OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Grammont (Alt Saona)

Grammont és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 74 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Grammont era de 74 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 35 eren cases i 1 era un apartament. Dels 27 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Grammont el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, 32 eren actives i 8 eren inactives. De les 32 persones actives 27 estaven ocupades (14 homes i 13 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 8 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Grammont hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Grammont a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Grammont a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Boophis burgeri

Boophis burgeri és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Boophis burgeri. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 4 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Diospyros lotus

El Caquier del Japó (Diospyros lotus) és una espècie molt cultivada del gènere Diospyros pertanyent a les ebenàcies, i originària del sud-oest subtropical d'Àsia i del sud-est d'Europa. És una de les plantes conreades més antigues.

## Distribució i ecologia

L'espècie s'estén des de l'Àsia oriental fins a l'oest de la regió mediterrània. Era molt conegut entre els antics grecs i rebia el nom de fruit dels déus és a dir Dios pyros (literalment: "el blat de Zeus"). Aquesta espècie és una candidata per a ser l'"arbre del lotus" que es menciona en l'Odissea: essent el seu fruit tan deliciós que tots aquells que el menjaven oblidaven tornar a casa i volien restar amb els Lotòfags.
Es cultiva en els límits de la seva distribució i també als Estats Units i l'Àfrica del Nord.

## Referències

* ↑ «The Odyssey by Homer, p.76 of this public domain e-text». Project Gutenberg. [Consulta: 13 octubre 2007].
# François Bourbotte

François Bourbotte (24 de febrer de 1913 - 15 de desembre de 1972) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1938.

## Referències

* ↑ France – Trainers of First and Second Division Clubs Arxivat 31-5-2008 a Wayback Machine.
* ↑ Profile Arxivat 2018-01-30 a Wayback Machine. a FFF
# Labkhati

Labkhati (àrab لبخاتي) és una comuna rural de la província de Safi de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.324 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Jura (formatge)

El jura és un formatge suís de pasta premsada cuita a base de llet de vaca i que es fa al districte de Franches-Montagnes, cantó del Jura.
Viccionari
# Kyle Larson

Kyle Miyata Larson (nascut a Sacramento, Califòrnia, el 31 de juliol de 1992) és un automobilista professional nord-americà que va córrer a la NASCAR Cup Series.
Larson es va unir a l'equip de Chip Ganassi Racing des de la temporada de 2014 per a l'inici de la temporada 2020 al cotxe número 42. En aquest equip va guanyar nou victòries. Va ser suspès de les autoritats de NASCAR i després acomiadat de l'equip Ganassi a l'abril de 2020 a causa d'un incident de frases racistes en una cursa de carreres virtuals.
NASCAR restaura l'estat de Larson a l'octubre de 2020. A partir de la temporada 2021 va córrer en l'equip Hendrick Motorsports al cotxe número 5.

## Referències

* ↑ Ryan, Nate. «Chip Ganassi on Kyle Larson: 'The kid's ready'». USA Today. Gannett Company, 30-08-2013. [Consulta: 30 agost 2013].
* ↑ Bob Pockrass. «Chip Ganassi says new driver Kyle Larson ready for Sprint Cup - NASCAR», 30-08-2013. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2013. [Consulta: 22 gener 2014].
* ↑ «NASCAR reinstates Kyle Larson, clearing him for return | NASCAR» (en anglès americà), 19-10-2020.
* ↑ «Hendrick Motorsports signs Kyle Larson for 2021 season - NBC Sports» (en anglès americà), 28-10-2020.

## Enllaços externs

* Lloc oficial
# Berrueces

Berrueces és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 126 | 112 | 107 | 105 |
# Embraer Lineage 1000

El Lineage 1000 és una variant de l'Embraer 190. Aquest avió de reacció privat fou llançat el 2 de maig del 2006. És fabricat per l'empresa brasilera Embraer. És un avió de negocis «ultra-ample» que pot acollir fins a 19 passatgers. Embraer anuncià un preu de venda de prop de 41 milions de dòlars estatunidencs i comptava produir-ne tres o quatre unitats el 2008-2009.

## Vista general

El Lineage 1000 es basa en l'Embraer 190. El canvi més important és l'addició de dos dipòsits a la coberta inferior de l'aparell que gairebé en doblen l'abast. L'interior es divideix en cinc seccions, incloent-hi un dormitori (opcional) i un bany. Un altre punt destacable del Lineage 1000 és el diàmetre del seu fuselatge, que és molt més important que el de qualsevol altre avió de negocis, com el Cessna Citation X o el Falcon 2000. En termes de mida, el Lineage 1000 tan sols és superat per avions com el Boeing 737 o els Airbus A318 i A319.
El primer vol del Lineage 1000 tingué lloc el 26 d'octubre del 2007, i el vol del segon prototip tingué lloc el febrer del 2008.

