OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Æthelred I de l'Ànglia Oriental

Æthelred I va ser rei de l'Ànglia de l'Est en un període imprecís que podria anar de l'any 760 al 790, durant el qual aquest país va estar sotmès a vassallatge d'Offa de Mèrcia. Anteriorment a ell el regne va estar governat per tres reis Beonna, Albert i Hun, segons diuen els historiadors medievals, encara que els historiadors moderns posen en dubte l'existència d'Hun i que el govern estigués veritablement compartit.
De l'època d'Æthelred no s'han trobat monedes i les úniques fonts documentals que l'esmenten daten de l'època de la conquesta normanda d'Anglaterra, que són: la Vida de sant Æthelberht la llista de reis de Guillem de Malmesbury. En les llegendes de sant Æthelberht, es diu que era fill d'Æthelred i la seva esposa, que possiblement es deia Leofruna, i que vivien a Beodricesworth (l'actual Bury St. Edmunds).
Æthelberht va succeir el seu pare en la dècada del 770 i seria el darrer rei que va tenir aquest país durant generacions.

## Referències

* ↑ Giles, 1847, p. 89.
* ↑ Hortsmann i Tynemouth, 1901, p. 12.

## Bibliografia

* Hortsmann, Carl; Tynemouth, John. Nova legenda Angliae. Clarendon Press, 1901.
* Giles, John (trad.). William of Malmesbury: Chronicle of the Kings of England. London: Bohn, 1847.
* Plunkett, Steven. Suffolk in Anglo-Saxon Times. Stroud: Tempus, 2005. ISBN 0-7524-3139-0.
# Ígorivka

Ígorivka (en (ucraïnès): Ігорівка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 no tenia cap habitant. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Úrbel del Castillo

Úrbel del Castillo és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Páramos. Inclou les pedanies de La Nuez de Arriba i Quintana del Pino.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 117 | 103 | 98 | 100 |
# Zerine (cràter)

Zerine és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 6,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim persa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Zerine». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Zerio

Zerio (castellà Cerio) és un poble (concejo) de la Zona Rural Est de Vitòria, al territori històric d'Àlaba.

## Geografia

Situat al nord-est del municipi, a 535 msnm, 7 kilòmetres a l'est de Vitòria en la carretera A-4107.

## Demografia

Té una població de 29 habitants. L'any 2010 tenia 26 habitants.
Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 35 | 32 | 33 | 31 | 30 | 28 | 26 | 29 |

## Història

La seva parròquia va estar sota el patronat de la Comunitat de Dominiques de San Juan de Quejana. Un dels 43 llogarets que s'uniren a Vitòria en diferents temps i ocasions i que en segregar-se en 1840 la Quadrilla d'Añana va romandre en la Quadrilla de Vitoria.

## Patrimoni Monumental

Església parroquial catòlica sota l'advocació de l'apòstol Sant Jaume.

## Referències

* ↑ Wikimapia Coordenadas: 42° 51′ 10″ N 2° 35′ 25″ W
* ↑ INE, Unidad Poblacional,002200 Cerio
* ↑ Sebastián Miñano, Diccionario geográfico y estadístico de España y Portugal (1826-1829), volumen 11.
Viccionari
# Àrquias de Túrios

Àrquias de Túrios (en grec antic: Ἀρχίας, llatí: Archias) fou un actor grec i després militar. Va ser enviat el 322 aC durant la Guerra de Làmia, després de la batalla de Cranon, a capturar els oradors atenesos fugits d'Atenes, que eren reclamats per Antípatre.
Va capturar a l'orador Hipèrides a Himereu i altres al santuari d'Èac a Egina i els va portar a Cleones, a l'Argòlida, on van ser executats. També va capturar Demòstenes al temple de Posidó a Calàuria. Àrquias, a qui anomenaven Φυγαδοθήρα («Phugadothéra» 'caçador dels exiliats') va acabar els seus dies desgraciat i pobre, segons que explica Plutarc.

