## Repartiment

* Steve McQueen: Doctor Thomas Stockman
* Charles Durning: Peter Stockman
* Bibi Andersson: Catherine Stockman
* Richard Dysart: Aslaksen
* Eric Christmas: Morten Kill
* Michael Cristofer: Hovstad
* Richard Bradford: Capità Forster
* Michael Higgins: Billing

## Al voltant de la pel·lícula

Després del rodatge de The Towering Inferno l'any 1974, Steve McQueen decideix posar la seva carrera al ralenti i refusa nombroses proposicions com Un pont massa llunyà o Apocalypse Now.
Pel fracàs de la pel·lícula i l'actuació de Steve McQueen, Warner el difondrà en un molt petit nombre de sales als Estats Units, i només 2 anys i mig després d'acabar-la.

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'enemic del poble. esadir.cat.
* ↑ «An enemy of the people». The New York Times.