## Evolució
### Lineage 1000E

    argument de l'abast (2013)

## Referències

* ↑ Comunicat de premsa.
* ↑ Flight International, 20 novembre 2007
* ↑ Air et Cosmos, núm. 2.118, 28 març 2008
# Ribera de Bonabosc

La Ribera de Bonabosc és un torrent de la Catalunya del Nord, d'orientació nord-oest - sud-est. És un curs d'aigua de la comarca del Vallespir, de règim torrencial, que neix en els contraforts sud-orientals del Massís del Canigó, en els termes comunals de Montboló i Arles.
Els seus quilòmetres, aproximadament, de recorregut discorren únicament pel terme de Montboló. El seu curs és molt marcat entre els contraforts del Canigó. Es forma per la unió dels còrrecs de Barrabam i de la Xalada, o Eixalada, i en el seu primer tram discorre íntegrament pel terme comunal de Montboló. Després de deixar enrere el Mas Freixenet, esdevé termenal entre Montboló i Arles, a l'alçada de la masia d'Arles de Can Gall, entra del tot dins del terme d'Arles, fins que s'aboca en el Tec al costat nord-est del cementiri nou d'Arles.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «-89 - Montboló». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Banyuls de la Marenda». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ La marcada vall de la Ribera de Bonabosc en els ortofotomapes de l'IGN
# Francesc Subarroca

Francesc Subarroca és un artista, professor català. Va estudiar a l'Escola de Belles Arts (La Llotja) de Barcelona, on va obtenir diversos premis. Més tard, va marxar durant alguns anys als Estats Units i Colòmbia, deixant allà mostra del seu treball i creativitat. De nou al seu país d'origen, ha realitzat un prolífer treball, entre el qual cal destacar una sèrie de murals en alguns edificis emblemàtics. Ha estat professor a l'Escola Massana, president del Cercle Artístic de Sant Lluc i en l'actualitat segueix treballant incansablement al seu taller. La major part de la seua obra està exposada en la fundació que duu el seu nom.

## Exposicions rellevants

L'obsessió creativa. Organitzat per: Consorci Museu d'Art Contemporani de Mataró, 2019.

## Referències

* ↑ «Francesc Subarroca». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ «Exposició a Mataró 2019». Arxivat de l'original el 2019-02-12. [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ «L'obra desconeguda de Francesc Subarroca». Arxivat de l'original el 2019-02-12. [Consulta: 11 febrer 2019].
# Kolobovo

Kolobovo (en rus: Колобово) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 13 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Jubera

* Per a altres significats, vegeu «Jubera (Sòria)».
El Jubera és un riu afluent del riu Leza a la comunitat autònoma de la Rioja (Espanya). També rep el mateix nom la vall a través del qual discorre des del seu naixement a la Tierra de Cameros fins a la seva desembocadura a la Vall de l'Ebre.
El riu neix a les faldes del nord del mont Atalaya (1.518 msnm), la muntanya de major altitud de la Sierra del Camero Viejo, pertanyent a la Serralada Ibèrica. El Jubera discorre entre la Sierra del Camero Viejo a la seva esquerra i la Sierra de la Hez a la seva dreta, desembocant al riu Leza per la seva dreta, al terme municipal de Murillo de Río Leza, molt a prop de la desembocadura d'aquest al riu Ebre. Localitats a la vall
La seva vall compren diverses localitats, moltes d'elles despoblades. Entre elles hi ha La Monjía, La Santa, Ribalmaguillo, Oliván, Santa Marina, Bucesta, Buzarra, Valtrujal, Dehesillas, San Vicente de Robres, Robres del Castillo, San Martín, Jubera, El Collado, Santa Cecilia, Zenzano, Lagunilla del Jubera, Ventas Blancas, Murillo de Río Leza.
La comarca de Robres del Castillo mont dalt era coneguda antany com Las Alpujarras de Cameros.
# Grammonota

Grammonota és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per James Henry Emerton l'any 1882.
És sinònim del gènere Itytis Strand, 1932

