OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc de Borbó i Farnese

Francesc de Borbó i Farnese (Madrid, 21 de març de 1717–ídem, 21 d'abril de 1717) va ser un infant d'Espanya mort al poc de néixer. Va ser el sisè fill de Felip V d'Espanya, el segon de les seves segones núpcies amb Isabel Farnese, després del futur Carles III.
Va néixer a la vila de Madrid el 21 de març de 1717, fill dels reis Felip V i Isabel Farnese. La seva vida va ser molt curta, ja que havent passat poc més d'un mes del seu naixement, exactament trenta-sis dies, l'infant va morir durant unes convulsions provocades per una infecció d'erisipela a la pell. La seva mort es va produir el 21 d'abril de 1717. Pocs dies més tard, el 24 d'abril, les despulles de Francesc van ser traslladades des de la capital fins al Reial Monestir de San Lorenzo de El Escorial, on van ser enterrades al Panteó dels Infants. Malgrat la mort d'aquest infant, ben aviat la reina va tornar a quedar embarassada i l'any següent va donar a llum a la infanta Maria Anna Victòria.

## Referències

* ↑ Robles, Carlos «Los infantes de España bajo la ley sálica». Anales de la Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía, vol. X, 2007, pàg. 315.
* 1 2 Flórez, Enrique. Memorias de las Reynas Catholicas de España... (en castellà). vol. II. Madrid: Oficina de la viuda de Marín, 1790, p. 1015.
* ↑ Kuethe, Allan J.; Andrien, Kenneth J. The Spanish Atlantic World in the Eighteenth Century: War and the Bourbon Reforms, 1713-1796 (en anglès). Nova York: Cambridge University Press, 2014, p. 58.
* ↑ Madoz, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de ultramar (en castellà). Tom VII. Madrid: Est. Literario-Tipográfico de P. Madoz y L. Sagasti, 1830, p. 537.
* ↑ Descripción histórica y artística de los Reales Sitios de Aranjuez, San Ildefonso y del Monasterio del Escorial (en castellà). Madrid: Imprenta de Don Vicente de Lalama, 1844, p. 98.
* ↑ Marín Pérez, Andrés. Guía histórica descriptiva del Monasterio de San Lorenzo de El Escorial (en castellà). Madrid: Imprenta de Fortanet, 1907, p. 58.
# Frinisc

Frinisc (en llatí Phryniscus, en grec antic Φρυνίσκος) fou un militar aqueu que va formar part de l'Expedició dels deu mil, l'exèrcit mercenari reclutat per Cir el Jove.
En la retirada els mercenaris no van rebre el que esperaven de l'aventurer Ceratades a Bizanci l'any 400 aC, i Frinisc va ser un dels que van aconsellar d'entrar al servei de Seutes II, rei dels odrisis, que volia recuperar els seus antics dominis. Més tard torna a aparèixer junt amb Cleanor, Timasió i Xenofont, negociant amb Seutes el pagament del deute, i això va fer fracassar l'intent d'Heràclides de Maronea de dividir els generals grecs.

## Referències

* ↑ Phryniscus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 361
# Fringilla

Fringilla és un gènere d'ocells de la família dels fringíl·lids (Fringillidae). Aquests pinsans viuen a la zona paleàrtica i algunes illes atlàntiques. Aquest gènere és l'únic de la subfamília dels fringil·lins (Fringillinae) Se n'han descrit quatre espècies dins aquest gènere:
* Fringilla coelebs - pinsà comú.
* Fringilla teydea - pinsà blau de Tenerife.
* Fringilla polatzeki - pinsà blau de Gran Canària.
* Fringilla montifringilla - pinsà mec.

