OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alejandro O'Reilly

* Per a altres significats, vegeu «Alejandro O'Reilly i Casas».
Alejandro O'Reilly (Baltrasna, Comtat de Meath, 24 de octubre, 1723 – Bonete, 23 de març de 1794) fou un general irlandès al servei de la corona espanyola.
El 1762 formà part en qualitat de cap de les tropes que passaren a Cuba amb el comte de Ricla, organitzant en aquella illa les milícies de pardos i morenos. El 1768 fou destinat a la Louisiana per a succeir a Ulloa, que havia estat derrotat pels rebels, sortint de l'Havana al front d'una expedició formada per la fragata Volante, 24 transports, 2.000 homes i 48 canons. S'apoderà fàcilment de Nova Orleans, si bé se l'acusà d'haver tractat amb excessiu rigor als sotmesos.
Al seu retorn a Espanya se li'n donà el comandament d'un exèrcit que havia de passar a l'Àfrica, on arribà amb 22.000 homes (juliol de 1775), però els àrabs tenien coneixement del que es preparava contra ells, de forma que no pogué sorprendre'ls com esperava. No obstant tot això, O'Reilly ordenà el desembarcament d'una divisió en l'espai comprès entre Alger i el riu Farache, on, a causa de la dificultat de fer avançar l'artilleria, els àrabs derrotaren als espanyols. Acudí llavors una segona divisió que sofrí la mateixa sort que la primera, veient-se obligat O'Reilly a emprendre la retirada i a reembarcar-se després d'haver sofert 1.500 morts, entre ells el marquès de la Romana i 3.000 ferits. Aquesta derrota, deguda a la seva imprevisió i poca habilitat, obrí contra ell una campanya en la cort, fins que Carles III d'Espanya, per fer-la callar l'allunyà de Madrid donant-li diferents càrrecs a províncies.
A la mort del general Ricardos el succeí en el comandament de l'exèrcit de Catalunya destinat a recuperar el Rosselló de mans franceses, però morí quan es dirigia a prendre possessió dels seu destí.
S'havia casat amb una germana del general Las Casas i fou el primer comte de O'Reilly.

## Referències

* ↑ Newerkla, Stefan Michael (2020), Das irische Geschlecht O'Reilly und seine Verbindungen zu Österreich und Russland [La família irlandesa O'Reilly i les connexions amb Àustria i Rússia], in: Diachronie – Ethnos – Tradition: Studien zur slawischen Sprachgeschichte [Diacronia – Ètnia – Tradició: Estudis sobre la història de les llengües eslaves] (eds. Jasmina Grković-Major, Natalia B. Korina, Stefan M. Newerkla, Fedor B. Poljakov, Svetlana M. Tolstaja), Tribun EU, Brno 2020, pp. 259-279 (accés obert).

## Bibliografia

* Tom 40, pàg. 245. de l'Enciclopèdia Espasa ISBN 84-239-4540-5
* Newerkla, Stefan Michael (2020), Das irische Geschlecht O'Reilly und seine Verbindungen zu Österreich und Russland [La família irlandesa O'Reilly i les connexions amb Àustria i Rússia], in: Diachronie – Ethnos – Tradition: Studien zur slawischen Sprachgeschichte [Diacronia – Ètnia – Tradició: Estudis sobre la història de les llengües eslaves] (eds. Jasmina Grković-Major, Natalia B. Korina, Stefan M. Newerkla, Fedor B. Poljakov, Svetlana M. Tolstaja), Tribun EU, Brno 2020, pp. 259-279 (accés obert).
# Tetis

* No s'ha de confondre amb Teti (desambiguació).
«Tetis» té aquests significats:
* Tetis (satèl·lit), satèl·lit de Saturn
* Mitologia:
** Tetis (filla de Gea), titànide
** Tetis (mare d'Aquil·les), nimfa del mar, mare de l'heroi Aquil·les
* Toponímia:
** Oceà de Tetis: oceà que existí entre el Permià i el Miocè
** Sistema de Tetis: sistema muntanyós que s'estén des de l'Atles a l'oest fins a l'Himàlaia a l'est
# Crisant Bosch i Espín

Crisant Bosch i Espín (Barcelona, 7 de desembre de 1907 - Barcelona, 13 d'abril de 1981) fou un destacat futbolista català dels anys 30. Va ser internacional amb la selecció catalana i amb la selecció espanyola.

