OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Bercow

John Simon Bercow (pronunciat /ˈbɜrkoʊ/; Middlesex, 19 de gener de 1963) és un polític anglès. Entre el 2009 i el 2019 fou el president de la Cambra dels Comuns del Regne Unit, i des del 1997 fins al 2019, membre del Parlament per Buckingham.
Bercow va néixer a Middlesex en el si d'una família jueva. Es va graduar a la Universitat d'Essex el 1985. Durant la seva joventut, Bercow fou activista del Partit Conservador i se'l va associar a la facció de dretes del partit. Entre el 1986 i el 1990 fou regidor pel districte de Lambeth, a Londres. Va participar sense èxit a les eleccions generals de 1987 i 1992. Fou escollit membre del Parlament el 1997, i el 2001 es va unir al gabinet a l'ombra.
Després de la dimissió del president de la Cambra dels Comuns Michael Martin el juny de 2009, Bercow va presentar-se a les eleccions per substituir-lo, i en va resultar escollit. Fou reelegit el 2010, el 2015 i el 2017, i es va convertir així en el primer Speaker des de la Segona Guerra Mundial en haver estat escollit quatre cops, i el primer en fer-ho amb quatre primers ministres diferents. El setembre de 2019, Bercow va anunciar que dimitiria com a president de la Cambra dels Comuns i com a membre del Parlament el 31 d'octubre.

## Referències

* ↑ Glover, Chloe. «Speaker of House of Commons John Bercow lays out plans to build bridges between young people and parliament at special Huddersfield University lecture», 11-11-2014.
* ↑ «Jewish News meets the Speaker of the Commons – John Bercow».
* ↑ Elgot, Jessica «New Jewish ministers and the Miliband rivalry». The Jewish Chronicle. Arxivat 2018-09-22 a Wayback Machine.
* ↑ «John Bercow to continue as Commons Speaker with MPs' backing – BBC News». Bbc.co.uk, 18-05-2015 [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ ; Vartanian, Talin «Speaker John Bercow reflects on 10 years of keeping British parliamentarians in line». , 04-10-2019. «After being elected for four consecutive terms as Speaker, and serving under four prime ministers, Bercow is exiting at a time of high drama and tension in the U.K.»
* ↑ Tominey, Camilla «John Bercow: the Speaker dogged by claims of bullying and bias who was a thorn in the side of his own party». , 09-09-2019. «Bercow is the longest-serving Speaker since Edward FitzRoy served 15 years in post between 1928 and 1943, and the first Speaker since FitzRoy to serve under four Prime Ministers.»
* ↑ Rowena Mason "John Bercow to step down as Speaker by 31 October", The Guardian, 9 September 2019
# John Chapman

Johnny Appleseed, de naixement John Chapman (26 de setembre de 1774, Leominster, Massachusetts - 18 de març de 1845, Fort Wayne, Indiana) va ser un pioner i heroi folklòric nord-americà.

## Biografia

Va ser educat per ser arboricultor, començant el 1800 a recol·lectar llavors de poma dels extractors de suc a Pennsilvània. Després va viatjar cap a l'occident pel vall del riu Ohio, sembrant llavors de poma al llarg de la seva travessia, d'aquí el seu sobrenom "Appleseed" que significa llavor de poma.
Es va fer càrrec de 485.625 hectàreess d'horts propis i va ser responsable de centenars de milles quadrades més, de terrenys que no eren seus, havent venut o regalat milers de planters de poma als colons. El seu afectuós i generós caràcter, la seva devota espiritualitat, el seu interès vers l'indígena i l'ecosistema, a part de la seva excèntrica aparença, el van convertir en una llegenda, i va aconseguir conèixer Abraham Lincoln.
Va morir de pneumònia el 1845.

## Referències

* ↑ "Johnny Appleseed: A Pioneer Hero" - Harper 's Magazine, novembre de 1871.