## Distribució

Es pot trobar a Amèrica.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Grammonota angusta Dondale, 1959 – USA, Canadà
* Grammonota barnesi Dondale, 1959 – USA
* Grammonota calcarata Bryant, 1948 – La Española
* Grammonota capitata Emerton, 1924 – USA
* Grammonota chamberlini Ivie & Barrows, 1935 – USA
* Grammonota coloradensis Dondale, 1959 – USA
* Grammonota culebra Müller & Heimer, 1991 – Colòmbia
* Grammonota dalunda Chickering, 1970 – Panamà
* Grammonota dubia (O. Pickard-Cambridge, 1898) – Guatemala
* Grammonota electa Bishop & Crosby, 1933 – Costa Rica
* Grammonota emertoni Bryant, 1940 – Cuba
* Grammonota gentilis Banks, 1898 – Nord-amèrica
* Grammonota gigas (Banks, 1896) – USA
* Grammonota innota Chickering, 1970 – Panamà
* Grammonota inornata Emerton, 1882 – USA, Canadà
* Grammonota insana (Banks, 1898) – Mèxic
* Grammonota inusiata Bishop & Crosby, 1933 – USA
* Grammonota jamaicensis Dondale, 1959 – Jamaica
* Grammonota kincaidi (Banks, 1906) – USA
* Grammonota lutacola Chickering, 1970 – Panamà
* Grammonota maculata Banks, 1896 – USA, Costa Rica
* Grammonota maritima Emerton, 1925 – Canadà
* Grammonota nigriceps Banks, 1898 – Mèxic
* Grammonota nigrifrons Gertsch & Mulaik, 1936 – USA
* Grammonota ornata (O. Pickard-Cambridge, 1875) – USA, Canadà
* Grammonota pallipes Banks, 1895 – USA
* Grammonota pergrata (O. Pickard-Cambridge, 1894) – Guatemala
* Grammonota pictilis (O. Pickard-Cambridge, 1875) (Espècie tipus) – USA, Canadà
* Grammonota salicicola Chamberlin, 1949 – USA
* Grammonota samariensis Müller & Heimer, 1991 – Colòmbia
* Grammonota secata Chickering, 1970 – Panamà, Colòmbia
* Grammonota semipallida Emerton, 1919 – Canadà
* Grammonota subarctica Dondale, 1959 – USA (Alaska)
* Grammonota suspiciosa Gertsch & Mulaik, 1936 – USA
* Grammonota tabuna Chickering, 1970 – Costa Rica, Panamà
* Grammonota teresta Chickering, 1970 – Mèxic, Panamà, Colòmbia
* Grammonota texana (Banks, 1899) – USA
* Grammonota trivittata Banks, 1895 – USA
** Grammonota t. georgiana Chamberlin & Ivie, 1944 – USA
* Grammonota vittata Barrows, 1919 – USA
* Grammonota zephyra Dondale, 1959 – USA

## Referències

* ↑ Emerton, J. H. «New England spiders of the family Theridiidae.». Transactions of the Connecticut Academy of Arts and Sciences, vol. 6, 1882, pàg. 1–86. DOI: 10.5962/bhl.part.7410.
* ↑ Bishop, S. C.; Crosby, C. R. «Studies in American spiders: The genus Grammonota.». Journal of the New York Entomological Society, vol. 40, 1933, pàg. 393.
* 1 2 Gloor, Daniel; Nentwig, Wolfgang; Blick, Theo; Kropf, Christian «Gen. Grammonota Emerton, 1882». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2 [Consulta: 14 juny 2019].
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).
# Borda de Montaner

La Borda de Montaner és una de les bordes de Segan, al nord-oest de la Borda de Guerra i al nord-est de la Borda de Manyac, al sud-oest del gruix de les Bordes de Segan. És al punt d'enllaç entre el Serrat de Segan, a l'oest, i la Serra de la Travessa, a l'est. Antigament formava part del desaparegut municipi de Conca de Dalt, dins de l'antic municipi d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'antiga caseria de Segan, al nord-est del municipi.

