OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diputació Provincial de Pontevedra

La Diputació Provincial de Pontevedra és una institució pública que presta serveis directes als ciutadans i dona suport tècnic, econòmic i tecnològic als ajuntaments dels 62 municipis de la província de Pontevedra en la comunitat autònoma de Galícia. A més, coordina alguns serveis municipals i organitza serveis de caràcter supramunicipal. Té la seu central a la ciutat de Pontevedra capital.

## Història

La Diputació de Pontevedra va ser creada l'any 1836, a conseqüència de l'organització d'Espanya en províncies. En aquella època va exercir competències en matèria d'obres públiques, educació, beneficència, així com funcions intermèdies entre els municipis i l'administració de l'estat.
L'any 1979 es va constituir com a organisme democràtic a l'una del procés de transició que es desenvolupava a Espanya.

## Composició

Integren la Diputació Provincial, com a òrgans de govern d'aquesta, el President, els Vicepresidents, la Corporació, el Ple i les Comissions informatives. El Ple està format per 27 diputats amb la representació segons els partits sorgida de les eleccions municipals espanyoles de 2011:
* Partit Popular de Galícia, 14
* Partido dos Socialistas de Galicia-PSOE, 8
* Bloc Nacionalista Gallec, 5
El president actual és Rafael Louzán Abal, que va substituir Manuel Abeledo López del Partit Popular (PP) en aquesta presidència.

### Històric de presidents

* 1979-1983: Federico Cifuentes Pérez (UCD)
* 1983-1986: Mariano Rajoy Brey (AP)
* 1986-1987: Fernando García del Valle (AP)
* 1987-1990: Xosé Cuíña Crespo (PPdeG)
* 1990-1995: César José Mera Rodríguez (PPdeG)
* 1995-2003: Manuel Abeledo López (PPdeG)
* Des de 2003: Rafael Louzán Abal (PPdeG)

## Vegeu també

* Diputació Provincial de La Corunya
* Diputació Provincial de Lugo
* Diputació Provincial d'Ourense

## Referències

* ↑ JOSÉ MANUEL RUBÍN, A Deputación, na senda da normalización. La Voz de Galicia, 10 de decembro de 2012
* ↑ Louzán presenta un presupuesto de la Diputación "austero" de 152 millones, un 11% más que en 2011 Faro de Vigo

## Enllaços externs

* Web oficial de la Diputació de Pontevedra Arxivat 2020-11-06 a Wayback Machine.
# Conjunt de cases al carrer Sant Joan, 7-9-11 (Canet de Mar)

El conjunt de cases al carrer Sant Joan, 7-9-11 és un conjunt d'edificis de Canet de Mar (el Maresme) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El carrer de Sant Joan és un dels més antics de la població. En ell es disposaven, a un sol costat, les edificacions orientades a ponent i protegides del Torrent dels Lledoners pels horts davanters, que no van ser edificats fins a dates molt recents.
El conjunt presenta les característiques tipològiques derivades de l'evolució dels edificis semi-rurals del segle xvii i les tres finques es diferencien: la número 7 per la llinda recta de la portalada i la reducció de les proporcions de la cornisa; la número 9 per la llinda recta i en arc rebaixat; i finalment la número 11 per les portes solars adovellades, les finestres de dimensió reduïda i la coronació amb cornisa i tortugada ceràmiques. Eren edificacions on coexistia l'ús per a habitació i per a l'ofici familiar. Aquest conjunt explica com combinen progressivament les característiques dels edificis amb el pas del temps: la porta solar adovellada es transforma en llinda recta i les cornises es van simplificant. També ens indica quin va ser el sentit de creixement del carrer: de sud a nord, del que es dedueix que un dels nuclis antics de la vila se situava en aquest turó, des del Castellet fins a aquests verals.

## Notes

* 1 2 «Carrer de Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 març 2017].
# Comtat de Lancaster

El comtat de Lancaster fou una jurisdicció feudal creada a Anglaterra. El títol de comte de Lancaster fou creat el 1267 a la paria d'Anglaterra, tornant a la corona el 1399. Vegeu també Duc de Lancaster. El modern comtat del Lancashire es troba al nord-oest d'Anglaterra.

