OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tio Fredo

Alfredo Roselló, més conegut pel nom artístic de Tio Fredo, (Xàtiva, 1950 - València, 13 de novembre del 2021) fou un showman de l'escena valenciana, i un humorista, un dels cantautors més innovadors de la cançó valenciana tradicional.
Les seues actuacions es veien acompanyades amb un guitarró amb el qual interpretava cançons pròpies o de coneguts (com Vicent Savall) d'un estil propi i característic. Una de les seues cançons més conegudes és el Rock de la Paella amb més de 150.000 visites a YouTube. En la seua cançó El joc de pilota valenciana, «fa una radiografia de l'esport nacional». El 2015 va participar en el concert extraordinari Homenatge als Músics Valencians al Palau de la Música de València, juntament amb «Bajoqueta Rock», «All i Oli», Pep Gimeno «Botifarra» i una agrupació simfònica formada per un centenar de músics de diferents poblacions valencianes. Els seus espectacles solien incorporar gran quantitat d'acudits valencians. Va fer aparicions televisives a Canal 9.

## Referències

* ↑ «Mor el Tio Fredo, l'humorista i showman de l'escena valenciana». València Diari, 14-11-2021. [Consulta: 15 novembre 2021].
* ↑ «Tio Fredo i la banda simfònica actuen divendres a la Platja d'Oliva dins del cicle ‘Música a la Mar’». Ajuntament d'Oliva, 03-08-2016.
* ↑ «La Banda Sinfónica y Tio Fredo actúan en el ciclo Música a la Mar de la playa de Oliva» (en castellà). Las Provincias, 04-08-2016 [Consulta: 26 abril 2017].
* 1 2 «L'autèntic Tio Fredo». Canal9, 06-05-2009.
* ↑ Bermell, A. «CulturArts organitza hui el concert "Homenatge als Músics Valencians"». El Punt Avui, 30-12-2015.
* ↑ «Tío Fredo y Botifarra tocarán en sinfónico en homenaje a músicos valencianos». La Vanguardia, 29-12-2015 [Consulta: 25 abril 2017].
* ↑ «Tio Fredo». Enderrock, 2013. [Consulta: 24 abril 2017].
* ↑ EP «La Tomatina saca a la venta las entradas esta semana» (en castellà). Levante-EMV, 10-04-2013.

## Bibliografia

* «Tio Fredo: “Per fi comencem a tindre tots un poquet de trellat”» (entrevista) (en castellà, català). Valencia News, 09-10-2015. Arxivat de l'original el 2017-04-25 [Consulta: 24 abril 2017]. Arxivat 2017-04-25 a Wayback Machine.
# Tioacetamida

La tioacetamida és un compost orgànic amb la fórmula C₂H₅NS. És un sòlid incolor soluble en aigua. La tioacetamida s'utilitza com a font de sulfur d'hidrogen en síntesi orgànica i inorgànica, així com en l'anàlisi qualitativa inorgànica.

## Preparació

La tioacetamida es prepara tractant acetamida amb pentasulfur de fòsfor.
    CH₃C(O)NH₂ + 1/4 P₄S$_{10}$ → CH₃C(S)NH₂ + 1/4 P₄S₆O₄

## Referències

* ↑ «Implementation Of USP New Chapters <232> and <233> On Elemental Impurities In Pharmaceutical Products» (en anglès). Pharmaceutical online [Consulta: 23 gener 2022]. «This test is based on a sulfide precipitation of the analyte elements with a thioacetamide (C2H5NS) solution...»
* ↑ Schwarz, George «2,4-dimethylthiazole» (en anglès). Organic Syntheses, 1945. DOI: 10.15227/orgsyn.025.0035 [Consulta: 23 gener 2022].
# Tiníste

Tiníste (en (ucraïnès) Тінисте, en rus: Тенистое) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.211 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1945 la vila es deia Kalimtai.

