OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xoriguer ratllat

El xoriguer ratllat (Falco zoniventris) és un ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita sabanes i boscos poc espessos de Madagascar. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «xoriguer ratllat». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 355. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Banded Kestrel. Falco zoniventris» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Volodímir Hnatiuk

Volodímir Mikhàilovitx Hnatiuk −ucraïnès: Володи́мир Миха́йлович Гнатю́к− (9 de maig de 1871, Vèlesniv, Galítsia - 6 d'octubre de 1926 a Lviv) fou un dels més reconeguts etnògrafs ucraïnesos. També és reconegut per la seva tasca com a escriptor, traductor i periodista. Volodímir Hnatiuk fou membre de la Societat Científica Xevtxenko a partir de 1899 i de la societat etnogràfica de Kíev a partir de 1924. Fou igualment membre, a l'estranger, de l'Acadèmia Imperial de Ciències de Sant Petersburg el 1902, de la societat folklòrica txecoslovaca a Praga el 1905, de la societat folklòrica de les arts austríaques a Viana i dels Companys folklòrics de Hèlsinki.
Volodímir Hnatiuk feu els seus estudis a la universitat de Lviv de 1894 a 1898. Començà a recollir, en el curs del seu aprenentatge, informacions sobre les cançons folklòriques, sobre les llegendes i els dialectes de l'oest ucraïnès, que fou el seu principal espai d'estudi.
Volodímir Hnatiuk estigué, en aquest mateixa ciutat, al capdavant d'una Acadèmia anomenada Hromada, una organització d'estudiants formada principalment per seccions científiques que es desenvolupà del 1896 al 1921. Els seus mestres foren Mikhailo Hruixevski i Ivan Frankó. Aquests últims esdevindrien després els seus col·laboradors més propers de recerca, al llarg de tota la seva vida. Treballà amb ells per al periòdic Literaturno-Naukovy Zbirnyk (la Col·lecció Científico-literària) de la Societat Científica Xevtxenko en companyia de Símon Petliura.
Del 1898 a la seva mort, fou el secretari general de la Societat Científica Xevtxenko; aquesta última va atènyer, durant aquest període, un desenvolupament sense precedents. Fou igualment el secretari de la secció filològica de la Societat. Més endavant, el 1913, esdevingué president de la comissió etnogràfica per a la Societat Científica Xevtxenko. Volodímir Hnatiuk participà, en tant que col·laborador i redactor en cap, en diverses publicacions, com ara Khronika, composta per 66 toms, La col·lecció etnogràfica, en 22 volums, i Documentacions sobre l'etnologia ucraïnesa, en 20 volums.
Volodímir Hnatiuk escrigué nombrosos articles sobre temes literaris, polítics i lingüístics. Publicà igualment en el diari Dilo i en diaris alemanys, polonesos i txecs. Fou, del 1899 al 1912, un dels fundadors, secretaris i directors d'una casa editorial. Edità també més de 150 dels seus volums i traduí força obres estrangeres. Fou un membre actiu de la societat Prosvita de Lviv. Es tractava d'una organització restringida a la intelligentsia, però que amb el temps es democratitzà i recolzà el moviment nacional ucraïnès.
El 1969 es va inaugurar a Vèlesniv un museu etnogràfic i el 1971 fou erigit un memorial, esculpit per Luka Bihanix. Es troba enterrat al cementiri Lixakiv a Lviv.
# Badh