## Biografia

Crisant Bosch va néixer al barri del Poblenou de Barcelona el 26 de desembre de l'any 1907. Jugava a la posició d'extrem esquerre. Formà part del RCD Espanyol, el CE Júpiter i el Terrassa FC. Fou amb l'Espanyol amb qui visqué els millors anys, amb 15 temporades al club, guanyant dues copes d'Espanya (1929, 1940) i diversos Campionats de Catalunya. A més, fou personatge cabdal a la història del club per salvar el patrimoni blac-i-blau durant la Guerra Civil.
Fou vuit cops internacional amb Espanya, disputant la fase final del Mundial d'Itàlia 1934, on jugà un partit contra Itàlia. Acabada la seva etapa com a futbolista, fou entrenador i en els seus darrers anys conserge a l'estadi de Sarrià. Va morir el 13 d'abril de 1981.

## Trajectòria esportiva

* CE Júpiter: 1926-27
* Terrassa FC: 1927-28
* RCD Espanyol: 1928-43

## Palmarès

* 2 Copes espanyoles: 1929, 1940.
* 4 Campionats de Catalunya: 1928-29, 1932-33, 1936-37, 1939-40.

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ «Como son en casa». Mundo Deportivo, 22-04-1955. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «El hombre de Sarriá». hallofameperico. [Consulta: 20 gener 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a BDFutbol
# Thales

Thales (Euronext HO) és una empresa d'electrònica global que proporciona serveis i sistemes d'informació per a missions crítiques als mercats aeroespacial, de la defensa i de la seguretat.
L'empresa va canviar el seu nom de Thomson-CSF a Thales el desembre de l'any 2000, poc després de l'adquisició per 1.300 milions de lliures de Racal Electronics plc, un grup d'electrònica de defensa britànic. Actualment, Thales és una empresa parcialment pública, i realitza operacions en més de 50 països, amb més de 70.000 treballadors, i va facturar més de 13.000 milions d'euros el 2006¹.
El grup Thales ocupa el lloc 485 al ranking de les empreses més grans que publica la revista Fortune, i és el novè contractista de defensa més gran del món. El 63% de les seves vendes són al sector militar.

## Principals accionistes

* Estat francès: 27,1%
* Alcatel-Lucent: 21,6%
* Dassault Group: 5%

## Referències

* ↑ «Defense News Top 100». www.DefenseNews.com. [Consulta: 30 maig 2006].
* Perfil del grup Thales Arxivat 2007-05-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Yahoo! - Perfil d'empresa de Thales
Viccionari
# Banu Tahir

«Banu Tahir, dinastia Tahírida o dels tahírides» té aquests significats:
* Tahírides del Iemen o Banu Tahir, dinastia del Iemen
* Tahírides del Khorasan, dinastia del Khorasan
* Tahírides de Múrcia o Banu Tahir
# Manuel Ángel Botubot Pereira

Manuel Ángel Botubot Pereira (Cadis, Andalusia, 23 de novembre de 1955) és un exfutbolista espanyol que jugava com defensa.
Format al Cadis CF, el 1976 fitxa pel València CF, equip amb que guanya la Copa del Rei del 1979, i la Recopa i Supercopa d'Europa del 1980. Hi va estar fins al 1984, any que fitxa pel Castelló. El 1986 fitxa del Xerez, retirant-se un any després. 1 vegada internacional amb Espanya, va debutar amb la selecció espanyola a Roma el 21 de desembre de 1978 contra Itàlia.

## Referències

* ↑ BDFutbol.com Fitxa de Botubot, consultat l'abril de 2014
* 1 2 Polit, Paco. «Charla con el exfutbolista Manolo Botubot en Veus Fé-Cé». Veus FéCé, 10-02-2021. [Consulta: 6 març 2021].
* ↑ http://www.siguealaroja.es Arxivat 2015-11-15 a Wayback Machine. Ficha de Botubot en siguealaroja Arxivat 2013-10-20 a Wayback Machine., consultat l'abril de 2014
# Rosalinda L. Orosa

Rosalinda L. Orosa (Jolo, Sulu, 1921) és una reconeguda periodista, escriptora i crítica artística filipina, declarada hispanista, que també ha escrit molt en aquesta llengua, defensant la seva pervivència al seu país. Va ser membre i directora de l'Academia Filipina de la Lengua Española i guanyadora del premi Zóbel, que també havien obtingut els seus propis pares, els eminents metges i escriptors Sixto I. Orosa i Severina Luna de Orosa. Avui dia, amb més de 90 anys, segueix escrivint profusa i assíduament per al diari The Manila Times. Una de les seves germanes va ser la coreògrafa Leonor Orosa.

