OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Epidemiologia clínica

L' Epidemiologia clínica és una disciplina que estudia els determinants de la malaltia en àmbits clínics. Formula prediccions sobre pacients concrets partint del mètode científic i de l'evidència existent. Utilitza mètodes científics sòlids que garanteixin que aquestes prediccions siguin exactes. Representa una base sòlida per a la presa de decisions clíniques, i permet deixar de banda pràctiques basades exclusivament en l'experiència que podrien fins i tot, resultar perjudicials pels pacients.
Es tracta d'una disciplina bàsica i recent en la formació del metge, i les disciplines afins al camp de la salut humana. El seu camp engloba estudis de diagnòstic, tractament i pronòstic d'un pacient amb una condició concreta.
Es basa en el coneixement i aplicació correcta dels instruments metodològics de l'epidemiologia, la bioestadística, les bases bibliogràfiques i la probabilitat per a reduir la variabilitat i la incertesa mèdica durant l'exercici de la medicina. Recolza la medicina basada en l'evidencia amb l'objectiu d'orientar el metge en la assistència i la cura dels pacients mitjançant l'aplicació del coneixement científic disponible.

## Bibliografia

* Olsen J, Christensen K, Murray J, Ekbom A. An Introduction to Epidemiology for Health Professionals. New York: Springer Science+Business Media; 2010. e-ISBN 978-1-4419-1497-2
* Sackett DL, Haynes RB, Guyatt GH, Tugwell P. Epidemiología clínica. Ciencia básica para la medicina clínica. 2ª ed. Madrid: Editorial médica panamericana; 1994.

## Enllaços externs

* Grup de Recerca d'Epidemiologia Clínica i Serveis Sanitaris - Fundació Institut de Recerca de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau
* Servei d'Epidemiologia Clínica i Salut Pública de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau
* Grup d'Epidemiologia clínica i molecular del càncer - Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques
# Donskaia Balka

Donskaia Balka (en rus: Донская Балка) és un poble del krai de Stàvropol, a Rússia, que el 2017 tenia 2.113 habitants. Pertany al districte rural de Petrovski.

## Referències

* ↑ Протокол учредительского съезда Ставрсельскосоюза 11-13 января 1925 года и приложение к нему. Ставрополь: [Б. и.], 1925, p. 29-31.
# Equació diferencial homogènia

Una equació diferencial pot ser homogènia en qualsevol de dos aspectes següents.
Es diu que una equació diferencial de primer ordre és homogènia si es pot escriure
$f(x,y)\,dy=g(x,y)\,dx,$
on f i g són funcions homogènies del mateix grau de x i y. En aquest cas, el canvi de variable y = ux condueix a una equació de la forma
${\frac {dx}{x}}=h(u)\,du,$
que és fàcil de resoldre mitjançant la integració dels dos membres.
En cas contrari, una equació diferencial és homogènia si és una funció homogènia de la funció desconeguda i les seves derivades. En el cas de les equacions diferencials lineals, això vol dir que no hi ha termes constants. Les solucions de qualsevol equació diferencial ordinària lineal de qualsevol ordre es poden deduir per integració de la solució de l'equació homogènia obtinguda eliminant el terme constant.

## Història

El terme homogeni va ser aplicat per primera vegada a les equacions diferencials per Johann Bernoulli a la secció 9 del seu article de 1726 De integraionibus aequationum differentialium (Sobre la integració de les equacions diferencials).

## Equacions diferencials de primer ordre homogènies

Una equació diferencial ordinària de primer ordre en la forma:
$M(x,y)\,dx+N(x,y)\,dy=0$
és un tipus homogeni si ambdues funcions M(x, y) i N(x, y) són funcions homogènies del mateix grau n. És a dir, multiplicant cada variable per un paràmetre λ, trobem
$M(\lambda x,\lambda y)=\lambda ^{n}M(x,y)\quad {\text{i}}\quad N(\lambda x,\lambda y)=\lambda ^{n}N(x,y)\,.$
Així,
${\frac {M(\lambda x,\lambda y)}{N(\lambda x,\lambda y)}}={\frac {M(x,y)}{N(x,y)}}\,.$

