OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ulrica Elionor de Dinamarca

Ulrica Elionor de Dinamarca (en danès Ulrika Eleonora af Danmark) va néixer a Copenhaguen l'11 de setembre de 1656 i va morir al palau de Karlberg, a Estocolm, el 26 de juliol de 1693. Era una princesa danesa, filla del rei Frederic III de Dinamarca (1609-1670) i de Sofia Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1628-1685).
Des de 1675 la princesa Ulrica Elionor era pretesa pel rei de Suècia Carlos XI, el qual envià ambaixadors a Copenhaguen per a formalitzar la seva proposta de matrimoni. La reina vídua Sofia Amàlia hi estava d'acord, mentre que el rei Cristià V de Dinamarca, germà d'Ulrica Elionor, que en principi havia mostrat el seu consentiment, al final s'hi oposà quan Dinamarca i Suècia es van enfrontar en la Guerra Escanesa.
Després de les negociacions de pau de 1679 es tornà a tractar el tema del matrimoni. El casament del rei suec amb la princesa danesa podia ajudar a mantenir la pau entre ambdós països. Carlos XI va firmar el compromís matrimonial el 6 de febrer de 1680 i tres mesos després la princesa Ulrica Elionor arribava a Helsingborg.
Degut a la difícil situació econòmica que patia Suècia, Carlos XI va decidir celebrar una boda senzilla a la petita localitat de Skottorp, amb molt pocs convidats, el 6 de maig de 1680. El 25 de novembre d'aquell mateix any Ulrica Elionor fou coronada reina de Suècia a la Catedral de Sant Nicolau d'Estocolm.
A Ulrica Elionor li agradava la lectura i tenia una especial inclinació per la pintura. Malgrat tot, ocupava bona part del seu temps a l'educació dels seus fills i a obres benèfiques, amb la fundació de diverses fundacions. Entre altres, va construir una casa per a pobres i un orfenat als afores d'Estocolm. La seva salut era bastant fràgil, cosa que la mantenia sovint allunyada de la Cort, al palau de Karlberg o a la seva casa de Kungsör.

## Matrimoni i fills

El 6 de maig de 1680 es va casar a la localitat de Skottorp, a la província de Halland, amb el rei Carles XI de Suècia (1655-1697), fill del rei Carles X Gustau (1622-1660) i de Hedwig Elionor de Schleswig-Holstein-Gottorp (1636-1715). Fruit d'aquest matrimoni van néixer:
* Eduviges Sofia (1681-1708). Duquessa de Holstein-Gottorp després del seu matrimoni amb Frederic IV de Holstein-Gottorp (1671-1702.
* Carles (1682-1718). Rei de Suècia entre 1697 i 1718.
* Gustau (1683-1685).
* Ulric (1684-1685).
* Frederic (1685-1685).
* Carles Gustau (1686-1687).
* Ulrica Elionor (1688-1741). Reina de Suècia, pel seu matrimoni amb Frederic de Hessen-Kassel (1676-1751.

## Bibliografia

* Lindqvist, Herman (2006). Historien om alla Sveriges drottningar. Norstedts Förlag. ISBN 9113015249. (In Swedish)
* Lindqvist, Herman. Storhet och fall. Sweden: Bokförlaget Pan, 2000 (1997). Vol 4 de la Història de Suècia. 10 vols. 1992–2002. ISBN 9172630922. (en suec)
* "Ulrika Eleonora". vol 13 de Bra böckers lexikon. (ed. Jan-Öjvind Swahn). 25 vols.Bokförlaget Bra Böcker AB, 1986. (en suec)

## Enllaços externs

* http://www.rosenborgslot.dk/
* https://runeberg.org/sqvinnor/0427.html
# Supergrup de l'arctita

El supergrup de l'arctita és un grup de minerals. Consisteix en antiperovskites intercalades que cristal·litzen en el sistema hexagonal.
El grup es va establir oficialment en febrer del 2020, i originalment incloïa dos grups de silicats: el grup de la nabimusaïta (amb mòduls antiperovskites de triple capa) i el grup de la zadovita (amb mòduls antiperovskites d’una sola capa), a més de l'arctita i l'aravaïta com a fosfats no agrupats. Des de la reestructuració de l'any 2021, proposada pel mateix Galuskin, el grup de la nabimusaïta va ser reanomenat a grup de l'arctita, passant a incloure també aquesta espècie. En el mes de juny de 2024 va ser afegida al supergrup la krügerita, el darrer mineral en formar-ne part.