## Referències

* ↑ 2.Archias of Thurii a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 265-266
# Àlvar IX del Congo

Álvaro IX Mpanzu a Ntivila va ser governant del regne del Congo durant la Guerra Civil del Congo. Va governar de juny de 1669 a 1670.
Va ser el primer membre de la kanda Kimpanzu en ser rei des d'Afonso II a principis de la guerra civil. Afonso II havia estat obligat a abandonar el tron per la kanda de Kinlaza, i havia establert la base de força de Kimpanzu al muntanyenc Nkondo. Soyo va intervenir novament invadint el Congo per invasió el 1669 i va destituir el rei Kinlaza Pedro III qui no gaudia de les simpaties de Soyo. Va fugir a Lemba per continuar el seu regnat i lluitar contra els Kimpanzu.
La casa governant de Soyo, els Da Silva, estava decidida a substituir el rei per un Kimpanzu, ja que esperaven que seria més fàcil de controlar, tenint en compte l'aliança entre Soyo i la casa. No obstant això, fins i tot entre els nobles Kimpanzu es començaven a ressentir de la intervenció de Soyo en els assumptes del Congo. En 1670 Álvaro IX va ser enderrocat per Rafael I del Congo qui el va precedir com un rei més anti-Soyo, i que va acabar amb la intervenció de Soyo en el regne.

## Referències

* ↑ Kessler, P L. «Kingdoms of Africa - Angola / Kongo Kingdom» (en anglès).
* ↑ Gray, Richard. Black Christians & White Missionaries. Yale University, 1990, p. 38.
* ↑ Battell, Andrew; Purchas, Samuel. The Strange Adventures of Andrew Battell of Leigh, in Angola and the Adjoining Regions. The Hakluyt Society, 1901, p. 131.
# Àlvar I d'Urgell

Àlvar I de Cabrera i Urgell, també conegut per Rodrigo (Burgos, 1239 - Foix, Llenguadoc, 1268), fou comte d'Urgell i vescomte d'Àger (1243-1268) com a hereu del seu germà Ermengol IX, mort el mateix any de la seva coronació.
Fill de Ponç I d'Urgell i de Maria Girón, succeí el seu germà Ermengol IX.
Amb Constança de Montcada, tingué:
Amb Cecília de Foix tingué tres fills més:
* Ermengol X, darrer comte de la casa Cabrera d'Urgell
* Àlvar II d'Àger, vescomte d'Àger
* Cecília d'Urgell, casada amb Jofre IV de Rocabertí
El 1243, va succeir el seu germà Ermengol IX. Quan va arribar a Catalunya el 1253, restà sota curadoria de Jaume de Cervera i canvià el seu nom real, Rodrigo, pel d'Àlvar. Aquell mateix any, es casà amb Constança de Montcada per imposició del rei Jaume I el Conqueridor. Però a Àlvar I no li agradà aquest enllaç i, el 1256, es casà de nou amb Cecília de Foix, fet que va finalitzar els litigis entre el casal d'Urgell i el casal de Foix, perquè aquests últims cediren als primers tots els drets que reivindicaven des d'Oliana fins a la Seu. Aquest doble matrimoni comportà un litigi entre ambdues mullers, en què de fet es debatia en quina òrbita acabaven caient les terres d'Urgell: si a la de Barcelona o a la de Foix. En el debat, hi va arribar a intervenir el mateix Ramon de Penyafort.
El novembre del 1259, Àlvar s'enfrontà amb el comte rei català pel seu incompliment dels deures de vassallatge. Les tropes del senescal Pere I de Montcada i d'Aragó respongueren ocupant Ponts, però la guerra ja s'havia acabat el maig del 1260.
El 1267, hi hagué una nova intervenció per part del comte rei, a causa del litigi matrimonial entre les dues dones que encara durava. Fou llavors quan Àlvar I s'exilià a Foix amb la seva segona muller, on va morir l'any següent. Junt amb la seva esposa Cecília, estan enterrats a Bellpuig de les Avellanes, tot i que en un sepulcre modern, ja que l'original fou venut després de la desamortització al museu The Cloisters de Nova York.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 35
* ↑ Informació dels sepulcres al catàleg del MET
# Eufrates (filòsof)

Eufrates, en llatí Euphrates, en grec antic Εὐφράτης, fou un destacat filòsof estoic grec del temps de l'emperador Hadrià. Segons Filostrat hauria nascut a Tir i segons Esteve de Bizanci a Epifania a Síria. Eunapi l'anomena egipci. Amic de Plini el Jove del temps que aquest va servir a Síria, i en una de les seves cartes Plini fa una descripció de les seves virtuts i talent. Entre les seves qualitats estava la de ser un gran orador. Apol·loni de Tíana diu que era avar i servil. Al final de la seva vida va demanar permís a l'emperador Hadrià per enverinar-se.

