OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Russian Anonymous Marketplace

Russian Anonymous Marketplace o RAMP era un fòrum en rus amb usuaris que venien una gran varietat de drogues a la web fosca.
Amb més de 14.000 membres, el lloc feia servir Tor i també algunes funcions de garantia, com ara mercats darknet similars a Silk Road, però, en canvi, moltes ofertes es realitaven fora del lloc mitjançant missatgeria fora del registre. Fou el mercat de la web fosca més longeu, que va des del setembre del 2012 fins al juliol del 2017, inspirat en l'èxit de la Silk Road.
L'administrador que operava amb el pseudònim "Darkside", afirmà que el lloc web guanyava uns 250.000 dòlars anuals i evità l'atenció de les forces de l'ordre a causa de la seva base d'usuaris russa predominant i la seva prohibició de la venda de béns i serveis com la pirateria informàtica.
Des del juliol de 2017, els usuaris no van poder iniciar sessió a causa dels atacs DDOS. El 19 de setembre de 2017, el Ministeri de l'Interior de Rússia va confirmar que el lloc havia estat cancel·lat al juliol.

## Referències

* ↑ «How a Russian Dark Web Drug Market Outlived the Silk Road (And Silk Road 2)». , 14-11-2014 [Consulta: 6 juliol 2015].
* 1 2 «An Interview With Darkside, Russia’s Favorite Dark Web Drug Lord». , 4 December 2014 [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «Law enforcement struggles to control darknet». , 30 December 2014 [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «Còpia arxivada». , 21-09-2017 [Consulta: 12 febrer 2022]. Arxivat 22 de setembre 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-09-22. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ «МВД сообщило о ликвидации крупнейшего интернет-магазина наркотиков». TASS, 19-09-2017.
# Muhàmmad Xah de Delhi

Nàssir-ad-Din Muhàmmad-Xah ibn Jahan-Xah ibn Xah Alam I (7 d'agost de 1702-16 d'abril de 1747), de malnom Rawsgab Akhtar (Estrella Brillant) fou emperador mogol de Delhi. El seu pare Jahan Xah era un dels tres germans que havien mort en la lluita contra el germà gran Jahandar Shah. Fou elevat al tron pels germans Sayyids (Sàyyid Abd-Al·lah i Sàyyid Hussayn) després dels breus regnats dels seus cosins Rafí ud-Darajat (1719) i Rafí ud-Daulat (o Xah Jahan II, 1719), el 29 de setembre de 1719.
Els primera anys de regnat foren dominats pel noble turc Kamar al-Din Kilidj Khan conegut com a Nizam al-Mulk, que el 1723 va anar a Delhi i va exercir amb nota les funcions de ministre i poc després va derrotar els que li disputaven el poder al Dècan el 1724 i va fundar el que fou conegut com l'estat del Nizam o estat d'Hyderabad (perquè poc després va establir la capital a la població d'Hyderabad) i va fundar una dinastia virtualment independent (els asàfides o Asaf Jah) amb títol inicial de subadar i després de nizam.
Després van venir el marathes que van atacar Gujarat, Malwa i el Dècan. El peshwa Baji Rao no va poder ser aturat pel general imperial Muhammad Khan Bangash i el nizam amb prou feines el va poder contenir al Dècan. El 1739 Nadir Shah de Pèrsia va envair l'Índia, va derrotar el general imperial Khan Dawran prop de Karnal (febrer del 1739) i va entrar a Delhi sense oposició, fent llegir la khutba en nom propi i encunyant monedes amb el seu nom. Nadir va casar al seu fill més jove, Nasr Allah Mirza, amb una filla de l'emperador, el qual a més va haver de pagar una gran indemnització de guerra incloent el famós tron del Paó de Shah Jahan I i cedir tots els territoris al nord i nord-oest de l'Indus. Abans de tornar a Kabul va deixar Delhi devastada.
Després d'això els governador Dafdar Jang a Oudh, Zakariyya Khan al Panjab i Multan, Ali Werdi Khan i Mahabat Jang a Bengala i Bihar-Orissa es van fer independents i es van unir al nizam del Dècan. Encara una nova amenaça va afectar poc després a l'imperi: l'afganès (rohilla) Ali Muhammad-Khan es va apoderar del Katehr (després Rohilkhand). El 1747 l'afganès Ahmad Shah Durrani va envair l'Índia encara que finalment fou rebutjat després d'una batalla prop de Sirhind.
Va morir el 16 d'abril de 1748 i fou enterrat a Delhi. El va succeir el seu fill Ahmad Shah Bahadur.

