# Gerani

* Aquest article tracta sobre les plantes comunament anomenades "geranis". Vegeu-ne altres significats a «Geranium».
Els geranis (Pelargonium) són un gènere de plantes amb flor de la família Geraniaceae. N'hi ha espècies silvestres i de jardineria. Linnè en un principi va incloure totes les espècies dins el gènere Geranium, però Charles L'Héritier el 1789 el va separar en dos gèneres Pelargonium i Geranium. Per això popularment es conserva la paraula gerani per a les plantes de jardí encara que des de fa més de dos-cents anys estan classificats dins Pelargonium. El gènere Pelargonium és originari del sud de l'Àfrica i inclou unes 200 espècies de plantes herbàcies i arbusts que són plantes perennes i suculentes.
El Pelargonium sidoides és una planta de la família dels geranis, els quals des de fa segles venia emprant-se a la medicina tradicional. Va ser al segle xviii quan Charles-Louis L'Heritier de Brutelle el va mentar per primer cop a la seva obra Geranologia.
Al 1920, l'ex-missioner Dr. Adrien Sechehaye es va curar de tuberculosis amb un tractament a base d'aquesta planta, el que el va portar a comercialitzar-lo al tornar a Anglaterra sota el nom de «Steven's Consumption Cure».

## Algunes espècies

* Pelargonium abrotanifolium
* Pelargonium angustifolium L'Hér. ex Harv. i Sond.
* Pelargonium capitatum
* Pelargonium citrosum Voigt ex Sprague
* Pelargonium cotyledonis (L.) L'Hér.
* Pelargonium cucullatum
* Pelargonium elongatum
* Pelargonium exstipulatum
* Pelargonium graveolens L'Hér.
* Pelargonium hortorum L.H.Bailey
* Pelargonium nobile Dum.Cours.
* Pelargonium odoratissimum Sol.
* Pelargonium pedunculare Dehnh.
* Pelargonium peltatum
* Pelargonium radens H.E.Moore
* Pelargonium ribifolium
* Pelargonium scabrum Hort. ex Hoffmanns.
* Pelargonium sericeum E.Mey. ex Harv. i Sond.
* Pelargonium ternatum
* Pelargonium tripalmatum E.M.Marais
* Pelargonium triste (L.) L'Hér.
* Pelargonium × tussilaginifolium Tratt.
* Pelargonium wonchiense Vorster i M.G.Gilbert
* Pelargonium xerophyton Schltr. ex R.Knuth
* Pelargonium zeyherianum Dehnh.

## Història del gerani de jardí

La primera espècie de Pelargonium utilitzada com a gerani de jardí va ser Pelargonium triste, originària de Sud-àfrica que va ser portada al jardí botànic de Leiden abans de 1600. El 1631, el jardiner anglès John Tradescant va agafar llavors de Rene Morin a París i va introduir la planta al seu país.

## El cultiu dels geranis de jardí

El geranis en jardineria s'agrupen en quatre tipus, hi ha espècies i els seus híbrids:
* Gerani comú (Pelargonium x hortorum) híbrid de Pelargonium zonale i Pelargonium inquinans
* Gerani de fulles d'heura (Pelargonium peltatum)
* Gerani de pensament (Pelargonium grandiflorum)
* Geranis de fulles oloroses Pelargonium graveolens, Pelargonium capitatum, Pelargonium crispum...
Els geranis necessiten molta llum i només en climes molt calorosos poden estar a mitja ombra, no suporten les glaçades, també es poden tenir com planta d'interior en un lloc lluminós. Es reprodueixen per esqueix d'uns 10 cm i la millor època per fer-ho és la tardor, però es pot fer tot l'any. S'esporguen amb la finalitat d'augmentar la proporció de fulles i flors respecte a les tiges, si l'esporga es fa forta a la fi de l'hivern i principi de primavera es vigoritza la planta. Si no s'adoba i la terra del substrat està esgotant-se la planta no tindrà vigor i les fulles quedaran esgrogueïdes. Necessita poca aigua i sobretot un bon drenatge per evitar que es podreixin les arrels.

## Galeria

* Pelargonium originari de Sud-àfrica Namaqualand
* Cultivar: Pelargonium Stellar
* Gerani de jardí (Pelargonium x hortorum)
* Geranis a un pati

## Vegeu també

* Cacyreus marshalli: una papallona d'origen sud-africà, com els geranis, que ha esdevingut una plaga pels geranis europeus des dels anys 80.

## Referències

* ↑ «Pelargonium sidoides». Arxivat de l'original el 2017-01-12. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ Aiton W., Hortus Kewensis, 1, London, 1789.
* ↑ Kayser, O. et al., Composition of the essential oils of Pelargonium sidoides DC. and Pelargonium reniforme CURT. Flav. Fragr. J. Nr. 13, p. 209-212, 1998
* ↑ Bladt, S., “Umckaloabo”-Droge der afrikanischen Volksmedizin, Deutsche Apotheker Zeitung, Nr. 117, p. 1655-1660, 1977 (en alemany).
* ↑ Bersch, H. W. and Döpp, W., Tuberkulostatische Wirkung einiger aromatischer Säuren und Cumarine in vitro, Arzneim. Forsch. Nr. 5, p. 116-120, 1955 (en alemany).

## Bibliografia

* Maria Lis-Balchin, ed., Geranium and Pelargonium: History of Nomenclature, Usage and Cultivation. (Taylor and Francis, 2002) ISBN 0-415-28487-2

## Enllaços externs

* Strlic, Matija. «Pelargonium pages» (en anglès), 2020.