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
# Tiberi (filòsof)

Tiberi (en llatí Tiberius) fou un filòsof i sofista grec d'època desconeguda.
Va ser l'autor de nombroses obres de gramàtica i retòrica, els títols de les quals són donats per Suides. També va escriure comentaris sobre Heròdot, Tucídides, Xenofont i Demòstenes. Només es conserva la seva obra sobre les figures dels discursos de Demòstenes, titulada περὶ τῶν παρὰ Δημοσθένει σχημάτων).

## Referències

* ↑ 1.Tiberius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1124
# Torre de Satarenya

La Torre de Satarenya és una torre defensiva islàmica que es troba al municipi de Serra (el Camp de Túria). Es tracta d'un bé d'interès cultural amb anotació ministerial RI-51-0010993 de 5 de març de 2003.

## Localització

La Torre de Satarenya es troba en un altell proper al castell de Serra, entre aquest i la carretera de Nàquera. L'accés es realitza en part pel camí de Vinyetes i el de la Torreta, però el tram final es fa camp a través.

## Història

Es va construir entre els segles viii i xiii, a època islàmica. Les torre de Satarenya, la de l'Ermita i la de Ria estaven vinculades al castell de Serra.

## Descripció

És de planta quadrada, amb murs d'uns sis metres de costat. Està construïda amb fàbrica de tàpia de maçoneria i revestits amb una capa de morter de calç del que queden encara restes a inicis del segle xxi. L'entrada es trobava a la primera planta, de manera que es podia aïllar de l'exterior. Es troba semiderruïda, conservant-se únicament la planta inferior. S'aprecien esquerdes i esvorancs als murs que encara es conserven, trobant voltant de la torre pedres de maçoneria provinents de l'enderroc de les plantes superiors de la torre.

## Vegeu també

* Cartoixa de Porta Coeli
* Castell de Serra
* Ermita de Sant Josep i Calvari
* Església parroquial de la Mare de Déu dels Àngels
* Torre de l'Ermita
* Torre de Ria
* Torre del Senyor de la Vila

## Referències

* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
* 1 2 3 4 5 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?IdInmueble=191
# Torre de Segarra

La Torre de Segarra és una casa de Roquetes (Baix Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa residencial, de planta rectangular, de la que sobresurten el cos rectangular del pòrtic i escala d'entrada, així com la gran terrassa de la façana de darrere.
L'edifici té planta baixa i pis, amb coberta plana i una petita torre inscrita dins el mateix bloc de l'edifici (torre rectangular). Mateixos elements tant a les dues façanes laterals com a la principal, però la disposició d'aquells és diferent en el mateix ordre. Element característic és la finestra balconera amb senzills emmarcaments coronats per pseudomotllura o frontó amb motius ornamental de formes de fulles còncaves i a la part baixa una petita balustrada. La façana principal, de perfecta ordenació simètrica, destaca pel seu pòrtic amb escala de barana de balustres, columnes quadrades, frontó de zenc, i de notable frontó clàssic a la finestra del balcó central.
Els murs són arrebossats en forma de maons. El punt central de la balustrada (que envolta tot l'edifici) flanquejat per dos escultures de terracota damunt de columnes-pilars (personatges amb vestits grecoromans).
A l'interior es va fer una restauració de bona part de la planta baixa, respectant pintures dels sostres, estucats, enrajolat, xemeneia, etc.

## Història

Edifici construït per la iniciativa del notari tortosí Carles Fàbregues Roselló. La glorieta situada a la part esquerra de l'edifici és obra posterior. La restauració de parts ornamentals feta per l'any 1967, sota la direcció de l'escultor marbrista Monsoliu (part escultòrica) i del pintor R. Monclús (part pictòrica), ambdós domiciliats a Tortosa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Torre de Segarra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Torre de Segarra». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Toufflers

Toufflers és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 3.696 habitants. Limita al nord-oest amb Lys-lez-Lannoy, al nord amb Leers, a l'oest amb Hem i al sud amb Sailly-lez-Lannoy.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.472 | 2.571 | 2.501 | 3.489 | 3.590 | 3.864 | 3.696 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1947 | Charles Delelcluse |
| 1947-1962 | Albert Cimetiere |
| 1962-2001 | Louis Cimetiere |
| 2001- | Guy Adyns |
# Torre de televisió de Pyongyang

