OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Constant de theta

En matemàtiques, una constant de theta o Thetanullwert (en alemany per al valor de zero de theta; plural Thetanullwerte) és la restricció $\theta _{m}(\tau )=\theta _{m}(\tau ,0)$ d'una funció theta $\theta _{m}(\tau ,z)$ amb la característica racional $m$ a $z=0$. La variable $\tau$ pot ser un nombre complex en el semiplà superior (en aquest cas les constants theta són formes modulars), o més generalment poden ser un element d'un semiplà superior de Siegel (en aquest cas les constants theta són formes modulars de Siegel).
La funció theta d'una xarxa és essencialment un cas especial d'una constant de theta.

## Definició

La funció theta $\theta _{m}(\tau ,z)=\theta _{a,b}(\tau ,z)$ es defineix com:
    $\theta _{a,b}(\tau ,z)=\sum _{\xi \in Z^{n}}\exp \left[\pi {\rm {i}}(\xi +a)\tau (\xi +a)^{t}+2\pi i(\xi +a)(z+b)^{t}\right]$
on
* $n$ és un enter positiu, anomenat gènere o rang.
* $m=(a,b)$ s'anomena característica.
* $a$, $b$ estan a $R^{n}$
* $\tau$ és una matriu complexa $nxn$ amb una part imaginària definitiva positiva
* $z$ està en $C^{n}$
* $t$ significa transposar un vector de fila.
Si $a$, $b$ estan a $Q^{n}$ llavors $\theta _{a,b}(\tau ,0)$ s'anomena constant de theta.

## Exemples

Si $n=1$, i $a$ i $b$ valen $0$ o $1/2$, llavors les funcions $\theta _{a,b}(\tau ,z)$ són les quatre funcions theta de Jacobi i les funcions $\theta _{a,b}(\tau ,0)$ són les constants theta de Jacobi clàssiques. La constant de theta $\theta _{1/2,1/2}(\tau ,0)$ és igual a zero, però els altres tres poden ser no-zero.

## Referències

* Igusa, Jun-ichi. Theta functions. 194. New York-Heidelberg: Springer-Verlag, 1972 (Die Grundlehren der mathematischen Wissenschaften).
# Alivio de luto

Alivio de luto és el divuitè disc de Joaquín Sabina, que va sortir a la venda el 2005 i del que se n'han venut 250.000 exemplars. La lletra de la cançó "Nube negra" va ser escrita pel poeta Luis García Montero.

## Llista de cançons

* Pájaros de Portugal
* Pie de guerra
* Ay rocío
* Contrabando
* Paisanaje
* Resumiendo
* Mater España
* Con lo que eso duele
* Dos horas después
* Me pido primer
* Nube negra
* Números rojos
+un. Seis tequilas
Aquest darrer treball inclou, a més, un DVD amb una entrevista realitzada pel periodista Javier Rioyo a Joaquín Sabina i als productors del disc, a més de versions, acústiques i casolanes, d'algunes de les cançons del disc.

## Referències

* ↑ http://www.jsabina.com Pàgina oficial de Joaquín Sabina
# Catinaccio d'Antermoia

El Catinaccio d'Antermoia (alemany: Kesselkogel) és la muntanya més alta (3.002 m) del grup Rosengarten a les Dolomites al Tirol del Sud, Itàlia.

## Rutes d'escalada

El pic cau a les quatre cares amb parets verticals, tot i que les cornises entre les roques permeten pujar-lo. És un cim popular per escalar durant l'estiu gràcies a la seva vista des del cim, ja que en un dia clar arriba a tots els cims famosos de les Dolomites a l'est i a les Dolomites de Brenta i els Ortles-Cevedale al nord-est.
El cim va ser pujat per primera vegada pels anglesos C. Comyns Tucker i T.H. Carson amb el guia italià Luigi Bernard el 31 d'agost de 1872.