Abu-Xujà Badh ibn Dustak o, més senzillament, Badh (? - 990) fou un emir del Diyar Bakr, origen de la dinastia marwànida.
El buwàyhida Àdud-ad-Dawla, amir al-umarà dels califes de Bagdad, va enderrocar l'emir hamdànida Abu-Tàghlib de Mossul el 978 i va governar el Diyar Bakr per mitjà de governadors fins a la seva mort el 26 de març de 983. Només morir Adud-ad-Dawla, un cap kurd local, Badh, es va apoderar de Mayyafarikin, la que havia estat la segona capital dels hamdànides de Mossul i en els mesos següents també va ocupar Amida, Nisibin i Akhlat (a Armènia) entre d'altres. Els buwàyhides van enviar un exèrcit que fou rebutjat per Badh, que va ocupar la regió de Mossul. L'emir buwàyhida Samsam-ad-Dawla, per evitar que estengués el seu poder a la resta d'al-Jazira, va donar (989) el Diyar Mudar i el Diyar Rabia a dos membres de la família dels hamdànides, Abu-Abd-Al·lah Hussayn ibn Hàssan i Abu-Tàhir Ibrahim ibn Hàssan, germans de Abu-Tàghlib. Amb l'ajut dels Banu Uqayl, aliats de son germà, van intentar ocupar Mossul, i es van enfrontar a Badh. Aquest va morir en un combat a la regió de Balad (990). El seu nebot, Abu-Alí al-Hàssan, fill de Marwan (un moliner que s'havia casat amb la germana de Badh), es va retirar a Hisn Kayfa a la mort del seu oncle, es va casar amb la vídua de l'emir mort i es va proclamar emir.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "marwānids" i "kurds, Kurdistan".
# Hellmuth Kneser

Hellmuth Kneser (Tartu, 16 d'abril de 1898 - Tübingen, 23 d'agost de 1973) va ser un matemàtic alemany.

## Vida i Obra

Kneser va néixer a Dorpat (actual Tartu, e Estònia) on el seu pare Adolf era professor universitari de matemàtiques. El seu fill, Martin Kneser, també va arribar a ser un reconegut matemàtic. El 1905 la família es va traslladar a Breslau on el jove Kneser va fer la seva escolarització i els primers dos cursos universitaris (1916-1918) sota la tutela del seu pare i d'Erhard Schmidt. El 1918 va continuar els estudis universitaris a la universitat de Göttingen, en la qual es va doctorar el 1921 amb una tesi dirigida per David Hilbert. Aquest mateix any ja va ser assistent de Richard Courant, amb qui va mantenir un llarga relació d'amistat en la distància, per l'emigració de Courant el 1933.
El 1925 va ser nomenat professor titular de la universitat de Greifswald, de la qual va passar el 1937 a la universitat de Tübingen fins que es va retirar el 1966, quedant-se a viure en aquesta ciutat. Durant el període nazi va ser membre de les SA i del partit nazi, però no sembla haver-se aprofitat de la situació, ja que el 1942 va rebutjar el lloc que li oferien a la universitat de Múnic.
Kneser va ser editor de diverses revistes científiques com Aequationes Mathematicae, Archiv der Mathematik o Mathematische Zeitschrift, va col·laborar amb Wilhelm Süss en la creació i manteniment de l'Institut de Recerca Matemàtica d'Oberwolfach (que va dirigir després de la mort de Süss) i va ser president de la Societat Alemanya de Matemàtics.
Els seus treballs de recerca estan dedicats a problemes de topologia, teoria de funcions, geometria diferencial i àlgebra.

## Referències

* ↑ Betsch i Hofmann, 2005, p. 1.
* ↑ Siegmund-Schultze, 2009, p. 43-44, 167.
* ↑ Betsch i Hofmann, 2005, p. 2.
* ↑ Segal, 2003, p. 286.
* ↑ Litten, 1994, p. 160 i ss.

## Bibliografia

* Betsch, Gerhard; Hofmann, Karl H. «Hellmuth Kneser: Biograpfical Notes». A: Karl H. Hofmann and Gerhard Betsch (eds.). Hellmuth Kneser. Gesammelte Abhandlungen / Collected Papers (en anglès i alemany). De Gruyter, 2005. ISBN 978-3-1101-6653-8.
* Litten, Freddy «Die Carathéodory‐Nachfolge in München 1938–1944» (en alemany). Centaurus, Vol. 37, Num. 2, 1994, pàg. 154-172. DOI: 10.1111/j.1600-0498.1994.tb00006.x. ISSN: 0008-8994.
* Segal, Sanford L. Mathematicians under the Nazis (en anglès). Princeton University Press, 2003. ISBN 978-0-691-00451-X.
* Siegmund-Schultze, Reinhard. Mathematicians fleeing from Nazi Germany (en anglès). Princeton University Press, 2009. ISBN 978-0-691-14041-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Hellmuth Kneser» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Dörflinger, Gabriele. «Hellmuth Kneser». Historia Mathematica Heidelbergensis, 2012. [Consulta: 15 febrer 2021]. (alemany)
# Kasımpaşa Spor Kulübü

El Kasımpaşa Spor Kulübü és un club de futbol turc del barri de Kasımpaşa a Istanbul.