## Referències

* ↑ Classificació dels fringíl·lids a ZOONOMEN Rev. 22-06.2010 (anglès)
# Francisco Javier Sánchez Broto

Francisco Javier Sánchez Broto (nascut el 25 d'agost de 1971 a Barcelona) és un exfutbolista natural de Catalunya, tot i que instal·lat des de menut a l'Aragó. Jugava en la posició de porter.
Va començar la seva carrera al Saragossa i posteriorment marxà a clubs de divisions inferiors de la lliga espanyola: el Vila-real CF, el CE Castelló i el Màlaga CF. També ho va fer en diversos equips d'Escòcia, com l'Airdrieonians, el Livingston FC i el Celtic. Per acabar la seva carrera esportiva tornà a la Primera divisió espanyola en les files del Múrcia i Getafe CF. El juliol de 2005 fitxà per l'Hèrcules CF, però per una lesió de genoll li fou rescindit el contracte una setmana després i decidí retirar-se del futbol professional.
Actualment dirigueix un negoci de venda de material esportiu per a porters a través d'internet.
Sánchez Broto va ser internacional amb la selecció espanyola sub-21 en cinc ocasions. A més a més, va disputar un partit amb la selecció aragonesa, el 19 de maig de 1998 a Sòria, contra la selecció de Castella i Lleó, en partit que acabà amb empat a 1 gol.

## Palmarès

* 1 Copa del Rei: 1993/94 amb el Reial Saragossa.
* 1 Copa de la Lliga Challenge escocesa: 2000/01 amb l'Airdrieonians FC.

### Altres mèrits

* 1 campionat de Segona divisió i ascens: 1999/00 amb el Màlaga CF.
* 1 campionat de Scottish First Division i ascens: 2000/01 amb el Livingston FC.
# Cal Soler de Massoteres

Cal Soler de Massoteres és una casa de la vila i municipi de Massoteres (Segarra) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de grans dimensions, fet amb carreus ben polits i tallats. Consta de quatre façanes descriptibles. La façana principal (la que dona al carrer principal), presenta tres plantes: A la planta baixa, hi ha una porta noble d'arc de mig punt adovellat. A la seva esquerra hi ha una petita finestra. A la següent planta a la part dreta, hi ha dues finestres amb trenca-aigües i ampit, a la part esquerra, hi ha una finestra amb ampit. A la darrera planta, hi ha un seguit d'obertures senzilles.
A la façana nord, a la primera planta, hi ha obertura rectangular, a la seva dreta, hi ha una altra obertura rectangular més petita. Al darrer pis, hi ha estructura sortint, suportada per dues mènsules. A la seva esquerra, hi ha una petita obertura.
A la façana est, a la primera planta, hi ha tres finestres senzilles i al darrer pis, n'hi ha dues de les mateixes característiques.
A la façana sud, hi queden conservades, un parell d'arcades.
A l'interior a la planta baixa, hi ha arcades ogivals i de mig punt i destacar també una antiga premsadora restaurada.
* Cal Soler de Massoteres
* Portal adovellat
* Premsa de vi
* Finestra
* Celler

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cal Soler de Massoteres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Premi Linguapax

El Premi Internacional Linguapax és un premi atorgat anualment el Dia internacional de la llengua materna (21 de febrer) per Linguapax "com a reconeixement a l'acció duta a terme des de diferents àmbits a favor de la preservació de la diversitat lingüística, de la revitalització i reactivació de comunitats lingüístiques i de la promoció del multilingüisme". Els candidats són tant membres individuals de la comunitat acadèmica i de la societat civil com entitats i col·lectius. Les nominacions del premi es solen fer públiques el 21 de febrer de cada any.