## Referències

* ↑ Euphrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 100
# Eusebio Azañedo Grande

Eusebio Azañedo Grande fou un anarcosindicalista espanyol qui usà el malnom en la clandestinitat d'Angel García Sierra. Militant de la CNT-FAI, en acabar la guerra civil espanyola va col·laborar en la reorganització de l'aparell organitzatiu en la clandestinitat. Quan el maig de 1942 fou arrestat Manuel Amil Barciá fou nomenat provisionalment Secretari General de la CNT. L'estiu de 1943 havia visitat Barcelona i Saragossa amb Martín Cañellas en vistes a reorganitzar els grups. El 12 d'agost fou detingut a Madrid amb 4 companys més del comitè a causa de la delació d'Eliseu Melis Díaz (assassinat juliol de 1947).
Fou deixat en llibertat provisional el 12 d'octubre de 1944 i representà la CNT en el congrés de la Federación de Guerrillas de León-Galicia a Casaio. L'agost de 1947 tornà a formar part del Comitè Nacional presidit per Manuel Villar Mingo amb Ángel Morales Vázquez, Miguel Monllor, Antonio Bruguera López, Alfonso Bruno, Pedro González Calero i Felix Carrasquer Launed. Fou novament arrestat per la Brigada Político-Social el 15 de novembre de 1947 i internat al penal d'Ocaña, on es va fugar amb d'una dotzena de militants de la CNT el 8 de maig de 1948. Tanmateix, tots llevat dos foren capturats i ell mateix fou ferit a la columna vertebral. Posteriorment fou jutjat i condemnat a 15 anys de presó. El 1979 encara vivia a Madrid.

## Referències

* ↑ Els altres militants eren Antonio Ejarque Pina, Francisco Romero Gabiz, Germán Horcajada Manzanares, Juan José Caba Pedraza, Francisco García Nieto, José Yañez García, Manuel Martínez Rodríguez i Pedro González Calero
* ↑ Un episodi de la clandestinitat: la reorganització del Quart Comitè Nacional de la CNT i la seva repressió per Ángel Herrerín López

## Enllaços externs

* Eusebio Azañedo Grande a losdelasierra.info
# Eusebi de Vercelli

Eusebi de Vercelli (Eusebius Vercellensis) va ser un religiós que va viure al segle iv, bisbe de Vercelli i campió de l'ortodòxia. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Va néixer a Sardenya i va viure a la seva joventut a Roma com lector eclesiàstic. El 340 el papa Juli I el va ordenar bisbe de Vercelli on va obtenir l'estimació dels feligresos. El 354, en companyia de Lucífer de Caller, i el diaca Hilari, va ser enviat en ambaixada a Constanci II que havia sancionat la persecució d'Atanasi; com a conseqüència a l'any següent es va convocar el concili de Milà, on Eusebi va defensar la causa ortodoxa contra l'emperador arrià i per aquest motiu va ser desterrat a Escitòpolis, una ciutat de la Decàpolis de Síria i més tard Capadòcia i finalment a la Tebaida a Egipte, on va viure fins a l'edicte de llibertat religiosa de Julià l'Apòstata de l'any 362.
Va anar a Alexandria, on va ser present al concili del 362. Després va anar a Antioquia on es va oposar sense èxit a l'elecció del bisbe Paulí. Finalment va retornar a la seva diòcesi on va morir segons Jeroni d'Estridó l'any 370. La Llegenda àuria explica que va ser mort per un grup d'arrians, tot i que no n'hi ha constància històrica.

