OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acnodon oligacanthus

Acnodon oligacanthus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius de les Guaianes.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1903. New genera of South American fresh-water fishes, and new names for old genera. Smithson. Misc. Collect. v. 45: 144-148.
* ↑ Müller, J. & F. H. Troschel 1844. Synopsis generum et specierum familiae Characinorum. (Prodromus descriptionis novorum generum et specierum). Arch. Naturgeschichte v. 10 (pt 1): 81-99 + Zu pag. 99.
* ↑ «Acnodon oligacanthus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Planquette, P., P. Keith i P.-Y. Le Bail 1996. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 1). Collection du Patrimoine Naturel, vol.22. IEGB-Muséum national d'Histoire naturelle, París, INRA, CSP, Min. Env., París. 429 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sota el sol

Sota el sol (títol original: Under solen) és una pel·lícula sueca dirigida per Colin Nutley, estrenada el 1998. El film va ser nominat a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després de la mort de la seva mare, Olof viu solament en la granja de la seva família. Un dia posa un anunci en el periòdic local: "granger solitari, 39 anys, cotxe propi, cerca jove mestressa de casa". Una jove contesta a l'anunci... i s'ensenyoreix de la casa i també del cor de Olof.

## Repartiment

* Rolf Lassgård: Olof
* Helena Bergström: Ellen Lind
* Johan Widerberg: Erik Jonsson

## Premis

* 1999: Nominada a l'Oscar: Millor pel·lícula de parla no anglesa
* 1999: Sant Sebastià: Esment Especial del Jurat
* 1998: Premis Guldbagge (Suècia): 2 nominacions

## Crítica

* "A primera vista es pot qualificar com a preciosa una vegada vista, però si un la planteja bé, es va adonant de les seves mancances i que, fins i tot, és un contrasentit"
* "Es veu amb goig. Tot és transparent en aquesta història d'alt erotisme nòrdic. Serè, cadenciós, viu, sensual, a estones fins i tot calent joc amorós. El gradualisme del crescendo sentimental és perfecte, lliure, creïble, elegant"

## Referències

* ↑ «Sota el sol». esadir.cat.
* ↑ «Under the Sun». [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ Ocaña, Javier «Bajo el sol». Cinemanía.
* ↑ Fdez. Santos, Ángel «Bajo el sol». El País.
# Vall-llonga (Odèn)

Vall-llonga és una masia situada al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 589.
* ↑ «Vall-llonga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ratpenat escuat de Fischer

El ratpenat escuat de Fischer (Rhinophylla fischerae) és una espècie de ratpenat que viu al Brasil, l'Equador, Colòmbia i el Perú.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Nahr al-Kabir

An-Nahr al-Kabir (àrab: النهر الكبير, an-Nahr al-Kabīr, literalment ‘el Gran Riu’) és un riu de l'Orient Pròxim que neix a les fonts de la plana de Bukaya i desemboca a la Mediterrània.
El seu curs forma part de la frontera nord entre el Líban i Síria.
Si bé alguns l'identifiquen amb el riu Eleutheros esmentat a les fonts clàssiques, sembla que aquest seria un altre riu una mica més al sud.

## Referències

* ↑ Josephus, La guerra dels jueus 1:363 pg 75,(anglès)1981
# Eleccions presidencials de São Tomé i Príncipe de 2001

Les Eleccions presidencials de São Tomé i Príncipe de 2001 van tenir lloc el 20 de juliol de 2001. Foren les terceres eleccions presidencials des de la introducció del sistema multipartidista en 1990. El president sortint Miguel Trovoada tenia constitucionalment prohibit participar en les eleccions per haver servit el màxim de dos termes de cinc anys. Els dos principals candidats al càrrec foren Fradique de Menezes, un ric empresari, i Manuel Pinto da Costa, antic president i fundador de l'antic partit únic, el MLSTP-PSD. Les eleccions, considerades lliures i justes per observadors internacionals, foren guanyades en la primera volta per Menezes. Va jurar com a tercer president de São Tomé i Príncipe el 3 de setembre de 2001. La participació fou del 70,7%.