La torre de televisió de Pionyang és una torre de formigó armat de 150 metres d'alt, situada en Pionyang, Corea del Nord. Va ser construïda a l'abril de 1967 per augmentar l'àrea de transmissió, bastant pobra en aquell moment davant la falta de repetidors, i per poder iniciar les transmissions de televisió en color. Posseeix una plataforma d'observació i un restaurant panoràmic, per la qual cosa és usada sovint amb finalitats turístiques, si bé no sol aparèixer en els itineraris oficials, tal vegada per la falta de manteniment. La torre és utilitzada per la Televisió Central de Corea per emetre la seva programació.
El disseny de la torre de TV de Pionyang està fortament influït per la Torre Ostankino de Moscou, construïda al mateix temps, però és més simple. Posseeix antenes de transmissió a 34.5 m, 65 m, 67.5 m i 85 m d'altura, situades en terrasses circulars. Existeix una plataforma d'observació de tres pisos accessible per ascensors i una escala a 94 metres d'altura. En la punta de la torre existeix una antena de transmissió de 50 m d'alt.

## Referències

* ↑ KCNA. «Sightseeing from the broadcasting tower of Pyongyang» (en anglès). Korea Is One, 31-01-2005. Arxivat de l'original el 2005-03-02. [Consulta: 20 desembre 2011].
# Algarra

Algarra és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. El municipi més proper és Casas de Garcimolina.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Antonio Huerta Marín | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Antonio Huerta Marín | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Terrassa Reds

Els Terrassa Reds són un club català de futbol americà i futbol flag de Terrassa, fundat l'any 1993.
Creat com a escissió del Club Deportiu Terrassa, passant de jugar a les instal·lacions d'aquest club a Les Pedritxes a Matadepera al camp federatiu de Hockey al costat del Club Natació Terrassa per passar després d'uns anys a jugar a la Zona Esportiva municipal de Can Jofresa al barri de Can Palet (Terrassa). També ha rebut les denominacions Vallès Reds, JGE Egara Reds (durant l'any 2005) i Puntxarxa Reds (durant la temporada 2012/13), degut al patrocini d'una empresa local. Des de la temporada 2016, juga el seus partits al camp municipal de Can Boada, fruit l'acord de col·laboració amb Club de Futbol Can Boada.

## Palmarès

* 3 Lligues catalanes de futbol americà masculina: 1996, 2016, 2018
* 1 Lliga catalana de futbol americà femenina: 2009

## Referències

* ↑ «Terrassa Reds». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Guillem, Jordi «Los Terrassa Reds ya han desembarcado en Can Boada». Diari de Terrassa, 16-09-2016 [Consulta: 3 gener 2022].

## Enllaços externs

* Terrassa Reds - Lloc web oficial
# Les Collades (Cellers)

Les Collades és una partida de camps de conreu de secà, del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà, en territori del poble de Cellers.
Estan situades uns 700 metres al nord-oest del poble de Cellers, al costat sud de la Masia de Tató, a l'esquerra del barranc de Moror. És al nord de Coscoller, al sud-est dels Mallols d'Agustí i al sud-oest de la Plana de Carrió.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Reef

Reef és una marca de calçat i roba creada per dos germans argentins, Fernando i Santiago Aguerre, el 1984 al barri de La Jolla de San Diego. Les seves xancletes i bambes són populars entre la comunitat surfista i els amants de la platja. El 2005, Reef va ser adquirida per VF Corporation i, posteriorment, va ser venuda a The Rockport Group el 2018.

## Referències

* ↑ «Stepping into a fortune». , 05-04-2005. Arxivat 2012-10-15 a Wayback Machine.
* ↑ VF to Buy Reef as Surf Consolidation Swells
* ↑ VF Corporation Completes the Sale of the Reef® Brand to The Rockport Group
# Vorsino

Vorsino (en rus: Ворсино) és un poble de l'óblast de Kaluga, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.684 habitants, pertany al districte de Bórovsk.