## Referències

* ↑ «Kesselkogel - Peakbagger.com». [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Geobrowser 3». Arxivat de l'original el 2017-07-11. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Kesselkogel - summitpost». summitpost.org.
# HP Open 2012

El Torneig d'Osaka 2012, oficialment conegut com a HP Open 2012 o també HP Japan Women's Open Tennis 2012, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als International tournaments de la WTA. La quarta edició del torneig es va celebrar entre el 8 i el 14 d'octubre de 2012 a l'Utsubo Tennis Center d'Osaka, Japó.
La tennista britànica Heather Watson va disputar ambdues finals però només es va poder imposar en la individual, guanyant així el primer títol individual de la seva carrera. Paral·lelament va tallar una sequera que durava 24 anys on cap tennista britànica aconseguia un títol individual.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | S. Stosur | 1 | 6 | 6 |
| | V. Razzano | 6 | 2 | 4 | 1 | S. Stosur | 6 | 6 | |
| | J. Hampton | 7 | 7 | | | J. Hampton | 2 | 4 | |
| WC | T. Tanasugarn | 5 | 5 | | | | | | | 1 | S. Stosur | 4 | 6 | 6$^3$ |
| | K-c. Chang | 7 | 6 | | | | | | | | K-c. Chang | 6 | 4 | 7 |
| | C. Dellacqua | 6$^4$ | 3 | | | K-c. Chang | 6 | 3 | 7 | | | | | |
| Q | Y. Zhou | 4 | 4 | | 8 | L. Robson | 4 | 6 | 6$^4$ | | | | | |
| 8 | L. Robson | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | K-c. Chang | 5 | 7 | 6$^4$ |
| 7 | C. Scheepers | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | H. Watson | 7 | 5 | 7 |
| | M. Lučić | 2 | 2 | | 7 | C. Scheepers | 6 | 1 | 3 | | | | | |
| | M. Doi | 6 | 6 | | | M. Doi | 2 | 6 | 6 | | | | | |
| Q | O. Puchkova | 3 | 2 | | | | | | | | M. Doi | 6² | 5 | |
| 6 | A. Medina Garrigues | 7 | 2 | 3 | | | | | | | H. Watson | 7 | 7 | |
| | H. Watson | 6$^4$ | 6 | 6 | | H. Watson | 7 | 6 | | | | | | |
| | P. Parmentier | 6 | 6 | | | P. Parmentier | 5 | 3 | |
| 2 | J. Zheng | 3 | 4 | | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Raquel Kops-Jones Abigail Spears | 6 | 6 |
| | Luksika Kumkhum Miki Miyamura | 3 | 1 | 1 | Raquel Kops-Jones Abigail Spears | 6 | 6 | |
| 3 | Darija Jurak Katalin Marosi | 6 | 6 | 3 | Darija Jurak Katalin Marosi | 1 | 2 | |
| | Ksenia Lykina Olga Puchkova | 1 | 2 | | | | | | 1 | Raquel Kops-Jones Abigail Spears | 6 | 6 |
| | Shuko Aoyama Megan Moulton-Levy | 6$^7$ | 1 | | | | | | 4 | Kimiko Date-Krumm Heather Watson | 1 | 4 |
| 4 | Kimiko Date-Krumm Heather Watson | 7 | 6 | 4 | Kimiko Date-Krumm Heather Watson | 6 | 4 | [10] |
| | Rika Fujiwara Varatchaya Wongteanchai | 3 | 5 | 2 | Anabel Medina Garrigues Zheng Jie | 3 | 6 | [8] |
| 2 | Anabel Medina Garrigues Zheng Jie | 6 | 7 | | | | | |

## Referències

* ↑ «Watson Wins Osaka, Ends 24-Year Drought» (en anglès). WTA, 14-10-2012. [Consulta: 14 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial (japonès) (anglès)
Osaka / Tòquio / Hiroshima :
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2023
2024 :
Sony Ericsson WTA Tour 2012
< 2011
2013 > :
WTA Tour Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Prasco

Prasco, (Prasch en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Cremolino, Morbello, Morsasco i Visone.
Pertany al municipi la frazione de Stazione.
# Constant de desintegració del pió