## Publicacions (selecció)

* 1980. "Above the Throng"
* 1965. Filipinas y México : colección de discursos y conferencias pronunciados con ocasión de la celebración del año amistad México-Filipina en el cuarto centenario de la llegada de la expedición méxicana en filipinas., amb Octavio L. Malotes i José Rodríguez

## Premis i reconeixements (selecció)

* 2007. Premi de periodisme “Quijano de Manila”
* 2005. Premi Lifetime Achievement concedit a 30 dones excepcionals per la presidenta filipina Gloria Macapagal Rierol
* 2001. Orde del Mèrit del Govern de França.
* 2001. Cruz del Mèrit del Govern d'Alemanya.
* 2000. Dona de l'any, concedit per The International Biographical Center, de Cambridge (Anglaterra)
* 1989: Premi Zobel, pel seu suport a la llengua espanyola.

## Bibliografia

* Brillantes, Lourdes. 81 Años del Premio Zobel: EL legado de la Literatura Filipina en Español. Philippines:Filipinas Heritage Library, 2006.

## Referències

* ↑ pàgines 117 a 126
# Pansionata Ólguinka

Pansionata Ólguinka - Пансионата «Ольгинка» (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, a la vora nord-oriental de la mar Negra. És a 20 km al nord-oest de Tuapsé i a 93 km al sud de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Novomikhàilovski.
# Criseida

* Per a altres significats, vegeu «Criseida (oceànide)».
Criseida (en grec antic Χρυσηίς), és, segons la mitologia grega, la filla del sacerdot d'Apol·lo anomenat Crises, de la ciutat de Crisa, a la Tròade. El seu nom vertader és Astínome.
Va ser raptada pels grecs en una incursió contra la ciutat de Tebes, a Mísia, quan es trobava a casa d'Ifíone, germana del rei Eeció, i entregada a Agamèmnon com la seva part del botí. El seu pare va acudir a reclamar-la al rei, però aquest no va accedir. Llavors Crises va pregar a Apol·lo que enviés als grecs una epidèmia que els forcés a tornar la seva filla, i el déu el va escoltar. Els grecs van obligar a Agamèmnon a restituir a Criseida, però aquest va exigir a canvi el lliurament de Briseida, originant amb això la còlera d'Aquil·les. Una tradició més tardana diu que Crises va retornar voluntàriament Criseida a Agamèmnon perquè aquest l'havia tractada bé. Criseida va tenir amb ell dos fills, Crises i Ifigenia.
La tradició diu que Criseida tenia dinou anys en ser raptada, que era rossa, prima i de baixa estatura. En canvi Briseida era morena, alta, de pell blanca i elegant. Aquestes descripcions resumeixen els dos tipus de bellesa femenina, segons la tradició grega antiga.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 120. ISBN 9788496061972.
# Marc Colomer

«Marc Colomer» té aquests significats:
* Marc Colomer Casamitjana, ex-pilot català de trial
* Marc Colomer i Flores, periodista català
# Tetiànovo

Tetiànovo (en rus: Тетяново) és un poble de la República de Marí El, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 84 habitants. Pertany al districte rural de Kozmodemiansk.

## Referències

* ↑ «Деревня ТЕТЯНОВО (ТЬОТЯНСОЛА)» (en rus). Информационный ресурс Республики Марий Эл «12rus.ru». [Consulta: 12 abril 2016].
# Rosliaki

Rosliaki (en rus: Росляки) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 197 habitants. Pertany al districte d'Ilanski.

## Referències

* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Pedra del Diable (Santa Pau)

El menhir de la Pedra del Diable o Pedra Grossa està situat al terme de Santa Pau enmig del camp de conreu anomenat de la Pedra Dreta, propietat del mas de Can Formiga, a mà esquerra de la carretera de Santa Pau a Olot (GI-524), PK 11 aproximadament. És un monument que consta a l'inventari del patrimoni cultural de la Generalitat de Catalunya. Fou descrit per primera vegada per Joaquim Vayreda i Vila l'any 1872. S'ha datat dels mil·lennis IV i III aC en l'època del neolític mitjà o calcolític. És un monòlit basàltic de tipologia antropomorfa, tipus frare i de secció trapezoïdal. Amida 2,80 m d'alçada per 0,80 m d'ample a la part més ample i 0,30 m de gruix aproximadament a la part baixa. A l'extrem superior, només amida 0'20 m de gruix.

