OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bernardo Aliprandi

Bernardo Aliprandi (Milà, 1710 – Frankfurt del Main, 1792) fou un compositor i violoncel·lista italià.
Poc se sap sobre la joventut i la formació de Aliprandi. Les primeres notícies que sentim d'ell és el nomenament d'un músic de cambra l'octubre de 1731 de Múnic en la cort de Baviera, més tard 22 d'agost de 1737, es va convertir en un compositor de la música de cambra, en reemplaçament de Giovanni Battista Ferrandini i finalment Konzertmeister (concertino). Amb aquest últim càrrec va venir també l'augment del seu salari a 1.200 florins, contra els 1.000 de principis de 1731. El 1778 es va retirar a Frankfurt amb una pensió de 500 florins, on va morir uns anys més tard.
Al costat de la música instrumental, Aliprandi també va ser molt actiu en el camp de l'òpera, encara que les seves obres semblen molt conservadora i no en línia amb les obres d'altres compositors italians contemporanis seus. La seva família també es recorda en Bernat Maria Aliprandi, també violoncel·lista i compositor.

## Referències

* ↑ van Boer, Bertil. Historical Dictionary of Music of the Classical Period. Scarecrow Press, 5 d'abril de 2012, p. 31. ISBN 978-0-8108-7386-5.
# Bernardo Bellotto

Bernardo Bellotto, també anomenat Canaletto el jove (Venècia 1721 - Varsòvia 1780), fou un pintor vedutista.
Nebot de Canaletto, de qui va rebre influència, com també de Viviano Codazzi. En els inicis de la seva carrera, fou un protegit del col·leccionista venecià Anton Maria Zanetti el vell, el qual fou l'agent de Canaletto entre 1727 i 1730. Va viure a Venècia fins a 1742, data que es va traslladar a Roma i posteriorment a Dresden. Va ser pintor de la cort del príncep elector Frederic August II i posteriorment d'Estanislau II de Polònia. La seva pintura té aquest curós realisme de la pintura del seu oncle, encara que amb colors més freds i major predomini del clarobscur.

## Referències

* ↑ Kowalczyk, 2012, p. 24.
* ↑ Lucchese, 2020, p. 1.
* Artericerca - Bernardo Bellotto Arxivat 2009-09-05 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Kowalczyk, Bozena Anna «Belloto and Zanetti in Florence» (pdf) (en anglès). The Burlington Magazine. The Burlington Magazine Publications [Londres], Volum 154, número 1306, 2012.
* Lucchese, Enrico. «ZANETTI, Anton Maria» (HTML) (en italià). Dizionario Biografico degli Italiani. Treccani, 2020. [Consulta: 31 desembre 2022].
# Barcelona Design Festival

El Barcelona Design Festival és un festival de disseny que es fa a Barcelona. La segona edició té a lloc el 2012 entre el 26 de juny i el 5 d'octubre a diversos espais de la ciutat. L'objectiu del festival és fer visible el potencial de les empreses, els emprenedors i els professionals per ajudar-los a competir a escala internacional.

## Activitats

Amb dos epicentres d'activitat -el FADfest com a tret de sortida i la BCN Design Week com a cloenda- aquest esdeveniment compta amb un dens programa d'activitats que intenten acostar el disseny a la societat i promouen aquesta disciplina en els àmbits ciutadà, professional i empresarial, tot cobrint les dimensions econòmica i cultural del disseny.
* FADfest és l'esdeveniment anual del Foment de les Arts i del Disseny (FAD) que celebra l'excel·lència creativa, reconeix la feina de professionals i empreses i apropa el disseny a la ciutadania. Un aparador per descobrir les millors propostes de l'any en arquitectura, interiorisme, disseny gràfic, publicitat, disseny industrial, artesania, art i moda.

## Espais

El festival es du a terme a diversos espais de la capital catalana:
* Foment de les Arts i del Disseny
* Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB)
* Filmoteca de Catalunya
* Fàbrica Moritz
* Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA)
* Altres espais

## Referències

* ↑ PALAU, Maria Disseny intrèpid El Punt Avui
* ↑ Barcelona Design Festival busca projecció mundial. El Periódico
* ↑ El Barcelona Design Festival omple l'estiu de creativitat, Ajuntament de Barcelona
* ↑ II Barcelona Design Festival, Generalitat de Catalunya
* ↑ II FADfest, la gran cita anual del disseny a Barcelona, Generalitat de Catalunya

## Enllaços externs

* Barcelona Design Festival - Lloc web oficial
# Bernhard Cullmann

Bernhard Cullmann (Rötsweiler, 1 de novembre de 1949) és un exfutbolista alemany de la dècada de 1970.