## Història del títol: primera creació (1267)

* 1267-1296 : Edmond de Lancaster (1245 – 1296), 1r comte de Leicester;
* 1296-1322 : Thomas Plantagenet (1280 – 1322), comte de Leicester. Exdcutat el 1322. Fill del precedent;
* 1327-1345 : Enric de Lancaster (1281 – 1345), comte de Leicester. Germà del precedent;
* 1345-1361 : Enric de Grosmont († 1361), comte de Derby (1337) i de Leicester (1345), Lincoln, duc de Lancaster (1351). Fill del precedent;
* 1361-1399 : Joan de Gant (1340 – 1399), comte de Derby, Leicester, Lincoln i Richmond, duc de Lancaster (1362). gendre del precedent;
* 1399: Henry Bolingbroke (1367 – 1413), comte de Derby, Leicester, Lincoln, Northampton, duc de Lancaster i de Hereford. Rei d'Anglaterra (Enric IV) el 1399. Fill del precedent.
Tots aquests títols tornaren a la corona el 1399.
# Colí muntanyenc

El colí muntanyenc (Oreortyx pictus) és una espècie d'ocell de la família dels Odontofòrids (Odontophoridae) que habita zones de matoll de les muntanyes Rocoses, des del sud-oest de la Colúmbia Britànica incloent l'illa de Vancouver, a través dels Estats Units, fins al nord de Baixa Califòrnia. És l'única espècie del gènere Oreortyx (Baird, SF, 1858).
# Colònia

«Colonia o colònia» té aquests significats:
* Colònia (divisió administrativa), lloc on s'estableix gent d'un altre país
* Colònia grega
* Colònia romana, ciutat romana fundada per ciutadans romans en territori de ciutats conquerides
* Colònia, territori generalment a Ultramar sota domini polític i explotació econòmica d'un estat estranger
* Colònia de vacances, vegeu estiueig
* Colònia industrial, instal·lació industrial fora dels nuclis de població que inclou també habitatges per als obrers, església, escola, etc.
* Colònia tèxtil, tipus específic de colònia industrial, característic de la industrialització a Catalunya, als rius Llobregat, Ter, etc.
* Colònia (biologia), grup d'individus que viuen en una comunitat
* Colònia o aigua de Colònia, utilitzada com a perfum i com a cosmètic
* Toponímia:
** Colònia (tema), un tema o divisió administrativa de l'Imperi Romà d'Orient situat al nord de Capadòcia
** Colònia (Alemanya), l'antiga Colonia Agrippinensis, ciutat d'Alemanya
** Departament de Colonia, departament de l'Uruguai
** Colonia del Sacramento, capital del departament de Colonia, Uruguai
** Colonia (Yap), capital de Yap, un dels Estats Federats de Micronèsia
** Catedral de Colònia, edifici a la ciutat alemanya de Colònia
* Organitzacions:
** Arquebisbat de Colònia
** Universitat de Colònia
# Colibrí inca de collar

El colibrí inca de collar (Coeligena torquata) és una espècie de colibrí natural d'Amèrica del Sud, en concret, de Bolívia, Colòmbia, l'Equador, el Perú i Veneçuela. Sol mesurar uns 15 cm de longitud, tres dels quals corresponen al bec.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Colibrí inca de Conrad

El colibrí inca de Conrad (Coeligena conradii) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita l'est de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela. Considerat una subespècie de Coeligena torquata per diversos autors.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ Gill, F & D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.2). doi : 10.14344/IOC.ML.7.2.
# Colibrí inca de Huánuco

El colibrí inca de Huánuco (Coeligena dichroura) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita des del sud d'Equador fins al nord, centre i oest del Perú. Considerat una subespècie de Coeligena violifer per diversos autors..