## Història

Va ser fundat el 1921 amb el nom d'Altıntuğ. L'any 2007 ascendí per segon cop en la seva història a la primera divisió de Turquia.

## Trajectòria esportiva

* Primera divisió: 1959-1964, 2007-
* Segona divisió: 1964-1968, 1989-1992, 1997-2000, 2006-2007
* Tercera divisió: 1968-1979, 1984-1989, 1992-1997, 2000-2001, 2005-2006
* Quarta divisió: 2001-2005
* Categoria amateur: 1958-1959, 1979-1984

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-07-05 a Wayback Machine.
# Vil·la Otília

La Vil·la Otília és una obra de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Residència unifamiliar situada en una àmplia parcel·la que acusa un desnivell a causa del traçat del carrer, aquest fet va propiciar que la casa se situés en l'interior i que la zona del voltant fos dedicada a jardí. L'accés des del carrer mostra una tanca alta que en la part inferior és de paredat rústec i, per sobre, barana de balustres alternada per pilars baixos. Des de la reixa del carrer arrenca l'escala curvilínia que porta a la casa, situant-se en l'accés un petit porxo. De tot el conjunt destaca la torratxa-mirador que supera amb escreix les dues plantes de què es compon la casa. Aquesta torratxa coronada per coberta a quatre aiguavessos té finestrals apaïsats limitats per petites columnes toscanes i en els extrems cantoneres de maó vist. Totes les obertures són allindades i en dues de les façanes apareixen tribunes que donen lloc a la primera planta la solució de terrasses. Una d'elles de forma poligonal, a manera de bow-window, correspon a la zona d'estar i denota certa influència centreeuropea. Tot el parament és arrebossat llis.

## Referències

* ↑ «Vil·la Otília». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 agost 2021].
# Prosphytochloa

Prosphytochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre poals. La seva única espècie, Prosphytochloa prehensilis (Nees) Schweick., és originària de Sud-àfrica.
Alguns autors la inclouen en el gènere Potamophila com a Potamophila prehensilis.

## Descripció

És una planta perenne; rizomatosa (els rizomes horitzontals, amb catafil·les). Les tiges de flors de fulla verda. Amb culms d'un metre d'alt (o més); herbàcia; escandent (pels pèls retrorsos en els marges de la fulla); ramificada a dalt. Els nodes dels culms peluts o glabres. Entrenussos del culm buit. Plantes sense armes (però els marges de les fulles i les venes principals espinoses, amb pues diminutes retrorses). Les fulles no agregades basals; auriculades (beines lleugerament auriculades); sense bolets auriculars. Les làmines linears-lanceolades a lanceolades; estretes a amples; 4-15 mm d'ample; planes; sense venació; persistents; laminada en la gemma. La lígula és una membrana ciliada; no truncada (arrodonida, el marge lacerat-fimbriat); d'1-1.5 mm de llarg. Contra-lígula absent.
Plantes bisexuals, amb espícules bisexuals; amb flors hermafrodites.

## Taxonomia

Prosphytochloa prehensilis va ser descrita per (Nees) Schweick. i publicat a Der Züchter. Zeitschrift für Theoretische und Angewandte Genetik 31(4): 194-195. 1961.

### Sinonímia

* Maltebrunia prehensilis Nees
* Potamophila prehensilis (Nees) Benth.

## Referències

* 1 2 3 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 12 març 2010].
* 1 2 «Prosphytochloa». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 8 setembre 2014].

## Bibliografia

* AFPD. 2008. African Flowering Plants Database - Base de Donnees des Plantis a Fleurs D'Afrique.
* Gibbs Russell, G. I., W. G. M. Welman, I. Retief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. Van Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1?2): 1-152(pt. 1), 1-270(pt. 2).

