OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Perla shestoperowi

Perla shestoperowi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Geoffroy, 1762. Histoire abrégée des insectes qui se trouvent aux environs de Paris; dans laquelle ces animaux sont rangés suivant un ordre méthodique 2:229.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Navàs, 1933. Broteria, Ser. Trimest.: Cienc. Nat. 29:37.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Décadas de insectos nuevos (llatí)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:507.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Picrotoxina

La picrotoxina és un compost químic extret de la planta enfiladissa Anamirta cocculus. És tòxica per als humans i la seva ingestió provoca convulsions.
L'extracte és una mescla equimolecular de picrotoxinina i de picrotina, però només la picrotoxinina és activa biològicament. Aquests dos compostos es diferencien per l'existència d'un grup funcional dimetilmetanol a la picrotina, en lloc d'un grup isopropenil a la picrotoxinina
La picrotoxina és un inhibidor dels canals iònics GABA$_A$. La seva inhibició comporta un augment de l'activitat elèctrica del cervell provocant convulsions.

## Utilització terapèutica

La picrotoxina es pot usar per al tractament d'intoxicacions agudes per barbitúrics els quals mantenen oberts els canals GABA$_A$ més temps del que és normal.

## Notes i referències

* ↑ Jarboe C. H., Poerter L. A. and Buckler R. T. (1968) Structural aspects of picrotoxinin action. J. Med. Chem. 11, 729–731.
# Placa dental

La placa dental o placa dentària (dita també biofilm oral o placa bacteriana), i popularment tosca, tova, tur, carrall o rovell de (les) dents és una acumulació heterogènia d'una comunitat microbiana variada, aeròbia i anaeròbia, envoltada per una matriu intercel·lular de polímers d'origen salival i microbià. Aquests microorganismes poden adherir o dipositar-se sobre les parets de les peces dentàries. La seva presència pot anar associada a la salut, però si els microorganismes obtenen els substrats necessaris per a sobreviure i persisteixen molt de temps sobre la superfície dental, es poden organitzar i causar càries, gingivitis o malaltia periodontal (malalties de les genives).
Les genives envermellides, inflamades o que sagnin poden ser els primers senyals d'una gingivitis. Si la malaltia és ignorada, els teixits que mantenen les dents al seu lloc es poden començar a destruir i eventualment es causa la pèrdua de les dents.
La placa dental es forma a la superfície de dents, geniva i restauracions, i difícilment es pot veure a ull nu, llevat que estigui tenyida. La seva consistència és tova, mat, de color blanc-groc. Es forma al cap de poques hores i no s'elimina amb aigua amb pressió. Varia d'un individu a un altre, i també varia la seva localització anatòmica. Si la placa dental es calcifica, pot donar lloc a l'aparició de càlcul dental sobre tàrtar.

## Referències

* ↑ «tosca dental». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.

## Bibliografia

* NIDCR.Nih.gov/HealthInformation/DiseasesAndConditions/ToothDecay/LaPlaca.htm Arxivat 2007-10-16 a Wayback Machine. (publicat sota domini públic).
* Negroni. Microbiologia estomatològica: Fonaments i guia pràctica. (2004). Editorial Panamericana. Buenos Aires.
* Pardi G, Perrone M, Mazzali de R R. Trichomonas tenax: protozoario flagel·lat de la cavitat bucal: Consideracions generals. Acta Odontològica Veneçolana .
* Pardi G, Perrone M, Acevedo AM, Mazzali de R R. Algunes consideracions sobre Rothia dentocariosa com microorganisme resident de la cavitat bucal. Acta Odontològica Veneçolana .
* Zerón Agustí. Biofilm Microbià, Noves perspectiva en el control de placa bacteriana. Rev Odontologia Actual • Any IV. No 43 Desembre (2006).

## Vegeu també

* Càries
* Streptococcus sanguinis
* Tàrtar dentari
* Tartrectomia
* Recessió parodontal
# Pisum sativum subsp. arvense

El tirabec, estirabec o pèsol caputxí, pèsol mollar, pèsol fi o pèsol de bullir (Pisum sativum var, arvense, P. arvense L.) és una planta herbàcia anual de la família de les lleguminoses (Fabaceae), més o menys enfiladissa, pròpia de la conca mediterrània encara que molt estesa a tot el món. Es conrea per a obtenir unes petites llavors i les beines o bajoques tendres comestibles que els emboliquen, conegudes com a tirabec o estirabec, en tots dos casos molt preats per al consum humà. Es tracta de verdures de temporades molt curtes, a penes algunes setmanes a l'entrada de la primavera.