## Trajectòria esportiva

Començà la seva carrera el 1969 al SpVgg Porz, fins que fitxar pel 1. FC Köln el 1970. Disputà 341 partits a la Bundesliga fins a la seva retirada el 1983. Fou 40 cops internacional amb Alemanya Federal entre 1973 i 1980, marcant sis gols. Participà en el Mundial 1974 (on fou campió del món) i 1978 i a l'Eurocopa 1980 (essent també campió). Entre 1991 i 1996 formà part de la junta directiva del Colònia. El seu fill Carsten Cullmann també ha estat jugador del club.

## Referències

* ↑ «Cullmann, Bernhard» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 10 abril 2011].

## Enllaços externs

* Perfil a worldfootball.net
* Perfil a fussballdaten.de
Bernhard Cullmann amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1974
1 Maier •
2 Vogts •
3 Breitner •
4 Schwarzenbeck •
5 Beckenbauer (c) •
6 Höttges •
7 Wimmer •
8 Cullmann •
9 Grabowski •
10 Netzer •
11 Heynckes •
12 Overath •
13 Müller •
14 Hoeneß •
15 Flohe •
16 Bonhof •
17 Hölzenbein •
18 Herzog •
19 Kapellmann •
20 H. Kremers •
21 Nigbur •
22 Kleff •
Entrenador: Schön
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1978
1 Maier •
2 Vogts •
3 Dietz •
4 Rüssmann •
5 Kaltz •
6 Bonhof •
7 Abramczik •
8 Zimmermann •
9 Fischer •
10 Flohe •
11 Rummenigge •
12 Schwarzenbeck •
13 Konopka •
14 D. Müller •
15 Beer •
16 Cullmann •
17 Hölzenbein •
18 Zewe •
19 Worm •
20 H. Müller •
21 Kargus •
22 Burdenski •
Seleccionador: Schön
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Eurocopa 1980
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Cullmann •
4 K. Förster •
5 Dietz •
6 Schuster •
7 B. Förster •
8 Rummenigge •
9 Hrubesch •
10 Müller •
11 Allofs •
12 Memering •
13 Bonhof •
14 Magath •
15 Stielike •
16 Zimmermann •
17 Del'Haye •
18 Matthäus •
19 Votava •
20 Kaltz •
21 Junghans •
22 Immel •
Seleccionador: Derwall :
# Beatriu del Regne Unit

Beatriu del Regne Unit és el nom dels següents personatges:
* Beatriu del Regne Unit (princesa de Battenberg) (1857-1944)
* Beatriu del Regne Unit (duquessa de Galliera) (1884-1966)
* Beatriu del Regne Unit (princesa del Regne Unit) (1988)
# Bloomington (Illinois)

Bloomington és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del tenia 74.975 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bloomington tenia 64.808 habitants, 26.642 habitatges, i 15.718 famílies. La densitat de població era de 1.112,1 habitants/km².
Dels 26.642 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,3% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 41% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 12,5% entre 18 i 24, un 33,3% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.496 $ i la renda mediana per família de 61.093 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.736 $ mentre que les dones 29.077 $. La renda per capita de la població era de 24.751 $. Aproximadament el 4,3% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personatges il·lustres

* Clinton Joseph Davisson, premi Nobel de Física el 1937.
* Minnie Saltzmann-Stevens (1878-1950) contralt.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bloomington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bloomington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* Bloomington - Lloc web oficial
# Brassica carinata

Brassica carinata (mostassa d'Etiòpia) és una espècie de planta oleaginosa del gènere de la col (Brassica). Es creu que és el producte d'una hibridació antiga entre Brassica nigra i Brassica oleracea(Prakash i Hinata, 1980). Encara que B. carinata es cultiva a Etiòpia per les seves llavors oleaginoses generalment té alts nivells dels indesitjables glucosinolats i d'àcid erúcic (Getinet et al. 1997), essent una mala elecció de cultiu comparat amb Brassica napus (colza).
També és una verdura de fulla que es coneix com a yabesha gomen en idioma amhàric. Hi ha varietats com l'anomenada Texsel, adaptades al cultiu en climes temperats.
En climes temperats se sembra quan el sòl té entre 10 i 15 ªC en fileres separdes 30 cm, les plantes s'aclareixen a 2,5 cm entre elles.
Les seves flors són molt atractives per a les abelles i hi cullen el pol·len i el nèctar.