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 d'ara endavant). Prosphytochloa. En: GrassBase - The Online World Grass Flora. (consultat el 12 de març de 2010)
# You Hao

You Hao (en xinès: 尤浩, pinyin: Yóu Hào; nascut el 26 d'abril de 1992) és un gimnasta xinès. Va participar en l'equip xinès als Campionat Mundials de Gimnàstica de 2013, 2014 i 2015. El 2015, es va convertir en campió mundial de barres paral·leles.
Al Campionat Mundial de Gimnàstica Artística de 2014, celebrat a Nanning, va ajudar al seu equip a obtenir l'or amb un 14.933 en cavall amb arcs, 15.466 en les anelles i 15.633 en barres paral·leles. Individualment, va empatar amb el rus Denis Ablyazin en el tercer lloc de les anelles amb 15.700 punts.
A l'any següent, en el Campionat de Glasgow va finalitzar en tercer lloc amb el seu equip, per darrere del Japó i Regne Unit. En els esdeveniments finals, va guanyar el títol en les barres paral·leles amb 16.216 punts, la major puntuació en aquest aparell en tota la competició. A més, va obtenir la plata en les anelles. Va formar part de l'equip xinès que va obtenir la medalla de bronze en l'esdeveniment per equips dels Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016.

## Referències

* ↑ «45th Artistic Gymnastics World Championships: Men's Team Final: Results». gymnasticsresults.com. Arxivat de l'original el 2016-07-17. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ «45th Artistic Gymnastics World Championships: Men's Rings: Results». gymnasticsresults.com. Arxivat de l'original el 2016-07-17. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ «46th Artistic Gymnastics World Championships: Men's Rings: Results». gymnasticsresults.com. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ «46th Artistic Gymnastics World Championships: Men's Parallel Bars: Results». gymnasticsresults.com. Arxivat de l'original el 2016-01-26. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ «46th Artistic Gymnastics World Championships: Men's Rings: Results». gymnasticsresults.com. Arxivat de l'original el 2016-08-23. [Consulta: 9 agost 2016].
* ↑ «Artistic Gymnastics: Men's Team Final». rio2016.org. Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 9 agost 2016].

## Enllaços externs

* You Hao a la Federació Internacional de Gimnàsia.
# Bandera de Baixa Saxònia

La bandera de Baixa Saxònia utilitza el disseny de la bandera d'Alemanya, tres franges horitzontals de color negre, vermell i groc, amb l'escut d'armes lleugerament desplaçat cap al pal. L'escut mostra un cavall saxó blanc sobre un camp de gules i està fimbriat en negre i sobrepassa els límits de la franja central. La ràtio és 3:5.
Existeix una variant utilitzada com a bandera estatal al mar i aigües interiors (Landesdienstflagge), la qual acaba amb retall triangular en el costat exterior. També és utilitzada en certs cotxes oficials.

## Història

La bandera fou introduïda l'1 de maig de 1951 i oficialitzada l'1 d'octubre de 1952. Un cop acabada la Segona Guerra Mundial es feu necessària una bandera neutral per a representar a l'estat de la Baixa Saxònia, ja que agrupava les entitats anteriorment separades de Hannover, Brunswick, Oldenburg i Schaumburg-Lippe.

## Referències

* ↑ «Deutsche Flaggen: Niedersachsen» (en alemany). Deutschen Gesellschaft für Flaggenkunde. [Consulta: 25 maig 2016].
* ↑ «Car Flag for State Secretaries, the President of the Audit Office and District Presidents» (en anglès). Flag of the World. [Consulta: 25 maig 2016].
# Hellesylt

Hellesylt és un petit poble a Stranda, al comtat de Møre og Romsdal, Noruega. El poble es troba a la capçalera del Sunnylvsfjorden, que és una branca del Storfjorden, una branca famosa del qual, el fiord de Geiranger, es troba a la proximitat. El poble té una superfície de 0,41 km² i una població (2013) al voltant de 253 habitants, però si es tenen en compte les valls properes, el nombre arriba als voltants de 600.
A l'estiu, milers de turistes viatgen a través o es queden a Hellesylt cada dia. La majoria d'ells agafen el transbordador a la població propera de Geiranger, que en temporada alta surt cada hora i mitja. El poble està envoltat de muntanyes i valls. L'Església Sunnylven està situada a Hellesylt, que va ser el centre administratiu de l'antic municipi de Sunnylven
Hellesylt està sota l'amenaça constant de la muntanya Åkerneset, que està a punt d'erosionar al Sunnylvsfjord. Un col·lapse podria causar un tsunami destruint la major part del centre de Hellesylt.