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Colibrí inca de Vilcabamba

El colibrí inca de Vilcabamba (Coeligena eisenmanni) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita el sud del Perú. Considerat una subespècie de Coeligena torquata per diversos autors.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Coll de Sant Joan (Estoer)

El Coll de Sant Joan és una collada dels contraforts nord-orientals del Massís del Canigó, a 615,9 metres d'altitud, en el límit dels termes comunals de Clarà i Villerac i d'Estoer, tots dos a la comarca del Conflent (Catalunya del Nord). Està situat en una zona molt boscosa a l'extrem nord-oest del Serrat del Bosc de la Creu, al nord-oest del terme d'Estoer i al nord-est del terme de Clarà i Villerac. És a prop a migdia del Coll de la Martra. Hi passa un dels camins de Villerac a Estoer.

## Referències

* ↑ El Coll de Sant Joan en els ortofotomapes de l'IGN
# Colonització de Júpiter

La colonització de Júpiter es refereix a una presència humana permanent a Júpiter. Júpiter podria acomodar hàbitats aeròstatics i ciutats flotants. Júpiter té diverses capes en l'atmosfera, algunes tenen la mateixa pressió que la pressió atmosfèrica terrestre al nivell del mar, o un cel blau semblant al nostre planeta. Des de l'entrada en l'atmosfera del planeta de la sonda Galileo, sabem que Júpiter té una capa atmosfèrica que és equivalent a la de la temperatura mitjana de la superfície de la Terra i que la pressió ronda uns 5 bars. Tanmateix, fins i tot en aquest cas, els hàbitats aerostàtics com les ciutats flotants no són possibles, perquè Júpiter té una gravetat superficial de 2,4 g a prop de la superfície de l'atmosfera, també a causa dels forts vents, perillós per a qualsevol colònia flotant.
Els isòtops d'hidrogen i heli són presents en grans quantitats en l'atmosfera de Júpiter. A causa d'aquesta concentració, la fugida d'oxigen gasós o líquid a l'atmosfera podria causar una explosió catastròfica.
Les radiacions i la gravetat poden fer factible l'ús d'heli-3. Tanmateix, la gravetat és un avantatge considerable, ja que proporcionaria un suport gravitacional a un vehicle espacial per escurçar el temps de viatge als altres gegants gasosos.

## Referències

* ↑ Caine, Frasier. «Could we live on Jupiter?». Science x Network, 15-05-2015. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Rogers, John H. The giant planet Jupiter. Cambridge: Cambridge University Press, 1995. ISBN 0-521-41008-8.
* ↑ Guillot, Tristan «A comparison of the interiors of Jupiter and Saturn» (en anglès). Planetary and Space Science, 47, 10-11, 01-10-1999, pàg. 1183–1200. DOI: 10.1016/S0032-0633(99)00043-4.
* ↑ Jupiter : the planet, satellites, and magnetosphere. Cambridge, UK: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81808-7.
* ↑ «Composition and origin of the atmosphere of Jupiter—an update, and implications for the extrasolar giant planets» (en anglès). Planetary and Space Science, 51, 2, 01-02-2003, pàg. 105–112. DOI: 10.1016/S0032-0633(02)00144-7. ISSN: 0032-0633.
* ↑ «Astrónomos españoles detectan abundante gas precioso helio 3». Europa Press, 13-05-2016. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Johnson, R.C.. The slingshot effect (pdf) (tesi). Durham, Anglaterra: University of Durham, gener de 2003 [Consulta: 23 maig 2021]. Arxivat 2021-05-17 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Júpiter
* Atmosfera de Júpiter

## Enllaços externs

* Un descriptif (rus)
# Convenció Anglorussa

La Convenció Anglorussa de 1907 o Entente Anglorussa, fou un acord entre Rússia i Gran Bretanya referent a Pèrsia, Afganistan i Tibet signada el 31 d'agost de 1907 a Sant Petersburg.
Sobre Pèrsia s'establien dos zones d'influència separades per una zona neutral i es repartien els ingressos de les duanes, les pesqueries, i el control dels correus i telègrafs com a garantia del deute persa; sobre Tibet s'obligaven a no tractar amb els tibetans més que a través del govern imperial xinès; sobre Afganistan es conservava l'estatus (virtual protectorat britànic) però comprometent-se a no ajudar a cap moviment contra Rússia, estat que reconeixia el país com fora de la seva esfera d'influència.

