OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coda (part de la síl·laba)

La coda és la part de la síl·laba que es troba en posició postnuclear. Segons el DIEC: constituent d'una síl·laba que segueix el nucli; segons el DNV: la part final de la síl·laba situada després del nucli vocàlic.
El català pot constar de més d'un segment consonàntic. Així, per exemple, les síl·labes parts i corns tenen codes complexes.
Les síl·labes es poden classificar en travades i lliures tenint en compte l'existència o la inexistència de codes consonàntiques: són travades les síl·labes acabades en consonant, com ara les de les paraules xai, vel, ous, pern, ventall i frescs; en canvi, són lliures les síl·labes que acaben en vocal, com ara les de les paraules gra, mà, pa i bri.

## Enllaç d'interès

* Web de iecat.net Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «coda», Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua
* ↑ «síl·laba» en el Diccionari normatiu valencià (accepcions 5 i 7). Acadèmia Valenciana de la Llengua
# Charles Mengin

Charles August Mengin (París, 1853 - 3 d'abril de 1933) va ser un pintor francès del moviment de l'art acadèmic.
Va néixer a París, França, i va ser educat per Gecko i Alexandre Cabanel. Mengin va exhibir per primera vegada en el Saló de París el 1876. És conegut per la seva pintura de Safo, ara en la col·lecció de la Galeria d'Art de Manchester.

## Referències

* Sappho al Manchester Art Gallery
* Charles August Mengin: Biografia i quadres a ArtMagick Arxivat 2008-03-30 a Wayback Machine.
# Codi ATC M04

El codi ATC M04, descrit com Preparats antigotosos, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup M04 és part del grup anatòmic M Sistema musculoesquelètic.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QM04...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## M04A Preparats antigotosos

    M04A A Preparats que inhibeixen la producció d'àcid úric
    M04A B Preparats que augmenta l'excreció d'àcid úric
    M04A C Preparats sense efecte sobre el metabolisme de l'àcid úric
    M04A X Altres preparats antigotosos

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code M04». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QM04». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Codi ATC M09

El codi ATC M09, descrit com Altres fàrmacs per a trastorns del sistema musculoesquelètic, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup M09 és part del grup anatòmic M Sistema musculoesquelètic.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QM09...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## M09A Altres fàrmacs per a trastorns del sistema musculoesquelètic

    M09A A Quinina i derivats
    M09A B Enzims
    M09A X Altres fàrmacs per a trastorns del sistema musculoesquelètic

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code M09». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QM09». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Codi ATC L02

El codi ATC L02, descrit com Teràpia endocrina, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup L02 és part del grup anatòmic L Agents antineoplàstics i immunomoduladors.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QL02...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## L02A Hormones i agents relacionats

    L02A A Estrògens
    L02A B Progestàgens
    L02A E Anàlegs de l'hormona alliberadora de gonadotrofines
    L02A X Altres hormones

## L02B Antagonistes d'hormones i agents relacionats

    L02B A Antiestrògens
    L02B B Antiandrògens
    L02B G Inhibidors enzimàtics

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code L02». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QL02». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Clemens von Franckenstein

Clemens von Franckenstein (Wiesentheid, 14 de juliol de 1875 – Seefeld, Baviera, 19 d'agost de 1942) fou un compositor alemany.
Va fer els estudis privats amb Ludwig Thuille a Múnic i al conservatori de Frankfurt amb Knorr. Des del 1902 fins al 1904 actuà a Londres com a director d'orquestra, i després al Teatre Reial de Berlín, on va ser nomenat el 1912 intendent reial de música, a Múnic i el 1914 intendent general. Va cessar en aquest lloc en ocórrer la revolució alemanya del novembre 1918.

## Obres

Va escriure uns excel·lents lieder, obres per a orquestra i òperes.

