OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos

Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos és una publicació de l'Institut d'Estudis Empordanesos (IEE), que recull articles d'investigació en diferents àmbits relacionats amb l'Empordà. El primer número va aparèixer el 1959.

## Referències

* ↑ «Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos». [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Presenten el darrer volum dels Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos». Diari de Girona. [Consulta: 2 maig 2020].

## Vegeu també

* Annals de l'Institut d'Estudis Gironins

## Enllaços externs

* Per a consultar les publicacions disponibles: Annals IEE
# Llista de cims més alts per província d'Espanya

Aquesta és la Llista de cims més alts per província d'Espanya.
| Província | Pic | Altura (m) | Serralada |
| Àlaba | Gorbeia | 1.481 | Massís de Gorbeia |
| Alacant | Aitana | 1.558 | Serra d'Aitana |
| Albacete | La Atalaya | 2.084 | Serra de las Cabras |
| Almeria | Chullo | 2.609 | Sierra Nevada |
| Astúries | Torre de Cerredo | 2.650 | Pics d'Europa |
| Àvila | Pic d'Almansor | 2.592 | Serra de Gredos |
| Badajoz | Cerro de Tentudía | 1.112 | Serra de Tentudía |
| Balears, Illes | Puig Major | 1.440 | Serra de Tramuntana |
| Barcelona | Costa Cabirolera | 2.605 | Serra del Cadí |
| Biscaia | Gorbeia | 1.481 | Massís de Gorbeia |
| Burgos | San Millán | 2.131 | Serra de la Demanda |
| Càceres | Torreón de Calvitero | 2.401 | Serra de Candelario |
| Cadis | El Torreón | 1.654 | Serra de Grazalema - Serra del Pinar |
| Cantàbria | Torre Blanca | 2.619 | Pics d'Europa |
| Castelló | Penyagolosa | 1.814 | Sistema Ibèric |
| Ciudad Real | Riscos del Amor | 1.344 | Montes de Toledo |
| Conca | Mogorrita | 1.866 | Serra de Valdeminguete |
| Còrdova | Tiñosa | 1.570 | Serra Horconera |
| Corunya, la | Pilar | 802 | Montes de Bocelo |
| Girona | Puigpedrós | 2.915 | Pirineus |
| Granada | Mulhacén | 3.478 | Sierra Nevada |
| Guadalajara | Pic del Lobo | 2.273 | Serra de Ayllón |
| Guipúscoa | Aitxuri | 1.551 | Serra d'Aizkorri |
| Huelva | Bonales | 1.055 | Serra de Bonales |
| Jaén | Pic Mágina | 2.167 | Serra Mágina |
| Lleida | Pica d'Estats | 3.143 | Pirineus |
| Lleó | Torre de Cerredo | 2.650 | Pics d'Europa |
| Lugo | O Mustallar | 1.935 | Serra dels Ancares |
| Madrid | Peñalara | 2.428 | Serra de Guadarrama |
| Malaga | Torrecilla | 1.919 | Serra de las Nieves |
| Múrcia | Los Obispos | 2.015 | Serra Seca |
| Navarra | Mesa de los Tres Reyes | 2.444 | Pirineus |
| Osca | Aneto | 3.404 | Pirineus |
| Ourense | Peña Trevinca | 2.124 | Serra Segundera |
| Palència | Peña Prieta | 2.530 | Serralada Cantàbrica |
| Palmas, Las | Morro de la Agujereada | 1.949 | Illa de Gran Canària |
| Pontevedra | Faro | 1.187 | Serra de Faro |
| Rioja, la | San Lorenzo | 2.271 | Serra de la Demanda |
| Salamanca | Canchal de la Ceja | 2.430 | Serra de Candelario |
| Saragossa | Moncayo | 2.313 | Sistema Ibèric |
| Segòvia | Peñalara | 2.428 | Serra de Guadarrama |
| Sevilla | Terril | 1.129 | Serra del Tablón |
| Sòria | Moncayo | 2.313 | Sistema Ibèric |
| Tenerife | Teide | 3.718 | Illa de Tenerife |
| Tarragona | Caro | 1.447 | Ports de Beseit |
| Terol | Javalambre | 2.020 | Serra de Javalambre |
| Toledo | Corocho de Rocigalgo | 1.447 | Montes de Toledo |
| València | Calderona | 1.837 | Serra de Javalambre |
| Valladolid | Cerro de Cuchillejo | 932 | Meseta Nord |
| Zamora | Peña Trevinca | 2.127 | Serra Segundera |