En física de partícules, la constant de desintegració del pió és l'arrel quadrada del coeficient davant del terme cinètic del pió en l'expressió de l'acció efectiva a baixa energia. Dimensionalment és una escala d'energia i determina la força del trencament de la simetria quiral. Els seus valors numèrics són:
    $f_{\pi ^{\pm }}=130.41\pm 0.03\pm 0.20~{\mbox{MeV}}$
    $f_{\pi ^{0}}=130\pm 5~{\mbox{MeV}}$
Cal tenir en compte que hi ha diverses convencions d'aquests valors que es diferencien per factors de $\scriptstyle {\sqrt {2}}$ ː El llibre de text de Weinberg utilitza el valor 184 MeV, mentre que el llibre de text de Peskin i Schroeder utilitza el valor de 93 MeV.
Segons l'escalat de Brown-Rho per a densitats nuclears no nul·les, les masses dels nucleons i de la majoria dels mesons lleugers disminueixen seguint la ràtio de la taxa mitjana de desintegració del pió sobre la constant de desintegració del pió. El pió és una excepció a l'escalat Brown-Rho perquè la massa del pió està protegida per la seva condició de bosó de Goldstone.

## Referències

* ↑ Holt, J. W.; Brown, G. E.; Kuo, T. T. S.; Holt, J. D.; Machleidt, R. Physical Review Letters, 100, 6, 2008, pàg. 062501. arXiv: 0710.0310. DOI: 10.1103/PhysRevLett.100.062501. PMID: 18352465.
* Al, W-M Yao et; Amsler, C.; Asner, D.; Barnett, R. M.; Beringer, J.; 29 Journal of Physics G: Nuclear and Particle Physics, 33, 1, 2006, pàg. 1–1232. arXiv: astro-ph/0601168. Bibcode: 2006JPhG...33....1Y. DOI: 10.1088/0954-3899/33/1/001 [Consulta: free].
* Griffiths, David J.. Introduction to Elementary Particles. Wiley, John & Sons, Inc, 1987. ISBN 978-0-471-60386-3.
* Particle Data Group: Decay constants of charged pseudoscalar mesons

## Enllaços externs

* Particle Data Group (Edició WWW del Review of Particle Physics)
# Alfa defensines

Les alfa defensines són una espècie d'antibiòtics naturals que els humans tenen al cos i de les quals les cèl·lules dentrítiques en són les precursores. Com elles, es consideren una barrera eficaç sobre tota classe de virus.
En particular, es considera la primera barrera front al virus de la sida (VIH); formen part d'estudis per a trobar vaccins contra aquesta malaltia i se sap que, a partir d'una concentració llindar d'elles a la sang, superior a la normal en un pacient que no hagi contactat amb el virus, aquestes eviten que el virus es reprodueixi i entri a la resta del sistema immunològic, inclòs el sistema limfàtic, evitant així que es desenvolupi la malaltia sense necessitat de fàrmacs. Algunes persones (anomenats controladors d'elit) augmenten prou la concentració d'alfa defensines de forma espontània i natural, sense cap medicament. A l'hospital Clínic de Barcelona estan estudiant com fer-ho fer a la resta de pacients.

## Referències

* 1 2 3 El Clínic descobreix per què alguns infectats de VIH són immunes a la sida. Àngels Gallardo, publicat a El Periódico, 25 de febrer de 2010.
* ↑ Metges i científics celebren la troballa antisida del Clínic. El descobriment de la causa que alguns seropositius no emmalalteixin convenç. Antonio María Yagüe i María Jesús Ibáñez, publicat a El Periódico el 25 de febrer de 2010.
# Catinell

El Catinell és una muntanya de 1.347 metres que es troba entre els municipis de Roquetes, a la comarca del Baix Ebre i de la Sénia, a la comarca del Montsià.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Castell de Vilademany

El Castell de Vilademany és un antic castell termenat documentat el 1116 del municipi d'Aiguaviva (Gironès). N'hi ha vestigis davant el mas Forroll i fins en els murs del mas, que té adossada l'antiga capella del castell de Sant Jaume de Vilademany. És una obra declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció
### Castell

El castell de Vilademany es creu que estaria emplaçat on actualment hi ha el Mas Forroll. De la construcció medieval només en resten alguns fonaments situats davant del mas i podria ser que encara restin vestigis en el subsól. A nivell de façana no s'observen elements que es puguin relacionar amb una fortificació. Les dates inscrites són de 1555 i 1564, encara que l'antic castell primitiu podria ser anterior, especialment la part del soterrani amb entrada pròpia. Curiosa entrada a la masia amb escala, encara que actualment s'hi troba col·locat un pal de llum.