## Referències

* ↑ Чижков А.Б. Зорин А.А.. Калужские усадьбы. Каталог с картой расположения усадеб, 2007.
# Tagondaing

Tagondaing és un poble de l'estat Karen o Kayin a Birmània, poble del township de Kyainseikgyi, a la riba occidental del riu Winyaw a 16° 4′ 3″ N, 97° 54′ 25″ E﻿ / ﻿16.06750°N,97.90694°E﻿ / 16.06750; 97.90694 entre dues serralades.

## Referències

* ↑ «Tagundaing» (en anglès). NGA GEOnet Names Server. [Consulta: 19 juny 2022].
* ↑ «Myamar: Township Map of Kyainseikgyi (as of 23 May 2012)» (en anglès). Myanmar Information Management Unit. Arxivat de l'original el 23/05/2012. [Consulta: 19 juny 2022].
# Chin Hill Tracts

Chin Hill Tracts fou un territori tribal creat pels britànics el juliol de 1892 format per territoris dels xins a les Muntanyes Xin. Estava format per tres subdivisions:
* Falum
* Tiddim
* Haka
Estava administrat per un superintendent i la capital era a Falam.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

### Vegeu també

* Muntanyes Xin
# Cièr d'Arribèra

Cièr d'Arribèra(francès Cier-de-Rivière) és un municipi del Comenge, a Gascunya, dins el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Coll de Serra Vernet

El Coll de Serra Vernet és una collada situada a 1.798,3 m alt del terme comunal de Prats de Molló i la Presta, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord.
És a la zona nord-est del terme de Prats de Molló i la Presta, a prop del límit amb la comuna del Tec. És a la Serra Vernet, al nord del Puig dels Sarraïns i al sud del Puig de Gallinàs. És un indret sovintejat per les rutes excursionistes del Massís del Canigó. Una de les que hi passa és l'anomenat Tour del Canigó.

## Referències

* ↑ El Coll de Serra Vernet en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ El Tour del Canigó, etapa Marialles - Sant Guillem
# Colla de Diables de l'Esquerra Infernal

Els Diables de l'Esquerra Infernal són una colla de l'Esquerra de l'Eixample fundada l'any 2001 amb el nom inicial de Colla de l'Esquerra Infernal de l'Esquerra de l'Eixample. Aquell mateix any va organitzar el primer correfoc, juntament amb la Colla de Diables de la Barceloneta, els Diables de la Satànica de Sant Andreu, els de les Corts, els Diables de Sant Antoni –amb la seva bèstia, la Porca– i el Drac Baldufa de Badalona.
Sumant esforços amb l'associació de veïns del barri, s'encarreguen d'organitzar-ne cada any la festa major. A més, surten fora de Barcelona; han participat, per exemple, en correfocs a l'Estartit, Blanes i Vilassar de Dalt. L'any 2006 la colla va actuar en l'acte que va organitzar Comediants per celebrar del 250è aniversari de la Barceloneta.
Avui dia no té grup propi de timbalers, però temps enrere sí que n'havia tingut un, que més tard fou substituït per un grup de percussionistes que, pel seu compte, van fundar el grup Batukada Batek.
Com que la colla no té local propi al barri, ha de fer els actes interns a Montbau, on han establert una gran relació. Això es tradueix en la participació en la festa major d'aquell barri.

## Referències

* ↑ «Colla de Diables de l'Esquerra Infernal». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Colac (Alt Loira)

Collat és un municipi francès situat al departament de l'Alt Loira i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 85 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Collat era de 85 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 72 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família, 31 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 72 habitatges eren cases. Dels 34 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 10 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Collat el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 8 | 60 a 64 | 12 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 12 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 26 eren actives i 12 eren inactives. De les 26 persones actives 24 estaven ocupades (16 homes i 8 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 12 persones inactives 6 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Collat hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Collat a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Collat a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Colibrí de Stolzmann

El colibrí de Stolzmann (Oreotrochilus stolzmanni) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que ha estat considerat una subespècie d'Oreotrochilus estella.