## Enllaços externs

* Appleseed Walk Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine. Homenatge al llegat de Johnny Appleseed.
* Festival de Johnny Appleseed a Sheffield, PA Arxivat 2012-10-31 a Wayback Machine.
* Searching for Johnny documental del director Miroslav Mandic, produït per Filmostovje.
* Judici de Johnny Appleseed a Massachusetts
# Jordi Dros

Jordi Dros (en llatí Georgius Drosus, en grec antic Γεώργιος Δρόσος) va ser un oficial romà d'Orient.
Era secretari d'Aaron, el governador de Baspracània a la frontera armènia (Vaspurakan) i cap a l'any 1049 va ser enviat per ordre de l'emperador Constantí IX Monòmac com ambaixador al soldà seljúcida Toghril Beg I per negociar l'alliberament del general romà d'Orient Liparites, que havia estat fet presoner.

## Referències

* ↑ Jordi Cedrè. Σύνοψις ἱστορίων (Compendium Historiarum), vol. II, p. 680
* ↑ Smith, William (ed.). «Georgius Drosus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 25 desembre 2022].
# Jordi Doncos

Jordi Doncos (Barcelona, 1935 — Barcelona, 28 de febrer 1998) fou un compositor i director musical català.
Estudià al Conservatori Superior de Música de Barcelona i aconseguí certa notorietat com a compositor de bandes sonores i director musical de sèries de televisió, ràdio i sintonies. Compositor de la primera sintonia original de TV3, fou utilitzada per la cadena de televisió entre 1983 i 1993. També treballà en la composició de bandes sonores per al cinema, i des de l'any 1991 fou el responsable de les adaptacions de les cançons de les pel·lícules de Disney al català i castellà. En teatre, fou director musical del Teatre Arnau entre 1982 i 1993 i també dirigí i participà en diversos espectacles musicals, la majoria d'Àngels Gonyalons i Ricard Reguant, destacant-ne, entre d'altres, Mar i Cel (1987), Germans de Sang (1994), Assassins (1996).

## Referències

* 1 2 3 «Jordi Doncos». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Fallece a los 63 años el compositor y director musical Jordi Doncos» (en castellà), 02-03-1998. [Consulta: 17 juny 2018].
* ↑ «DDAA - TV3 vint-i-cinc. El disc: Músiques, sintonies i cançons». Enderrock.cat. [Consulta: 17 juny 2018].

## Enllaços externs

* Músics per la cobla - Jordi Doncos
# Jones (Oklahoma)

Jones és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 2.517 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jones tenia 2.517 habitants, 914 habitatges, i 673 famílies. La densitat de població era de 71,1 habitants per km².
Dels 914 habitatges en un 34,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 26,3% no eren unitats familiars. En el 22,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.806 $ i la renda mediana per família de 41.495 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.406 $ mentre que les dones 23.393 $. La renda per capita de la població era de 16.388 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jones». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jones». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Jonelle Filigno

Jonelle Filigno (24 de setembre de 1990) és una futbolista canadenca que va representar la selecció nacional del seu país, aconseguint una medalla de bronze als Jocs Olímpics de 2012.

## Carrera
### Clubs

Després de finalitzar la seva carrera a la Universitat Rutgers, Filigno va ser incorporada al club Sky Blue FC. Va fer el seu debut el 27 d'abril de 2014 davant l'equip Boston Breakers en l'estadi de Harvard. Va marcar el seu primer gol com a professional en l'empat 3 a 3 davant Washington Spirit el 21 de maig de 2014.

### Internacional

Filigno va debutar en la selecció absoluta del seu país el 16 de gener de 2008, als 17 anys. Va jugar amb la selecció als Jocs Olímpics de 2008 i en la Copa Mundial de 2011. En els Jocs Olímpics de 2012, Jonelle va marcar el gol de la victòria contra la selecció de Gran Bretanya amb una volea després d'un servei de tir de cantonada de Sophie Schmidt. La selecció del Canadà va obtenir la medalla de bronze en aquesta competició després de vèncer a la selecció francesa en el partit pel tercer lloc.

## Referències

* ↑ «Boston Breakers vs. Sky Blue FC». nwslsoccer. [Consulta: 28 abril 2014].
* ↑ «Jonelle Filigno». Sports-Reference. Arxivat de l'original el 2012-08-02. [Consulta: 26 agost 2011].
* ↑ «Canada makes history with Olympic bronze victory vs. France». National Post. [Consulta: 11 gener 2013].