## Referències

* ↑ «Pedra del diable dins de l'Inventari del Patrimoni Arqueològic de Catalunya». [Consulta: 13 desembre 2015].
# Craterocephalus capreoli

Craterocephalus capreoli és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 8,5 cm de llargària màxima.
* 5-7 espines i 6-8 radis tous a l'aleta dorsal i 1 espina i 7-10 radis tous a l'anal.
* Anus molt a prop de l'origen de l'aleta.
* Branquiespines curtes i amb espínules.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina i salabrosa, demersal i de clima tropical, el qual pot tolerar salinitats molt altes. Comparteix el seu hàbitat amb Craterocephalus pauciradiatus, Craterocephalus mugiloides i Atherinomorus endrachtensis.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia: des de les illes Abrolhos (Austràlia Occidental) fins al golf de Carpentària (el Territori del Nord).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ McCulloch A. R., 1912. Notes on some Australian Atherinidae. Proc. R. Soc. Queensl. v. 24. 47-53.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Rendahl, H., 1922. A contribution to the ichthyology of north-west Australia. Nytt magazine for naturvideenskapen = Meddelelser fra det Zoologiske museum, Kristiana Núm. 6 v. 60: 163-197.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Ivantsoff, W. i L.E.L.M. Crowley, 1999. Atherinidae. Silversides (or hardyheads). P. 2113-2139. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). FAO, Roma.
* ↑ Blaber, S.J.M., J.W. Young i M.C. Dunning, 1985. Community structure and zoogeographic affinities of the coastal fishes of the Dampier region of north-western Australia. Aust. J. Mar. Freshwat. Res. 36: 247-266.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Tourtière (Llemosí)

La tourtière o pâté de viande (en francès paté de carn), és una xarcuteria pastissera llemosina, feta principalment al sud de l'Alta Viena, i als Monts de Chasluç, a partir de pasta de full, o, més rarament, de pasta trencada, patates i de petit salé (mena de cansalada).
Aquesta especialitat llemosina, molt present als Monts de Chasluç, no s'ha de confondre amb les tourtes (coques farcides) o tourtières del sud-oest de Gascunya, ni tampoc amb les tourtières del Lac-Saint-Jean.
Ressembla molt al pastís de treflas (pastís de patates) però fet amb carn. La tourtière limousine del País de Chasluç es menja com a plat únic, conegut per ser alt en calories.

## Composició i servei

La tourtière és una coca farcida que conté patates tallades en tires, carn de porc salada (petit salé), una mica de Crème fraiche (crema fresca), all, escalunyes i julivert.
Particularment espessa i nutritiva, la tourtière constitueix un plat únic, i es serveix, preferentment, amb una amanida verda.

## Variants

Si la tourtière encara és un plat familiar al sud de l'Alta Viena, al Perigord-Llemosí, i a la Charanta-Llemosina, aquelles elaborades en carnisseries i fleques, al país de Chaçluç, dites "tourtières à gros bords" (de vores grans) són especialment recercades.
La tourtière es pot trobar a la carta de molts restaurants, a Llemotges com a la resta de l'Alta Viena i la Corresa.
Pompador és reputada per la seva producció de xarcuteria de tourtières de fetge gras, anomenades localment tourtes royales ('coques farcides reials').

## Maridatge menjar/vins

Tradicionalment, la tourtière es serveix amb un vi negre del vinyer de Vernuèlh de Vinhana, Brajairac o Corresa. El maridatge amb el vi de Sent Emilion, atesa la tradició llemosina d'aquesta denominació, resta acceptable.

## Vegeu també

* Gastronomia del Llemosí
* Pastis de treflas
# Ava (Missouri)

Ava és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 3.021 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ava tenia 3.021 habitants, 1.350 habitatges, i 764 famílies. La densitat de població era de 376,3 habitants per km².
Dels 1.350 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 43,4% no eren unitats familiars. En el 39,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 23% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.331 $ i la renda mediana per família de 28.228 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.865 $ mentre que les dones 16.324 $. La renda per capita de la població era de 13.307 $. Entorn del 16% de les famílies i el 21,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ava». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ava». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
Viccionari
# Alabastronòpolis

Alabastronòpolis (llatí Alabastronopolis) fou una ciutat romana a Egipte, a la part mitjana del país. A causa d'unes pedreres d'alabastre fou identificada al segle xix com Tell al-Amarna però modernament ha estat identificada com Hutnesut, la moderna Sharuna, principal ciutat del nomós XVIII de l'Alt Egipte.
# Akbulatiürt