## Grup de l'arctita

El grup de l'arctita està format per quatre espècies. Dues d'aquestes espècies són fosfats: l'arctita i l'ariegilatita, i altres dues silicats: la dargaïta i la nabimusaïta.
| Espècie | Fórmula |
| Arctita | Na₂Ca₄(PO₄)₃F |
| Ariegilatita | BaCa₁₂(SiO₄)₄(PO₄)₂F$_{2O}$ |
| Dargaïta | BaCa₁₂(SiO₄)₄(PO₄)₂O₃ |
| Nabimusaïta | KCa₁₂(SiO₄)₄(PO₄)₂F$_{2O}$ |

## Grup de la zadovita

El grup de la zadovita està format per quatre espècies. L'aradita és l'únic fosfat del grup, mentre que els altres tres són silicats: gazeevita, stracherita i zadovita.
| Espècie | Fórmula |
| Aradita | BaCa₆[(SiO₄)₄(VO₄)](VO₄)₂F |
| Gazeevita | BaCa₆(SiO₄)₂(SO₄)$_{20}$ |
| Stracherita | BaCa₆(SiO₄)₂[(VO₄)(CO₃)]₂F |
| Zadovita | BaCa₆[(SiO₄)₄(PO₄)](PO₄)₂F |

## Altres membres no agrupats

Hi ha dues espècies que no es troben a cap dels dos anteriors grups: l'aravaïta i la krügerita, totes dues fosfats.
| Espècie | Fórmula |
| Aravaïta | Ba₂Ca$_{18}$(SiO₄)₆(PO₄)₃(CO₃)F₃O |
| Krügerita | BaCa₆(SiO₄)₂[(P0.5S0.5)O₄]₂F |
Aquestes tres espècies són molt rares i han estat descrites en uns pocs jaciments d'arreu del planeta: a Israel (que és on es troba la localitat tipus de l'aravaïta i la krügerita), i a Rússia, on va ser descoberta l'arctita.

## Referències

* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «Newsletter 54». Mineralogical Magazine, 84, 2, 01-04-2020, pàg. 359–365. DOI: doi:10.1180/mgm.2020.21 [Consulta: 25 juny 2024].
* ↑ Galuskin, Evgeny; Galuskina, Irina; Krüger, Biljana; KrügeR, Hannes; Vapnik, Yevgeny; Krzątała, Arkadiusz; ŚRodek, Dorota; Zieliński, Grzegorz «Nomenclature and Classification of the Arctite Supergroup. Aravaite, Ba2Ca18(SiO4)6[(PO4)3(CO3)]F3O, a New Arctite Supergroup Mineral from Negev Desert, Israel». The Canadian Mineralogist, 59, 1, 01-01-2021, pàg. 191–209. DOI: doi:10.3749/canmin.2000035 [Consulta: 25 juny 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 79». European Journal of Mineralogy, 36, 3, 25-06-2024, pàg. 525–528. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-525-2024 [Consulta: 25 juny 2024].
* ↑ «Arctite Group». Mindat. [Consulta: 25 juny 2024].
* ↑ «Zadovite Group». Mindat. [Consulta: 25 juny 2024].
# Responsabilitat política