## Enllaços externs

* Jonelle Filigno Arxivat 2015-07-10 a Wayback Machine. profile at National Women's Soccer League
* Jonelle Filigno Arxivat 2015-01-21 a Wayback Machine. profile at Sky Blue FC
# Johann Horvath

Johann "Hans" Horvath (20 de maig de 1903 - 30 de juliol 1968) fou un futbolista austríac de les dècades de 1920 i 1930.
Horvath fou un dels grans golejadors del futbol austríac dels anys 20. Jugà a diversos clubs de Viena. Passà més temporades al 1. Simmeringer SC però també jugà amb el Rapid Wien, club on fou finalista de la Copa Mitropa els anys 1927 i 1928.
Debutà amb la selecció d'Àustria l'any 1924 en un partit davant Alemanya i on marcà el seu primer gol amb la selecció. Participà en la Copa del Món de Futbol de 1934, competició on marcà dos gols. En total disputà 46 partits amb la selecció marcant 29 gols. El seu darrer partit internacional fou l'octubre de 1936 davant Hongria.

## Palmarès

* Lliga austríaca de futbol (2):
** 1929, 1930

## Referències

* ↑ Record at FIFA Tournaments Arxivat 2010-06-29 a Wayback Machine. - FIFA
* ↑ Appearances for Austrian National Team - RSSSF

## Enllaços externs

* Perfil a Rapid Archive
* Perfil a National Football Teams
# Josep Giralt

Josep Giralt és el nom dels següents personatges:
# José Carrillo Menéndez

José Carrillo Menéndez (París, 2 de febrer de 1952) és un matemàtic i catedràtic d'universitat espanyol, rector de la Universitat Complutense de Madrid des del 3 de juny de 2011. És fill del polític Santiago Carrillo (1915-2012) i de Carmen Menéndez Menéndez.

## Biografia

Té dos germans, Santiago i Jorge. Va néixer a França a causa de l'exili al que es van veure obligats els seus pares després de la victòria franquista de 1939, i va viure en la clandestinitat a París durant la dictadura franquista, arribant al punt que amb el temps van ser els propis fills els que van descobrir la condició de polític comunista exiliat del seu pare.
Va estudiar Matemàtiques en la Universitat Pierre i Marie Curie i va entrar a treballar en la Universitat Complutense de Madrid en 1976. És catedràtic de Matemàtica Aplicada des de 1986 i, entre novembre de 1995 i juny de 2003, va ser Degà de la Facultat de Ciències Matemàtiques d'aquesta universitat. Des de juny de 2003 fins a juny de 2007 va ser Vicerector d'Ordenació Acadèmica durant el mandat del rector Carlos Berzosa.

## Eleccions a rector de la Universitat Complutense de Madrid

En 2011 va ser un dels sis candidats a rector de la UCM. La primera volta d'aquestes eleccions, celebrada el 6 d'abril, li va donar la victòria (27,10% dels vots), per un escàs marge sobre José Iturmendi, exdegà de la Facultat de Dret (27,05%), de caràcter conservador. La segona volta es va celebrar el 13 d'abril, amb el resultat final d'un 58,74% dels vots per a Carrillo i un 41,26% per Iturmendi. José Carrillo va prendre possessió del seu càrrec el 3 de juny.

## Referències

* ↑ Universidad Complutense de Madrid, Junta Electoral. Arxivat 2011-06-11 a Wayback Machine. Presa de possessió de José Carrillo com a Rector de la UCM.
* ↑ Universidad Complutense de Madrid, Junta Electoral. Resultats provisionals segona volta, escrutat el 100% dels vots.
* ↑ Carrillo per Rafael Jaén (2003), Unlimited Way Producciones Artísticas, Canal Historia y Assai Producciones
* ↑ Gallo, I. «Un documental traza un retrato político y personal de Santiago Carrillo». El País, 09-01-2001 [Consulta: 11 octubre 2011].
* ↑ La izquierda mantiene su bastión en la Complutense con la victoria de Carrillo a El País
* ↑ Telemadrid. «Carrillo asume la Rectoría de la Complutense para "restablecer" las "buenas" relaciones con las instituciones», 03-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-11-26. [Consulta: 15 març 2021].
# Joseph Fels Ritt

Joseph Fels Ritt (Nova York, 23 d'agost de 1893 - Nova York, 5 de gener de 1951) va ser un matemàtic nord-americà.