## En la cultura popular

* Publicat el març de 2016, "The Wave (Bølgen)" és una pel·lícula sobre un desastre noruec basat en la premissa d'un lliscament de roques de la muntanya Åkerneset.

## Referències

* ↑ «Hellesylt». yr.no. Arxivat de l'original el 1 de gener 2017. [Consulta: 14 maig 2017].
* ↑ Statistisk Sentralbyrå. «Urban settlements. Population and area, by municipality.», 01-01-2013. [Consulta: 14 maig 2017].
* ↑ Store Norske Leksikon. «Hellesylt». [Consulta: 14 maig 2017].
* ↑ «The Wave (2015) Bølgen (original title)». [Consulta: 14 maig 2017].

## Enllaços externs

* Cascada de Hellesylt
# Salvatore Todisco

Salvatore Todisco (Nàpols, 30 d'agost de 1961 - Colvalenza, 25 de novembre de 1990) fou un boxejador italià que va competir durant la dècada de 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la categoria del pes minimosca del programa de boxa. No va poder disputar la final perquè en semifinals s'havia trencat una mà. En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze als Jocs del Mediterrani, el 1983 i 1987.
Es retirà el 1987, sense passar pel professionalisme. Morí en un accident de cotxe el 1990.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Salvatore Todisco». [Consulta: 24 maig 2024].
# Karin Büttner-Janz

Karin Büttner-Janz, de naixement Karin Janz, (Hartmannsdorf bei Cottbus, Alemanya Oriental, 17 de febrer de 1952) és una gimnasta artística alemanya, guanyadora de set medalles olímpiques. Actualment exerceix de metgessa.
Va participar, als 16 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 realitzats a Ciutat de Mèxic (Mèxic), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en la prova de barres asimètriques i la medalla de bronze en la prova del concurs complet (per equips) amb l'equip de la RDA. En aquests mateixos Jocs finalitzà quarta en la prova de barra d'equilibris i sisena en el concurs complet (individual), aconseguint així sengles diplomes olímpics, com a resultats més destacats.
En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental) aconseguí guanyar la medalla d'or en les proves de barres asimètriques i salt sobre cavall, la medalla de plata en el concurs complet (individual) in concurs complet (per equips), així com la medalla de bronze en la prova de barra d'equilibris. En aquests mateixos Jocs finalitzà quarta en la prova d'exercici de terra, aconseguint així un nou diploma olímpic.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar tres medalles en el Campionat del Món de gimnàstica artística, una d'elles d'or, i set medalles en el Campionat d'Europa de l'especialitat, quatre d'elles d'or.

## Enllaços externs

* (anglès) www.ighof.com - Karin Janz
# Wele-Nzas

Wele-Nzas és una de les 7 províncies que componen Guinea Equatorial.
Situada en la part est (E) i sud-est (ES) de Mbini (part continental del país), limita al nord amb la província de Kié-Ntem, a l'est i al sud amb la província gabonesa de Woleu-Ntem, i a l'oest amb la província de Centre Sud. La seva capital és la ciutat de Mongomo.

## Toponímia

El nom "Wele-Nzas" prové de Wele, el principal riu de Guinea Equatorial, i Nzas, una serralada 35 km al sud-oest de la ciutat de Mongomo.

## Geografia

Es localitza geogràficament entre els 1º30' N i els 11º20' E.

## Demografia

La població el 2013, va anar de 318,451 habitants, segons la Direcció general d'Estadístiques de Guinea Equatorial.