## Vegeu també

* Muntanyes d'Espanya
# Departament de Comerç dels Estats Units

El Departament de Comerç dels Estats Units,en anglès: United States Department of Commerce (DOC), és el departament del govern (equivalent a un ministeri) dels Estats Units dedicat a la promoció del creixement econòmic d'aquest país. Originàriament creat el 14 de febrer de 1903 com el Departament de Comerç i Treball dels Estats Units i va ser reanomenat el 4 de març de 1913 al nom actual.
La missió del departament és "promoure la creació de llocs de treball i millorar el nivell de vida de tots els estatunidencs a través de la creació d'infraestructures que promocionin el creixement econòmic, la competitivitat tecnològica i el desenvolupament sostenible". Entre les seves tasques es troba la confecció de les dades de creixement econòmic i demogràfic per a prendre decisions de comerç per part del govern, l'emissió de les patents i marques registrades, i auxiliar en la preparació dels estàndards industrials.
Aquest departament actualment està administrat per la Secretaria de Comerç dels Estats Units.

## Unitats d'operació

* Oficina d'Indústria i Seguretat (BIS)
* Administració d'Economia i Estadístiques (ESA)
** Oficina d'Anàlisi Econòmic (BEA)
** Oficina del Cens
* Administració de Desenvolupament Econòmic (EDA)
* Administració de Negocio Internacionals (ITA)
* Agència de Desenvolupament de Negocis Minoritaris (MBDA)
* Administraciò Nacional d'Oceans i Atmosfera (NOAA)
** Servei Nacional del Clima (NWS)
** Oficina d'Investigació Oceànica i Atmosfèrica (OAR)
* Administració Nacional de Telecomunicacions i Informació (NTIA)
* Oficina de Patents i Marques Registrades (PTO)
* Administració Tecnològica (TA)
** Institut Nacional d'Estàndards i Tecnologia (NIST)
** Servei Nacional d'Informació Tècnica (NTIS)
** Oficina de Polítiques Tecnològiques (OTP)

## Enllaços externs

* Página oficial
# Eleccions legislatives turques de 1957

Les eleccions legislatives turques de 1957 se celebraren el 15 d'octubre de 1957 per a escollit els 610 diputats de la Gran Assemblea Nacional de Turquia. El Partit Demòcrata va guanyar per una majoria aclaparadora i el seu cap Adnan Menderes fou nomenat primer ministre de Turquia. Nogensmenys, cada cop era més impopular entre intel·lectuals i militars, que veien en perill les reformes d'Atatürk, i provocaren el cop d'estat de 1960 a Turquia.
[[Fitxer:1957_Türkiye_Milletvekili_Genel_Seçimleri_İl_Sonuçları.png]]

## Resultats

Resultats de les eleccions a l'Assemblea de Turquia de 15 d'octubre de 1957.
| Partits | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Partits | No. | % | +− % | No. | +− |
| Partit Demòcrata (Demokrat Partisi) | 4.372.621 | 47,88 | | 424 | |
| Partit Republicà del Poble (Cumhuriyet Halk Partisi) | 3.753.136 | 41,09 | | 178 | |
| Partit Republicà de la Nació (Cumhuriyetçi Millet Partisi) | 652.064 | 7,14 | | 4 | |
| Partit de la Llibertat (Hürriyet Partisi) | 350.897 | 3,84 | | 4 | |
| Independents | 4.994 | 0,05 | | 0 | |
| Vots vàlids | 9.127.580 | 100.00 | | 610 | |
| Vots nuls | | | | | |
| Electorat | 12.078.623 | | | | |
| Participació | 76,61% | | | | |
| Fonts: belgenet.net Arxivat 2009-02-09 a Wayback Machine. ||||||
# Arpachiyah