### Òperes

* Giseldis, estrenada a Troppau el 1898;
* Fortunatus (Budapest, 1909;
* Rayab, (Hamburg, 1911);
* La filla de l'emperador (Des Kaiser Dochter) o Li-Tai-Pe (Hamburg, 1920).

### Obres simfòniques

* Symphonische Phantasie für Orchester op. 15
* Festliche Musik für großes Orchester op. 35
* Variationen über ein Thema von G. Meyerbeer op. 45
* Rhapsodie für Orchester op. 47 (1926)
* Tanz Suite
* Serenade
* Das alte Lied
* Präludium für Orchester op. 50
* Vier Tänze für Orchester op. 52

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa, Volum 24, pàgines 1083-8, ISBN 84-239-4524-3
* ↑ Ott, Alfons. «Franckenstein, Clemens Erwein Georg Heinrich Karl Bonaventura». A: Neue Deutsche Biografie (en alemany), 1961, p. 330 ss..
# Clarkton (Carolina del Nord)

Clarkton és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 705 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clarkton tenia 705 habitants, 285 habitatges i 176 famílies. La densitat de població era de 243 habitants per km².
Dels 285 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,5% hi vivien parelles casades, en un 21,1% dones solteres, i en un 38,2% no eren unitats familiars. En el 34,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.206 $ i la renda mediana per família de 31.146 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.719 $ mentre que les dones 25.764 $. La renda per capita de la població era de 14.278 $. Entorn del 25,1% de les famílies i el 31,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clarkton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clarkton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cièrp e Gaud

Cièrp e Gaud (francès Cierp-Gaud) és un municipi de Comenge, a Gascunya, del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Ciénaga de Oro

Ciénaga de Oro és un municipi del departament de Córdoba a la regió Carib de Colòmbia. Es troba localitzat a l'est del departament, a 35 quilòmetres de Montería, i té una extensió de 50.100 hectàrees, un 2% de l'extensió de departament de Córdoba, de les quals un 15% és pla. Limita pel nord amb San Andrés de Sotavento i Chimá; pel sud, amb Pueblo Nuevo; per l'est amb els municipis de Chinú i Sahagún i per l'oest amb els municipis de Cereté, San Carlos i San Pelayo. Va ser fundat el 15 de desembre de 1776 per Antonio de la Torre y Miranda.

## Referències

* ↑ «Información general de Ciénaga de Oro». Alcaldía del municipio [Consulta: 1r maig 2015].
# Colibrí amazília d'Edward

El colibrí amazília d'Edward (Amazilia edward) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita boscos oberts i ciutats d'Amèrica Central. Al sud-oest de Costa Rica i Panamà.
# Colibrí amazília de Humboldt

El colibrí amazília de Humboldt (Amazilia humboldti) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita boscos oberts, matoll i manglars de les terres baixes i turons des del sud-est de Panamà fins al nord-oest de l'Equador. Ha estat considerat coespecífic del colibrí amazília de caputxa blava.

## Referències

* ↑ «Hummingbirds». IOC World Bird List, 01-08-2022. [Consulta: August 9, 2022].
* ↑ HBW and BirdLife International (2021) Handbook of the Birds of the World and BirdLife International digital checklist of the birds of the world. Version 6. Available at: http://datazone.birdlife.org/userfiles/file/Species/Taxonomy/HBW-BirdLife_Checklist_v6_Dec21.zip retrieved August 7, 2022
# Cleli

Cleli és el nom dels següents personatges:
* Cloeli (comandant), comandant eque (s. V aC).
* Cloeli Grac, líder dels eques (s. V aC).
* Tul·lus Cleli, ambaixador romà (s. V aC).
* Cleli Sícul, branca de la gens Clèlia.
# Ibn Abd-Rabbih

Abu-Úmar Àhmad ibn Muhàmmad, més conegut com a Ibn Abd-Rabbih (Qúrtuba, 860-940) fou un escriptor i poeta andalusí, nascut el 28 de novembre de 860 i mort l'1 de març de 940. Panegirista oficial dels omeies andalusins. La seva obra principal és el Iqd.