## Resultats

| Candidats, partits | Vots | % |
| Fradique de Menezes, ADI | 25,896 | 55.18 |
| Manuel Pinto da Costa, MLSP/PS | 18,762 | 39.98 |
| Carlos Tiny | 1,532 | 3.26 |
| Victor Monteiro | 410 | 0.87 |
| Francisco Fortunato Pires | 332 | 0.71 |
| Total (Participació 70.7%) | 46,932 | 100.00 |
| Votants registrats | 67.374 | |
| Total de votants | 47,635 | |
| Vots nuls | 703 | |
Nota: Els resultats oficials publicats pel Tribunal Suprem van ser: Menezes (54.36%), Trovoada (39.39%), Tiny (3.22%), Monteiro (0.86%), Pires (0.68%), Nuls/en blanc (1.49%). Els percentatges de la taula exclouen els vots nuls/en blanc.

## Referències

* ↑ Elections in São Tomé and Príncipe African Elections Database
# Bibliotheca Corvinniana

La Bibliotheca de Corvinniana va ser una de les majors biblioteques del Renaixement, fundada per Maties I d'Hongria, rei d'Hongria (1458 - 1490).
Maties I d'Hongria, un dels monarques més poderosos de l'època, va col·leccionar llibres des dels voltants de l'any 1460 Quan va morir, la biblioteca comptava amb prop de 3.000 còdexs - anomenats corvinæ de 4.000 a 5.000 obres, principalment dels clàssics grecs i llatins. Probablement va heretar la passió de col·leccionar llibres del bisbe d'Oradea János Vitéz, tutor i educador del rei. Va prendre a Beatriu d'Aragó com a esposa, la qual va aportar moltes obres des de Nàpols, que van incrementar encara més la col·lecció de la biblioteca.
La Bibliotheca Corvinniana es va convertir en la segona biblioteca d'Europa després de la del Vaticà en importància i quantitat de volums en la seva època. Aquesta biblioteca va ser extremadament important per als contemporanis i va servir com a model per a diversos altres prínceps, com Llorenç el Magnífic.
Els llibres van ser destruïts o es van dispersar gairebé íntegrament després de la invasió dels otomans a Hongria el 1526. La germana petita del rei Carles I d'Espanya, Maria d'Àustria (la vídua del rei Lluís II d'Hongria), es va emportar cap a Brussel·les llibres de la biblioteca hongaresa. Actualment es conserven uns 650 corvinæ, repartides per biblioteques hongareses (inclosa la Biblioteca Nacional Széchényi) i estrangeres.
La Biblioteca Nacional Széchényi està treballant per estudiar i reconstruir la Bibliotheca Corvinniana.

## Referències

* ↑ «La Corvina (Bibliotheca Corviniana)». Memoria del Mundo. UNESCO. [Consulta: 8 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Biblioteca Corviniana digital
# Aeroport internacional

Un aeroport internacional és un aeroport amb instal·lacions de duanes i controls fronterers que permet als viatgers viatjar entre països. Els aeroports internacionals solen ser més grans que els aeroports domèstics i sovint presenten pistes d'aterratge més llargues i instal·lacions per allotjar els avions més pesants que s'utilitzen habitualment per a viatges internacionals i intercontinentals. Els aeroports internacionals solen acollir també vols domèstics.
Els edificis, les operacions i la gestió han esdevingut cada cop més sofisticats des de mitjan segle xx, quan els aeroports internacionals van començar a proporcionar infraestructures per a vols civils internacionals. S'han desenvolupat estàndards tècnics detallats per garantir la seguretat i els sistemes comuns de codificació implementats per proporcionar consistència global. Les estructures físiques que donen servei a milions de passatgers i vols individuals es troben entre les més complexes i interconnectades del món. A la segona dècada del segle xxi, hi havia més de 1.200 aeroports internacionals i gairebé dos mil milions de passatgers internacionals juntament amb 50 milions de tones mètriques de càrrega hi passaven cada any.

## Vegeu també

* Aeroports més transitats d'Europa
* Aeroports més transitats del món per volum de càrrega aèria
* Aeroports més transitats del món per tràfic de passatgers
* Aeroports més transitats del món per moviment d'aeronaus

## Referències

* ↑ Graham, Anne. Managing airports – an international perspective. 2a edició. Oxford, UK and Burlington, US: Butterworth-Heinemann, 2003. ISBN 0-7506-5917-3.