## Guanyadors del premi

El Premi Internacional Linguapax va ser atorgat per primera vegada l'any 2002.
| Any | Nom | Afiliació | País |
| 2002 | Bartomeu Melià | Teko Guaraní | Espanya, Paraguai |
| 2002 | Jerzy Smolicz | Universitat d'Adelaida | Polònia, Austràlia |
| 2003 | Aina Moll | Institut Joan Alcover | Espanya |
| 2003 | Tove Skutnabb-Kangas | Universitat de Roskilde | Finlàndia, Dinamarca |
| 2004 | Fernand de Varennes | Universitat de Murdoch | Canadà, Austràlia |
| 2004 | Joshua Fishman | Universitat de Yeshiva, Universitat Stanford | Estats Units d'Amèrica |
| 2005 | Maurice Tadadjeu | Universitat de Yaoundé I | Camerun |
| 2006 | Natividad Mutumbajoy | Escuela Yachaicury | Colòmbia |
| 2007 | Maya Khemlani David | Universitat de Malaya | Malàisia |
| 2008 | Neville Alexander | PRAESA | Sud-àfrica |
| 2009 | Katerina Te Heikoko Mataira | Te Ataarangi | Nova Zelanda |
| 2010 | Miquel Siguan i Soler | Universitat de Barcelona | Espanya |
| 2010 | Robert Phillipson | Copenhagen Business School | Regne Unit, Dinamarca |
| 2011 | Ganesh Devy | Gujarat | l'Índia |
| 2011 | Centro Indígena de Investigaciones Interculturales de Tierradentro (CIIIT) | Cauca | Colòmbia |
| 2012 | Jon Landáburu Illarramendi | | Colòmbia, França |
| 2013 | Ledikasyon pu Travayer | | Illa Maurici |
| 2014 | Escola Valenciana - Federació d'Associacions per la Llengua | | Espanya |
| 2015 | Xavier Albó i Corrons | CIPCA | Bolívia |
| 2016 | Yambirrpa School Council and Dijarrma Action Group | | Canada |
| 2016 | International and Heritage Languages Association | | Austràlia |
| 2017 | Matthias Brenzinger | | Sud-àfrica |
| 2018 | BASAbali | | Indonèsia |

## Referències

* ↑ http://www.linguapax.org/ca/premi-linguapax Arxivat 2012-08-07 a Wayback Machine.
* ↑ «Matthias Brenzinger rep el Premi Internacional Linguapax 2017». VilaWeb, 22-02-2017 [Consulta: 27 abril 2019].
* ↑ «L'agrupació BASAbali, Premi Internacional linguapax 2018». Generalitat de Catalunya, 22-02-2018. [Consulta: 27 abril 2019].

## Enllaços externs

* Web de Linguapax
* Premi Internacional Linguapax Arxivat 2016-03-02 a Wayback Machine.
# Bruno Lage

Bruno Miguel Silva do Nascimento, simplement conegut com a Bruno Lage, (Setúbal, Portugal, 12 de maig de 1976) és un exfutbolista i entrenador de futbol portuguès. Actualment dirigeix el Wolverhampton Wanderers Football Club.

## Trajectòria com a entrenador

Bruno Lage va iniciar la seva carrera d'entrenador en les divisions menors del Vitória Setúbal el 1997.
Després d'haver entrenat a diversos equips juvenils del Benfica entre 2004 i 2012 i, posteriorment, haver estat assistent tècnic al Sheffield Wednesday i Swansea City, al juliol de 2018 va tornar al Benfica com a entrenador de l'equip B, com a substitut d'Hélder Cristóvão.
Sis mesos després, el 3 de gener de 2019, va assumir la direcció tècnica del Benfica de manera interina, substituint Rui Vitória. Tres dies després, va fer el seu debut en la Primeira Lliga amb una victòria per 4-2 sobre el Rio Ave FC.
El 10 de febrer de 2019, va portar el Benfica al major marge de victòria de Primeira Lliga des de 1964 i al triomf més alt de la lliga des de 1965, una victòria de 10-0 sobre el CD Nacional, establint el rècord de la major victòria al nou Estádio da Luz. En el seu debut a Europa, el Benfica va guanyar a Turquia per primera vegada en la seva història, superant el Galatasaray per 2-1 en el partit d'anada de la ronda de 32ens de la Lliga Europa de la UEFA.
El 9 de juny de 2021, va substituir el seu compatriota Nuno Espírito Santo com a tècnic del Wolverhampton Wanderers FC.

## Referències

* ↑ Agencia EFE. «Bruno Lage, entrenador definitivo del Benfica». Sport, 14-01-2019. [Consulta: 9 maig 2019].
# Musaranya de Mindoro

La musaranya de Mindoro (Crocidura mindorus) és una espècie de musaranya endèmica de les Filipines.