## Referències

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn ʿAbd Rabbih".
# Hrušovo

Hrušovo és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

En 1297, s'esmenta per primera vegada per escrit com a municipi Huruswa i estava sota el domini del castell Blh del segle xiv de la família Derencsényi.
Val la pena veure la torre del campanar de la primera meitat del segle xviii i l'església protestant de 1786, reconstruïda en 1904.
# Huamantla (municipi)

Huamantla és un municipi de l'estat de Tlaxcala. Huamantla és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part est de l'estat de Tlaxcala. Limita al nord amb els municipis de Apizaco, al sud amb estat de Puebla, a l'oest amb San Pablo del Monte i a l'est amb Ixtenco.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Huamantla Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Huan xiang qu

Huan xiang qu (|幻想曲), comercialitzada internacionalment com a Fantasia, és una pel·lícula dramàtica xinesa del 2014 dirigida per Wang Chao. Va ser seleccionafs per competir a la secció Un Certain Regard al 67è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Argument

Una família que viu a una ciutat industrial xinesa contemporània es veu empentada als límits econòmics i socials qual al pare li diagnostiquen leucèmia: la mare perd la feina i queda entrampada en deutes, que obliguen a la seva filla, que treballa de cambrera, a prostituir-se, i el fill comença a tenir problemes a l'escola.

## Repartiment

* Jian Renzi com a germana
* Hu Ruijie com a Xiao Lin
* Su Su com a mare
* Zhang Xu com a pare

## Recepció

A Film Business Asia, Derek Elley va donar a la pel·lícula una puntuació de 5 sobre 10, qualificant-la d'"indie mitjana i poc inventiva".

## Referències

* ↑ «2014 Official Selection». Cannes. [Consulta: 13 maig 2014].
* ↑ Fantasia a cineuropa.org
* ↑ Derek Elley. «Fantasia». Film Business Asia, 28-05-2014. [Consulta: 1r juny 2014].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Huamelulteca

El huamelulteca o chontal d'Oaxaca de les terres baixes és una llengua ameríndia, de la família de les llengües tequistlateques parlada a Mèxic, a les regions costaneres d'Oaxaca. El chontal de les terres baixes és un dels tres parlars del chontal d'Oaxaca.
El chontal de les terres baixes està en reculada davant el castellà des de fa temps. En 1949, Viola Waterhouse va estudiar la llengua i no en trobà cap de monolingüe. El nombre de parlants és difícil d'establir. El cens mexicà de 1990 va dir que havia 4.959 parlants declarats de chontal d'Oaxaca. Tanmateix, aquesta xifra és poc creïble i la realitat és més pròxima a l'enquesta d'aquell mateix any feta per l'Instituto Nacional Indigenista (INI) qui en comptà 394 persones parlant les dues varietats de chontal. L'espanyol és la llengua utilitzada en la vida quotidiana tant pels joves com pels més ancians.

## Referències

* ↑ Informe Ethnologue
* ↑ Maddieson, Avelino et O'Connor, 2009, p. 70.
* ↑ Maddieson, Avelino et O'Connor, 2009, p. 71.

## Bibliografia

* (anglès) Maddieson, Ian; Heriberto Avelino et Loretta O'Connor, The Phonetic Structures of Oaxaca Chontal, International Journal of American Linguistics, 75:1, pp. 69-101, 2009.
* (anglès) Suárez, Jorge A., The Mesoamerican Languages, Cambridge Language Surveys, Cambridge, Cambridge University Press, 1983, ISBN 0 521 29669 2
# Il Canto degli Italiani

* Aquest article tracta sobre l'himne nacional italià. Vegeu-ne altres significats a « Germans d'Itàlia».
Il Canto degli Italiani (El cant dels italians), popularment conegut com a Fratelli d'Italia (Germans d'Itàlia), és l'himne nacional italià, la lletra del qual va ser composta per Goffredo Mameli i la música és obra de Michele Novaro. Un cop proclamada la República, el 12 d'octubre de 1946 va ser declarat oficial, en substitució de la Marcia Reale que fins aleshores havia estat l'himne oficial d'Itàlia.