## Vida i Obra

Després de fer els estudis secundaris al City College de Nova York, va obtenir un lloc de treball al Observatori Naval dels Estats Units a Washington DC amb un salari que li permetia ajudar econòmicament la seva família. Mentre era a la capital, va estudiar matemàtiques a la universitat George Washington en la qual es va graduar el 1913. Com que es va sentir fortament atret per la matemàtica, va aprofitar les vacances per estudiar a la Universitat de Colúmbia (Nova York) i, amb el suport d'Edward Kasner, va obtenir el doctorat el 1917.
Després de treballar dos anys per l'Ordnance Department (1918-1919) durant la Primera Guerra Mundial, va passar a ser professor de la Universitat de Colúmbia en la qual va fer la resta de la seva vida acadèmica. Va morir sobtadament al començar l'any 1951.
Ritt és considerat el fundador de l'àlgebra diferencial, ja que durant el primer terç del segle xx va dotar de rigor la teoria clàssica de les equacions diferencials algebraiques, tornant a l'estudi de les funcions elementals que ja havien sigut l'objecte d'estudi de Joseph Liouville un centenar d'anys abans. Els seus deixebles Ellis Kolchin i Irving Kaplansky van ser els continuadors de la seva tasca. Al llarg de la seva vida va publicar quatre llibres i més de seixanta articles científics.

## Referències

* ↑ Smith, 1956, p. 253.
* ↑ Lorch, 1951, p. 307.
* ↑ Smith, 1956, p. 254.
* ↑ Lorch, 1951, p. 308.
* ↑ Guo et al., 2002, p. v.
* ↑ Smith, 1956, p. 257.
* ↑ Lützen, 1990, p. 414.
* ↑ Lorch, 1951, p. 312.
* ↑ Lützen, 1990, p. 413.
* ↑ Smith, 1956, p. 259-264.

## Bibliografia

* Guo, Li; Cassidy, Phyllis J.; Keigher, William F.; Sit, William Y. Differential Algebra and Related Topics (en anglès). World Scientific, 2002. ISBN 981-02-4703-6.
* Lorch, E.R. «Joseph Fels Ritt» (en anglès). Bulletin of the American Mathematical Society, Vol. 57, Num. 4, 1951, pàg. 307-318. DOI: 10.1090/S0002-9904-1951-09529-4. ISSN: 1088-9485.
* Lützen, Jesper. Joseph Liouville 1809–1882: Master of Pure and Applied Mathematics (en anglès). Springer, 1990. ISBN 978-1-4612-6973-1.
* Smith, Paul A. «Joseph Fels Ritt (1893-1951)» (en anglès). Biographical Memoir of the National Academy of Sciences, 1956, pàg. 253-264. ISSN: 0077-2933.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Joseph Fels Ritt» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Lorch, Edgar R. «Ritt, Joseph Fels». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 13 novembre 2020]. (anglès)
* «Joseph Fels Ritt». Prabook - World Biographical Encyclopedia. [Consulta: 13 novembre 2020]. (anglès)
* «Joseph Fels Ritt». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Joseba Agirre López

Joseba Agirre López (Ortuella, Biscaia, 17 de març de 1964) és un exfutbolista basc, que jugava com a migcampista.

## Trajectòria

Va començar a destacar al Sestao Sport Club el 1981.
El 1983 fitxa per l'Athletic Club per jugar a l'equip B, que militava a Segona Divisió. Va debutar en Primera al setembre de 1984, en partit contra el Sevilla, però, no es va incorporar al primer equip fins a la 86/87. Amb l'Athletic va jugar quatre campanyes, però només hi va destacar la 87/88, amb 37 partits. A partir del 88 amb prou feines compta per a l'equip de San Mamés, fins al punt que hi torna a jugar alguns partits amb l'Athletic B.
L'estiu de 1990 fitxa pel Real Burgos, que estava també a la màxima categoria. Va ser titular en els tres anys que va romandre a l'esquadra castellana a Primera, superant el centenar de partits i va marcar 10 gols. També va jugar amb el Burgos la 92/93, a Segona Divisió.
La 93/94 la passa al Celta de Vigo, on no aconsegueix la titularitat. A partir del 94 juga al Deportivo Alavés, amb qui puja a la Segona Divisió. Amb els vitorians juga 30 partits en eixa categoria, la temporada 95/96, tot retirant-se al termini d'aquesta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Joseba Aguirre» (en euskera). Athletic club. [Consulta: 19 gener 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Agirre
# Cantó de La Ferté-sous-Jouarre

El cantó de La Ferté-sous-Jouarre és una divisió administrativa francesa del departament del Sena i Marne, situat al districte de Meaux. Des del 2015 té 47 municipis i el cap és La Ferté-sous-Jouarre.