## Vegeu també

* Guerra Anglopersa

## Bibliografia

* R. P. Churchill, The Anglo-Russian Convention of 1907, Cedar Rapids, Iowa, 1939
# Comtat de Marshall (Oklahoma)

El Comtat de Marshall és un comtat localitzat a l'estat estatunidenc d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 13.184 habitants i segons el cens del 2010 tenia 15.840 habitants, el qual representa un creixement d'un 12,01%. La seva seu de comtat (capital) és Madill, que també és la seva ciutat més gran. Amb una superfície de 1.106 km² és el comtat més petit per superfície d'Oklahoma.

## Geografia

Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, el comtat té una àrea de 1.106 km², dels quals 961 km² són terra i 145 km² (13,08%) són aigua.

### Autovies principals

* U.S. Highway 70
* U.S. Highway 177
* U.S. Highway 377
* State Highway 32
* State Highway 99

### Parcs nacionals

* Tishomingo National Wildlife Refuge

### Comtats adjacents
## Demografia

Segons el cens del 2000, hi havia 13.184 persones, 5.371 llars i 3.802 famílies residint en el comtat. La densitat de població era d'unes 14 persones per quilòmetre quadrat. Hi havia 8.517 cases en una densitat d'unes 9 per quilòmetre quadrat. La composició racial era d'un 77,99% blancs, un 1,84% negres o afroamericans, un 9,10% natius americans, un 0,19% asiàtics, un 0,01% illencs pacífics, un 61,7% d'altres races, i un 4,71% de dos o més races. Un 8,60% de la població eren hispànics o llatinoamericans de qualsevol raça.
Hi havia 5.371 llars de les quals un 27,30% tenien menors d'edat vivint-hi, un 58,10% eren parelles casades vivint juntes, un 8,80% eren dones vivint soles, i un 29,20% no eren famílies. Un 26,40% de totes les llars estaven compostes únicament per individuals i un 14,50% tenien algú vivint-hi d'edat 65 o més. La mitjana de mida de llar era de 2,40 persones i la mitjana de mida de família era de 2,87 persones.
La població pel comtat estava repartida en un 23,50% menors de 18 anys, un 7,50% de 18 a 24 persones, un 24,10% de 25 a 44 anys, un 25,50% de 45 a 64 anys, i un 19,50% majors de 64 anys. L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones hi havia 96,50 homes. Per cada 100 dones d'edat 18 o més, hi havia 93,60 homes.
L'ingrés de mediana pel comtat era de 26.437 $, i l'ingrés de mediana per una família era de 31.825 $. Els homes tenien un ingrés anual de 25.201 $ mentre que les dones en tenien de 19.932 $. La renda per capita pel comtat era de 14.982 $. Un 13,50% de les famílies i un 17,90% de la població estaven per sota del llindar de la pobresa, incloent-hi un 24,10% dels quals menors de 18 anys i un 15,30% majors de 64 anys.

## Ciutats i pobles

| Alberta Antioch Aylesworth Bumcombe Cumberland Enos Fobb Kingston Lark Lebanon Linn | Little City Madill McBride McMillan New Woodville Oakland Powell Robinson Center Shay Tyler Willis |

## Referències

* 1 2 (anglès) «2010 Census Data - 2010 Census Arxivat 2011-03-24 a Wayback Machine.». Oficina del Cens dels Estats Units. [Consulta: 22/05/2011.]
* ↑ (anglès) «Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990». Oficina del Cens dels Estats Units. [Publicació: 27/03/2011.] [Consulta: 22/05/2011.]
* ↑ (anglès) «American FactFinder Arxivat 2011-07-29 a Wayback Machine.». Oficina del Cens dels Estats Units. [Consulta: 22/05/2011.]