### Ermita

A la part posterior de l'edificació es troba l'antiga ermita de Vilademay, integrada en la masia i es pensa que podria haver format part del castell. Per la part exterior, és visible el seu absis semicircular al centre del qual s'obre una petita finestra de doble esqueixada. La porta de la capella, situada a ponent i oberta posteriorment, té a la llinda una inscripció amb un escut en relleu al mig que diu el següent: "Sancte Jacobe ora pro nobis. 1564".

## Història

La primera referència al castell es documenta l'any 1269, on s'esmenta el "termini castri de Villademagno" en una donació d'uns masos per part d'Arnau de Vilademany i la seva muller al rei Jaume I, tot i que el terme Villamagni ja apareix en un primer document del 948. Es té constància documental que els Vilademany, llinatge de senyors de diverses terres de l'actual Gironès i de la Selva, van residir en el castell almenys fins a la primera meitat del segle xiv. L'edificació del mas Forroll podria haver tingut lloc vers el segle xv. Els arrendataris van fer una neteja i recuperació de la pedra de l'ermita cap al 1986.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Castell de Vilademany». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 novembre 2014].
# Biglerville

Biglerville és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.101 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Biglerville tenia 1.101 habitants, 443 habitatges, i 299 famílies. La densitat de població era de 664,2 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 443 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 32,3% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.861 $ i la renda mediana per família de 43.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.813 $ mentre que les dones 22.938 $. La renda per capita de la població era de 18.142 $. Entorn del 7,9% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Biglerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Biglerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Andrisc

* Per a altres significats, vegeu «Andrisc (escriptor)».
Andrisc（en grec antic: Ἀνδρίσκος; en llatí: Andriscus) fou un home d'origen humil, suposadament d'Adramítion, que pretenia ser fill bastard de Perseu de Macedònia.
Amb la idea d'apoderar-se del tron va demanar ajut al selèucida Demetri I Soter (161 aC-150 aC) dient que era fill de la seva germana Laòdice, però Demetri el va detenir i el va enviar a Roma. Va poder escapar-se cap a Macedònia, on va trobar molts partidaris, i ajudat per voluntaris tracis, es va apoderar de bona part de Macedònia i va adoptar el nom de Filip. Va derrotar el pretor Publi Juvenci i es va fer coronar rei l'any 149 aC. El seu regnat va estar marcat per innumerables crueltats i no va durar gaire més d'un any.
Amb ajut de Cartago es va apoderar de Tessàlia. Els romans van enviar contra ell un exèrcit dirigit per Cecili Metel que el va derrotar l'any 148 aC. Andrisc va fugir a Tràcia, però allí un príncep local el va fer presoner i el va lliurar a Metel, que el va portar carregat de cadenes a Roma per celebrar el seu triomf el mateix any 148 aC. En parlen Titus Livi, Diodor de Sicília, Polibi i Pausànias.

## Referències

* ↑ 1.Andriscus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 171
# Castell de Portilla

Portilla va ser una vila-fortalesa del Regne de Navarra a Àlaba i que era porta d'entrada occidental al regne al segle XII. Es troba en la penya i als seus peus està l'actual Portilla.
El castell i l'antic llogaret són contigus en la penya. El castell va tenir 70 m de llarg per 6 d'ample, s'aprecien restes de la torre d'homenatge i aljub. La muralla medieval del llogaret era de dos metres i tenia cada 50 metres torres circulars d'escàs diàmetre.
Va ser un punt de resistència a la invasió del Regne de Castella el 1199 i amb la seva presa va passar a formar part del seu regne, perdent gradualment la seva importància.