## Descripció

Va estretament lligada amb el pèsol de jardí, les beines i les llavors del qual immadures s'utilitzen a tot el món com a vegetals verds.
És un llegum anual que puja amb tiges febles i relativament suculents. Les guies sovint tenen d'1,22 a 1,52 m de llarg, però quan es conreen soles, les tiges febles del pèsol de camp eviten que creixi a més de 0,46 a 0,61 m d'altura.
Les fulles tenen dos folíols i un circell. Les flors són blanques, rosades o porpres. Les beines porten llavors que són grans (unes 8820 llavors / quilogram), gairebé esfèriques, i blanques, grises, verdes o marrons.
El sistema d'arrels és relativament poc profund i petit, però bé nodulat.

## Història

El tirabec, també conegut com a pèsol de camp, ha estat un conreu de lleguminoses de gra important durant mil·lennis, les llavors que mostren característiques domèstiques que daten d'almenys 7000 anys s'han trobat en llocs arqueològics al voltant del que ara és Turquia.

## Cuina

A causa de la petita grandària de les llavors, els tirabecs van amb tot, són de textura cruixent i alhora suau amb una sabor una mica dolça i un toc molt lleuger d'amargor, essent recomanable que es consumeixi el més fresc possible, puix que amb el pas dels dies la beina esdevé dura i el tirabec perd el gust.

## Noms populars

Per als noms a les Balears, vegeu Els noms mallorquins de Pisum sativum i Pisum sativum ssp. arvense i l'etimologia d’estrigassó.

## Referències

* ↑ https://fdocuments.ec/document/terminologia-de-productes-del-supermercat-aquest-recull-de-termes-.html?
* ↑ Biblioteca d'Oregon
* ↑ Field Pea
* ↑ «Miscel·lània d’homenatge a Joan Martí i Castell I» (pdf) p. 234.
# Plat (gastronomia)

Un plat o un guisat és una preparació culinària que es menja tal com està en un servei a taula. Habitualment està sobre un recipient que també es diu plat, i es pot menjar amb ajuda d'una cullera o d'una forquilla i un ganivet. Preparacions com, per exemple, pans i galetes, poden menjar-se també a taula, però no es consideren plats. Un àpat típic i complet, als Països Catalans solen constar de dos plats, que solem anomenar primer plat i segon plat, ja que un es menja després de l'altre. Després, se solen menjar unes postres. En altres cultures un àpat consta sempre d'un sol plat. De vegades es poden servir molts plats a taula, per exemple, en el cas de les tapes.

## Referències

* ↑ «Plat (gastronomia)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Pokrovka (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Pokrovka».
Pokrovka (en rus: Покровка) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 95 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Plaisance

«Plaisance» té aquests significats:
* Plaisance (Viena), comuna francesa al departament de Viena.
* Plaisance (barri de París), un barri administratiu de la ciutat de París.
* Plaisance (Seychelles), un districte administratiu de l'illa de Mahe, a les Seychelles.
«Plaisance» també forma part dels següents topònims:
* Neuilly-Plaisance, una comuna francesa al departament de Sena Saint Denis.
* Cantó de Neuilly-Plaisance, un cantó del departament francés de Sena Saint Denis.
«Plaisance» és també la versió francesa del topònim occità Plasença. Vegeu Plasença.
# Plainville

«Plainville» té aquests significats:
* Plainville (Connecticut)
* Plainville (Eure)
* Plainville (Geòrgia)
* Plainville (Illinois)
* Plainville (Indiana)
* Plainville (Kansas)
* Plainville (Massachusetts)
* Plainville (Oise)
# Pont d'Arslanagić

El pont de Perovića, més conegut com a pont d'Arslanagić, és una estructura que s'edificà originàriament al poble d'Arslanagića Most, i al municipi de Trebinje més tard, sobre el riu Trebišnjica, a Bòsnia i Hercegovina. Data del segle xvi i està inclòs en la llista de monuments nacionals de Bòsnia i Hercegovina.

## Història

Va ser construït per ordre i fiançament del gran visir Sokollu Mehmet Paşa i inaugurat el 1574, per tal de connectar Bòsnia amb la mar Adriàtica, principalment amb les ciutats de Novim —avui Herceg Novi— i Dubrovnik. El 1687, amb la captura de Novim pels venecians, que va provocar la retirada de la població rica musulmana rica cap a Trebinje, el pont va perdre la seva importància. A finals de la Segona Guerra Mundial, el 1944 fou atacat pels txètniks i resultaren parcialment destruïts uns 8 metres de longitud de l'ala esquerra, que foren reemplaçats per una estreta franja de formigó al finalitzar la guerra.
Arran de la construcció d'una presa hidroelèctrica al Trebišnjica el 1965 va quedar abnegat sota l'aigua del llac d'acumulació. A petició de l'Institut de monuments culturals, fou desmantellat i transportat aigües avall. Restà a un camp del municipi de Trebinje fins a ser reconstruït entre els anys 1970 i 1972, reubicat a uns 10 quilòmetres del centre de la ciutat de Trebinje. Durant la guerra de Bòsnia, l'any 1993 l'alcalde de la ciutat de Trebinje va canviar el nom tradicional del pont, anomenant-lo Perovića.