## Vegeu també

* Llista de comtats d'Oklahoma
# Comtat de Maulévrier

El comtat de Maulévrier fou una jurisdicció feudal de França al departament de Maine-et-Loire.
Fou una baronia que fou elevada a vescomtat al segle xiv per a Eustaqui baró de Montberon (nascut 1455), fill del baró Francesc de Montberon i de Joana de Vendôme, mort el 1502. El feu fou adquirit per Jaume de Breze (1440-1490), senescal de Normandia i fill del general Pierre de Breze, que fou elevat a comte.
Jaume es va casar amb Carlota de Valois i va tenir per successor al seu fill Lluís de Breze (+1531), comte de Maulevrier i baró de Bec-Crespin casat el 1513 amb Diana de Poitiers duquessa del Valentinois. La successió fou per la filla Guillelma de Saarbruecken, comtessa de Braine et de Maulevrier (1512-1556) que es va casar amb Robert III de la Mark duc de Bouillon amb el que va tenir un fill, Robert IV de la Mark que es va casar amb Francesca de Breze (1515-1574) que era la seva tia i fou comtessa de Malévrier (1556-1574) per la mort del seu marit Robert IV el 1556. Dels dos fills, Enric Robert (1529-1574) i Carles Robert (1539-1622), el segon va heretar el comtat de Maulévrier i fou també comte de Braine.
Carles Robert va deixar un fill, Enric Robert II (1575-1652) que només va tenir una filla anomenada Lluïsa que el 1633 es va casar a Maximilià Eschalart, senyor de La Boulaye; el fill comú va agafar el nom i armes de La Mark, per reforçar la reclamació de l'herència materna; aquest fill va tenir una filla que es va casar amb Jaume Enric de Durfort, duc de Duras (1670-1697) que va deixar dues filles, Joana Enriqueta) i Enriqueta Júlia. La primera es va casar a Lluís de Lorena, príncep de Lambesc (+ 1743) que fou la mare de Lluís Carles de Lorena comte de Brionne (1725-1761).

## Referències

Aristocràcia francesa
# Copa del Món de Futbol de 1978 - Fase final

Després de disputar la segona fase de la Copa del Món de Futbol 1978, organitzada a l'Argentina, dos equips es classificaren per la final, i dos equips més van jugar el partit pel tercer lloc.

## Partit pel tercer lloc

| Brasil | 2–1 | Itàlia |
| Nelinho 64' Dirceu 71' | Informe | Causio 38' |
| POR | 1 | Émerson Leão (c) |
| DEF | 13 | Nelinho | 35' |
| DEF | 3 | Oscar |
| DEF | 4 | Amaral |
| DEF | 16 | Rodrigues Neto |
| MIG | 17 | Batista | 44' |
| MIG | 5 | Toninho Cerezo | | 64' |
| MIG | 11 | Dirceu |
| DAV | 18 | Gil | | 45+1' |
| DAV | 19 | Jorge Mendonça |
| DAV | 20 | Roberto Dinamite |
| Substitucions: ||
| DAV | 9 | Reinaldo | 45+1' |
| DAV | 10 | Rivelino | 64' |
| Seleccionador: ||
| Cláudio Coutinho ||
| POR | 1 | Dino Zoff (c) |
| DEF | 6 | Aldo Maldera |
| DEF | 3 | Antonio Cabrini |
| DEF | 5 | Claudio Gentile | 72' |
| DEF | 8 | Gaetano Scirea |
| MIG | 4 | Antonello Cuccureddu |
| MIG | 13 | Patrizio Sala |
| MIG | 9 | Giancarlo Antognoni | | 78' |
| MIG | 16 | Franco Causio |
| DAV | 18 | Roberto Bettega |
| DAV | 21 | Paolo Rossi |
| Substitucions: ||
| MIG | 17 | Claudio Sala | | 78' |
| Seleccionador: ||
| Enzo Bearzot ||