Tell Arpachiyah és un lloc arqueologic prop de Mosul a la governació de Nínive a l'Iraq a uns 6 km de l'antiga Nínive. Ell lloc més proper és Tepe Reshwa. S'han excavat estrats d'ocupació dels períodes Halaf i Obeid (Ubaid). És un dels jaciments (junt amb Chagar Baçar) que millor permet seguir la seqüència de la cultura d'Halaf.
El munt és relativament petit, de 67 metres de diàmetre (estès fins a 125 metres) i una altura de 5,5 metres. Fou descobert per Reginald Campbell Thompson el 1928, i escavat per Max Mallowan i John Cruikshank Rose de l'Escola Britànica d'Arqueologia de l'Iraq, i Agatha Christie, el 1933. El 1976 es van fer sondejos addicionals per un equip dirigit per Ismail Hijara. Algunes estructures estaven al descobert incloent uns tolos i una casa cremada. Un gran nombre d'objectes (poteria principalment) de la cultura d'Halaf foren localitzats junt amb alguns enterraments propis de la cultura d'Ubaid.

## Notes

* ↑ Max Mallowan, John Cruikshank Rose, Excavations at Tall Arpachiyah 1933, Iraq, vol. 2, pp. 1-178, 1935
* ↑ Ismail Hijara, Arpachiyah 1976, Iraq, vol. 42, no. 2, pp. 131-154, 1980
* ↑ Ismail Hijara, Three New Graves at Arpachiyah, World Archaeology, vol. 10, no. 2, pp. 125-128, 1978

## Referències

* Hijara, Ismail. The Halaf Period in Northern Mesopotamia, Nabu, 1997, ISBN 1-897750-06-4
* Stuart Campbell, The Burnt House at Arpachiyah: A Reexamination, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, no. 318, pp. 1–40, 2000
* Peter M. M. G. Akkermans, Glenn M. Schwartz, The Archaeology of Syria: From Complex Hunter-gatherers to Early Urban Societies (c. 16,000-300 BC), Cambridge University Press, 2003, ISBN 0521796660
* T. Davidson and H. McKerrell, The neutron activation analysis of Halaf and Ubaid pottery from Tell Arpachiyah and Tepe Gawra, Iraq, vol. 42, pp. 155–67, 1980

## Enllaços externs

* Halaf Bowl from Arpachiyah - British Museum
* Snake image on Pottery from Arpachiyah - British Museum
* Map of 1933 Excavation - British Museum Arxivat 2011-05-23 a Wayback Machine.
# Bren Foster

Bren Foster (Londres, 2 de novembre de 1976) és un actor i lluitador d'arts marcials angloaustralià, que actualment és cinturó negre de taekwondo, hapkido, i hwarangdo. He was born on November 2, 1976.
Al llarg de la seva carrera interpretativa ha participat en sèries de televisió com Days of Our Lives o Melissa & Joey, així com en pel·lícules com ara Cedar Boys i Force of Execution. Foster plays Max Rockatansky in the video game Mad Max. El 2015 Foster va aconseguir un paper protagonista interpretant Wolf "Wolf-Man" Taylor a la sèrie de televisió The Last Ship.

## Filmografia
### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2015- | The Last Ship | Wolf "Wolf-Man" Taylor | 8 episodis |
| 2011-2012 | Melissa & Joey | Jules D. Sawyer | 2 episodis |
| 2011-2012 | Days of Our Lives | Quinn Hudson | 108 episodis |
| 2011 | Femme Fatales | Howard | Episodi: "Something Like Murder" |
| 2008-2010 | Fight Science | Bren | 2 episodis |
| 2009 | Sea Patrol | LEUT Cliff Bailey | 2 episodis |
| 2008 | Review with Myles Barlow | Novio de Kelly | Episodi #1.3 |
| 2008 | The Strip | Russell Keegan | Episodi #1.2 |
| 2007-2008 | Home and Away | Tony | 3 episodis |
| 2008 | East West 101 | Guy | Episodi: "The Hand of Friendship" |