## Lletra

| Lletra en Italià Fratelli d'Italia L'Italia s'è desta Dell'elmo di Scipio S'è cinta la testa Dov'è la vittoria? Le porga la chioma Ché schiava di Roma Iddio la creò Stringiamci a coorte Siam pronti alla morte L'Italia chiamò Noi siamo da secoli Calpesti, derisi Perché non siam Popolo Perché siam divisi Raccolgaci un'Unica Bandiera una Speme Di fonderci insieme Già l'ora suonò Stringiamci a coorte Siam pronti alla morte L'Italia chiamò Uniamoci, amiamoci L'unione e l'amore Rivelano ai Popoli Le vie del Signore Giuriamo far Libero Il suolo natio Uniti, per Dio, Chi vincer ci può? Stringiamci a coorte, Siam pronti alla morte, L'Italia chiamò. Dall'Alpi a Sicilia Dovunque è Legnano, Ogn'uom di Ferruccio Ha il core, ha la mano, I bimbi d'Italia Si chiaman Balilla Il suon d'ogni squilla I Vespri suonò Stringiamci a coorte Siam pronti alla morte L'Italia chiamò Son giunchi che piegano Le spade vendute Già l'Aquila d'Austria Le penne ha perdute Il sangue d'Italia Il sangue Polacco Bevé col cosacco Ma il cor le bruciò Stringiamci a coorte Siam pronti alla morte L'Italia chiamò | Traducció catalana Germans d'Itàlia, Itàlia s'ha despertat, Amb l'elm d'Escipió, S'ha cenyit la testa. On és la Victòria? Que ella li doni la cabellera, que esclava de Roma, Déu la creà. Estrenyem-nos en cohort Estiguem preparats per la mort Itàlia cridà! Sí! Hem estat durant segles, Trepitjats i escarnits, Perquè no som un Poble, Perquè estem dividits, Que ens uneixi una única bandera, un esper. De fondre'ns plegats, Ja l'hora ha sonat. Estrenyem-nos en cohort Estiguem preparats per la mort Itàlia cridà! Sí! Unim-nos, estimem-nos, La unió i l'amor, Revelen als pobles, Les vies del Senyor. Jurem d'alliberar, El sòl natiu, Units, per Déu, Qui ens pot vèncer? Estrenyem-nos en cohort Estiguem preparats per la mort Itàlia cridà! Sí! Dels Alps a Sicília, On Legnano sigui, Cada home de Ferruccio, Té el cor, té la mà, Els infants d'Itàlia, Es diuen Balilla, El so de cada campana, Ha tritllat les Vespres. Estrenyem-nos en cohort Estiguem preparats per la mort Itàlia cridà! Sí! Són joncs que pleguen, Espases venudes L'Àguila Austríaca Ja ha perdut les plomes La sang d'Itàlia, La sang polonesa, Begué amb el cosac, Però això li cremà el cor. Estrenyem-nos en cohort Estiguem preparats per la mort Itàlia cridà! Sí! |

## Referències

* ↑ «L'Inno nazionale» (en italià). Presidència de la República d'Itàlia. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ Hi ha també la versió següent amb siamo (som) en lloc de fummo : Noi siamo da secoli.