## Obres

Es conserven tres cartes escrites per Eusebi de Vercelli:
* 1. Ad Constantium Augustum.
* 2. Ad presbyteros et plebes Italiae. Una obra escrita durant el seu exili, acompanyada d'un Libellus facti, una protesta contra la conducta del bisbe Patròfil que el va tenir presoner durant la seva estància a Escitòpolis.
* 3. Ad Gregorium Episc. Hisp..
* La Mare de Déu amb l'arcàngel Gabriel i Sant Eusebi de Vercelli, Sant Sebastià i Sant Roc, per Sebastiano Ricci; Sant Eusebi hi és assegut
* Martiri del sant, miniatura del segle xiv, per Richard de Montbaston (París, Bibliothèque nationale, Français 185)
* Catedral de Vercelli, on va ser bisbe i és enterrat Eusebi
* Fragment del Codex Vercellensis, escrit per Eusebi, amb part de l'Evangeli segons Joan

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Eusebius Vercillensis». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 10 agost 2022].
# Eusebio Acasuzo

Eusebio Alfredo Acasuzo Colán (Lima, 8 d'abril de 1952) és un exfutbolista peruà de la dècada de 1980.
Fou internacional i va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà defensant els colors de Universitario de Deportes i Club Bolívar.

## Referències

* ↑ Pierrend, José Luis. «Peru - Record International Players». RSSSF, 28-05-2009. Arxivat de l'original el 2 febrer 2009.
* ↑ Eusebio Acasuzo a National-Football-Teams.com (anglès)
# Federació Internacional de Dards

La Federació Mundial de Dards (WDF) És l'òrgan que regeix l'esport i organitzador de competicions de dards. Es va crear el 1976, pels representants dels quinze (15) nacions. La WDF està oberta als organismes/federacions nacionals de Dards reconeguts per les respectives nacions.
La WDF fomenta la promoció de l'esport dels dards a nivell d'organisme i a nivell d'associació federativa, en un esforç per aconseguir el reconeixement internacional de dards com a esport principal. Des del 20 de setembre de 2011, la Federació Catalana de Dards (FCD) n'és membre de ple dret.

## Vegeu també

* Selecció catalana de dards

## Referències

* ↑ «La FCD és membre de la World Dards Federation». Federació Catalana de Dards, 20-09-2011. Arxivat de l'original el 23 de març 2012. [Consulta: 20 setembre 2011].
* ↑ «La Federació Catalana de Dards, reconeguda internacionalment». VilaWeb, 20-09-2011. [Consulta: 20 setembre 2011].
* ↑ «Catalunya és admesa com a selecció per la Federació Mundial de Dards i debuta avui a Irlanda». Diari Ara, 20-09-2011. [Consulta: 20 setembre 2011].
* ↑ «Si volem, podem». El Punt Avui, 21-09-2011.

## Enllaços externs

* World Darts Federation (WDF)
# Feix (anatomia vegetal)

En Botànica es diu feix a la cara superior o cara adaxial del limbe de la fulla d'una planta. Es diferencia del revers en què no té estomes, té una cutícula una mica més gruixuda i posseeix menor abundància de tricomes. El seu color sol ser més fosc que el del revers (com a màxim poden arribar a ser del mateix color).

## Referències

* ↑ Aguilella Palasi, Antoni; Puche Pinazo, Felisa. Diccionari de botànica (paper). Publicacions de la Universitat de València, 2004, p. 506 (EDUCACIÓ. SÈRIE MATERIALS, 71). ISBN 978-84-370-5915-0 [Consulta: 4 abril 2018].

## Vegeu també

* Abaxial
Viccionari
# Pokrovka (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Pokrovka».
Pokrovka (en rus: Покровка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 384 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Christian Hillborg

Leif Christian Hillborg (Estocolm, 16 de març de 1978) és un actor i actor de doblatge suec.
Hillborg va obtenir els seus primers papers a les sèries sueques Hombres, Höök i Blomstertid. El 2010 va assumir el seu primer paper cinematogràfic a Snabba Cash. L'any següent va aparèixer en set capítols de la sèrie de televisió Bron/Broen com a Daniel Ferbé. El 2017 va interpretar el paper del líder viking Erik Thurgilson abans no el matessin en vuit capítols de la segona temporada de la sèrie The Last Kingdom. El 2022 va coprotagonitzar el docudrama The Playlist.