La responsabilitat política és la imputabilitat d'una valoració per l'ús que un òrgan o individu fa del poder. Així, per exemple, afirmar que el President X va anar políticament responsable en el cas I, significa que s'atribueix al President X un grau de culpa i/o se li atribueix una sanció per la manera d'usar la seua autoritat en el cas I.
Amb el sorgiment dels estats organitzats amb base en constitucions polítiques, la responsabilitat dels governants davant els Parlaments o els tribunals pel seu ús del poder és un tipus de responsabilitat jurídica. Aquesta forma de responsabilitat polític-jurídica sol ser avaluada i adjudicada segons regles específiques (com el impeachement anglosaxó) i davant autoritats específiques (com el Senat constituït en càmera jutjadora o un tribunal administratiu ad hoc).
No obstant això, la responsabilitat política és també avaluada pels ciutadans quan, assumint el paper d'electors en un sistema democràtic, valoren l'ús que els governants han fet del poder, aplicant qualsevol tipus de criteri per a avaluar el seu acompliment i no una norma jurídica. Per tant, la responsabilitat política no se subsumeix sota la responsabilitat jurídica, com la legitimitat política no se subsumeix sota la legalitat jurídica.
Un criteri que sol emprar-se per a distingir la responsabilitat política afirma que concerneix relacions verticals d'autoritat (la conducta de l'autoritat ordenadora enfront del governat subordinat). El judici de valor que un governat atribueix als actes de poder d'un governant constitueix, en efecte, una manera d'avaluar la responsabilitat política que és fonamental per a la vida democràtica.
D'acord amb Max Weber, el principi del "menut número", açò és, la superior capacitat de maniobra dels menuts grups dirigents, garanteix la responsabilitat política enfront del públic. Aquesta responsabilitat es volatilitzaria per complet en una assemblea policèfala governant.

## Vegeu també

* Responsabilitat
* Responsabilitat moral
* Responsabilitat social
* Responsabilitat jurídica
# Pierre Gonon

Pierre Gonon (6è districte de París, 4 de febrer de 1924 - Bordeus, 18 de febrer de 2007) és un atleta francès, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 4x100 metres relleus al Campionat d'Europa d'atletisme d'Oslo de 1946. Formà equip amb Agathon Lepève, Julien Lebas i René Valmy. Fou subcampió francès dels 200 metres i tercer dels 100 metres el 1946.

## Millors marques

* 100 metres. 10,7" (1948)
* 200 metres. 21,9" (1946)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Finalistes des championnats de France 1888 à 1969». cdm.athle.com/ p. 133.
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Lauria

Lauria, en català Làuria o Llúria, és una localitat italiana de la província de Potenza, regió de Basilicata, amb 13.504 habitants. És la ciutat històricament més gran de la regió històrica al sud-oest de Lucania. És una pictoresca ciutat medieval, típicament mediterrània. Hi van néixer molts personatges il·lustres. Va ser el lloc de naixença de qui esdevindria almirall de la flota aragonesa, Roger de Llúria, durant el període de domini de la Corona d'Aragó del Regne de Sicília; i del seu fill, Jordi de Llúria, mercedari beatificat la commemoració del qual té lloc el 14 de juliol.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució demográfica de Lauria entre 1861 i 2008

## Cinema

El 2009 aquesta ciutat va ser entre que es van incloure en el filmatge del film Basilicata coast to coast. S'hi veia una banda de músics travessar la regió de la Basilicata de Maratea fins a Scanzano Jonico. El film va ser dirigit per Rocco Papaleo, qui a més va fer d'actor al costat d'Alessandro Gassman, Max Gazzè i Giovanna Mezzogiorno.

## Referències

* ↑ «Població al 1r de gener de 2009». Arxivat de l'original el 2019-04-30. [Consulta: 23 març 2021].
# Unió d'Estudiants de Bhutan

La Unió d'Estudiants de Bhutan (Students Union of Bhutan, USB) és una organització política formada pels estudiants bhutanesos, fundada el 23 de març de 1988.
L'article 2 dels seus estatuts en determina la bandera: «la bandera serà rectangular amb una proporció de 1.35 a 1.00. El color base és el blau. Tres estels grocs es col·locaran en línia a la part superior i sota una ploma estilogràfica marró en un llibre obert, amb la ploma orientada cap a l'estel de la dreta. El fons blau simbolitza la grandesa i la humanitat; el llibre i la ploma representen la saviesa i el coneixement; el blanc és símbol de puresa i de pau; i el marró de pensament i expressió. Els tres estels són per la resplendor, la joventut i els drets dels estudiants, i el destí».
# Ulrich Apt

Ulrich Apt, dit el Vell (ca.1460- Augsburg, 1532) fou un pintor renaixentista alemany del segle XV-XVI, de biografia molt poc coneguda. Hi ha obra seva a diversos museus importants del món, com el Metropolitan Museum of Art.