## Enllaços externs

* Escoltar l'himne
# II Premis Cinematogràfics José María Forqué

La cerimònia dels II Premis Cinematogràfics José María Forqué es va celebrar a l'Ateneo de Madrid el 20 d'abril de 1997. Es tracta d'uns guardons atorgats anualment des de 1996 per l'EGEDA com a reconeixement a les millors produccions cinematogràfiques espanyoles pels seus valors tècnics i artístics produïdes entre l'1 de gener i el 31 de desembre de 1996. El premi consisteix en una claqueta de plata i 5.000.000 pessetes. La guanyadora fou la pel·lícula Tesis.
L'acte fou presentat per Juan Luis Galiardo i el premi fou recollit pel productor José Luis Cuerda. També es va entregar una placa d'honor en memòria d'Alfredo Matas, que fou recollida per la seva vídua Amparo Soler Leal. Van intervenir el president de l'Ateneo, Paulino García Partida, la presidenta d'EGEDA Helena Matas i el Secretari d'Estat de Cultura, Miguel Ángel Cortés Martín.

## Referències

* ↑ El II Premio José María Forqué, Boletín EGEDA n. 6
* ↑ José Luis Cuerda, galardonado con el Premio José Maria Forqué, El País, 21 d'abril de 1997

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1996
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1996

## Enllaços externs

* Els II Premis Cinematogràfics José María Forqué a Filmaffinity.
# Iaai

Iaai és una àrea tradicional de Nova Caledònia situada a l'illa d'Ouvéa, a les Illes Loyauté. Dona el seu nom a la llengua melanèsia parlada per poc més de 1.500 persones. L'altra llengua parlada a la zona, el faga uvea, és una llengua polinèsia parlada encara per unes 1.000 persones. Els presidents del Consell Tradicional han estat:
* 1999 - 2002: Ambroise Doumaï (gran cap de Mouli).
* 2002 - 2005: Daniel Nekelo (gran cap de Saint Joseph)
* 2005 - 2008: Ambroise Doumaï (gran cap de Mouli)
* 2008 - : Auguste Daoumé (del districte de Fayaoué)
# Ilyukhinita

La ilyukhinita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'eudialita. Rep el seu nom en memòria del destacat cristal·lògraf rus Vladimir V. Ilyukhin (1934-1982).

## Característiques

La ilyukhinita és un ciclosilicat de fórmula química (H₃O,Na)₁₄Ca₆Mn₂Zr₃Si₂₆O₇₂(OH)₂·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema trigonal, i es troba en forma de grans anèdrics de fins a 1 mil·límetre d'ample. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. És el segon membre amb oxoni dominant després de l'aqualita. És químicament similar a la manganoeudialita i a la låvenita.

## Formació i jaciments

Es troba en pegmatites peralcalines hidrotermalment alterades. Va ser descoberta al mont Kukisvumchorr, que es troba al Massís de Khibini, a la Península de Kola (óblast de Múrmansk, Rússia). Sol trobar-se associada a altres minerals com: esfalerita, rabdofana-(Ce), murmanita, molibdenita, microclina, fluorita, albita i aegirina.

## Referències

* ↑ «Ilyukhinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r desembre 2016].
# Humbertium

Humbertium és un gènere de planària terrestre que habita a Madagascar, l'Índia, Sri Lanka, Xina, Sarawak i l'oest de Malàisia. Se'n coneixen 23 espècies.
L'espècie tipus és Humbertium ravenalae.

## Descripció

En l'aparell reproductor els conductes ovovitel·lins es giren cap al dors abans d'arribar al porus genital i presenten una obertura anterior i dorsal a l'òrgan femení. Els caràcters generals de l'òrgan masculí són compartits amb el gènere Bipalium.