## Bibliografia

* Castillo de Portilla. Arxivat 2013-08-09 a Wayback Machine.Castillosnet. Arxivat 2013-08-09 a Wayback Machine.
* Sagredo, Iñaki. Navarra. Castillo que defendieron el Reino. Tomo III. Pamplona. Pamiela, 2007. ISBN 978-84-7681-536-6.
# Guillermo Minali

Guillem Minali o Guillermo Minali (Milà, 1767 - Girona, 1820) fou un militar, brigadier d'enginyers, que participà en els setges de Girona ocorreguts el 1808 i 1809 durant la Guerra del Francès amb el càrrec de Comandant general d'Enginyers. Fou autor posteriorment de diversos llibres d'índole militar, en algun dels quals explicà dits setges.

## Hodonímia

El 1876 l'Ajuntament de Girona posà el seu nom a un carrer del Barri Vell que fins llavors duia el nom de la plaça adjacent, la plaça de les Castanyes. Aquest carrer connecta per una banda la rambla de la Llibertat, a l'altura del pont de les Peixateries Velles amb l'encreuament entre el carrer dels Ciutadans i el carrer de la Llebre, per l'altra banda.

## Referències

* ↑ «Guillermo Minali» (en castellà). Real Academia de la Historia.
* ↑ Alberch i Fugueras, Ramon «Tots els carrers de Girona: El carrer d'en Guillem Minali». El Punt, 1901, 07-04-1985, pàg. 8 [Consulta: 26 setembre 2021].
# Suimanga de Fülleborn

El suimanga de Fülleborn (Cinnyris fuelleborni) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la vegetació de muntanya del centre i sud de Tanzània, Malawi, nord-est de Zàmbia i nord de Moçambic.

## Taxonomia

Ha estat considerat subespècie del suimanga del Kilimanjaro (Cinnyris mediocris) fins fa poc temps.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Fülleborn». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
* ↑ RCK Bowie, J Fjeldså, SJ Hackett i TM Crowe. 2004. Systematics and biogeography of double-collared sunbirds from the Eastern Arc Mountains, Tanzania. Auk 121: 660–681.
# Guillermo Mendizábal

Guillermo Mendizábal Sánchez (8 d'octubre de 1954) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1978. Durant la seva carrera fou jugador de Cruz Azul, UAG, Rayo Vallecano, i Club Deportivo Guadalajara.

## Referències

* ↑ Guillermo Mendizabal Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Guillermo Mendizábal a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
* ↑ «Guillermo Mendizabal». MedioTiempo. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Suimanga de Gould

El suimanga de Gould (Aethopyga gouldiae) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i zones de matoll a l'Himàlaia, al nord i est de l'Índia, sud-est de Bangladesh, Manipur i Nagaland. Sud-est de Tibet i centre i sud de la Xina, Myanmar, Laos i centre i sud del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Gould». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Puig de la Força

El Puig de la Força és una muntanya de 739 metres que es troba entre els municipis de Tavertet i de Vilanova de Sau, a la comarca d'Osona.
Al costat s'hi troben les restes del castell de Cornil
Aquest cim esta inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ «Puig de la Força». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Victoria Subercaseaux Vicuña

Victoria Subercaseaux Vicuña (Santiago de Xile, 28 de juliol de 1848 - 4 de març de 1931) va ser una socialite xilena que va tenir una notable presència en el món polític i intel·lectual del seu país. Va ser directora honorària de la Biblioteca del Bando de Piedad i va impulsar la Sociedad Protectora. També va participar en tasques humanitàries amb persones amb discapacitat funcional i veterans de la Guerra del Pacífic i va ser assessora política del seu marit, l’intendent Benjamín Vicuña i Mackenna.