## Referències

* ↑ «Christian Hillborg: ”Det är en kraftansamling att vara skådespelare”» (en suec). Arxivat de l'original el 2023-01-29. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «The Last Kingdom: ¿Qué le pasó a Christian Hillborg quién interpretaba a Erik Thurgilson?» (en castellà). [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ Palmer, Katie. «The Last Kingdom: Why did Christian Hillborg leave The Last Kingdom?» (en anglès), 24-11-2020. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ Chalde, Josefina. «The Playlist: Quién es quién en la serie de Netflix sobre los orígenes de Spotify» (en castellà), 17-10-2022. [Consulta: 29 gener 2023].
# Lynyrd Skynyrd 1991

Lynyrd Skynyrd 1991 és el sisè àlbum d'estudi de la banda estatunidenca Lynyrd Skynyrd i fou publicat l'11 de juny de 1991. Es tracta del primer treball realitzat des de la mort d'alguns dels membres del grup produït en un accident aeri l'any 1997 (Ronnie Van Zant i Steve Gaines), i també la mort d'Allen Collins el 1990 a causa d'una pneumònia crònica.

## Llista de cançons
### Cara A

* "Smokestack Lightning" - 4:28
* "Keeping the Faith" - 5:18
* "Southern Women" - 4:16
* "Pure & Simple" - 3:09
* "I've Seen Enough" - 4:22
* "Backstreet Crawler" - 5:31

### Cara B

* "Good Thing" - 5:28
* "Money Man" - 3:46
* "It's a Killer" - 3:54
* "Mama (Afraid to Say Goodbye)" - 6:44
* "End of the Road" - 4:34

## Personal

* Johnny Van Zant − cantant
* Gary Rossington − guitarra
* Ed King − guitarra
* Randall Hall − guitarra
* Leon Wilkeson − baix
* Billy Powell − teclat, piano
* Artimus Pyle − bateria, percussió
* Kurt Custer − bateria

### Altres

* Dale Krantz Rossington − veus addicionals
* Stephanie Bolton − veus addicionals
* Susan Marshall − veus addicionals

## Enllaços externs

* Lynyrd Skynyrd 1991 al web oficial del grup (anglès)
# Ánirnar

Ánirnar [ˈɔanɪɹnaɹ], també conegut amb el nom d'Ánir [ˈɔanɪɹ], és un petit poble situat a l'oest de l'illa de Borðoy, a les illes Fèroe. L'1 de gener de 2021 tenia 55 habitants. Administrativament pertany al municipi de Klaksvík.
El poble està situat a la costa oest de l'illa de Borðoy, a uns 3 km al nord de Klaksvík. Enfront, a l'altre cantó de l'estret de Haraldssund, hi ha l'extrem sud de l'illa de Kunoy amb el cim del Suður á Nakki de 703 metres d'alçada.

## Comunicacions

L'any 1965 es va obrir el túnel d'Árnafjørður, l'anomenat Árnafjarðartunnilin. Amb els seus 1680 m de longitud va connectar Ánirnar amb el fiord d'Árnfjarðarvík. El 1986 es va inaugurar el Byrging um Haraldssund, el pont de Haraldssund, que va unir les illes de Borðoy i Kunoy. Aquest pont té 350 metres de llargada i és el més llarg de les Illes Fèroe.
Finalment, el 2006 es va obrir el túnel submarí que connecta Klaksvík amb Leirvík, a l'illa d'Eysturoy. La posada en servei d'aquesta infraestructura va canviar el desenvolupament de la zona. A Ánirnar l'ha afectat el creixement de Klaksvík i ha passat a formar part de la seva àrea metropolitana. No hi ha botigues ni altres instal·lacions.