## Biografia

Fill de Peter Apt, també pintor, se sap que va ser mestre de pintura el 1481 a Augsburg, on va organitzar, junt amb els seus fills un taller familiar, fet que dificulta establir l'autoria de les obres que d'ell en van sortir. Els seus fills van ser Jacob, mort el 1518, Ulrich Apt, el Jove i Michael.
Al Museu Nacional d'Art de Catalunya es pot veure una obra seva, La Pietat, pintada vers el 1510 i provinent de la col·lecció Thyssen-Bornemisza, en dipòsit al museu des de 2004.

## Obres rellevants

* La Pietat, al Mnac
* Retrat d'un home i la seva dona, Metropoltan de Nova York
* Retrat d'un home vell, col·lecció de Liechtenstein
* Retable de La Crucifixió, a Augsburg

## Referències

* ↑ Biografia d'Apt al web del Museu Thyssen
* ↑ Catàleg online del Mnac. Referència 212821-000
* ↑ Catàlego online del MET
# Copa Catalunya de futbol masculina 2013-2014

La Copa Catalunya 2013-2014 fou la 25a edició de la Copa Catalunya de futbol, una competició a eliminatòries úniques al camp de l'equip de menor categoria i organitzada per la Federació Catalana. La competició començà el dia 1 de juny de 2013.

## Fases
### Segona fase
#### Primera eliminatòria

Exempt: Prat

#### Tercera eliminatòria

Exempt: Castelldefels

#### Quarta eliminatòria

Exempt: UE Figueres

#### Cinquena eliminatòria

Exempt: FC Ascó

#### Sisena eliminatòria
### Final
## Enllaços externs

* Federació Catalana de Futbol

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «Copa Catalunya 2013-14». Fòrum alerquinat. [Consulta: 14 febrer 2015].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «Copa Catalunya 2013-2014». Racó Català. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ Resum
* ↑ Resum
# SnatchBot

SnatchBot és una eina gratuïta dissenyada per a xarxes socials per a la creació de chatbot en plataforma cloud.
Fundada el 2015 per Henri Ben Ezra i Avi Ben Ezra, SnatchBot, és una de les noves empreses tecnològiques que neixen a Hertseliyya Pituach, Israel.
El juliol de 2017, Snatchbot va patrocinar la Cimera Chatbot celebrada a Berlín, Alemanya. El desembre de 2017, més de 30 milions d'usuaris finals s'havien compromès amb chatbots basats en la plataforma SnatchBot.
SnatchBot ajuda als usuaris a crear bots per Facebook Messenger, Skype, Slack, SMS, Twitter i altres plataformes de xarxes socials. SnatchBot també ofereix models gratuïts de processament de llenguatge natural. Amb l'ajuda de les eines Aprenentatge automàtic de la companyia, la plataforma permet la creació de chatbots que poden analitzar les intencions dels usuaris.

## Vegeu també

* Bot conversacional

## Referències

* ↑ "Five Situations Where You Should Use a Chatbot" telegraph.co.uk, 3 January 2018.
* ↑ Conor Kostick, "Five Situations Where You Should Use a Chatbot" chatbotsmagazine.com, 13 June 2017.
* ↑ Joe Crawford "How to build a Facebook Messenger Chatbot without coding" chatbotslife.com/.
* ↑ "Using chatbots in the banking industry" us.blastingnews.com, 12 July 2017.
* ↑ "The Future of Chatbots" us.blastingnews.com, 31 May 2017.
* ↑ "Will 2017 be the year of the chatbot?" chatbotsmagazine.com, 18 July 2017.
* ↑ Murray Newlands, "These Chatbot Usage Metrics Will Change Your Customer Service Strategy" forbes.com.
* ↑ Chris Knight, "Chatbots rising globally as proof of cost and time savings mount up" themessage.io.
* ↑ Branislav Srdanovic, "Chatbots rising globally as proof of cost and time savings mount up" elearningindustry.com.
* ↑ "It's time for Parentbot! A chatbot for parents" chatbotslife.com.
* ↑ "SnatchBot's vision of the future of business communications" telegraph.co.uk.
* ↑ "SnatchBot: Free and Accelerated Chatbot Adoption" customer-experience-management.cioreview.com.
# Responsions