## Enllaços externs

* Airport World – published by Airports Council International
* World Airport in the map - provided by chaoo13
# Vall Cenischia

La Vall Cenischia (arpità Vâl Cenischia) és una petita vall de la província de Torí, al costat de la Vall de Susa, una de les Valls arpitanes del Piemont. És travessada pel riu Cenischia i és formada pels municipis de Mompantero, Venaus, Novalesa i Moncenisio.

## Geografia

Comença per la ciutat de Susa fins al municipi de Mompantero i després d'arribar a Venaus encara al fons de la vall surt cap a Novalesa i el petit poble de Moncenisio, a la frontera amb França. La vall és situada entre l'imponent Rocciamelone i el massís del Moncenisio.

## Història

Des de temps històrics, la vall ha estat una important via de comunicacions per travessar els Alps perquè porta al Pas del Mont Cenis, que actualment es pot recórrer per la carretera estatal 25 de Mont Cenis. Duran un breu temps en el segle xix hi va haver un ferrocarril pel mateix tram de la carretera.

## Llocs d'interès

* Abadia de Novalesa
# Raymond Gniewek

Raymond Gniewek (East Meadow, 13 de novembre de 1931 - 1 d'octubre de 2021) va ser un violinista nord-americà.
Va ser concertista de l'orquestra Metropolitan Opera durant 43 anys; després del seu nomenament el 1957 als 26 anys, va ser la persona més jove que mai va ocupar el càrrec. També va gaudir d'una carrera com a solista. La seva darrera actuació com a concertista amb l'orquestra va ser un concert al Carnegie Hall de lA kékszakállú herceg vára (El castell de Barba blava) de Béla Bartók l'any 2000.
Gniewek era natural de la ciutat de Nova York, on va començar la seva educació musical; va continuar a l'Eastman School of Music, estudiant amb André de Ribaupierre i Joseph Knitzer, esdevenint concertino de l'"Eastman Rochester Orchestra" i concertista associat de la "Rochester Philharmonic" amb Erich Leinsdorf. Altres professors van ser el violinista canadenc Albert Pratz i Raphael Bronstein de la ciutat de Nova York.
Gniewek estava casat amb la soprano Judith Blegen. Antigament estava casat amb la ballarina i instructora de Pilates Lolita San Miguel. La seva germana és Cecilia Brauer que toca la celesta i l'harmònica de vidre a la Metropolitan Opera Orchestra.
Gniewek va néixer a East Meadow, Nova York, i va morir l'1 d'octubre de 2021.

## Videografia

* Mozart: Idomeneo (1982), Deutsche Grammophon DVD, 00440-073-4234, 2006
* Gala del Centenari del Metropolitan Opera (1983), Deutsche Grammophon DVD, 00440-073-4538, 2009
* Gala del Centenari del Metropolitan Opera 1991, Deutsche Grammophon DVD, 00440-073-4582, 2010
* James Levine, Gala del seu 25è aniversari del Metropolitan Opera (1996), Deutsche Grammophon DVD, B0004602-09, 2005

## Referències

* ↑ Biography Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine. at the Boston Symphony Orchestra
* ↑ Bernard Holland. «MUSIC REVIEW; Thunder From the Pit For Bluebeard». The New York Times, 23-05-2000.
* ↑ Maud McLean. «Albert Pratz». A: The Canadian Encyclopedia.
* ↑ "The Met's Judith Blegen and Ray Gniewek Are a Duet: She Sings, He Strings" Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine. from People magazine, October 26, 1981
* 1 2 «Stage Wedding Real Thing: another Metropolitan First». Deseret News, 27-05-1960.
* ↑ «"Cecilia Brauer, celeste," Met Orchestra Musicians (website, accessed April 27, 2016).». Arxivat de l'original el de febrer 25, 2020. [Consulta: Oct 4, 2021].
* ↑ «Death of long-serving Met concertmaster», Oct 3, 2021. [Consulta: Oct 4, 2021].
* ↑ «Raymond Gniewek Obituary (1931 - 2021) | Bonita Springs, Florida». [Consulta: Oct 4, 2021].
# Museu Letó de la Farmàcia

El Museu Letó de la Farmàcia és un museu de medicina a Riga, Letònia. Va ser fundat el 1987 en associació amb el Museu Pauls Stradins per a Història de la Medicina i es troba en un edifici del segle xviii, que en si, és un monument arquitectònic.
El museu està dedicat a la comprensió del desenvolupament de la farmàcia i les farmàcies a Letònia i conté documents i llibres de les eines farmacèutiques del segle xvii al XIX i dispositius per a la preparació de fàrmacs i medicaments que es van elaborar a Letònia entre 1920 i 1930.