## Municipis

* Armentières-en-Brie
* Bassevelle
* Bussières
* Chamigny
* Changis-sur-Marne
* Citry
* Cocherel
* Congis-sur-Thérouanne
* Coulombs-en-Valois
* Crouy-sur-Ourcq
* Dhuisy
* Douy-la-Ramée
* Étrépilly
* La Ferté-sous-Jouarre
* Fublaines
* Germigny-l'Évêque
* Germigny-sous-Coulombs
* Isles-les-Meldeuses
* Jaignes
* Jouarre
* Lizy-sur-Ourcq
* Luzancy
* Marcilly
* Mary-sur-Marne
* May-en-Multien
* Méry-sur-Marne
* Montceaux-lès-Meaux
* Nanteuil-lès-Meaux
* Nanteuil-sur-Marne
* Ocquerre
* Pierre-Levée
* Le Plessis-Placy
* Poincy
* Puisieux
* Reuil-en-Brie
* Saâcy-sur-Marne
* Sainte-Aulde
* Saint-Jean-les-Deux-Jumeaux
* Sammeron
* Sept-Sorts
* Signy-Signets
* Tancrou
* Trilport
* Trocy-en-Multien
* Ussy-sur-Marne
* Vendrest
* Vincy-Manœuvre

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Charles Chalamon | radical |
| 1955-1967 | Joseph Brau | SFIO, després divers gauche |
| 1967-1998 | René Bonnefoy | Divers droite, després RPR |
| 1998-2011 | Pierre Rigault | RPR, després UMP |
| 2011-2015 | Marie Richard | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Sverdrup

En oceanografia, un sverdrup (símbol: Sv) és una unitat aliena al SI de flux, amb 1 Sv igual a 1,000,000 metres cúbics per segon. És utilitzat gairebé exclusivament en oceanografia per mesurar l'índex volumètric de transport de corrents oceàniques. La unitat de l'sverdrup és en honor de Harald Sverdrup. No ha de ser confós amb la unitat de SI sievert o el no pertanyent al SI svedberg, els quals utilitzen el mateix símbol.
En el context de corrents oceànic, un milió de metres cúbics per segon pot ser més fàcilment imaginat com a "llesca" d'oceà, d'1 km d'ample x 1 km de profund x 1 m de gruixut. A aquesta escala, aquestes unitats poden ser més fàcilment comparades en termes d'amplada del corrent (diversos km), profunditat (centenars de metres), i velocitat actual (com metres per segon). Així, un corrent hipotètic 50 km ample, 500 m (0.5 km) de profund, i movent a 2 m/s transportaria 50 Sv d'aigua.

## Exemples

El transport d'aigua en el Corrent de Golf gradualment augmenta de 30 Sv en el Corrent de Florida a un màxim de 150 Sv del sud de Terranova a 55°W de longitud.
El Corrent Circumpolar Antàrtic, a aproximadament 125 Sv, és el corrent d'oceànic més gran.
L'entrada global sencera d'aigua fresca dels rius a l'oceà és iguals a aproximadament 1.2 Sv.

## Referències

* ↑ {{format ref}} http://oceancurrents.rsmas.miami.edu/glossary.html - La pàgina web de Corrents de Superfície d'Oceà del Programa de Societat Oceanogràfic Nacional - Veure entrada en Sverdrup
* ↑ «Ecoworld: "Sverdrups & Brine"». Arxivat de l'original el 20 de gener 2011. [Consulta: 12 agost 2017].
* ↑ «The Gulf Stream». Arxivat de l'original el 28 d’abril 2020. [Consulta: 12 agost 2017].
* ↑ «The Antarctic Circumpolar Current». Arxivat de l'original el 14 de juny 2010. [Consulta: 12 agost 2017].
* ↑ «"Lagerloef, G., Schmitt, R., Schanze, J. Kao, H-Y, 2010, The Ocean and the Global Water Cycle, Oceanography, Vol.23, No.4"». Arxivat de l'original el 29 de setembre 2015. [Consulta: 12 agost 2017].
# Maria Manni-Jottini