## Taxonomia

* H. ceres
* H. covidum
* H. core
* H. depressum
* H. diana
* H. dodobettae
* H. ferrugineoideum
* H. ferrugineum
* H. girardi
* H. kelleri
* H. longicanale
* H. palnisium
* H. penangense
* H. penrissenense
* H. phoebe
* H. proserpina
* H. pseudphallicum
* H. ravenalae
* H. sikorai
* H. subboreale
* H. umbrinum
* H. univittatum
* H. voigti
* H. woodworthi

## Referències

* 1 2 Ogren, Robert E.; Sluys, Ronald «The genus Humbertium gen. nov., a new taxon of the land planarian family Bipaliidae (Tricladida, Terricola)» (en anglès). Belgian Journal of Zoology, 131, Suplement 1, 2001, pàg. 201-204.
* ↑ Kawakatsu, M., Ogren, R. E., Froehlich, E. M. & Sasaki, G.-Y., 2002. Miscellaneous Papers on Turbellarians, Article II. Additions and corrections of the previous land planarian indices of the world (Turbellaria, Seriata, Tricladida, Terricola). Additions and corrections of the previous land planarian indices of the world - 10. Bull. Fuji Women's Univ., (40), II: 162-177. Kawakatsu’s Home Page. http://www.riverwin.jp/pl/. Land planarian indices series: 2002.
# Humberto Cruz

Humberto Cruz (8 de desembre de 1939) és un exfutbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ FIFA Profile
* ↑ Perfil a national-football-teams.com
# Ievseievski

Ievseievski - Евсеевский (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a la vora de l'embassament de Varnavínskoie sobre el riu Adagum, a 19 km al nord-est de Krimsk i a 68 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Iujni.
# If (Pink Floyd)

«If» és la segona cançó de l'àlbum Atom Heart Mother del grup britànic de rock progressiu Pink Floyd. Aquest cançó va ser una de les diverses en ser considerar per a formar part de l'àlbum de grans èxits de la banda, Echoes: The Best of Pink Floyd.
El tema fou escrit i cantat per Roger Waters, i com anteriorment a «Grantchester Meadows», «If» té un enfocament de pastorel·la i folk, però per altra banda també s'ocupa de la introspecció. La cançó està en clau de Mi Major.
La cançó es va tocar en directe el 16 de juliol de 1970 a les sessions de John Peel, Teatre París de la BBC a Londres. Durant l'actuació, Richard Wright va tocar tant l'orgue com el baix. Waters ha tocat la peça en nombroses ocasions en les seves gires en solitari, durant la gira The Pros and Cons of Hitch Hiking dels anys 1984 i 1985, i com a suport a Radio K.A.O.S. el 1987. En aquestes actuacions de la gira en solitari, «If» va ser estesa amb lletres i seqüències d'acords extres.

## Crèdits

* Roger Waters – veu, guitarra acústica, baix
* David Gilmour – guitarra elèctrica
* Richard Wright – baix, piano i orgue Hammond
* Nick Mason - bateria

## Referències

* ↑ Strong, Martin C. Canongate Books. The Great Rock Discography (en anglès). 7a, 2004, p. 1177. ISBN 1-84195-551-5.
* ↑ Mabbett, Andy. The Complete Guide to the Music of Pink Floyd (en anglès). Londres: Omnibus Press, 1995. ISBN 0-7119-4301-X.
* ↑ Guthrie, James [2 juny 2010]. Pink Floyd. James Guthrie: Audio: Building A Compilation Album [Consulta: 17 juny 2013]. Arxivat 2 de juny 2010 a Wayback Machine.
* ↑ Manning, Toby. «The Albums». A: The Rough Guide to Pink Floyd. 1st. Londres: Rough Guides, 2006, p. 162. ISBN 1-84353-575-0.
* 1 2 Schaffner, Nicholas. «The Amazin Pudding». A: Saucerful of Secrets: The Pink Floyd Odyssey. Nova. Helter Skelter, 2005, p. 162. ISBN 1-905139-09-8 [Consulta: 5 setembre 2012].
* ↑ Manning, Toby. «Set the Controls». A: The Rough Guide to Pink Floyd. 1st. Londres: Rough Guides, 2006, p. 63. ISBN 1-84353-575-0 [Consulta: 6 setembre 2012].

## Enllaços externs

* «Pink Floyd Lyrics». Metrolyrics. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2015. [Consulta: 1r desembre 2015].