Akbulatiürt (en rus: Акбулатюрт) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 738 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Село Ортатюбе на карте
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24.
* ↑ Село Кандаураул на карте
# Tetigònids

Els tetigònids (Tettigoniidae) són una família d'ortòpters amb unes 6.400 espècies. És part del subordre Ensifera i l'única família dins la superfamília Tettigonioidea. Tenen les antenes més llargues que el seu cos. Molts tetigònids mostren mimetisme i camuflatge, sovint amb formes i colors que imiten fulles. La majoria són de distribució tropical però n'hi ha també en zones temperades.
La seva dieta inclou fulles, flors, escorça i llavors, però moltes espècies són depredadors d'altres insectes, cargols o fins i tot petits vertebrats com serps i llangardaixos, alguns es consideren comercialment plagues de l'agricultura. Els tetigònids grossos poden fer una mossegada dolorosa.
Algunes espècies són menjades pels humans com nsenene (Ruspolia baileyi) a Uganda i zones dels voltants.

## Classificació

Tettigoniidae està dividida en subfamílies:
* Acridoxeninae
* Agraeciinae
* Austrosaginae
* Bradyporinae
* Conocephalinae
* Copiphorinae
* Decticinae
* Ephippigerinae
* Hetrodinae
* Lipotactinae
* Listroscelidinae
* Meconematinae
* Mecopodinae
* Microtettigoniinae
* Phaneropterinae
* Phasmodinae
* Phyllophorinae
* Pseudophyllinae
* Saginae
* Tettigoniinae
* Tympanophorinae
* Zaprochilinae
El nom d'aquesta família està basat en el gènere Tettigonia, que deriva del grec τεττιξ que significa cigala.

## Referències

* ↑ «Family Tettigoniidae – Katydids». BugGuide.net, 01-02-2008. [Consulta: 26 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Bush katydid genus Scudderia Stål, 1873 - diagnostic photographs, natural history
* Black-sided meadow katydid - Conocephalus nigropleurum - diagnostic photographs
* BugGuide.net--family Tettigoniidae
* Singing Insects of North America (SINA) website.
* North American Katydids, with range maps and audio files of katydid songs.
# Sagallo

La Sagallo fou una efímera colònia russa establerta a l'actual territori de Djibouti el 1889.
El 10 de desembre de 1888 el vaixell Kornilov va salpar d'Odessa amb 175 persones a dalt, dels quals 30 eren cosacs (alguns enginyers), 12 txerquessos, 4 monjos, i la resta camperols, amb la intenció d'establir una colònia a Somàlia i establir lligams amb Etiòpia. Els caps de l'expedició eren el cosac Ashinov i el monjo Paissi.
El 18 de gener de 1889 van arribar a Sagallo, un vell fort egipci proper a Tadjura. Allí van contactar amb els abissinis que els van rebre cordialment i un enviat rus va anar a la capital abissínia, i el mateix emperador Joan IV va demanar l'establiment d'una colònia, car esperava utilitzar als russos contra els italians. En canvi l'operació no va agradar als francesos establerts a Obock. Els russos per tranquil·litzar als francesos, van oferir hissar la bandera designada per a la colònia junt amb la bandera francesa, però la tribu local dels danakil, oposada als francesos, va rebutjar aquesta possibilitat i així els russos van hissar la bandera de la colònia i al costat la de la Creu Roja.
Sembla que els russos van fer alguna petició poc encertada als francesos, i l'almirall Olry va enviar un vaixell al golf de Tadjura i va demanar als russos abandonar la colònia; els russos s'hi van negar i el seu vaixell i el dels francesos van creuar foc de canons. Poc després els russos es van rendir i foren portats arrestats a Obock.
La bandera de la colònia era la bandera russa amb una creu de sant Andreu groga al damunt.
# Paramolibdomenita

La paramolibdomenita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La paramolibdomenita és un selenit de fórmula química PbSeO₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de juny de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És una espècie dimorfa de la molibdomenita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 6007/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les fumaroles del mont 1004, situades dins el camp del Tolbàtxik, al districte de Milkovsky (Krai de Kamtxatka, Rússia). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Paramolybdomenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Bosi, Ferdinando; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 74». European Journal of Mineralogy, 35, 2, 18-08-2023, pàg. 659–664. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-659-2023 [Consulta: 13 setembre 2023].