## Història

Va ser fundada el 1840, gràcies a una població creixent a l'arxipèlag que demanava més terres per a conrear. L'assentament d'Ánirar consisteix només en el petit grup de cases. Aquest aspecte tranquil i més o menys pintoresc va canviar quan el 2005 es va construir el nou port de mercaderies de Klaksvík (també anomenat Cargo Terminal o Norðhavnin) just davant de la localitat. Aquest port té 200 metres de moll, 12 m de fondària, 20.000 metres quadrats de magatzem per a contenidors, un magatzem de fred i una rampa de càrrega i descàrrega de 30 m d'amplada. A més, hi ha hagut una promoció immobiliària que ha implicat la construcció de 15 cases modernes a Edmundstrøð, a l'entrada d'Ánirnar, i ha afectat l'aspecte del poble.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en feroès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 1r agost 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* 1 2 «Mapa de les Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 16 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»
* ↑ «Norðoyartunnilin í tølum» (en feroès). Tunnil. Arxivat de l'original el 2019-06-16. [Consulta: 16 juny 2019].
* ↑ «Ánirnar» (en anglès). faroeislands.dk. [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ «Welcome to Klaksvík» (en anglès). DocPlayer. [Consulta: 21 novembre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Klaksvík.
# Henri-Louis-Stanislas Mortier de Fontaine

Henri-Louis-Stanislas Mortier de Fontaine (Vyshnivets, 13 de maig de 1816 - Londres, 10 de maig de 1883) va ser un pianista polonès.
Mortier de Fontaine va ser un company d'estudi de Frédéric Chopin a Varsòvia, entrenat com a pianista i ràpidament va adquirir una tècnica desenvolupada inusualment. Va actuar a diverses ciutats i va estar sota alguns com a pianista de concerts i educador de música a Sant Petersburg. Més tard va estar treballant a Múnic, París i Londres; A tot arreu, va despertar l'aparició del seu toc de piano i de la seva personalitat separada. Va ser un dels primers en afavorir públicament l'última sonata de piano de Beethoven, així com música de piano més antiga com la de Bach i Handel.

## Referències

* ↑ «Mortier de Fontaine, Henri Louis Stanislaus». Project Runeberg. [Consulta: 3 gener 2019].
* ↑ Meyerbeer, Giacomo. «Mortier de Fontaine, Henri-Louis-Stanislas (1816-1883)». A: The Diaries of Giacomo Meyerbeer: 1791-1839. Fairleigh Dickinson Univ Press, 1999, p. 190. ISBN 978-0-8386-3789-0 [Consulta: 3 gener 2019].
# Aleksandr Khatskévitx

Aleksandr Khatskévitx (Minsk, 19 d'octubre de 1973) és un exfutbolista belarús de la dècada de 1990.
Fou 38 cops internacional amb la selecció de Belarús. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dinamo Minsk i Dynamo Kyiv. Un cop retirat fou entrenador a FC Dinamo Minsk i a la selecció de Belarús.

## Referències

* ↑ Mamrud, Roberto. «Belarus - Record International Players». RSSSF, 29-02-2012.
* ↑ Aleksandr Khatskévitx a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «ru:Александр ХАЦКЕВИЧ: Если хочется обедать, то тренировка была не тяжелой» (en russian). Komsomolskaya Pravda, 10-04-2007.
# Charles Pieri

Charles Pieri (Bastia, 1950) és un militant nacionalista cors, pare de Christophe Pieri.
De jove fou sindicalista de la CFDT, i a començament del 1980 fou guanyat pel nacionalisme. A finals dels anys 1990 fou el principal líder del Front d'Alliberament Nacional de Còrsega (FLNC) i acabà enfrontant-se al seu antic amic François Santoni. Patí un atemptat a Bastia l'1 de juliol de 1996. Actualment és considerat com un desls principals caps del FLNC UC, una de les dues organitzacions clandestines nacionalistes corses.
Té amics dins el món delictiu, com Francis Mariani, un dels caps de la banda de la Brise de mer. Fou detingut sota l'acusació d'haver desviat diners de dues empreses que dirigia, l'Hotel del Golf a Saint-Florent (Còrsega), i Corsica Gardiennage Services (CGS), per a finançar la revista U Ribombu i captar militants pel FLNC UC, així com d'haver passat 100.000 euros al seu compte personal.
El 20 de maig de 2005 fou condemnat a deu anys de presó per «abús de bé social» i «associació de malfactors en relació amb una empresa terrorista». El seu amic Charles Philippe Paoli, 36 anys, ha estat condemnat a set anys de presó en primera instància. El novembre de 2005 demanà una revisió de la pena, que fou reduïda a 8 anys.

## Referències

* En Corse, le déclin de l'empire de Charles Pieri, Libération, 12 de setembre 2005
* Le système Pieri en appel, Libération, 25/11/2005