## Referències

* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. (2016). "Crocidura mindorus." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Bibliografia

* Goodman, S. M. i Ingle, N. R., 1993. Sibuyan Island in the Phillipines-threatened and in need of conservation. Oryx 23: 174–180.
* Heaney, L. R. i Ruedi, M., 1994. A preliminary analysis of biogeography and phylogeny of Crocidura from the Philippines. A: J. E. Meritt, G. L. Kirkland i R. K. Rose (editors), Advances in the Biology of Shrews, pàg. 357–377. Carnegie Museum of Natural History, Pittsburgh, Estats Units.
* Heaney, L. R., Balete, D. S., Dolar, M. L., Alcala, A. C., Dans, A. T. L., Gonzales, P. C., Ingle, N. R., Lepiten, M. V., Oliver, W. L. R., Ong, P. S., Rickart, E. A., Tabaranza Jr., B. R. i Utzurrum, R. C. B., 1998. A synopsis of the Mammalian Fauna of the Philippine Islands. Fieldiana: Zoology 88: 1-61.
* Heaney, L. R., Balete, D. S., Rickart, E. A., Utzurrum, R. C. B. i Gonzales, P. C., 1999. Mammalian diversity on Mount Isarog, a threatened center of endemism on southern Luzon Island, Philippines. Fieldiana Zoology 95: 1-62.
* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.
# Nemacheilus yingjiangensis

Nemacheilus yingjiangensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhu, S.-Q. 1995. Synopsis of freshwater fishes of China. Jiangsu Science and Technology Publishing House i-v + 1-549.
# Nichinyo I

Nichinyo I (japonès: 日如) (Tòquio, 26 de febrer de 1935) és un sacerdot budista japonés i actual Summe Sacerdot de Nichiren Shōshū. El seu besavi fou el 56é Summe Sacerdot Nichiō I. De manera paral·lela al seu càrrec de Summe Sacerdot, Nichinyo és també el prior del Taiseki-ji, el temple principal de Nichiren Shōshū, localitzat als peus del mont Fuji, al Japó. El seu nom complet és Nichinyo Hayase (早瀬 日如, Hayase Nichinyo), el seu nom dhàrmic és Gikan (義寛) i el seu nom honorífic és Nichinyo Shōnin (日如聖人).
Nichinyo va nàixer el 26 de febrer de 1935 a l'antiga prefectura de Tòquio, ara Tòquio. A l'abril de 1943, Nichinyo és ordenat sacerdot de mans de son pare, el també sacerdot de Nichiren Shōshū Niji Hayase. Durant tots aquests anys exerceix com a professor de teologia budista fins que, el desembre de 1963, Nichinyo esdevé prior del Myōku-ji, a Itabashi, Tòquio. El març de 1972 és nomenat prior del Daigan-ji, a Shinjuku, Tòquio. Durant aquest temps, fou membre de l'organització interna del segon districte religiós de Tòquio, una de les divisions administratives de Nichiren Shōshū. El novembre de 1992, Nichinyo va deixar de ser prior del Daigan-ji per esdevindre prior del Hōdō-in, a Toshima, Tòquio. Eixe mateix any, un mitjà periodístic afí a la Sōka Gakkai (SG) l'involucra en un pla per a assassinar Daisaku Ikeda, President de la SG. Finalment, l'1 de desembre de 2005 va ser nomenat coma 68é Summe Sacerdot de Nichiren Shōshū, així com a Prior de Taiseki-ji, després de la renúncia del fins aleshores Summe Sacerdot, Nikken II. Durant el seu mandat com a Summe Sacerdot, Nichinyo ha emprés diferents tasques de conservació i restauració del temple principal, ha continuat l'expansió mundial de Nichiren Shōshū que iniciaren els seus predecessors i, l'any 2021 i 2022, va celebrar el 800 aniversari del naiximent de Nichiren.

## Referències

* ↑ https://www.nichirenshoshu.or.jp/jpn/daishonin.html
* ↑ https://blog.goo.ne.jp/atuwarayuusi/e/d3d1c2c11a4db283195935a2873fd429
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-09-29. [Consulta: 29 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Nichiren Shōshū al Japó
* Lloc web oficial de Nichiren Shōshū als Estats Units d'Amèrica
# Múscul tibial anterior

El múscul tibial anterior és un dels músculs que es troben a la part anterior de la cama.