Les responsions (en llatí responsiones) eren les càrregues que les comandes i priorats de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem enviaven al Comú Tresor que estava situat a la seu central de l'Orde, successivament a Palestina, Rodes i Malta. Un dels membres del Convent estava encarregat del Tresor i era qui cobrava aquestes sumes a cada priorat, que alhora també tenien un tresorer encarregat de reunir les quantitats i enviar-les al Convent.
El cobrament i l'arribada d'aquestes aportacions a la seu central sempre va ser un problema, sobretot perquè els monarques intentaven evitar que aquestes sumes sortissin del seu país, també perquè els mateixos hospitalers preferien quedar-se-les per fer treballs propis. El Mestre Philibert de Naillac (1396-1421) va batallar perquè aquests diners arribessin regularment al Convent i no haver de passar penúries econòmiques.
# Poeciliopsis fasciata

Poeciliopsis fasciata és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Montbrun (Losera)

Montbrun és un municipi del cantó de Santa Enimia, del departament francès del Losera a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Universitat de Gal·les Trinity Saint David

La Universitat de Gal·les Trinity Saint David (en gal·lès: Prifysgol Cymru Y Drindod Dewi Sant) és una universitat amb tres campus principals al sud-oest de Gal·les, a Carmarthen, Lampeter i Swansea, un quart campus a Londres, i centres d'aprenentatge a Cardiff i Birmingham.
La universitat va néixer per mitjà de la fusió de les dues institucions d'educació superior més antigues de Gal·les, la Universitat de Gal·les, Lampeter (UWL) i el Trinity University College (TUC) el 2010. L'1 d'agost de 2013 la universitat es va fusionar amb la Swansea Metropolitan University. El 2018 la Universitat de Gal·les també s'hi va fusionar.
El 2020, la universitat va signar una aliança estratègica amb la Universitat de Gal·les del Sud per mitjà d'una declaració conjunta que establia que les dues universitats «treballaran juntes en una missió nacional per a enfortir la capacitat d'innovació de Gal·les, donant suport a la regeneració econòmica i la renovació de les seves comunitats», tot conservant la seva autonomia i identitats diferents.

## Referències

* ↑ University of Wales Trinity Saint David (2010); Delivering a vision: The Creation of a New University; Trinity Saint David Trust, p. 3
* ↑ «£14.3m funding for new university» (en anglès). BBC, 02-10-2009.
* ↑ «Campuses, Centres and Locations». UWTSD. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «College merger sealed by royal charter» (en anglès). BBC News, 22-07-2010.
* ↑ «Swansea Metropolitan and Trinity Saint David to merge». , 17 December 2010.
* ↑ «Uni merger goes ahead after Met is dissolved». South Wales Evening Post. [Consulta: 31 maig 2015].
* ↑ «University alliance to deliver economic and social benefits to Wales». UWTSD, 30-07-2020.
# Unió d'Escriptors Soviètics

La Unió d'Escriptors Soviètics, o Unió dels Escriptors de l'URSS (en rus: Союз писателей СССР, transcrit Sóiuz pissàtelei SSSR) era una unió d'escriptors professionals de la Unió Soviètica. Fundada el 1934 per iniciativa del Comitè Central del Partit Comunista.
L'objectiu de l'associació era l'organització de la literatura i assegurar la participació del poble en el camp de la literatura, a més de la supervisió d'aquesta per part dels organismes de l'estat i el partit. Per als escriptors professionals, la qualitat de membre de la unió va arribar a ser pràcticament obligatòria. El resultat era que l'exclusió de la Unió significava, virtualment, la prohibició de publicar, com en el cas de Borís Pasternak. Malgrat això, en la història de la Unió d'Escriptors es van donar casos de renúncia voluntària. Així, Vassili Aksiónov, Semión Lipkin i Inna Lisniànskaia van deixar la Unió d'Escriptors al desembre de 1979 en solidaritat per l'exclusió de Víktor Erofeiev i Ievgueni Popov.
Després que la dissolució de l'URSS, la Unió es va dividir en organitzacions separades per a cadascun dels estats postsoviètics. La secció russa passaria a anomenar-se Unió d'Escriptors Russos.