## Referències

* ↑ Axworthy, Michael. Sword of Persia: Nader Shah, from Tribal Warrior to Conquering Tyrant (en anglès). I.B. Tauris, 2010, p. 212, 216. ISBN 978-0857733474.

## Bibliografia

* Cambridge History of India, The Moghul period, 1937
* Buyers, Christopher. "India, The Timurid Dynasty genealogy". The Royal Ark, Royal and Ruling Houses of Africa, Asia, Oceania and the Americas a royalark.net.
* Keene, H. G. (2004). The Fall of the Moghul Empire of Hindustan 1719-48. Kessinger Publishing. ISBN 1419161849. al projecte Gutenberg a l'enllaç
# Serrat Alt (Sant Esteve de la Sarga)

El Serrat Alt és un dels sectors centrals del Montsec d'Ares, que separa la Conca de Tremp, al Pallars Jussà, de la vall d'Àger, a la Noguera. A ponent seu hi ha el cim de Sant Alís.

## Vegeu també

* Planell de Gipon

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# Loucé

Loucé és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 96 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Loucé era de 96 persones. Hi havia 33 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 47 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Loucé el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 12 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 57 persones, 42 eren actives i 15 eren inactives. De les 42 persones actives 39 estaven ocupades (21 homes i 18 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un electricista i 1 perruqueria.
L'any 2000 a Loucé hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Loucé a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Loucé a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# I'll Cry Tomorrow

I'll Cry Tomorrow és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Daniel Mann, estrenada el 1955.

## Argument

Lillian Roth és empesa des de ben jove als escenaris per la seva mare Katie, autoritària i ambiciosa. Per la insistència de la seva mare, Lillian s'ha convertit als divuit anys en una cantant consumada. Famosa, canta en music-halls i fa fins i tot els seus primers passos en el cinema. Lillian reprèn amb un amor de joventut, David Tredman, però la seva mare, sempre disposada a regentar la seva vida, és hostil amb la seva relació. De salut precària, David sucumbeix d'un tumor al cervell a l'hospital, Katie es nega a avisar Lillian per no impedir-li pujar en escena. Després d'una violenta discussió, les dues dones decideixen separar-se. Lillian cau en una depressió, un vespre, una amiga li aconsella beure una copa per ajudar-la a dormir. L'alcohol es convertirà un costum per acabar en dependència. Una nit d'embriaguesa, es casa amb un jove aviador, el matrimoni serà de seguida anul·lat. Lillian, alcoholitzada, és sota la influència de Tony Bardeman, un gàngster que cobeja els seus diners. Maltractat per Tony, Lillian és una desferra. Després d'una última temptativa de suïcidi, Lillian, desesperada, entra als Alcohòlics Anònims. A poc a poc, remunta el pendent, superant les seves crisis gràcies a un grup d'amics i sobretot d'un ancià alcohòlic de qui s'enamora. Torna a cantar i participa en una emissió de televisió a punt per explicar la seva vida.