## Origen

* A l'extremitat proximal de la tíbia per sota del còndil lateral.
* Als dos terços superiors de la cara lateral de la tíbia.
* A la fàscia crural

## Inserció

* Al marge medial de la base del primer metatarsià.
* A la superfície plantar de l'os cuneïforme medial.

## Acció

Flexió dorsal i inversió del peu.

## Galeria

* Peu2 = Visió lateral de la cama dreta.
* Ossos del peu dret. Cara anterior.
* Ossos del peu dret. Cara plantar.
* Cara anterior de la cama
* Tall transversal del mig de la cama.
* Les beines dels tendons al voltant del turmell. Visió medial.
* Les beines dels tendons al voltant del turmell. Visió lateral.
# Múscul tensor de la fàscia lata

El múscul tensor de la fàscia lata (musculus tensor fasciae latae) és un múscul que es troba a la part superior i lateral de la cuixa, a la regió glútia. Té forma una forma aplanada i prima. Està innervat pel nervi gluti superior (L5, S1).

## Inserció i origen

La seva inserció proximal, l'origen, està ubicada en la part anterolateral de la cresta ilíaca, en l'espina ilíaca anterosuperior. La seva inserció distal s'insereix en el còndil o tuberositat lateral de la tíbia (al tubercle de Gerdy); aquest múscul es continua a través del tracte iliotibial. El punt d'inserció es troba en el còndil lateral de la tíbia.

## Funció

Com indica el seu nom, tensa la fàscia lata. Abdueix i rota medialment la cuixa i inclina la pelvis; en alguns casos pot arribar a ser un extensor del genoll. A més, contribueix lleugerament a la flexió de l'articulació del maluc. El tensor de la fàscia lata tensa la banda iliotibial i els suports del genoll, sobretot quan el peu oposat s'aixeca.

## Imatges

* Os del maluc dret. Superfície externa.
* Estructures que envolten l'articulació del maluc dret.
* Artèria femoral.
* Plexe lumbar i les seves branques.
* Aspecte frontal i medial de la cuixa dreta.
* Part dorsal de l'extremitat inferior esquerra.
* Disseccions on es pot observar el tensor de la fàscia lata.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 20 abril 2014].
* ↑ Saladin, Kenneth. Anatomy and Physiology. 5a. ed. Mc-Graw Hill, 2010.
* ↑ Saladin, Kenneth. Anatomy and Physiology. 6a ed. Mc-Graw Hill, 2010.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Enllaços externs

* LUC tfl
* tensor+fasciae+latae+muscle al Diccionari d'eMedicine
* Coachr Arxivat 2014-04-21 a Wayback Machine.
# Múscul supraespinós

El múscul supraespinós (musculus supraspinatus) és uns dels músculs que formen part del conjunt muscular anomenat manegot dels rotatoris. És un múscul profund (no es pot palpar fàcilment) que està cobert en gran part pel trapezi.
És un múscul piramidal que s'origina en la fossa supraespinosa de l'escàpula (omòplat). Des d'aquí, el seu tendó passa lateralment per sota de la coberta de l'acromi; el 1996 es va demostrar que l'origen posterolateral era més lateral del que s'havia descrit. Des d'aquí, es fixa a la punta de la tuberositat major de l'húmer (tròquiter de l'húmer). S'insereix en l'altre extrem a la part superior de la tuberositat gran. Aprofita la borsa subdeltoidal (que està a sobre del tendó) per no fregar amb l'acromi.
És innervat pel nervi supraescapular, amb aportacions nerviosos de C4, C5 i C6, però majoritàriament de C5.
La seva funció és l'abducció (quan es realitza amb càrregues lleugeres i amb poca velocitat). Inicia l'abducció des dels 0 graus als 30 graus.