## Referències

* ↑ Alemaheyu, N. and Becker, H. (2002), "Genotypic diversity and patterns of variation in a germplasm material of Ethiopian mustard (Brassica carinata A. Braun)", Genetic Resources and Crop Evolution, 49(6):573-582
* ↑ Getinet, A., Rakow, G., Raney, J. P. and Downey, R. K.(1997) "Glucosinolate content in interspecific crosses of Brassica carinata with B. juncea and B. napus", Plant Breeding 116 (1):39–46
* ↑ Prakash, S. and Hinata, K. (1980), "Taxonomy, cytogenetics and origin of crop Brassicas, a review", Opera Botanica, 55:1-57
* ↑ U, N. (1935), "Genome-analysis in Brassica with special reference to the experimental formation of B. napus and peculiar mode of fertilization.", Japanese Journal of Botany, 7:389-452
* ↑ Zemede Asfaw, "Conservation and use of traditional vegetables in Ethiopia" Arxivat 2012-07-07 a Wayback Machine., Proceedings of the IPGRI International Workshop on Genetic Resources of Traditional Vegetables in Africa (Nairobi, 29–31 August 1995)
* ↑ Plants for a Future. «Brassica carinata», 10-06-2008.
* ↑ Royal Horticultural Society Propagating plants 1999
# Bolemoreus

Bolemoreus és un gènere d'ocells de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per dues espècies:
* Bolemoreus frenatus - menjamel embridat
* Bolemoreus hindwoodi - menjamel de Hindwood

## Referències

* ↑ «Bolemoreus (Bolemoreus sp.) - Avibase». [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Honeyeaters – IOC World Bird List». [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Data Zone - BirdLife International». [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Mielero embridado - eBird» (en castellà). [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ Higgins, Peter J.; Christidis, Les; Ford, Hugh «Bridled Honeyeater (Bolemoreus frenatus), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.brihon1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Higgins, Peter J.; Christidis, Les; Ford, Hugh «Eungella Honeyeater (Bolemoreus hindwoodi), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.eunhon1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ «Mielero de Hindwood - eBird» (en castellà). [Consulta: 4 octubre 2024].
# Regions i Pobles Solidaris

Regions i pobles solidaris (RPS) és una federació de partits polítics regionalistes i autonomistes de l'estat francès. El seu president és Gustave Alirol.

## Història

El juny de 1994, partits regionalistes alsacians, bascs, bretons, català, corsos, occitans i savoians van presentar una llista comuna per a les eleccions europees. Amb el nom de "Regions i pobles solidaris", estava dirigit per Max Simeoni i també aplegava algunes personalitats de la societat civil, entre les quals el cantant Renaud, que compartien simpaties pel regionalisme. La llista va obtenir 76.436 vots (el 0,39% dels vots emesos). El novembre de 1994, aquests partits, reunits a Ais de Provença, van decidir continuar la dinàmica d'aquesta llista creant un moviment polític anomenat Regions i Pobles Solidaris. El Congrés Constitutiu es va celebrar el novembre de 1995, a Rennes.

## Reivindicacions

En el seu congrés celebrat a Brignogan-Plage (Bretanya) el 25 d'agost de 2005 adoptaren les següents proposicions:
* Ratificació per part de l'estat francès de la Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries, modificació de l'article 2 de la constitució francesa i oficialització de totes les llengües parlades a França.
* Creació de regions amb un estatut específic a Savoia, País Basc Nord i Catalunya Nord, creació d'un àmbit administratiu a Bretanya incloent el departament del Loira Atlàntic i la creació d'una inter-regió occitana.
* Establiment d'una república federal a França.
* Reglament polític i mesa per tractar les reivindicacions autonomistes.
* Apropament dels presos corsos, bascos, bretons i occitans.