### Cinema

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2015 | Infini | Morgan Jacklar | coprotagonista amb Daniel MacPherson, Luke Ford, Luke Hemsworth, Matt Minto |
| 2015 | Terminus | Agente Stipe | coprotagonista amb Todd Lasance, Katherine Hicks, Steve Le Marquand & Zoe Carides |
| 2013 | Force of Execution | Roman Hurst | coprotagonista amb Danny Trejo, Steven Seagal, Ving Rhames |
| 2012 | Maximum Conviction | Bradley | coprotagonista amb Steven Seagal, Steve Austin, Michael Paré |
| 2011 | War Flowers | John Ellis | coprotagonista amb Christina Ricci, Tom Berenger |
| 2011 | Bad to the Bone | Bone | coprotagonista amb Virginia Bryant |
| 2011 | Venger | Michael McCullough | coprotagonista amb Christian Clark, Henry Nixon |
| 2009 | Cedar Boys | Jamal Ayoub | coprotagonista amb Rachael Taylor, Martin Henderson, Daniel Amalm |
| 2009 | Drowning | Tommy | coprotagonista amb Xavier Samuel |
| 2009 | Vinyl | Alex | coprotagonista amb Matthew Walker, Drew Pearson |
| 2008 | Man of Blood | Tony Rey | coprotagonista amb Richard Norton |
| 2001 | Invincible | Shadowman # 2 | coprotagonista amb Dominic Purcell, Matt Boesenberg |

### Videojocs

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2015 | Mad Max | Max Rockatansky | Veu, captura de moviments |

## Referències

* ↑ «Australian actor Bren Foster joins Days of Our Lives». If.com.au [Consulta: 19 octubre 2014].
* ↑ «Fighting to Act». Blitz [Consulta: 19 octubre 2014].
* ↑ «Cedar Boys». Sydney Morning Herald [Consulta: 19 octubre 2014].
* ↑ Days of Our Lives Official Website
* ↑ Avalanche Studios. Mad Max. Warner Bros. Interactive Entertainment. (en anglès).
# Dionisi d'Heraclea (filòsof)

Dionisi d'Heraclea (grec antic: Διονύσιος, llatí: Dionysius), fill de Teofant, fou un filòsof grec, deixeble d'Heraclides, Alexí i Menedem, i més tard també de Zenó l'estoic, que sembla que el va induir a acceptar l'estoïcisme.
Ja de gran, fou afectat per una infecció als ulls, i el dolor insuportable que li provocava el va fer abandonar la filosofia estoica, que imposava molta d'austeritat, i es va unir als cirenaics. Aquest canvi va fer que rebés el renom de μεταθέμενος ('renegat'). Mentre fou estoic, va respectar l'austeritat corresponent, però després es va donar als plaers, especialment als sensuals.
Va morir a vuitanta anys, després de negar-se a menjar. Diògenes Laerci esmenta una sèrie de treballs d'aquest filòsof que s'han perdut. Ciceró li critica la manca d'elegància i refinament i la barreja de versos amb prosa.

## Referències

* ↑ 27.Dionysius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1042
# Chronicon Barcinonenses IV

El Chronicon Barcinonenses IV és un cronicó de la sèrie de Cronicons Barcinonenses, escrits en la seva majoria en llatí, i que començaren a ser redactats entre el 1149 i el 1153 a l'empara de les gestes militars de Ramon Berenguer IV de Barcelona, Príncep d'Aragó i Comte de Barcelona. Aquest comprèn anotacions del període del 714 al 1405, amb algunes anotacions posteriors del 1452; fou compost per Guillem Mascaró, beneficiat de la Seu de Barcelona, durant els primers anys del regnat de Joan I d'Aragó fins al 1405.