## Referències

* ↑ Ubicació i altitud de la Borda de Montaner a l'Institut Cartogràfic de Catalunya (cal fer dos passos d'aproximació).
# Direcció General de Trànsit

La Direcció General de Trànsit (castellà: Dirección General de Tráfico, abreujat DGT) és un organisme autònom dependent del Ministeri de l'Interior d'Espanya responsable de l'execució de la política viària.
L'administració territorial es compon de 50 Prefectures provincials de trànsit, una per província, 2 Prefectures Locals de Tràfic a Ceuta i Melilla i 14 Oficines Locals de Tràfic (en Alcorcón, Alzira, Cartagena, Fuerteventura, Gijón, Eivissa, Lanzarote, La Línia de la Concepció, Menorca, La Palma, Sabadell, Santiago de Compostel·la i Talavera de la Reina), que realitzen la tramitació relativa a la titularitat dels vehicles (matriculació, transferències, baixes, etc.), conductors (proves d'obtenció de permisos i llicències de conducció, expedició i pròrroga de permisos, etc.) i procediment sancionador per infraccions de tràfic en l'àmbit interurbà. En aquestes tasques compta amb el suport de l'Agrupació de Tràfic de la Guàrdia Civil.
En la feina de casa de vigilància i control del trànsit, la DGT compta amb una Unitat d'Helicòpters, equipada amb 21 helicòpters dels models EC120, AS-355N/NP i EC135, estacionats a les bases de Madrid, València, Màlaga, Sevilla, la Corunya, Saragossa i Valladolid.
Va ser creada mitjançant la llei 47/59, de 30 de juliol de 1959, sobre regulació de la competència en matèria de tràfic.

## Directors

* Pere Navarro Olivella (des de 2018)
* Gregorio Serrano López (2016-2018)
* María Seguí Gómez (2012-2016)
* Pere Navarro Olivella (2004-2012)
* Carlos Muñoz-Repiso Izaguirre (1996-2004)
* Miguel María Muñoz Medina (1988-1996)
* Rosa de Lima Manzano Gete (1987-1988)
* David León Blanco (1986-1987)
* José Luis Martín Palacín (1982-1986)
* Antonio Ramón Bernabéu González (1980-1982)
* José María Fernández Cuevas (1978-1980)
* Jesús García Siso (1976-1978)
* José Ignacio San Martín López (1974-1976)
* Carlos Muñoz-Repiso y Vaca (1971-1974)
* José Luis Torroba Llorente (1959-1971)

## Vegeu també

* Accident de trànsit
* Cursa il·legal

## Referències

* ↑ llei 47/59, de 30 de juliol de 1959, del Govern d'Espanya
# Agustín Viana Ache

Agustín Viana Ache (Chicago, 23 d'agost de 1983) és un futbolista professional uruguaià d'origen estatunidenc. El seu club actual és el Gallipoli Calcio de la lliga italiana.

## Trajectòria

Viana va passar a formar part de l'Atlético Mineiro el gener del 2008. Viana va jugar per al club en la Copa brasilera de futbol del 2008 i el Campionat mineiro.
El 2009 va ser transferit al FC CFR 1907 Cluj.

## Referències

* ↑ (portuguès) Atlético Mineiro: "Agustín Viana é raça uruguaia no ano do Centenário" Arxivat 2008-03-30 a Wayback Machine. - Consultat 2009-08-21
* ↑ (portuguès) Globo Esporte: "Futpedia: Agustín" Arxivat 2009-12-20 a Wayback Machine. - Consultat 2009-01-08
* ↑ (romanès) Muresan: Nu astept chiar asa de mult sa plec in Antalya - Consultat 2009-08-21, romaniansoccer.ro

## Enllaços externs

* atletico.com.br Arxivat 2008-07-03 a Wayback Machine. (portuguès)
* Guardian's Stats Centre Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. (anglès)
* Fitxa del Jugador: Agustín Viana Arxivat 2008-09-17 a Wayback Machine. (castellà)
# Francesc Subiràs i Barra

Francesc Subiràs i Barra (Barcelona, segle xviii - Madrid, 1783) fou un matemàtic i físic català.
Germà de Josep Subiràs i Barra, va estudiar al Col·legi de Cordelles dels Jesuïtes, amb professors com Tomàs Cerdà, cèlebre matemàtic espanyol i jesuïta. Fou deixeble de Tomàs Cerdà, i amb un grup de condeixebles fundà el 1764 la Conferència Fisicomatemàtica Experimental, embrió de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona, per suplir la manca d'ensenyament científic del seu temps, i en fou el primer president. A la RACAB seria acadèmic, catedràtic de física i director d'Àlgebra i Geometria els anys 1766, 1768 i 1769, essent de fet el seu president durant els primers anys, des del 1764 al 1766. El 1764 fou també nomenat professor de matemàtiques de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando de Madrid, des d'on gestionà el títol de reial per a la Conferència, i li assegurà el beneplàcit oficial. El 1768 el comte de Ricla el nomenà director del Col·legi de Cordelles dels Jesuïtes, càrrec des del qual es proposà de recuperar la universitat per a Barcelona amb la col·laboració de les càtedres de la Conferència, proposant un pla d'estudis modern i científic, que no arribà a ser aplicat. El 1770 tornà a Madrid com a professor del Seminario de Nobles, i el 1783 fou nomenat comissari ordenador per a la qüestió dels límits entre les possessions americanes de Castella i Portugal. Morí abans d'emprendre el viatge. El 1772 va ser també admès com a acadèmic supernumerari a la Reial Acadèmia de la Història (RAH). En 1783 fou nomenat comissari de Límits a l'Amèrica meridional, missió que no arribaria a començar per morir abans.