## Partits membres

* A Occitània, el Partit Occitan.
* Al País Basc Nord: el Partit Nacionalista Basc, Eusko Alkartasuna, Abertzaleen Batasuna i Euskal Herria Bai.
* A la Catalunya del Nord: Esquerra Republicana de Catalunya, Unitat Catalana i Sí al País Català.
* A la Bretanya: Unió Democràtica Bretona.
* A Savoia, el Moviment Regió Savoia.
* A Còrsega, el Partit de la Nació Corsa i Femu a Corsica
* A Alsàcia, la Unser Land.
* A la Mosel·la, Le Parti des Mosellans.

## Antics membres

* A la Catalunya del Nord: Convergència Democràtica de Catalunya
* A Alsàcia, la Unió del Poble Alsacià va desaparèixer l'any 2009 per fusionar-se amb Fer's Elsass donant lloc a Unser Land.
* Al Franc Comtat, el Reagrupament del Poble Franc-Comtès (RPFC) fou membre de 1994 a 1999.
* La Lliga Savoiana, qui tenia estatut d'observador, en fou exclòs arran d'unes declaracions islamòfobes del seu fundador.
* Frankiz Breizh desaparegué el 2008. La major part dels membres s'integraren en l'UDB
# 459 aC

L'any 459 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República Romana es coneixia com l'Any del consolat de Vibulà i Corneli Cos, o, de vegades, any 295 Ab urbe condita o de la fundació de Roma. La denominació 459 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode més usat a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Grècia

* Atenes s'alia amb la ciutat de Mègara que es troba sota pressió de Corint. Aquesta aliança condueix a la guerra entre Corint i Atenes. La primera batalla, va ser a Haliesis, al Golf Sarònic, amb una victòria contundent per part de Corint. A la batalla de Cecrifalea (una de les illes Saròniques) va resultar vencedora Atenes, posant punt final a aquesta guerra.
* Expedició atenesa contra Xipre i Egipte, comandada per Caritímides. Atenes va enviar 200 naus i un exèrcit, per ajudar la rebel·lió d'Inaros, cap dels libis i aixecat contra els perses. Van prendre la ciutat de Memfis i van assetjar el «Castell Blanc», la seva ciutadella, que no van poder ocupar. Finalment, l'any 454 aC l'intent va fracassar.

### República Romana

* Quint Fabi Vibulà i Luci Corneli Cos Maluginense són elegits cònsols. Vibulà a derrotar en aquest any als volscs, que assetjaven Antium, i als eques, que havien conquerit Túsculum. Per aquestes victòries va celebrar un triomf al seu retorn a Roma.

### Sicília

* Ducetius, rei dels sículs, va destruir la ciutat siciliana de Morgantina per tal d'aconseguir fama. També va fundar la ciutat de Menes.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Tucídides. Història de la Guerra del Peloponnès, I, 105
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XI, 78
* ↑ Tucídides. Història de la Guerra del Peloponnès, I, 104
* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita, III. 23
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 78
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XI, 91
# Abd-as-Salam

Abd-as-Salam és el nom dels següents personatges:
Abd-as-Salam forma part del nom de molts personatges:
* Abd-as-Salam ibn Maixix, sufí marroquí
* Abdus Salam, físic i professor universitari pakistanès
* Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad ibn at-Tayyib ibn Abd-as-Salam al-Hassaní al-Qadirí, historiador i biògraf marroquí
* Abu-l-Hàkam Abd-as-Salam ibn Abd-ar-Rahman ibn Muhàmmad ibn Abd-ar-Rahman al-Lakhmí, més conegut com a Ibn Barrajan, teòleg andalusí
* Abu-Muhàmmad Abd-as-Salam ibn al-Hàssan al-Qaysaraní al-Misrí, més conegut com a Ibn at-Túwayr, historiador egipci
* Jehad Abdussalam Muntasser, jugador de futbol libi
* Taqí-d-Din Abu-l-Abbàs Àhmad ibn Abd-as-Salam ibn Abd-Al·lah ibn Taymiyya al-Harraní, teòleg musulmà hanbalita

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Abd-as-Salam, tot i que no en fos el nom principal
# Abd-ar-Ridà (nom)