## Municipis i Districtes

La Província està constituïda dels següents Municipis i Districtes.
* Municipis
** Mongomo
** Oyala
** Nsork
** Añisok
** Aconibe
** Mengomeyén
** Ayene
* Districtes
** Districte de Mongomo (amb 56 Consells de Poblats)
** Districte de Nsork (amb 23 Consells de Poblats)
** Districte d'Añisok (amb 68 Consells de Poblats)
** Districte d'Aconibe (amb 23 Consells de Poblats)

## Referències

* ↑ «Ministerio del Interior y Corporaciones Locales». Arxivat de l'original el 2008-09-27. [Consulta: 27 gener 2016].
# Ángel Campos López

Ángel Campos López (Barcelona, 1947) és un escriptor català en llengua castellana i catalana, especialitzat en història de la mecànica i l'automòbil.
Apassionat des de sempre per la mecànica, és un entusiasta dels cotxes esportius i les competicions dels anys cinquanta i seixanta, època de la qual disposa d'una extensa biblioteca i hemeroteca. Al llarg dels darrers anys ha pogut aprofundir en la investigació de la història del nostre automobilisme, resultant guanyador en dues ocasions del premi convocat per la Fundación RACE amb El Ovni de Salvador Cañellas l'any 2000 i El Gran Premio de Madrid de 1949 a l'any 2001. També ha obtingut 3 accèssits: El nacimiento del Pegaso Z-102 1r accèssit Premio Fundación RACE 1996; El circuito de Carlos III 1r accèssit Premio Fundación RACE 1999 i El Orix de Juan Ramírez Montpeó 1r accèssit Premio Fundación RACE 2003.
Durant el confinament de 2020 va aprofitar per escriure i publicar posteriorment un llibre de relats curts en castellà i català i un conte infantil en català

## Publicacions

Ha publicat 9 llibres:
* Córrer? No em facis riure! (l'Autor, 1992)
* Un milagro en la autarquía: El Orix de Juan Ramírez Montpeó (Benzina, 2003)
* Renault-5: Turismo y competición (Benzina, 2005)
* La historia desconocida del Circuito de Pedralbes (l'Autor, 2011) - Premi FEVA 2013
* Los preparadores catalanes de los años sesenta y setenta (l'Autor, 2013)
* EDURNE y 19 relatos confinados (l'Autor, 2021)
* Els gats de l'àvia (l'Autor, 2021)
* El conte que mai no va existir (l'Autor, 2023)
* ¡Jesús, qué niño! (Amazon, 2024)

## Referències

* ↑ «Directori d'autors locals del districte de Sant Andreu». Web. Biblioteca Pública Ignasi Iglésias, 2013. [Consulta: 19 juliol 2014].
* 1 2 3 Guia d'escriptors de Sant Andreu. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2010
* ↑ Aladí, Catàleg de la Xarxa de Biblioteques Municipals de Barcelona
# Azad Firuz

Azad Firuz fou un governador sassànida de Bahrayn en temps de Cosroes I (531-579) o Cosroes II (590-628) segons les fonts. Se l'esmenta també com Azad Feruz, Azād Afrūz, Dād Ferūz i Fīrūz entre d'altres, i al forma original segurament era Azad Peroz, quedant arabitzat com Azad Firuz i les altres variants. Els àrabs li van donar el malnom de Mukabir (el mutilador) perquè tallava les mans i peus dels condemnats. Era fill de Goshnasp. Segons la tradició una caravana amb regals enviats pel governador sassànida del Iemen Vahrez a Cosroes II fou atacada en territori dels Banu Yarbu, tribu tamimita. El rei va ordenar al seu governador a la província de Bahrayn, Azad Firuz, castigar aquesta tribu; va convidar els Banu Tamim a Hadjar, al castell de Moshakkar, on va matar tots els que hi van anar excepte els nois que foren enviats captius a Ishtakhr. Aquestos fets probablement van passar entre el 590 i el 610, ja que Azad Firuz va viure fins al temps del califat d'Umar i es va convertir a l'islam.

## Referències

* ↑ Tafazzoli, A. Encyclopaedia Iranica, Vol. III, Fasc. 2, 1987, p. 173.