## Hàbitat i distribució

Habita les vessants rocoses dels Andes, al sud de l'Equador i nord i centre del Perú.
# Colibrí inca de Bolívia

El colibrí inca de Bolívia (Coeligena violifer) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita des del sud de l'Equador fins al nord-oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Clip de papers

Un clip de papers o pinçafulls (també anomenat pel seu nom original en anglès, Binder clip), és un dispositiu simple que serveix per estrènyer des d'unes poques fins a moltes fulles de paper. Aquest deixa el paper intacte i pot treure ràpida i fàcilment, a diferència de la grapa.
Els clip de papers es construeixen amb una tira de xapa d'acer inoxidable plegada amb la forma d'un triangle isòsceles amb un bucle en els extrems. La tensió al llarg de la base del triangle força als dos costats a estar tancats, i els bucles prevenen que les vores tallants d'acer danyin el paper. Els bucles també serveixen per mantenir les dues peces de filferro rígid en el seu lloc, que fan de nansa i permetre que s'obri el fermall. Comparat amb un clip de paper, el fermall agafa-papers és capaç de prémer els fulls de paper d'una forma més segura, i a més és resistent a la corrosió.
Hi ha una varietat de mides de fermalls agafa-papers, des de la base d'una mida de 9 mm fins a 50 mm. És habitual que la porció de xapa d'acer estigui pintada de negre, amb els mànecs cromats, encara que també hi ha disponibles una varietat d'esquemes de colors decoratius. La part de xapa d'acer generalment està construïda en acer inoxidable, però també pot estar banyada en níquel, argent o or.

## Història

El clip de papers va ser inventat a 1911 per Louis E. Baltzley a Washington. Per aquell temps, el mètode per estrènyer els papers junts consistia a fer perforacions passants i cosir, de manera que afegir o treure un sol full era molt laboriós. Baltzley va inventar el fermall agafa-papers per ajudar el seu pare, Edwin Baltzley un escriptor i inventor, a mantenir els seus manuscrits junts fàcilment. Mentre que el disseny original ha canviat cinc vegades, el mecanisme bàsic segueix sent principalment el mateix.

## Referències

* ↑ Wallace, O. «What are Binder Cel·lips?». wiseGeek, 2007. [Consulta: 23 juny 2007].
* ↑ Linda, Hales «A Big Clip Job? Think Washington». Washington Post, 20-05 -2006 [Consulta: 23 juny 2007].

## Vegeu també

* Clip
# Clionàides

Els clionàides (Clionaida) són un ordre de demosponges de la subclasse Heteroscleromorpha.

## Taxonomia

L'ordre Clionaida inclou 209 espècies repartides en quatre famílies:
* Família Acanthochaetetidae Fischer, 1970
* Família Clionaidae d'Orbigny, 1851
* Família Placospongiidae Gray, 1867
* Família Spirastrellidae Ridley & Dendy, 1886

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Clionaida». [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ Morrow, C; Cárdenas, P «Proposal for a revised classification of the Demospongiae (Porifera)». Frontiers in Zoology, 12(1), 01-12-2015, pàg. 7. DOI: 10.1186/s12983-015-0099-8. PMC: 4404696. PMID: 25901176.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 29 novembre 2020].
# Coll de Sant Salvador

El Coll de Sant Salvador és un coll situat a 2.097 m alt d'un contrafort sud-occidental del Cim de Coma Morera, de la carena axial dels Pirineus, situat entre els termes comunals de Palau de Cerdanya, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord, i de Toses, de la comarca del Ripollès.
Està situat a l'extrem sud del terme de Palau de Cerdanya i al nord-oest del de Toses, en un contrafort al sud-oest del Cim de Coma Morera.
El Coll de Sant Salvador és un dels indrets de pas habituals en les rutes excursionistes dels Pirineus a l'Alta Cerdanya, sobretot de les que segueixen els vells camins ramaders.

## Referències

* ↑ El Coll de Sant Salvador en els ortofotomapes de l'IGN