## Referències

* ↑ «Arslanagića bridge, the historic monument». kons.gov.ba. Commision to preserve national monuments. Arxivat de l'original el 16 d’octubre 2014. [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ «Arslanagića most». bhtourism.ba. Bhtourism. Arxivat de l'original el 20 de setembre 2017. [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ SR Bosne i Hercegovine, 1960, p. 48.
* ↑ Korać, 1971, p. 404.
* ↑ «Kulturno-istorijski spomenici». Turistička organizacija Trebinje. Arxivat de l'original el 30 d’octubre 2016. [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ «Most o kojem su nas pogrešno učili…». http://radiotrebinje.com. Radiotrebinje. [Consulta: 19 setembre 2017].

## Bibliografia

* Korać, Vojislav. Trebinje: istorijski pregled — tom 2, izdanje 2. Trebinje: Zavičajni muzej, 1971.
* SR Bosne i Hercegovine, Zavod za zaštitu spomenika kulture. Naše starine, tomovi 7-9. Sarajevo: Zavod za zaštitu spomenika kulture SR Bosne i Hercegovine, 1960.
# Portada/article agost 29
## Voltaire

François Marie Arouet (París, 21 de novembre de 1694 – 30 de maig de 1778), anomenat Voltaire, fou un escriptor i filòsof francès del Segle de les Llums. Va marcar el segle xviii i va ocupar un lloc particular a la memòria col·lectiva dels francesos. Amb ell s'inicia la figura de l'intel·lectual compromès amb el servei de la veritat, de la justícia i de la llibertat de pensament. Fou escollit membre de l'Acadèmia francesa el 1746.
Símbol de la Il·lustració, cap de files del partit filosòfic, el seu nom resta associat al seu combat pel progrés i la tolerància i contra «la infàmia», nom que va donar al fanatisme religiós. Era tanmateix deista i el seu ideal era el d'una monarquia moderada i liberal, il·lustrada pels «filòsofs». Va actuar d'altra banda amb les elits avançades de l'Europa de la Il·lustració servint-se de la seva immensa notorietat..
# Portada/article agost 6
## Andy Warhol

Andy Warhol (6 d'agost de 1928, Pittsburgh, PA – 22 de febrer de 1987, Nova York) va ser un pintor estatunidenc, figura central del moviment conegut com pop art. Després d'una reeixida carrera com a il·lustrador comercial, Warhol es va fer famós en tot el món pel seus treballs com a pintor, cineasta, productor musical, escriptor i escultor.
El treball de Warhol, malgrat les múltiples crítiques oposades, ha estat objecte després de la seva mort de nombroses exposicions, llibres i pel·lícules. En general, Warhol és reconegut com un dels artistes més famosos del segle xx, de manera que va aconseguir molt més que el seu gran somni: «ésser famós durant 15 minuts».
# Pont Morandi

El pont Morandi (en italià Ponte Morandi) és un pont atirantat de la ciutat de Gènova, que porta l'autopista A10 sobre el torrent Polcevera i uneix per carretera els barris de Sampierdarena i Cornigliano. Va ser construït de 1963 a 1967 d'acord amb el projecte de l'enginyer Riccardo Morandi, que li dona nom.
El pont té una longitud de 1.102 metres, el tauler és a una altura de 45 metres i té tres piles de formigó armat que arriben als 90 metres d'altura. La llum màxima és de 210 metres.
El 14 d'agost de 2018 una secció del pont es va enfonsar causant almenys trenta morts. El pont havia estat objecte de manteniment durant l'any 2016 i en el moment del col·lapse s'hi estaven realitzant obres.