## Referències

* ↑ Dennis G. Zill. A First Course in Differential Equations with Modeling Applications (en anglès). Cengage Learning, 15 March 2012. ISBN 978-1-285-40110-2.
* ↑ «Homogeneous Differential Equations» (en anglès). https://www.mathsisfun.com.+[Consulta: 13 agost 2023].
* ↑ Commentarii Academiae Scientiarum Imperialis Petropolitanae, 1, 01-06-1726, pàg. 167–184.
* ↑ «First order homogenous equations (video)» (en anglès). https://www.khanacademy.org.+[Consulta: 13 agost 2023].
# Església de Sant Josep Oriol

«Església de Sant Josep Oriol» té aquests significats:
* Església de Sant Josep Oriol (Barcelona), temple de l'Esquerra de l'Eixample, de Barcelona
* Església de Sant Josep Oriol (Santa Coloma de Gramenet), temple de Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès)
# Església de Sant Julià

«Església de Sant Julià» té aquests significats:
    Catalunya:
* Sant Julià d'Altura, església de Sabadell a l'antiga parròquia de Sant Julià d'Altura (Vallès Occidental)
* Sant Julià de Basturs, església romànica del poble de Basturs (Isona i Conca Dellà)
* Església de Sant Julià de Boada, església mossàrab de Sant Julià de Boada a Palau-sator (Baix Empordà)
* Sant Julià de Coaner, església parroquial al poble de Coaner (municipi de Sant Mateu de Bages, el Bages)
* Sant Julià d'Espui, església parroquial romànica del poble d'Espui (municipi de la Torre de Cabdella, el Pallars Jussà)
* Sant Julià del Fou, parròquia del municipi de Sant Antoni de Vilamajor (Vallès Oriental)
* Sant Julià de Pedra, església de la població de Pedra, al municipi de Bellver de Cerdanya
* Església de Sant Julià Sassorba, església romànica a l'entitat del mateix nom al municipi de Gurb (Osona)
* Sant Julià de Sentís, església d'origen romànic del poble de Sentís (Alta Ribagorça)
* Sant Julià de Tartera, església de Tartera al municipi de Das (Baixa Cerdanya)
* Sant Julià dels Torts, ermita de Sant Julià dels Torts (La Jonquera, Alt Empordà)
* Sant Julià de la Torre església del veïnat de la Torre (Sort, Pallars Sobirà)
* Sant Julià de Llers, església a Llers (Alt Empordà)
* Église Saint-Julien (Ath)
* Sant Julià de Palou, església parroquial al poble de Palou al municipi de Granollers (Vallès Oriental)
* Sant Julià de les Alzinetes
    Illes Balears:
    Catalunya Nord:
* Sant Julià i Santa Basilissa de Vilanova de Raò, església romànica a Vilanova de Raò (Rosselló)
* Sant Julià i Santa Basilissa de Vilamulaca (Rosselló)
* Sant Julià d'Estavar, església del poble d'Estavar (Alta Cerdanya, França)
    Andorra:
# Estació d'Olesa de Montserrat

Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Mapa Línia metro del Baix Llobregat :
Olesa de Montserrat és una estació ferroviaria de la Línia Llobregat-Anoia de FGC, on s'hi aturen combois de la línia suburbana S4, i de rodalia R5 i R50. L'estació està situada al sud del nucli urbà d'Olesa de Montserrat a la comarca del Baix Llobregat. L'estació del carrilet es va inaugurar el 1922.

## Història

La construcció de l'estació es va iniciar el 1920 per part de la Compañia General de los Ferrocarriles Catalanes, després de rebre la concessió per la creació de la línia d'ample mètric entre Martorell i Manresa, unint-se amb les línies del mateix ample a Barcelona i Puig-reig.
El 29 de març de 1922 finalitzaven els treballs entre Martorell i Olesa i l'estació es posava en servei com a terminal de línia provisional. Poc després, el 26 de juliol, la línia s'allargava fins al baixador de la Puda.
El 2005 s'inaugurà el Telefèric d'Olesa a Esparreguera fent correspondència amb l'estació que comunicava amb la veïna localitat ď Esparreguera. El 2008 es duplicava la via entre l'estació d'Olesa i la de Martorell Enllaç.
El telefèric només romangué obert poc més de 6 anys, es clausurà el 2012 i fou desmantellat parcialment el 2018.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Línia Llobregat-Anoia de FGC |||||
| Barcelona - Pl. Espanya | Abrera | terminal | terminal |
| Barcelona - Pl. Espanya | Abrera | Aeri de Montserrat | Manresa-Baixador |
| Barcelona - Pl. Espanya | Abrera | Monistrol de Montserrat | Manresa-Baixador |