## Bibliografia

* «Chronicon Barcinonenses IV». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Cronicons Barcinonenses
# El Inspector Dan

El Inspector Dan, també anomenat, El Inspector Dan de la patrulla volante. És un personatge de ficció i una sèrie de còmics, es va publicar per primera vegada al número 1 de la revista Pulgarcito del 27 de desembre del 1946. Fou creat amb guió de Rafael González, Silver Kane (pseudònim de Francisco González Ledesma) i el dibuix d'Eugeni Giner. L'Inspector Dan, és un inspector de Scotland Yard, que se sol enfrontar a éssers sinistres per poder resoldre casos on el fet sobrenatural i fantasmagòric es dona sovint. Amb el temps, les seves històries varen derivar cap a altres gèneres, com el d'aventures i el de sèrie negra.

## Biografia de ficció

L'inspector Dan, és un inspector de Scotland Yard, viu a Londres i és una barreja de Sherlock Holmes i de James Bond. En el terreny professional té de cap, el superintendent, coronel Higgins, un cap extremadament burocratitzat, impassible i amb molt poca imaginació. En el terreny sentimental té unes relacions extremadament platòniques amb Stella, la seva romàntica i valerosa companya de feina. L'inspector s'enfronta al sadisme de les forces del mal, que en aquest cas, està representat per criatures gairebé sempre d'ultra tomba. D'altres personatges amb qui s'enfronta són, un científic boix, directors museus força estranys, és el cas de Sir Basil, director del Museu d'Art Oriental, que fa reviure una mòmia Egipcià.

## Trajectòria Editorial

El Inspector Dan de la patrulla volante, fou creat a Barcelona, però les històries, transcorren majoritàriament a Londres, en això es diferenciava d'alguns altres herois (en aquell moment) del còmic infantil de la postguerra civil, molt més "nacionals" que es pretenia que fossin els transmissors d'una certa visió històrica dels guanyadors. Es va publicar per primera vegada al número 1 de la revista Pulgarcito del 27 de desembre del 1946. En aquesta revista de caràcter molt més humorístic, és un dels personatges de còmic realista.

## Dades de Publicació

Publicacions on s'ha publicat el Personatge
| Publicació | Any de Publicació | Editorial | Format | Enquadernació | Mides | Números | Pàgines | Notes |
| Pulgarcito | 1946-1981 | Editorial Bruguera, S. A. | Quadern | Grapa | 21 x 16 cm. | 1755 | varis | Es comença a publicar al número 1 |
| Bruguelandia | 1981-1983 | Editorial Bruguera, S. A. | Quadern | Grapa | 26 x 18 cm | 29 | varis | |
| Serie autores españoles | 1981-1986 | Club Amigos de la Historieta | LLibre | Rustica | 26 x 18 cm | 37 | varis | Als números 4,5,9,12,15,17 |

## Referències

* 1 2 «EL INSPECTOR DAN» (en castella). Adolfo Gracia. Amb alguna aportació d'Enrique Martínez Peñaranda i Carlos de Gregorio. Tebeosfera, 13-02-2015. [Consulta: 13 febrer 2015].
* ↑ «INSPECTOR DAN, UN HÉROE DE LA NOSTALGIA» (en castella). FRANCISCO GONZÁLEZ LEDESMA. Tebeosfera, 1974. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ «EL INSPECTOR DAN,(BRUGUERA,1946)» (en castella). Tebeosfera. [Consulta: 16 febrer 2015].
# El sastre de Panamà

El sastre de Panamà (títol original en anglès: The Tailor of Panama) és una pel·lícula estatunidenco-irlandesa, dirigida per John Boorman, segons la novel·la homònima de John le Carré, estrenada el 2001 i doblada al català.

## Argument

A Panamà, un espia britànic brut, mandrós i endeutat fa cantar un sastre mundà sobre el seu passat per obtenir informacions i obté poca-soltades tan enormes que responen a les expectatives de la seva jerarquia.