## Biografia

Nascuda a Santiago de Xile el 28 de juliol de 1848, era filla de Magdalena Vicuña Aguirre i del senador Ramón Subercaseaux i Mercado. La seva família paterna, descendent d’avantpassats francesos que s’havien enriquit amb la mineria, formava part de l’alta societat xilena.
Va passar la seva infantesa entre la propietat rural de la família, el Llano Subercaseaux, i la casa de la família a la capital del país. La seva formació a l'escola privada de Miss Whitelock es va completar amb professors particulars. Com la majoria de noies de famílies acabalades d’aquell moment, va estudiar piano i va fer concerts a les tertúlies privades que oferia la seva família.
Va conèixer el que seria el seu marit el 1866 durant la seva presentació en societat, en el ball oficial per celebrar la reelecció del president de Xile José Joaquín Pérez. Aviat, a més d’acompañar-lo en actes polítics i protocol·laris, va esdevenir la seva assessora.
Victoria Subercaseaux va morir el 4 de març de 1931.
L’any 1931 l'Ajuntament de Santiago de Xile va posar el seu nom a un carrer de la capital xilena, en el marc de les festes de celebració del Centenari de Vicuña Mackenna. És el carrer on havia residit després d’enviudar i on es diu que feia pràctiques espiritistes. A més, la Illa Victòria de l'Arxipèlag dels Chonos s'anomenà així en honor seu.

## Referències

* 1 2 «Victoria Subercaseaux: su vida pública y privada» (en castellà). [Consulta: 17 març 2021].
* 1 2 3 4 «Victoria Subercaseaux, esposa de Benjamín Vicuña Mackenna» (en castellà). [Consulta: 3 abril 2021].
* 1 2 Universidad de Chile. «Fuentes para el estudio de la Historia de Chile». [Consulta: 3 abril 2021].
* ↑ «Santiago Turismo | Calle Victoria Subercaseaux» (en castellà). [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ Subercaseaux, Benjamín. Chile O Una Loca Geografia (en castellà). Editorial Universitaria, 2005. ISBN 978-956-11-1766-2.
# Carrozzeria Maggiora

Carrozzeria Maggiora SpA va ser una planta de soldadura i muntatge d'automòbils italiana instal·lat a Moncalieri, a la vora de Torí.
L'últim cotxe produït als tallers de Maggiora va ser el Fiat Barchetta. Entre les seves produccions també es poden citar el Lancia Kappa Coupé, que va ser dissenyat per Gianna Maggiora. El 2003, a conseqüència de dificultats financeres, l'empresa va cessar les seves operacions.

## Història

L'empresa Carrozzeria Maggiora es va formar el 1925 com «Martelleria Maggiora», fundada per Arturo Maggiora per a la construcció d'automòbils d'alta qualitat. Va treballar per a grans marques com Fiat i Lancia, la companyia també ha contribuït a la producció de diversos models d'Abarth i Cisitalia.
El 1951 el primer taller es va fer petit i va ser transferit a Borgo San Pietro, al territori de la comunitat de Moncalieri, on automòbils com el Glas, Glas V8, BMW GT de 1963, i els Maserati Mistral de 1965 i 1963 van ser construïts. Maggiora es va fusionar amb l'empresa «SanMarco & Lamier» per crear IRMA SpA en 1991, un dels més grans proveïdors de gamma Ducato.
Maggiora SRL a continuació, passa a ocupar l'antiga fàbrica de Lancia Chivasso, al nord-est de Torí el 1992, on es fabricaran els Lancia Delta Integrale Evoluzione, fins a octubre de 1994, la planta principal de l'antiga fàbrica també s'utilitza per produir prop de 50 exemplars per dia del Fíat Barchetta, i el Lancia Kappa Coupé.
La firma Maggiora, a més a més d'assemblar vehicles, també va fer molts estudis d'investigació en el disseny i fabricació de prototips, a més a més de comandes especials, sobre la base de models de producció com el Fiat Cinquecento, Lancia Delta Integrale, Fiat Barchetta Coupe, Fiat Punto i el prototip Lancia Thesis Coupe.

## Referències

* ↑ «Maggiora perde la Barchetta e liquida» (en italià). La Repubblica.itconsulta= 28 de novembre de 2014.
* ↑ «Origin of the Species». Arxivat de l'original el 2004-12-06. [Consulta: 28 novembre 2014].