## Referències

* ↑ «The Pharmacy Museum». Arxivat de l'original el 2015-01-20. [Consulta: 10 gener 2015].
# Eleccions generals d'Irlanda del Nord de 1921

Les eleccions generals d'Irlanda del Nord de 1921 es van celebrar el 24 de maig de 1921 i foren les primeres celebrades a Irlanda del Nord. El Partit Unionista de l'Ulster (PUU) de James Craig, va obtenir les tres quartes parts dels escons amb dos terços dels vots

## Resultats

| Partit | Líder | Vot popular | % | Escons |
| Partit Unionista | James Craig | 343.347 | 66,9% | 40 |
| Sinn Féin | Éamonn de Valera | 104.917 | 20,5% | 6 |
| Nacionalistes | Joseph Devlin | 60.577 | 11,8% | 6 |
| Partit Laborista de Belfast | | 3.075 | 0,6% | |
| Independent | | 926 | 0,2% | |

## Referències

* (anglès) Resultats electorals al Parlament del Nord d'Irlanda Arxivat 2017-11-16 a Wayback Machine.
# Agoi (Nébug)

* Per a altres significats, vegeu «Agoi».
Agoi - Агой (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, en la desembocadura del riu Agoi, a 5 km al nord-oest de Tuapsé i a 100 km al sud de Krasnodar. Pertany al poble de Nébug.
# Ulrich Boner

Ulrich Boner (Berna, segle xiii — segle XIV) va ser un escriptor suís autor d'una col·lecció en vers de cent faules, Der Edelstein (‘La pedra preciosa’, ~ 1340), basades en les de Flavi Avià, considerat posteriorment el primer llibre alemany imprès a Alemanya (1461). Segons l'Enciclopèdia Britànica Boner tracta les seves fonts amb una considerable llibertat i originalitat, amb un estil simple i didàctic i amb alguns tocs d'humor.

## Referències

* ↑ «Ulrich Boner». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Raymond Goussot

Raymond Goussot (Clamart, 31 de març de 1922 - 16 de juliol de 2015) fou un ciclista francès, professional des del 1944 fins al 1957. Es va especialitzar en el ciclisme en pista concretament en curses de sis dies. També va competir en carretera on va quedar quart a la París-Roubaix de 1944

## Palmarès en ruta

* 1946
** 1r al Gran Premi Desembarcament Nord
* 1948
** 1r a la París-Valenciennes
** 1r al Gran Premi Courrier Picard
* 1951
** 1r al Circuit des Deux Ponts

### Resultats al Tour de França

* 1948. Eliminat (12a etapa)

## Palmarès en pista

* 1948
** 1r al Premi Dupré-Lapize (amb Émile Carrara)
* 1949
** 1r als Sis dies de Saint-Étienne (amb Émile Carrara)
** 1r al Premi Dupré-Lapize (amb Émile Carrara)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Font de la Pelaia

La Font de la Pelaia és una font del terme municipal de Sarroca de Bellera (antic terme ribagorçà de Benés, del Pallars Jussà, dins del territori del poble de Sas.
Està situada a 1.520 m d'altitud, a l'extrem occidental del terme, al nord-nord-oest de Sas i al sud-oest del Port d'Erta, molt a prop del termenal amb el Pont de Suert (antic terme de Benés), a la dreta del riuet del Port d'Erta. El poble d'Erta queda a l'est-nord-est de la font.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Squillace (desambiguació)