## Presidents de la Unió d'Escriptors Soviètics

* Maksim Gorki (1934-1936)
* Vladímir Stavski (1936-1938)
* Aleksandr Fadéiev (1938-1944 i 1946-1954)
* Nikolai Tíkhonov (1944-1946)
* Aleksei Surkov (1954-1959)
* Konstantín Fedin (1959-1977)
* Gueorgui Markov (1977-1986)
* Vladímir Karpov (1986-1991)

## Referències

* ↑ TsK the AUCP(B) fechada 23 de abril de 1932
# Dolmen de Cunha Baixa

El dolmen de Cunha Baixa és un monument megalític, situat a Cunha Baixa, al municipi de Mangualde, a Viseu. Es troba en una àrea de vall oberta propera al riu Castell, entre els llogarets de Cunha Baixa i Espinho.

## Descripció

És un monument megalític de cambra i corredor datat d'entre el 3000 ae i 2500 ae, remuntant així molt possiblement al període de la cultura del vas campaniforme. La cambra és poligonal amb nou ortoedres i una cobertura. El corredor és llarg amb vuit lloses en cada costat i cobertura.
Es tracta d'un exemplar d'enterrament col·lectiu. No presenta túmul, perquè degué ser destruït. Inicialment fou estudiat per Leite de Vasconcelos, i al 1987 Raquel Vilaça i Domingos Cruz encetaren els treballs de restauració d'aquesta sepultura classificada com a Monument Nacional des del 1910 (DG 136, de 23 de juny de 1910).(1)
Les recerques van revelar lloses pintades i gravades, i els materials exhumats apunten cap a una fase tardana de megalitisme de la zona. La construcció data de prop de 5.000 anys i fou feta servir fins a una època tardana, ja que els darrers materials dipositats són de l'edat del bronze.

## Troballes

Les troballes són al Museu Nacional d'Arqueologia de Lisboa: destrals de pedra polida, làmines i micròlits de sílex i fragments de ceràmica.

## Referència

* Anta de Cunha Baixa na base de dados Ulysses de Direçâo-Geral do Património Cultural (en portugués).
# Poeciliopsis hnilickai

Poeciliopsis hnilickai és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Mosquer rogenc

El mosquer rogenc (Pyrrhomyias cinnamomeus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) i única espècie del gènere Pyrrhomyias.

## Hàbitat i distribució

Boscos de muntanya del nord-est de Colòmbia, a Sierra Nevada de Santa Marta, i nord de Veneçuela. Muntanyes des de Colòmbia, cap al sud, a través dels Andes de l'oest i est de l'Equador i est del Perú fins al centre i el sud-est de Bolívia i nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Mosquer rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15-1-2021 (català)
# Las Garzas (Reforma)

Las Garzas és una localitat del municipi de Reforma situat en el nord-oest de l'estat mexicà de Chiapas. Se situa a una elevació de 14 metres sobre el nivell de la mar.
Segons el Sondatge de Població i Habitatge 2020, efectuat per l'Institut Nacional d'Estadística i Geografia de Mèxic, la localitat de Las Garzas té 121 habitants, dels quals 61 són del sexe masculí i 60 del sexe femení. La taxa de fecunditat és d'1,24 fills per dona i hi ha un total de 43 habitatges particulars habitats.
* Gràfica d'evolució demogràfica de Las Garzas entre 1990 i 2020

## Referències

* 1 2 «Las Garzas (Reforma, Chiapas)». PueblosAmerica. [Consulta: 1r octubre 2021].
* ↑ «Localización de Las Garzas». Nuestro-México. [Consulta: 1r octubre 2021].
* ↑ «Archivo histórico de localidades geoestadísticas». INEGI. [Consulta: 18 març 2022].