## Repartiment

* Pierce Brosnan: Andrew 'andy' Osnard
* Geoffrey Rush: Harold 'Harry' Pendel
* Jamie Lee Curtis: Louisa Pendel
* Leonor Varela: Marta
* Brendan Gleeson: Michelangelo 'Mickie' Abraxas
* Harold Pinter: oncle Benny
* Catherine McCormack: Francesca Deane
* Daniel Radcliffe: Mark Pendel
* Lola Boorman: Sarah Pendel
* David Hayman: Luxmore
* Mark Margolis: Rafi Domingo
* Martin Ferrero: Teddy, un periodista
* John Fortune: Maltby
* Martin Savage: Stormont
* Edgardo Molino: Juan-David

## Al voltant de la pel·lícula

* Llavors sobretot conegut per als seus papers de James Bond, Pierce Brosnan va acceptar amb molt de gust interpretar un paper d'espia britànic immoral.

## Referències

* 1 2 S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > El sastre de Panamà». [Consulta: 4 agost 2018].
* ↑ «The Tailor of Panama» (en anglès). [Consulta: 4 agost 2018].

## Enllaços externs

* Critica
# Antonius

Antonius és el nom dels següents personatges:
# Ca l'Arqués

Ca l'Arqués és un edifici de Manlleu (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i pis, representativa de la faceta eclèctica de Lluís coll. Les proporcions d'obertures i les dimensions del remat de façana li donen un caire monumentalista. Ha sofert modificacions a la planta baixa.
A la planta baixa hi trobem tres portalades i a la planta pis tres obertures unides per un balcó amb barana de forja molt treballada. Diversos elements decoren les obertures i el remat de coberta.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Arqués». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 març 2019].
# Annals fragmentaris d'Irlanda

Els Annals fragmentaris d'Irlanda és un compendi de cròniques medievals en idioma irlandès mitjà procedents de diversos annals irlandesos i diverses històries narratives. Van ser compilades en el regne d'Osraige, probablement durant el regnat de Donnchad mac Gilla Pátraic (m. 1039), rei d'Osraige i rei de Leinster.
Els Annals fragmentaris es van copiar el 1643 per al reverend John Lynch per Dubhaltach Mac Fhirbhisigh d'un «rotlle» del segle xv que va pertànyer a Giolla na Naomh Mac Aodhagáin (Nehemias MacEgan). Mac Aodhagáin, que va morir cap a 1443, era professor de lleis Brehon en el comtat d'Ormonde. L'únic manuscrit que ha sobreviscut dels annals fragmentaris, que actualment es troba a la Biblioteca Reial de Bèlgica a Brussel·les, no pertany a Mac Fhirbhisigh, és una obra d'un escriptor anònim, qui va fer una pobra còpia del text de Mac Fhirbhisigh, afegint comentaris al marge i un índex. El manuscrit (MS. 7, c.n. 17) està incomplet i inclou cinc fragments d'annals a partir de 573 i finalitzant el 914. El que ha sobreviscut se suma a la sinopsi de la hipotètica Crònica d'Irlanda.
Poc se sap de l'exemplar que va treballar Mac Fhirbhisigh. Sembla que va modernitzar l'ortografia del text original com l'ho havia copiat. N'hi ha lacunae (llacunes) en apartats on no es pot llegir l'exemplar a causa de la seva pobra conservació. El copista de Mac Fhirbhisigh afegeix dates, que va prendre dels Annals dels quatre mestres sense preocupar-se de confirmar la fiabilitat de les seves fonts o corregir on clarament s'observava una errada. Els primers fragments relaten principalment fets del nord de Uí Néill i poden haver estat compilats en Ulster, però la resta de fragments van ser evidentment compilats al regne d'Osraige, que correspon aproximadament en extensió a l'últim regne d'Ormond. L'autor de la compilació es va basar en diverses fonts, algunes de les quals (per exemple annals) eren més fiables i completes que d'altres (per exemple els treballs dels bards). Els fragments combinen registres analítics avorrits amb relats romàntics i extravagants de gran imaginació a la forma única i típica dels annals irlandesos.