## Referències

* ↑ «Olesa de Montserrat». FGC. [Consulta: 11 febrer 2022].
* ↑ «Història línia Llobregat-Anoia». Trenscat. [Consulta: 11 febrer 2022].
* ↑ «Cent Anys del tren a Abrera, Olesa i Monistrol». FGC. [Consulta: 11 febrer 2022].
* ↑ «El conseller Nadal visita el desdoblament de la línia d'FGC entre Martorell i Olesa». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2022].
* ↑ «Que ha passat amb el telefèric d'Olesa i Esparraguera que ara es desmantella?». CCMA. [Consulta: 11 febrer 2022].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Telefèric d'Olesa a Esparreguera
# Eschau

«Eschau» té aquests significats:
* Eschau (Baix Rin): municipi francès del departament del Baix Rin
* Eschau (Baviera): municipi alemany de l'estat de Baviera
# Escerdilaides

* Per a altres significats, vegeu «Escerdilaides (fill de Genci)».
Escerdilaides (grec antic: Σκερδιλαΐδας, llatí: Scerdilaedas) fou rei d'Il·líria gairebé amb seguretat fill de Pleurat II i germà petit d'Agró.
És esmentat després de la mort d'Agró dirigint una força enviada per la reina vídua Teuta contra l'Epir (230 aC). Va avançar a través dels passos d'Atintània i va derrotar a un exèrcit epirota i va arribar fins a Fènice, però va haver de tornar cridat per Teuta, per fer front a un atac dels dàrdans.
Probablement va pujar al tron després de l'abdicació de Teuta després de la seva derrota a la Primera Guerra Il·líria el 228 aC però segurament dominant només una part del país i sense el títol reial que segurament no va agafar fins a la mort del seu nebot Pinnes (212 aC) al que els romans havien transferit la sobirania sota regència de Demetri de Faros.
El 220 aC apareix aliat a Demetri en una expedició contra els aqueus i va fer un tractat amb Agelau de Naupacte dels etolis contra els aqueus; aviat es va barallar amb els seus nou aliats i va ser induït per Filip V de Macedònia a canviar de bàndol i aliar-se al Regne de Macedònia. El 218 aC va enviar un esquadró en suport de Filip, però no va ser de gaire ajut ni en aquesta ocasió ni durant la guerra, però va reclamar al rei macedoni la seva part del botí i com que no se li va donar va declarar la guerra a Filip (217 aC), va capturar alguns vaixells macedonis i va fer una incursió fins a Macedònia ocupant algunes fortaleses frontereres, obligant a Filip, que era al Peloponnès, a tornar al seu país per defensar-lo; Filip va recuperar les fortaleses perdudes i va passar l'hivern equipant una flota per atacar Il·líria; Escerdilaides va demanar ajut a Roma, que lògicament estaven favorablement disposats però en aquell moment no podien oferir cap ajut, ja que s'enfrontaven als cartaginesos d'Hanníbal. El 216 aC els romans van enviar deu vaixells i només la seva presència va fer retirar a Filip de la mar Adriàtica, cap a Cefal·lènia. Com que l'ajut romà ja no va reaparèixer, Filip va poder, a la resta de l'any, ocupar la fortalesa de Lissos i diverses comarques il·líries.
El 211 aC Escerdilaides, ja rei, es va aliar a la Lliga Etòlia i a Roma però la seva part a la guerra es va limitar a algunes incursions a Macedònia. Va morir abans de la pau del 204 aC. El va succeir el seu fill Pleurat III.

## Referències

* 1 2 3 4 Smith, William. «Scerdilaidas». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III, p. 739.
* ↑ Walbank, Frank William. Aratos of Sicyon (en anglès). CUP Archive, 1933, p. 121.
# Domvallier

Domvallier és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 126 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Domvallier era de 126 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 24 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 51 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 48 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Domvallier el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 12 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 28 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 77 persones, 51 eren actives i 26 eren inactives. De les 51 persones actives 48 estaven ocupades (26 homes i 22 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 26 persones inactives 12 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa financera, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Domvallier a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Domvallier a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Domàixkovitsi

Domàixkovitsi (en rus: Домашковицы) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia 78 habitants.
# Drangarnir