## Repartiment

* Susan Hayward: Lillian Roth
* Richard Conte: Tony Bardeman
* Eddie Albert: Burt McGuire
* Jo Van Fleet: Katie Roth
* Don Taylor: Wallie
* Ray Danton: David Tredman
* Margo: Selma
* Virginia Gregg: Ellen
* Don Barry: Jerry
* David Kasday: David enfant
* Carole Ann Campbell: Lillian, de nena
* Peter Leeds: Richard Elstead
* Tol Avery: Joe
* Anthony Jochim: Paul
* Jack Daley: El taxista
Actors que no surten als crèdits :
* Peter Brocco: Un Doctor
* Joel Fluellen: Un porter

## Al voltant de la pel·lícula

El film segueix la vida de la cantant estatunidenca, vedette de Broadway i de Hollywood, Lillian Roth.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1956: Oscar al millor vestuari per Helen Rose
* 1956: Premi a la interpretació femenina (Festival de Canes) per Susan Hayward

### Nominacions

* 1956: Palma d'Or
* 1956: Oscar a la millor actriu per Susan Hayward
* 1956: Oscar a la millor fotografia per Arthur E. Arling
* 1956: Oscar a la millor direcció artística per Cedric Gibbons, Malcolm Brown, Edwin B. Willis i Hugh Hunt
* 1957: BAFTA a la millor actriu estrangera per Susan Hayward

## Referències

* ↑ «I'll Cry Tomorrow». The New York Times.
# Resolució 2059 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2059 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 de juliol de 2012. Tenint en compte la recomanació del Secretari General Ban Ki-moon i preocupat per la situació a Síria, el Consell va estendre la Missió de Supervisió de les Nacions Unides a Síria (UNSMIS) per trenta dies. El dia abans la proposta d'ampliar la Missió 45 dies i imposar sancions severes a Síria fou bloquejada per Rússia i Xina per tercer cop, cosa que va desagradar els estats occidentals membres del Consell. Segons l'informe del Secretari General, una nova extensió de la missió només seria possible si no s'utilitzaven armes pesants i es reduïa la violència

## Referències

* ↑ «Security Council Renews Mandate of Syria Observer Mission for 30 Days, Unanimously Adopting Resolution 2058 (2012)». United Nations, 20-07-2012.
* ↑ Rusland en China zeggen nee tegen Syrië-sancties, deredactie.be, 19 juliol 2012

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Salvador Sevilla i Albert

Salvador Sevilla i Albert (Monòver, Valls del Vinalopó, 1902 - Sabadell, Vallès Occidental, 1981) fou un pastor episcopalià valencià.
Com a laic col·laborà en diverses tasques a la parròquia de València. Fou ordenat diaca i prevere (1951) i exercí el seu ministeri a l'Església del Crist de Sabadell (1953-1968). Presidí durant uns anys l'Església Espanyola Reformada Episcopal, d'obediència anglicana.

## Referències

* ↑ «Salvador Sevilla i Albert». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# CDU (desambiguació)

CDU (desambiguació) té els següents significats:
* Política: Unió Demòcrata Cristiana d'Alemanya.
* Biblioteconomia: Classificació Decimal Universal.
# Muhàmmad Xarif Khwaja Taki

Mutamad Khan de nom Muhàmmad Xarif Khwaja Taki (? - 1639) fou un oficial i historiador mogol d'origen persa. Va exercir diversos alts càrrecs sota Jahangir i Xa Jahan i sota el primer va rebre el títol de Mutamad Khan amb el que és conegut. Fou bakhshi (pagador de l'exèrcit) de Xa Jahan al Dècan, i amb aquest emperador va arribar a cap d'estat major (mir bakhshi). Jahangir li va confiar la redacció de les seves memòries. Va escriure una història dels mongols iniciada amb els ancestres d'Akbar, el regnat d'aquest i el de Jahangir.