Abd-ar-Ridà és un nom masculí teòfor àrab islàmic xiïta (àrab: عبد الرضا, ʿAbd ar-Riḍā) que literalment significa ‘Servidor d'ar-Ridà’, en referència a l'imam Alí ar-Ridà. Si bé Abd-ar-Ridà és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Rida, Abd al-Riza, Abdulredha... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen musulmans xiïtes no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Estrictament no es tracta d'un nom teòfor, ja que l'imam al qual fa referència el nom —l'imam Alí ar-Ridà— no és una divinitat, sinó un ésser humà, però com que, segons els xiïtes, és un ésser humà excepcional es pot interpretar aquest nom com un nom teòfor, establint un paral·lelisme amb els nombrosos noms teòfors àrabs que inclouen la partícula Abd.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Abd-ar-Ràziq (nom)

Abd-ar-Ràziq és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد الرازق, ʿAbd ar-Rāziq) que literalment significa ‘Servidor de Qui proveeix’, essent «Qui proveeix» un atribut de Déu. Si bé Abd-ar-Ràziq és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Raziq, ‘Abdul Razieq... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «رزق». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «رزق». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «رزق» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ A més dels 99 noms o atributs de Déu «canònics», alguns musulmans accepten l'existència d'altres atributs o epítets de Déu, documentats bé a l'Alcorà bé en els hadits del Profeta; aquest seria el cas d'ar-Ràziq.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Bernadino Luís Machado Guimarães

Bernardino Luís Machado Guimarães (Rio de Janeiro, 28 de març de 1851 - Porto, 29 d'abril de 1944) va ser el tercer i vuitè president electe de la República portuguesa. Va estudiar Filosofia i Matemàtiques en la Universitat de Coimbra. Va tenir una important repercussió com a dirigent maçó en la 'Loja Perseverança' del Gran Orienti Lusitano, arribant a ser president de la lògia entre 1895 i 1899. Després de l'arribada de la república, va ser nomenat ministre d'Afers exteriors i ministre de l'Interior, i va arribar a ser president de Portugal dues vegades.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Fundação Mário Soares. «Biografia». [Consulta: 22 gener 2011].
# Raja Club Athlétic Casablanca

El Raja Club Athlétic Casablanca (àrab: نادي الرجاء الرياضي, Nādī ar-Rajāʾ ar-Riyāḍī, ‘Club Esportiu de l'Esperança’, conegut com a الرجاء البيضاوي, ar-Rajāʾ al-Bayḍāwī, ‘l'Esperança de Casablanca’) és un club esportiu de la ciutat de Casablanca, al Marroc.

## Presidents

* 1981 - 1984: Abdellah El Ferdaous
* 1985 - 1989: Abdelkader Retnani
* 1990 - 1992: Mhamed Aouzal
* 1992 - 1998: Abdellah Rhallam
* 1998 - 2002: Ahmed Ammor
* 2002 - 2004 : Abdesslam Hanat
* 2004 - 2007: Abdelhamid Souiri
* 2007 - 2012: Abdellah Rhallam
* 2012 - Avui: Mohamed Boudrika

## Palmarès

* Supercopa africana de futbol:
** 1999, 2019
* Copa afro-asiàtica de futbol:
** 1999
* Lliga de Campions de la CAF:
** 1989, 1997, 1999
* Copa Confederació Africana de futbol:
** 2018
* Copa de la CAF de futbol:
** 2003
* Copa de Clubs de la UNAF:
** 2015
* Lliga marroquina de futbol:
** 1988, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2004, 2009, 2011, 2013, 2020
* Copa marroquina de futbol:
** 1974, 1977, 1982, 1996, 2002, 2005, 2012, 2017
* Copa aràbiga de futbol:
** 2006
* Copa aràbiga d'estiu:
** 2007

## Jugadors destacats

* Abdelmajid Dolmy
* Moustapha Moustawdaa
* Mouhssine Iajour
* Soufiane Alloudi
* Salaheddine Bassir
* Youssef Safri
* Talal El Karkouri
* Bouchaib El Moubarki
* Alain Gouaméné
* Amin Erbati
* Dieudonné Londo
* Yssouf Kone

## Colors

Els colors tradicionals del club són el verd i el blanc.

## Referències

* ↑ «Morocco - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Morocco - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Web de seguidors
# Bernadette Swinnerton

Bernadette Swinnerton va ser una ciclista britànica. Va guanyar una medalla de plata al Campionat del Món en ruta de 1969, per darrere de la estatunidenca Audrey McElmury.

## Referències

* Resultats a cyclingarchives.com
* Resultats a cyclebase.nl