Drangarnir és el nom que reben dos farallons situats enfront de la costa oest de l'illa de Vágar, a les illes Fèroe. Els noms que reben individualment aquests dos illots rocosos són Stóri Drangur i Lítli Drangur, pila gran i pila petita respectivament. El seu punt més alt es troba a 76 metres sobre el nivell del mar. Aquest faralló es caracteritza per tenir un arc a la seva base per on hi passa l'aigua de l'oceà.
Forma part d'un conjunt d'illots i farallons situats al sud de la desembocadura del fiord anomenat Sørvágsfjørður, enfront de la localitat de Bøur. D'aquest grup de roques en destaquen Tindhólmur i Gáshólmur, les dues més grans. De fet el Tindhólmur és un illot imponent amb un cim de 262 metres d'alçada.
El seu nom significa "les piles del mar".

## Referències

* ↑ «Mapa de les Fèroe». Trap Danmark. [Consulta: 9 novembre 2019].
* ↑ «Drangarnir» (en anglès). Guide to Faroe Islands. [Consulta: 9 novembre 2019].
* ↑ «Mapa de les Fèroe» (en feroès). kortal.fo. [Consulta: 9 novembre 2019].
* ↑ «Dranganir» (en anglès). Guide to Faroe Islands. [Consulta: 9 novembre 2019].
# Drangajökull

Drangajökull és la més septentrional de les glaceres d'Islàndia. Es troba al sud-oest de la península de Hornstrandir, a la regió de Vestfirðir a l'est del fiord Ísafjörður. El gel cobreix entre 160 i 200 km². La seva altitud màxima és de 925 msnm a la punta Jökulbunga, això la converteix en l'única glacera d'Islàndia que es troba enterament per sota dels 1000 metres d'altitud.
Atesa la seva petita mida i baixa elevació, es podriar creure que Drangajökull és una de les glaceres d'Islàndia més amenaçades per l'increment de les temperatures i de les precipitacions, a causa del canvi climàtic. De fet, no obstant això, és l'únic casquet glacial del país que no ha disminuït en mida en els últims anys.

## Referències

* ↑ «DRANGAJOKULL» (en anglès). Visit Westfjords. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ «Drangajökull Travel Guide» (en anglès). Guide to Iceland. [Consulta: 29 gener 2021].

## Enllaços externs

* Roughguides.com "Drangajökull glacie" Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.. Consulta: 31 de enero d 2014.
* Safetravel.is "Drangajökull " Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine.. En islandés. Consulta: 31 de enero de 2014.
# Ekmek kadayıfı

Ekmek kadayıfı són unes postres de massa i xarop de la cuina turca desenvolupades a les cuines del palau otomà de Topkapı. Malgrat el seu nom, no tenen res a veure amb el kadaif, unes altres postres. Antigament es deien Saray ekmeği o Pa de palau.

## Consum i tradicions

Aquestes postres gairebé sempre es consumeixen amb kaymak. Darrerament els cuiners turcs han gosat introduir novetats amb aquestes postres tradicionals i en comptes de xarop de sucre s'ha introduït l'ús de xarops de fruites, entre els quals el de guindes (vegeu imatge.)

## Vegeu també

* Kadayıf dolma
* Şöbiyet

## Referències

* ↑ Mary Isin. Sherbet and Spice: The Complete Story of Turkish Sweets and Desserts. I.B.Tauris, 8 gener 2013, p. 199–. ISBN 978-1-84885-898-5.
# El Baptisme de Crist (Galeria Nacional de Roma)

El Baptisme de Crist, exhibit a la Galleria Nazionale d'Arte Antica de Roma, és un llenç d'El Greco realitzat entre 1596-1600. En el primer inventari realitzat per Jorge Manuel Theotocópuli després de la mort del seu pare, hi consta una obra d'aquesta temàtica, i en el segon inventari n'hi apareixen dues. Una de les peces inventariades podría ser aquesta que està actuament a Roma.

## Tema de l'obra

El Baptisme de Jesús és un tema considerat molt important, explicitat tant als tres evangelis sinòptics com en el Evangeli segons Joan.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç; 111 x 47 cm.; Galleria Nazionale d'Arte Antica; Roma.
És el pendant d'una "Adoració del Pastors" d'El Greco, també a la Galleria Nazionale d'Arte Antica de Roma.
És una rèplica (potser un esbós) d'El Baptisme de Crist (Retaule de María de Aragón). Lamentablement, aquest llenç va ésser excessivament netejat, perdent bona part de la pintura original.