## Bibliografia

* Elliot-Dowson, History of India, volum VI.
# Husayn Nizam Xah I

Husayn Nizam Xah o Husayn Xah I fou el tercer sultà nizamxàhida d'Ahmednagar que va regnar de 1553 a 1565. Era fill de Burhan Nizam Shah I (Burhan Shah I) al que va succeir agafant el títol de regnat d'al-Muayyad min ind Allah Husayn Xah.
Ja en vida del seu pare el possibles pretendents al tron (exceptuats els germans) havien estat apartats i això li va garantir certa tranquil·litat. Va adoptar les reformes xiïtes del culte seguint la direcció iniciada pel seu pare. Alguns dels seus germans li van disputar la successió especialment Abd al-Kadir declarat enemic del xiisme, que tenia el suport de la facció de cortesans natius del Dècan. Un altre germà, Miran Xah Haydar, va intentar també ocupar el tron amb el suport del seu sogre Khwadja Djahan, senyor de Parenda. Els dos germans foren derrotats per Husayn i es van haver de refugiar a la cort del sultà adilshàhida de Bijapur al que van instigar a atacar Ahmednagar més d'una vegada. Ibrahim Adil Shah de Bijapur també va donar suport a la pretensió al tron del príncep Miran Xah Ali, esperant ocupar les fortaleses de Kaliyani i Sholapur. Durant el seu regnat l'estat de guerra amb Bijapur fou quasi permanent i en el conflicte sovint es van afegir els altres sultanats de Bidar, Golconda i Berar, d'un costat o altra. El sultà de Bijapur va obtenir el suport del raja hindú de Vijayanagar, Ram Raj, però per les seves exigències després de cada campanya i pel mal tracte que els seus soldats donaven als musulmans el van convertir en un aliat incòmode i els sultanats van acabar aliats tots en contra seva i van destruir l'imperi de Vijanagar a la batalla de Talikota del 1565, batalla en la qual Husayn Nizam Xah va dirigir les tropes del centre i fou decisiu per la victòria.
Després d'això savis i homes de lletres, sobretot de Hampi, es van establir a Ahmednagar encoratjats per la famosa princesa, Chand Bibi, la filla de Husayn.
Husayn va morir sis mesos després de la victòria, encara el 1565. No consta que hagués encunyat moneda. El va succeir Murtaza Nizam Xah (Murtaza Xah).

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, vol. 3 pags. 646-647
# Salvador Sevilla

Salvador Sevilla és el nom dels següents personatges:
* Salvador Sevilla i Albert (1902 - 1981), religiós.
* Salvador "Salva" Sevilla López (n. 1984), futbolista.
# Montlaur (Alta Garona)

Montlaur és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.
# Single-wire earth return

Single-wire earth return (SWER) o single-wire ground return és una línia de transmissió del cable senzill que subministra energia elèctrica monofàsica des d'una xarxa elèctrica a zones remotes a baix cost. La seva característica distintiva és que la presa de terra s'usa com la via de retorn per al corrent, per evitar la necessitat d'un segon filferro (o cable neutre) per actuar com un camí de retorn.
El single-wire earth return s'utilitza principalment per a l'electrificació rural, però també s'utilitza per a grans càrregues aïllades, com les bombes d'aigua. També s'utilitza per a corrent continu d'alta tensió sobre cable de transmissió submarí. La tracció elèctrica monofàsica ferroviària, com ara el tren lleuger, utilitza un sistema molt similar. En aquest sistema s'utilitzen resistències a la presa de terra per reduir els riscos de tensions de fase, però els corrents de retorn primaris a través dels carrils.

## Referències

* ↑ «Electric Traction - Return». Railway Technical Web Pages. Arxivat de l'original el 29 d’abril 2007. [Consulta: 27 abril 2013].

## Bibliografia

* The Electricity Authority of New South Wales. High Voltage Earth Return Distribution for Rural Areas (en anglès). 4., 1978.

## Enllaços externs

* Rural power.org Arxivat 2012-07-21 a Wayback Machine.; Excellent site on this topic. Provides the PDF of Mandeno's article.
* Manual for Single Wire Earth Return Power Systems Arxivat 2012-08-06 a Wayback Machine. From the Network Power Standards Branch of the Australian Northern Territory Government. Includes dimensioned mechanical drawings and parts lists.
* AS2558-2006, Transformers for use on Single Wire Earth-Return Distribution Systems Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.- An Australian standard
* Saskatchewan in Canada has operated SWER for more than fifty years Arxivat 2012-03-22 a Wayback Machine.
* Distributed generation as voltage support for single wire earth return systems, Kashem, M.A.; Ledwich, G.; IEEE Transactions on Power Delivery, Volume 19, Issue 3, July 2004 Page(s): 1002 - 1011
# Mansionarius

Un mansionarius era un oficial romà que, a l'antiga Roma, gestionava i supervisava una mansio, edificis que repartits al llarg de tota la xarxa viària de calçades de l'imperi, feien d'allotjament, posada i estació de manteniment, refresc i reposició de carros i cavalls dels viatgers.
Posteriorment amb l'arribada del cristianisme el mateix terme es va emprar per un càrrec eclesiàstic o al servei d'un rei.