## Imatges

* Animació.Posició del múscul supraspinós (en vermell).
* Diagrama de l'articulació de l'espatlla. Vista anterior.
* Diagrama de l'articulació de l'espatlla. Vista posterior.
* Escàpula esquerra. Superfície dorsal.
* Húmer esquerre. Vista anterior.
* Artèries escapulari i circumflexa.
* El plexe braquial dret amb les seves branques curtes. Vista anterior.
* Nervis suprascapular i axil·lar del costat dret. Vista posterior.
* Els nervis suprascapular, axil·lar i radial.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 18 febrer 2014].
* ↑ «Anatomical relationships and scapular attachments of the supraspinatus muscle - Springer».
* ↑ «The Cuff - Google Books».
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Vegeu també

* Manegot dels rotatoris
* Múscul infraspinós
* Múscul rodó menor
* Múscul subscapular

## Enllaços externs

* LUC sups
* supraspinatus+muscle al Diccionari d'eMedicine
* GoogleBody - Múscul supraspinós Arxivat 2010-12-18 a Wayback Machine.
# Nina Svetlanova

Nina Svetlanova (Kíiv, 23 de gener de 1932) és una pianista i educador de concerts russo-estatunidenca

## Biografia

Es va convertir en ciutadana naturalitzada dels Estats Units el 1983. Ha estat professora de piano a la "Manhattan School of Music" i al "Mannes College of Music" de Nova York des de finals dels anys setanta. Abans de la seva carrera docent, era coneguda com a pianista de concerts i artista col·laboradora, essent la pianista principal que treballava amb la mezzosoprano armenia Zara Dolukhànova.
Svetlanova es va graduar al Conservatori de Moscou a la classe de Heinrich Neuhaus, amb qui va estudiar entre els 16 i els 23 anys (1948–1955), durant un període de set anys. Abans, havia estat alumna de Grigory Kogan i Sofia Kogan al "Gnesin Music College", on va estudiar des dels cinc anys (1937-1948).
Després de graduar-se al Conservatori de Moscou (classe de 1955), es va convertir en l'Opera Konzertmeister (professora d'òpera) al famós Teatre Bolxoi. Més tard es va convertir en pianista a la llista oficial de l'Associació de Concerts de la Filharmònica de Moscou, anomenada Moskonzert, que era l'oficina principal responsable de tots els concerts a l'URSS. Com a pianista de Moskonzert, Svetlanova va recórrer el món tocant amb instrumentistes i conjunts i treballant estretament amb Zara Dolukhanova.
Es va mudar a la ciutat de Nova York el 1975. Els seus estudiants més destacats són Josu de Solaun Soto, Hyung-ki Joo, la taiwanesa Peiwen Chen i Brian Zeger, director artístic de Juilliard's Ellen i James S. "Marcus Institute for Vocal Art".

## Referències

* ↑ N.B. She is homonym to "Nina [Aleksandrovna Nikolayeva-]Svetlanova", who was the second wife of conductor Evgeny Svetlanov.

## Enllaços externs

* Nina Svetlanova - Lloc web oficial
# Nipponasellus hubrichti

Nipponasellus hubrichti és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Matsumoto, K., 1962. Two new genera and a new subgenus of the family Asellidae of Japan. Annotationes Zoologicae Japonenses 35 (3): 162-169. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 juny 2012].
* ↑ Nipponasellus Matsumoto, 1962 a uBio (anglès)
* 1 2 Matsumoto, K., 1956. On the two new subterranean water isopods, Mackinia japonica gen. et sp. nov. and Asellus hubrichti, sp. nov. Bulletin of the Japanese Society for Science and Fisheries 21: 1219-1225.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Nipponasellus hubrichti (Matsumoto, 1956) a uBio (anglès)
* ↑ Nunomura, N., 2004. A specimen of a subterranean asellid isopod, Nipponasellus hubrichti (Matsumoto) from Kokubunji, Tokyo, Central Japan. Bulletin of the Toyama Science Museum 27: 27-30.

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Niva (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Niva».
Niva (en ucraïnès i en rus: Нива) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, ocupada per Rússia, que el 2014 tenia 368 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Nobílior

Nobílior és el nom dels següents personatges:
* Nobílior (cognom), cognom romà
* Servi Fulvi Petí Nobílior, cònsol el 255 aC
* Marc Fulvi Nobílior I, cònsol el 189 aC
* Marc Fulvi Nobílior II, cònsol el 159 aC
* Quint Fulvi Nobílior, cònsol el 153 aC
* Marc Fulvi Nobílior (tribú militar), tribú dels soldats
* Marc Fulvi Nobílior (conspirador), catalinari