## Referències

* ↑ «Genova: inaugurato il viadotto sul Polcevera». Le Strade. Touring Club Italiano [Milà], XLVII, 10, 01-10-1967.
* ↑ «Genova, crolla parte di un ponte sull'A10. “Persone e auto sotto le macerie”». la Stampa, 14-08-2018.
* ↑ Annalisa Grandi «Genova: crolla ponte Morandi sull'autostrada A10: «Almeno due morti»». Corriere della Sera, 14-08-2018.
* ↑ «Almenys trenta morts en esfondrar-se un tram del pont Morandi a Gènova». [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ «Génova: Se derrumba un viaducto de una autopista». La Vanguardia.
# Pont del Molí de Canet

El pont del Molí de Canet és una pont de Clariana de Cardener (Solsonès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Es troba a 1,7 km al nord del nucli de Clariana i a 2,5 km. aigües avall de la presa de l'embassament de Sant Ponç, sobre el Cardener, i a prop de les cases del Molí de Canet.
S'hi va des de la carretera de Manresa (C-55). Al nucli de Clariana (41° 56′ 04″ N, 1° 37′ 26″ E﻿ / ﻿41.934424°N,1.623930°E﻿ / 41.934424; 1.623930) es pren la carretera asfaltada direcció "Canet - Garrigó - Soler" que, en direcció nord, baixa a trobar el riu. Als 1,7 km. s'arriba al pont.

## Descripció

Pont medieval de 5 arcs, eixamplat per facilitar el pas de cotxes i tractors. Petita esquena d'ase. Té tallamars. Passa per sobre el riu Cardener, afluent per l'esquerra del Llobregat.

## Referències

* ↑ «Pont del Molí de Canet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Pont del Molí de Canet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 abril 2015].
# Pont del Molí de Ginebrosa

El pont del Molí de Ginebrosa és un pont de Lladurs (Solsonès) inclò a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El pont del Molí de la Ginebrosa, té tres arcs, tot de pedra, pla i sense baranes. Passa per sobre de la Ribera Salada, afluent per l'esquerra del Segre.
S'hi va per la pista asfaltada, senyalitzada com "Camí de Querol", que surt del punt quilomètric 91,8 de la carretera C-26, enfront del Molí de Querol (42° 01′ 33″ N, 1° 24′ 00″ E﻿ / ﻿42.025789°N,1.399935°E﻿ / 42.025789; 1.399935). La pista remunta el marge esquerre de la Ribera Salada. Als 2,6 km, es deixa a l'esquerra el Pont del Molí d'Ingla, i al cap de 4,9 km. s'arriba al Pont de Ginebrosa. Està indicat.

## Referències

* ↑ «Pont del Molí de Ginebrosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juny 2015].
# Pont del Molí de Bancells

El pont del Molí de Bancells és un pont de Guixers (Solsonès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont d'un sol arc, tot de pedra i amb baranes de ferro, posteriors. Es troba en el camí-pista a Sant Pere de Graudescales. Passa per sobre de l'Aigua d'Ora, afluent per l'esquerra del Cardener, afluent per la dreta del Llobregat.
S'hi accedeix des de la carretera LV-4241-a (de Berga a Sant Llorenç). Al punt quilomètric 19,5 (42° 06′ 52″ N, 1° 42′ 30″ E﻿ / ﻿42.114347°N,1.708211°E﻿ / 42.114347; 1.708211), passat el pont de l'Espingart, surt la pista senyalitzada a "Sant Pere de Graudescales". El pont es troba a 350 metres.

## Referències

* ↑ «Pont del Molí de Bancells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juny 2015].
# Pontinus rathbuni

Pontinus rathbuni és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.
Fa 25 cm de llargària màxima. Té un teixit glandular suposadament verinós a les espines de les aletes. És un peix marí, demersal i de clima subtropical que viu fins als 146 m de fondària. Es troba a l'Atlàntic occidental: des de Virgínia (els Estats Units) i les Bahames fins a Veneçuela. És verinós per als humans.

## Referències

* ↑ Bean, Tarleton H.; Goode, G. Brown. Oceanic ichthyology, a treatise on the deep-sea and pelagic fishes of the world, based chiefly upon the collections made by the steamers Blake, Albatross, and Fish Hawk in the northwestern Atlantic. Washington,: Govt. Print. Off.,, 1895. DOI 10.5962/bhl.title.2164.
* 1 2 3 Froese, Rainer; Reyes, Rodolfo B. «Pontinus rathbuni Goode & Bean, 1896 Highfin scorpionfish». FishBase.
* ↑ Smith, W.L. i W.C. Wheeler, 2006. Venom evolution widespread in fishes: a phylogenetic rode map for the bioprospecting of piscine venoms. J. Hered. 97(3):206-217.
# Portada/efemèride setembre 6

Donna Haraway
« 5 de setembre · 6 de setembre · 7 de setembre »
# Porto Azzurro

Porto Azzurro és un comune (municipi) de la província de Liorna, a la regió italiana de la Toscana, situat a uns 130 quilòmetres al sud-oest de Florència i a uns 90 quilòmetres al sud de Liorna, a l'illa d'Elba. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 3.686 habitants.
Porto Azzurro limita amb els següents municipis: Capoliveri, Portoferraio, i Rio.