## Els mansionarius d'Orient

A les rutes terrestres que l'Imperi romà mantenia amb l'Orient també era tradició construir-hi mansiones, però allà rebien el nom grec de katàlisis (κατάλυσις) o katagogé (καταγωγῆ), segons l'historiador Heròdot. Actualment es coneixen amb el nom de caravanserralls. Hi havia 111 mansiones en la ruta entre Sardes i Susa. Com a occident, eren construïdes a càrrec de l'estat i no s'hi podien fer estades llargues, només una nit o el temps suficient per abeurar i donar descans als cavalls o els camells.

## Referències

* ↑ Greek antiquities. A dictionary of Greek and Roman antiquities, ed. by W. Smith, 1848, p. 729–.
* ↑ Mansio. Article by James Yates, M.A., F.R.S.
* ↑ Charles Du Fresne Du Cange (sieur). Glossarium mediae et infimae latinitatis: A-Z. Firmin Didot fratres, 1845, p. 238–.
* ↑ . Brill Archive, p. 641–. GGKEY:ASTQP6CCE99.
* ↑ Herodotus. Les neuf livres des histoires de Herodote ... plus un recueil de George Gemiste dict Plethon des choses depuis la journee de Mantinee (etc.). Iean de Roigny, 1556, p. 406–.
* ↑ Heròdot, "Històries" V.52, 53, VI.118
* ↑ Mehrdad Kia. The Persian Empire: A Historical Encyclopedia [2 volumes]: A Historical Encyclopedia. ABC-CLIO, 27 juny 2016, p. 1–. ISBN 978-1-61069-391-2.
* ↑ Xenofont "Anàbasi" I.8
* ↑ Claudi Elià "Història vària" I.32

## Vegeu també

* Calçada romana
* Mansio
* Via Augusta
# Ibn as-Sayrafí

Abu-Bakr Yahya ibn Muhàmmad ibn Yússuf ibn as-Sayrafí al-Ansarí, més conegut simplement com a Ibn as-Sayrafí, fou un historiador i poeta andalusí nascut a Granada el 1074. Va compondre una obra poètica abundant.
És notable principalment per una història de la dinastia almoràvit fins al 1162 no trobada però de la que se'n esmenten alguns fragments a altres obres (al Bayan d'Ibn Idhari). Va morir a Oriola vers el 1162.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, vol. III, pag. 957
# Saló de la Fama de la FIBA

El FIBA Hall of Fame o Saló de la Fama de la FIBA és un guardó que atorga la Federació Internacional de Basquetbol i que reconeix i premia als qui han col·laborat per tal que el bàsquet hagi augmentat en popularitat.
El FIBA Hall of Fame es va inaugurar l'1 de març de 2007 i la seva seu se situà a Alcobendas, Madrid.

## Referències

* ↑ Baumann: "El Hall of Fame honrará a quienes han hecho popular este deporte" Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., ACB.com, 1 de març de 2007 (castellà)
* ↑ Díaz-Miguel, F. Martín, Saporta y A. López, españoles en Salón de la Fama Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., ACB.com, 1 de març de 2007 (castellà)
# Brères

Brères és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 33 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Brères era de 33 persones. Totes les 16 famílies que hi havia eren parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 20 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 1 estava desocupat. 17 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 17 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Brères el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 20 eren actives i 8 eren inactives. De les 20 persones actives 18 estaven ocupades (10 homes i 8 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 8 persones inactives 5 estaven jubilades i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Brères hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 244 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Brères a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Brères a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.