«Squillace» té aquests significats:
* Squillace, ciutat d'Itàlia a la regió de Calàbria, província de Catanzaro situada a uns 5 km de la costa
* Motí de Squillace
* Presa de Squillace, batalla de la Guerra de Sicília
* Principat de Squillace
* Marquès de Squillace Leopoldo de Gregorio (1700, Messina, Regne de Sicília - 1785, Venècia, República de Venècia), polític espanyol d'origen italià molt important en el regnat de Carles III d'Espanya
# Unió d'Estats del Balutxistan

La Unió d'Estats del Balutxistan fou una unió política creada per quatre estats (principats) del Pakistan el 3 d'octubre de 1952 i que va existir fins a la dissolució de les províncies el 14 d'octubre de 1955. El 1970 el seu territori es va unir a l'antiga província pakistanesa de Balutxistan (i al port de Gwadar cedit per Oman) per formar la nova província del Balutxistan.
Les formaven els següents estats:
* Kanat de Kelat
* Estat de Kharan
* Estat de Las Bela
* Principat de Makran.
Els quatre territoris tenien sobirans propis i el kan de Kelat exercia la preeminència. Van governar dins del Pakistan separadament del 1947 fins al 1952 quan es va formar una unió la capital de la qual fou Kelat. El primer cap de la unió fou el kan de Kelat amb títol de Khan-e-Azam. El cos principal de govern era el consell de governants amb el khan-i-Azam, el jam de Las Bela, i els nawabs de Kharan i Makran. Decisions de gran transcendència podien ser adoptades per la jirga o assemblea de caps tribals o nobles (sardar).

## Enllaços externs

* Govern del Pakistan
# Roswell

«Roswell» té aquests significats:
# Font de la Parra (Carcaixent)

La Font de la Parra o Font de Carcaixent és una font de Carcaixent, que el 1619 va ser canalitzada fins a la Plaça Major de la localitat. L'obra va costar tres-cents mil quinzets. Els filtres i aqüeductes van ser construcció de l'obrer de vila Josep Chelvi el 1672. El 1864 va sofrir desperfectes durant la riuada de Sant Carles.

## Referències

* 1 2 3 4 Daràs i Mahiques, Bernat. Els carrers i les places de Carcaixent. Història i anecdotari. Ajuntament de Carcaixent, 2007. ISBN 978-84-911517-3-7.
# Beaver (Oklahoma)

Beaver és una població dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.570 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beaver tenia 1.570 habitants, 606 habitatges, i 435 famílies. La densitat de població era de 527,1 habitants per km².
Dels 606 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.560 $ i la renda mediana per família de 44.107 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.167 $ mentre que les dones 19.511 $. La renda per capita de la població era de 19.897 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beaver». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beaver». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
Viccionari
# Adamàndios Andrutsópulos

Adamàndios Andrutsópulos (Unitat perifèrica de Messènia, 20 d'agost de 1919 - Atenes, 10 de novembre de 2000) fou un advocat i polític grec, que ocupà el càrrec de Primer Ministre de Grècia entre 25 de novembre de 1973 i 23 de juliol de 1974.
Va néixer a Psari (Messènia, Grècia) el 1919. Va estudiar a la Universitat d'Atenes i a la Universitat de Chicago. Mai es va graduar a Chicago. Va ser ministre de Finances (21 d'abril de 1967 - 26 d'agost de 1971) i ministre de l'Interior (26 d'agost de 1971 - 10 de maig de 1973) durant el règim militar de Papadópoulos. Quan Papadópoulos va ser enderrocat el 1973 per Ioannides, Androutsopoulos va ser nomenat cap de govern (25 de novembre de 1973 - 23 de juliol de 1974), i també ministre de Finances (25 de novembre de 1973 - 26 de juliol de 1974), fins al retorn del govern democràtic el 1974 durant la Metapolítefsi.

## Referències

* ↑ «Index Am-Aq». Arxivat de l'original el 30 September 2007. [Consulta: 15 setembre 2007].
* ↑ Το αποκαλυπτικόν δημοσίευμα δια τον κ. Ανδρουτσόπουλον, Μακεδονία 1 August 1974.
* 1 2 «Greek ministries, etc.». Arxivat de l'original el 17 October 2007. [Consulta: 15 setembre 2007].
* ↑ «Political Leaders: Greece». Arxivat de l'original el 24 December 2007. [Consulta: 15 setembre 2007].