Maria Manni-Jottini, o Iottini (Alessandria, 13 de setembre de 1921 - Broni, 16 de juliol de 2007), fou una soprano italiana.
Als 18 anys, el 1939, va guanyar el primer concurs nacional d'artistes de la cançó, anomenat per l'EIAR. Amb l'orquestra de Pippo Barzizza va portar l'èxit de la cançó Maramao perché sei morto?, escrita per Mario Panzeri i cantada per Iottini amb l'acompanyament del Trio Lescano. En poc temps es guanya el sobrenom d'Usignolo della radio (Rossinyol de la ràdio). També va aparèixer, el 1940, en una pel·lícula dedicada precisament a aquest mitjà de comunicació de masses, Ecco la radio!.
Al final dels anys quaranta es va retirar de l'escena quan es va casar, va ser mare i es va traslladar a Florència.
El 1958 va tornar al món de la música com a soprano lírica lleugera, treballant entre altres coses al Maggio Musicale Fiorentino i al Teatro Regio di Parma, aconseguint molts èxits fins als anys 80. El 1987 va fer una breu aparició a la pel·lícula I miei primi 40 anni (amb Carol Alt) interpretant una cantant d'òpera.
Els darrers anys de la seva vida es va retirar a Broni.
La Temporada 1962-1963 va cantar a L'elisir d'amore al Gran Teatre del Liceu.

## Referències

* ↑ «Dades vitals». Ricordando il Trio Lescano. Arxivat de l'original el 21 de gener 2022. [Consulta: 15 octubre 2019].

## Bibliografia

* Enzo Giannelli. «Maria Jottini». A: Armando Curcio Editore. Dizionario della canzone italiana, 1990. ISBN 88-9750-877-4.
# Agustín Trigo Mezquita

Agustín Trigo Mezquita (València, 26 de setembre de 1863 - 19 de maig de 1952) fou un farmacèutic, industrial i polític valencià.
Fill d'un comerciant de la Plaça del Mercat de València, estudià farmàcia a Barcelona i n'obtingué la llicenciatura l'any 1888. L'any 1892 va atènyer el grau de doctor a Madrid. Va ser pioner de la indústria farmacèutica a València, on va fundar els Laboratorios Farmacéuticos del Dr. Trigo, al número 130 del carrer de Sagunt. El seu producte principal era el citrat de magnèsia efervescent, que es venia etiquetat amb la imatge d'una llauradora valenciana i al fons la silueta del Micalet. Posteriorment, els laboratoris s'especialitzarien en la fabricació d'essències i xarops de taronja i llimó. Va ser el creador del popular refresc Trinaranjus, llançat al mercat l'any 1933 i actualment propietat de la multinacional Cadbury Schweppes.
Militant del Partit d'Unió Republicana Autonomista, després de les eleccions municipals d'abril de 1931 formà part del nou consistori de València, i el 16 d'abril de 1931 fou escollit alcalde de València. Aprofità el càrrec per a impulsar la constitució d'una comissió regional per a redactar un projecte d'Estatut d'Autonomia del País Valencià el juliol de 1931, però hagué de posar la ciutat dues setmanes en estat de guerra a causa dels assalts a edificis religiosos el maig de 1931. Va deixar el càrrec a finals d'octubre de 1931 a causa de la mala acollida de les seues iniciatives. El dia 27 d'octubre va delegar de forma definitiva les funcions en el tinent d'alcalde, Vicente Alfaro Moreno, qui ja havia exercit d'alcalde accidental al llarg de l'estiu de 1931, per motius de salut de l'alcalde Agustín Trigo. El nomenament definitiu com a alcalde de Vicente Alfaro es va produir el 22 de gener de 1932.

## Referències

* ↑ «Nombramiento del alcalde en propiedad a favor de don Vicente Alfaro». El Pueblo, diario republicano de Valencia, 23-01-1932. [Consulta: 25 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2006-02-14 a Wayback Machine.
* (castellà) Vicente Gascón Pelegrí. Prohombres valencianos en los últimos cien años, 1878-1978. València. Caixa d'Estalvis de València, 1978. ISBN 84-500-2630-X