## Referències

* ↑ «Francesc Subiràs i Barra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Francisco Subirás y Barra». Reial Acadèmia de la Història) (RAH). [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ «Francesc Subiràs i Barra». Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (RACAB). [Consulta: 20 gener 2021].
# Kizil

Kizil (tuvinià i rus Кызы́л) és una ciutat de Rússia, capital de la República de Tuvà. El nom de la ciutat vol dir "roig" en tuvinià (així com en moltes altres llengües turqueses).
Hom afirma que Kizil es troba exactament en el centre geogràfic d'Àsia (coordenades 51° 44′ N, 94° 26′ E﻿ / ﻿51.733°N,94.433°E﻿ / 51.733; 94.433), tot i que això no és universalment acceptat. Hi ha un monument anomenat "Centre d'Àsia" en anglès, rus, i tuvinià que ho reforça.
Kizil està situada als marges del riu Ienissei. El major desenvolupament és al sud del marge del riu i en segueix el cabal. Fou fundada el 1914 com a Belotsarsk (Белоца́рск). El 1918 la ciutat fou reanomenada Khem-Beldyr (Хем-Белды́р) i el 1926 anomenada definitivament Kizil.

## Referències

* ↑ «Kyzyl city, Russia info, features, photos». [Consulta: 3 novembre 2015].
* ↑ «Mapa Kizil'skoye» (en anglès). [Consulta: 1r octubre 2020].
# Grammomys minnae

Grammomys minnae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de la part etíop de la Gran Vall del Rift, on viu a altituds d'aproximadament 1.800 msnm. El seu hàbitat natural podria ser les vores dels boscos. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. L'espècie fou anomenada en honor de Marlies Minna Raguschat, que en capturà l'espècimen tipus juntament amb la seva parella.

## Referències

* ↑ Lavréntxenko, L. Grammomys minnae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 gener 2018.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 278. ISBN 978-0801893049.
# Borda de Manyac

La Borda de Manyac és una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'antiga caseria de bordes de Segan, al nord-est del terme. És una de les Bordes de Segan, la que està situada més a ponent de tot el veïnat de bordes. Té a llevant la Borda de Guerra, i al nord-est les de Carrutxo i de Jaume de Sana.

## Vegeu també

* Borda de Montaner.

## Referències

* ↑ Localització i altitud de la Borda de Manyac a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Regió irano-turaniana

La regió iranoturaniana en fitogeografia, és una regió florística que consta dels territoris següents:
* Mesopotàmia
* Anatòlia central
* Armènia-Iran
* Hircània
* Turània o Aralo-Càspia
* Turkestan
* Balutxistan nord
* Himàlaia occidental
* Tien Shan central
* Jungària-Tien Shan
* Mongòlia
* Tibet.
La regió iranoturaniana abasta uns 2.400.000 km², que s'estenen cap a l'est des d'Anatòlia incloent la major part de Síria, l'Iran i el nord-est de l'Afganistan, el nord de l'Iraq i parts del Líban, Jordània i Israel. Cap al sud-oest s'estén per Àsia central (incloent-hi la major part del Kazakhstan), Tien Shan i les muntanyes Altai. Topogràficament, és una regió molt diversa, ja que inclou deserts, planes baixes, altiplans i altes muntanyes.
La flora iranoturaniana està composta per zones discontínues de terres semiàrides poblades per arbusts i boscos de cedres, Pistacia, i pins, entre d'altres.
Moltes de les plantes d'aquesta regió proliferen també en la regió mediterrània i en altres regions florístiques.

## Referències

* ↑ http://mailman.nhm.ku.edu/pipermail/taxacom/1998-April/022564.html Arxivat 2014-10-24 a Wayback Machine.