## Història

Antigament es deia Porto Longone, i el 1557, Jaume VI Appiani d'Aragona, príncep de Piombino, va concedir a Espanya el dret de construir-hi una fortalesa, per la qual cosa va ser traslladat als Presidis Toscans, que van néixer com una possessió directa de la corona d'Espanya. El territori només tenia governadors enviats primer pel govern central espanyol, i després austríacs. El 1801, Napoleó va establir el Regne d'Etrúria. Finalment va ser traslladat al Gran Ducat de Toscana.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 març 2020].
* 1 2 Frey, Linda; Frey, Marsha. The treaties of the War of the Spanish Succession: an historical and critical dictionary. Greenwood Publishing Group, 1995, p. 421–2. ISBN 978-0-313-27884-6 [Consulta: 27 agost 2011].
* ↑ Antonio Chiusole. Il mondo antico moderno e novissimo ovvero breve trattato dell'antica e moderna geografia .... apresso Gio. Battista Recurti, 1749, p. 351–.
* ↑ Antonino Collurafi. Il racquisto di Porto Longone, e di Piombino fatto dall'arme catoliche di Filippo 4. il Grande ... e consegrato alla maestà medesima dal d. d. Antonino Collurafi, ... - In Palermo, 1651, 1651, p. 1–.
# Porto Carras

Porto Carras (en grec: Πόρτο Καρράς), també conegut com a Porto Carras Grand Resort, és un dels més grans i famosos hotels i complexs de vacances del nord de Grècia. Es troba a Sithonia, Península Calcídica, a aproximadament 120 km de la segona ciutat més gran de Grècia, Tessalònica.

## Història i característiques

Porto Carras fou creat per Iannis Karràs, un home de negocis i armador grec. Originalment, fou planificat per l'arquitecte d'anomenada Walter Gropius, però les tasques de construcció començaren pòstumament el 1973. El projecte fou una revolució pel turisme de la zona. Porto Carras Grand Resort inclou dos hotels principals de 5 estrelles, Meliton i Sithonia així com el Village Inn, que és una residència de bungalows. Hi ta també 45.000 oliveres; zones per jugar a bàsquet, futbol, tennis i golf, i també un vinyar que cobreix una àrea de 475.000 m². Porto Carras és també la seu del més gran port esportiu del nord de Grècia, i un dels més grans del Sud-est d'Europa, així com un centre de talassoteràpia i de spa. Hi ha també restaurants, bars, i un cinema d'estiu. Actualment, el complex de Porto Carras és propietat de l'empresa atenenca Olympiaki Techniki AE.
Porto Carras és a prop de la vila tradicional de Neos Marmaràs, una destinació turística plena durant l'estiu, amb molts restaurants, cafeteries, i botigues turístiques.

## Esdeveniments
### Cimera de la Unió Europea (2003)

El juny de 2003, Porto Carras fou seu de la cimera de la Unió Europea de Tessalònica, organitzada sota la presidència grega, durant la qual es va presentar per primer cop la proposta de Constitució de la Unió. Els 25 líders dels membres de la Unió Europea, conjuntament amb el Primer Ministre de Turquia i caps de l'OTAN varen prendre part en un gran dinar oficial, convidats pel llavors President de Grècia, Konstandinos Stefanópulos.

### Campionat d'Europa d'escacs (2011)

Entre el 3 i l'11 de novembre de 2011, Porto Carras fou la seu de la 18a edició del Campionat d'Europa per equips nacionals.

## Referències

* ↑ «2011 Championship, Porto Carras, Greece» (en anglès). chessdom.com. Arxivat de l'original el 2011-12-16. [Consulta: 16 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Porto Carras Grand Resort - Lloc web oficial (anglès)
# Porto Ercole

Porto Ercole és un poble situat al municipi de Monte Argentario, a la Província de Grosseto. El 18 de juliol de l'any 1610 hi va morir Michelangelo Merisi da Caravaggio "Caravaggio" considerat el primer gran pintor del barroc.
# Portuguesa

«Portuguesa» té aquests significats:
* Estat Portuguesa, estat de Veneçuela amb capital a Guanare
* Portuguesa Fútbol Club, club de futbol veneçolà de la ciutat d'Acarígua fundat el 1972
* A Portuguesa, himne nacional de Portugal
* Llengua portuguesa o portuguès
* Portuguesa, barri de la Zona Nord de Rio de Janeiro.
Viccionari