## Final

| Argentina | 3–1 (pr.) | Països Baixos |
| Kempes 38', 105' Bertoni 115' | Informe | Nanninga 82' |
| Argentina | Països Baixos |
| POR | 5 | Ubaldo Fillol |
| DEF | 15 | Jorge Olguín |
| DEF | 7 | Luis Galván |
| DEF | 19 | Daniel Passarella (c) |
| DEF | 20 | Alberto Tarantini |
| MIG | 6 | Américo Gallego |
| MIG | 2 | Osvaldo Ardiles | 40' | 66' |
| MIG | 10 | Mario Kempes |
| DAV | 4 | Daniel Bertoni |
| DAV | 16 | Oscar Alberto Ortiz | | 75' |
| DAV | 14 | Leopoldo Luque |
| Banqueta: ||
| POR | 3 | Héctor Baley |
| MIG | 1 | Norberto Alonso |
| MIG | 8 | Rubén Galván |
| MIG | 9 | René Houseman | | 75' |
| MIG | 12 | Omar Larrosa | 93' | 66' |
| Seleccionador: ||
| César Luis Menotti ||
| POR | 8 | Jan Jongbloed |
| DEF | 5 | Ruud Krol (c) | 15' |
| DEF | 6 | Wim Jansen | | 75' |
| DEF | 22 | Ernie Brandts |
| DEF | 2 | Jan Poortvliet | 96' |
| MIG | 13 | Johan Neeskens |
| MIG | 9 | Arie Haan |
| MIG | 11 | Willy van de Kerkhof |
| DAV | 10 | René van de Kerkhof |
| DAV | 16 | Johnny Rep | | 58' |
| DAV | 12 | Rob Rensenbrink |
| Banqueta: ||
| POR | 19 | Pim Doesburg |
| DEF | 4 | Adrie van Kraay |
| DEF | 17 | Wim Rijsbergen |
| DAV | 18 | Dick Nanninga | | 58' |
| DEF | 20 | Wim Suurbier | 94' | 75' |
| Seleccionador: ||
| Ernst Happel ||
# Constitució de Niue

La Constitució de Niue es va formar per Niue Constitution Act en 1974. Estipula la composició de la branca executiva del govern, la branca legislativa i la branca judicial. La constitució és la llei suprema de Niue; qualsevol altra llei de Niue que sigui incompatible amb la Llei Constitucional de Niue de 1974 serà considerada invàlida.
La seva concessió pel Parlament de Nova Zelanda en 1974 se celebra anualment com la independència de Niue en el "Dia de la Constitució" el 19 d'octubre. El camí cap a l'autogovern de Niue va començar amb el Comitè de Descolonització de les Nacions Unides pressionant a Nova Zelanda perquè Niue decidís quina forma d'estatus volia. El poble de Niue va votar en 1974 triant l'opció de l'autogovern com el millor camí per a Niue. La Constitució de Niue és la doctrina legal que posa en pràctica els desitjos d'autogovern del poble de Niue. L'autogovern permet als habitants de Niue dirigir i fer-se càrrec dels seus propis assumptes; això ha provocat la reducció del número d'expatriats neozelandesos que treballen en llocs clau del Govern d'uns 20 en 1974 a 0 en l'actualitat.
La Constitució de Niue requereix una majoria de 2/3 en les tres lectures de l'Assemblea Legislativa i també requereix el suport de 2/3 dels electors abans que pugui ser esmenada. Hi ha un comitè selecte que ha estat treballant en la revisió de la constitució però ha fet pocs progressos, la qual cosa és normal quan es tracta d'un procés complex com aquest.

## Enllaços externs

* Estatuts de Nova Zelanda a legislació.govt.nz Lloc
* Niue Acte de constitució 1974 a la Universitat de la Llei d'Oceà Pacífic Del sud lloc de web Escolar en Vanuatu
# Convent de Santa Clara (Tarragona)

El Convent de Santa Clara és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici conventual molt tancat -ja que es tracta d'una ordre de clausura- fet del tot amb pedra i obra. Cal destacar la solució dels tancaments de les finestres i, en línies generals, la simplicitat dels resultats.

## Història

És l'obra de l'arquitecte Pujol de Barberà, que morí el 30 de novembre de 1949 en ser atropellat per una motocicleta quan es dirigia a les obres de construcció d'aquesta obra.

## Referències

* 1 2 «Convent de Santa Clara». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Coriocarcinoma

El cororiocarcinoma és un càncer trofoblàstic, generalment de la placenta. Es caracteritza per la "propagació hematògena primerenca" als pulmons. Pertany a l'extrem maligne de l'espectre en la malaltia trofoblàstica gestacional. També es classifica com un tumor de cèl·lules germinals i pot sorgir en el testicle o l'ovari.

## Referències

* ↑ "choriocarcinoma" en el Diccionari mèdic de Dorland