## Bibliografia moderna

S'han publicat dues edicions modernes dels annals fragmentaris:
* John O'Donovan (editor & traductor) Annals of Ireland: three fragments. (Dublin 1860)
* Joan N. Radner (editor & traductor) Fragmentary annals of Ireland (Dublin 1978)

## Vegeu també

* Annals irlandesos
* Crònica d'Irlanda
* Gofraid de Lochlann

## Referències

* ↑ Radner, Joan N., "Writing history: Early Irish historiography and the significance of form", Celtica, volum 23, pp. 312–325. (etext (pdf)) Arxivat 2009-05-09 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* The Fragmentary Annals of Ireland (edició de Radner) (traducción) at University College Cork's CELT: Corpus of Electronic Texts.
* The Fragmentary Annals of Ireland (edició de O'Donovan)
# Cleistocactus

Cleistocactus és un gènere amb 49 espècies de cactus columnars natius del Perú, Uruguai, Bolívia i l'Argentina. Deriva el seu nom del grec kleistos que significa tancat, a causa de les flors que tot just s'obren.
Les tiges són altes i sobretot primes i sovint molts ramifican amb les nombroses costelles i espines dorsals juntes. Les flors són tubulars i tot just obertes, sent visibles solament l'estil i els androceus.

## Taxonomia

* Cleistocactus baumannii
* Cleistocactus candelilla
* Cleistocactus dependens
* Cleistocactus fieldianus
* Cleistocactus hildegardiae
* Cleistocactus hyalacanthus
* Cleistocactus icosagonus
* Cleistocactus parapetiensis
* Cleistocactus reae
* Cleistocactus samaipatanus
* Cleistocactus sepium
* Cleistocactus serpens
* Cleistocactus sextonianus
* Cleistocactus smaragdiflorus
* Cleistocactus strausii
* Cleistocactus tarijensis
* Cleistocactus tominensis
* Cleistocactus winteri
# El Irreal Madrid

El Irreal Madrid és un programa especial de Televisió espanyola, estrenat el 1969.

## Història

El programa s'enquadra en una etapa d'oberturisme en la cúpula directiva de TVE, amb Juan José Rosón al capdavant, que aspirava a produir i emetre productes de qualitat en una desacreditada televisió per a millorar la imatge del país en l'exterior. El precedent més immediat en aquest mateix sentit havia estat Historia de la frivolidad, de Narciso Ibáñez Serrador.
Per a això es va comptar amb els serveis d'un jove Valerio Lazarov nouvingut del seu Romania natal i carregat d'idees avantguardistes quant a la seva visió estètica de la televisió.
Amb la fotografia de José Herrero i guions d'Alfredo Amestoy, el programa va suposar una autèntic revolució conceptual i visual en la forma de fer televisió a Espanya.

## Argument

L'espai és una subtil caricatura del fenomen de masses del segle XX i els excessos que comporta: el futbol i el seu més insigne representant a Espanya, el Reial Madrid, autèntic símbol nacional.
Aquesta paròdia, de desenvolupament fonamentalment gestual i destacada importància de la banda sonora, composta per Augusto Algueró, s'endinsa en un món en el qual cobren protagonisme el Cap d'Idees Genials, la Cap de Crits Esportius, el laboratori per a la formació i perfeccionament dels seguidors, el seguidor nerviós, l'introvertit, el gros, la coqueta...

## Repartiment

* Gloria Cámara
* Irán Eory
* Lola Gaos
* Claudia Gravy
* Emilio Laguna
* Soledad Miranda
* Elisa Montés
* Luis Morris
* Antonio Ozores
* Ángel Picazo
* María Luisa San José
i les actuacions de Karina, Los Bravos, Massiel, Peret, Miguel Ríos, Marisol, Gelu i Joselito.

## Premis

El programa va guanyar la Nimfa d'Or en el Festival de Televisió de Montecarlo.

## Referències

* ↑ El Irreal Madrid a cineforum-clasico.org
* ↑ Lazarov a ABC, 2 de febrer de 1969
* ↑ El Irreal Madrid a discogs
* ↑ Ninfa de Oro para el Irreal Madrid de TVE, ABC, 15 de febrer de 1969

## Enllaços externs

* El Irreal Madrid, pel·lícula sencera a rtve.es
* El Irreal Madrid a esateledeayer.blogspot