## Procedència

* Col·lecció particular, Sicília.
* Adquirit per la Galleria Nazionale l'any 1908.

## Referències

* ↑ Wethey, Harold E. Obra citada, p. 51.
* ↑ Wethey, Harold E. Obra citada, p. 52.
* ↑ Frati, Tiziana. Obra citada, p. 111.

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II); Ediciones Guadarrama; Madrid-1967
* Frati, Tiziana; La obra pictórica completa de El Greco; Noguer Rizzoli Editores; Milán-Barcelona-1970
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1
# El Barato

El Barato és una obra del municipi de Vilassar de Mar (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a la part alta de Vilassar, el Barato és un edifici de planta baixa i pis, que ocupa una superfície de 552 m2 dels quals 391 m2 són de l'edifici. Coberta per una teulada de teula de vessants cap a la façana principal, aquesta casa es caracteritza per la moderació ornamental d'estil neoclàssic amb un aire colonial. A la façana principal hi ha un porxo amb pilastres i arcs de llinda treballada, que sostenen un balcó llarg de tres obertures voltat per una balustrada de terrissa. Els murs emblanquinats i arrebossats són ornamentats amb falsos carrers als angles, amb rajoles vidriades de color marró i el capcer rematat per una cornisa motllurada. A l'interior del primer pis hi ha una gran sala que dona, per un costat, al balcó, i per l'altra a l'eixida posterior. A la planta baixa hi ha un forn.

## Referències

* ↑ «El Barato». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# El Dorado (Arkansas)

El Dorado és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 21.530 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, El Dorado tenia 21.530 habitants, 8.686 habitatges, i 5.732 famílies. La densitat de població era de 510,9 habitants/km².
Dels 8.686 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,9% hi vivien parelles casades, en un 19,1% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.045 $ i la renda mediana per família de 34.753 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.876 $ mentre que les dones 19.211 $. La renda per capita de la població era de 16.332 $. Entorn del 20% de les famílies i el 24,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- El Dorado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- El Dorado». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# El Don de plàcides aigües

El Don de plàcides aigües és una novel·la escrita per Mikhaïl Xólokhov i publicada en 4 volums entre els anys 1928 i 1940, primerament per fascicles i després en format llibre. Es considera l'obra més important de l'autor, va tenir gran èxit des del moment de la seva publicació i va propiciar una adaptació al cinema.

## Argument

La novel·la descriu la vida dels cosacs amb el rerefons de diversos conflictes bèl·lics, entre ells la primera Guerra Mundial i la revolució soviètica. La família Melekhov compta amb dos fills, Grigori i Petró, que simbolitzen la divisió del país. Petró, el gran, és fidel a les tradicions i lluita per defensar l'antic règim, mentre que Grigori es debat entre l'atracció pels bolxevics i les arrels familiars. En paral·lel es desenvolupa una trama amorosa, on Grigori també ha de decidir entre dues dones, Natàlia, la seva muller legítima, o la veïna amb qui manté una relació passional. Diversos membres del khútor i les grans ciutats apareixen amb les seves històries personals per servir de contrapunt a la saga familiar.

## Referències

* ↑ «Tikhy Don». Internet Movie Database. [Consulta: 6 desembre 2015].
# Dècada del 960 aC

La dècada del 960 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 969 aC fins al 31 de desembre del 960 aC.

## Esdeveniments

* 965 aC: a la mort del seu pare, el Rei David, Salomó es converteix en rei del poble d'Israel (data tradicional).
# Dècada del 990
## Esdeveniments

* 996 - Gregori V relleva Joan XV com a Papa
* 999 - Silvestre II relleva Gregori V

## Personatges destacats

* Canut el Gran, rei de Dinamarca
* Otó III, emperador romanogermànic
* Gregori V, Papa
* Silvestre II, Papa
* Almansor
# Dècada del 980
## Esdeveniments

* 983 - Joan XIV relleva Benet VII com a papa.
* 985 - Joan XV succeeix Joan XIV com a papa.
* 987 - Hug Capet és coronat rei de França.
* 988 - Borrell II no renova el jurament de vassallatge.
* El Rus' de Kíev abraça el cristianisme ortodox.

## Personatges destacats

* Almansor
* Benet VII
* Bonifaci VII
* Borrell II
* Eric el Roig
* Hug Capet
* Joan XIV
* Otó II, emperador romanogermànic