OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lluís Rullan Colom

Lluís Rullan Colom (Sóller, 1955) és un economista i empresari mallorquí, graduat en l'Institut d'Estudis Superiors d'Empresa IESE. El 1980 fou nomenat director general d'Hotels Riu, càrrec que va ocupar 14 anys fins que va ser nomenat director general de Port Aventura. El 1997 assumeix la presidència del parc temàtic, càrrec que compagina, fins a 2003, amb el de subdirector general de la Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona. El 2003 és nomenat director adjunt de La Caixa i el 2006 president executiu de Port Aventura.
Patró de la fundació Ajudant Ajudar, entitat que cerca promoure la solidaritat a través de les noves tecnologies, permetent que les donacions passin íntegrament del donant a l'entitat sol·licitant. Al mateix temps, es convida al receptor de qualsevol tipus d'ajuda a ser també donant, comprometent-se a aportar un 10% de l'ajuda rebuda a un altre col·lectiu o projecte. Mitjançant aquest sistema es fomenta la solidaritat i s'actua com a motor de l'economia, afavorint la creació de xarxes multiplicadores de solidaritat. L'11 de febrer de 2000 va rebre la Medalla d'Or al Mèrit Turístic i el 2007 el Premi Ramon Llull.
# Llista de Creus de Sant Jordi/1999/Entitats
#### Entitats

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Entitat | Wikidata | Descripció |
| Institució Catalana d'Història Natural | Q1843224 | entitat cultural fundada el 1899. Des del 1915 filial de l'Institut d'Estudis Catalans |
| Reial Club de Tennis Barcelona | Q3781022 | club de tennis a Barcelona |
| Agrupació de Supervivents de la Lleva del Biberó-41 | Q11904340 | |
| Coordinadora de Tallers per a Minusvàlids Psíquics de Catalunya | Q11915505 | |
| Federació Catalana de Patinatge | Q11921653 | federació esportiva catalana |
| Federació d'Associacions de Gent Gran de Catalunya | Q11921683 | entitat sense ànim de lucre |
| Lliga Espiritual de la Mare de Déu de Montserrat | Q11932330 | |
| Revista Econòmica de Catalunya | Q11945429 | |
| Associació de Paràlisi Cerebral | Q16171958 | fundació |
| Col·legi Oficial de Doctors i Llicenciats en Filosofia i Lletres i en Ciències de Catalunya | Q16191009 | corporació de dret públic que agrupa els llicenciats en filosofia i lletres i ciències a Catalunya |
| Fundació Esclerosi Múltiple | Q17605242 | |
# Llista de castellans d'Amposta

Aquesta és la llista de castellans que van regir la Castellania d'Amposta:
* Ramon Berenguer IV de Barcelona 1154
* Gaufred de Bresol 1157-1158
* Arbert de Petra 1164-1165
* Pere de Besora 1164-1165
* Ramon de Verdú 1173
* Alfons 1174-1178
* Bernat d'Altés 1179-1180
* Ermengol d'Aspa 1180-1182
* Pedro Simén de Luna 1184
* García de Lisa 1185-1188
* Pedro López de Luna 1188
* Fortún Cabeza 1188-1198
* Martín de Aibar 1198-1200
* Ximén de Labata 1201-1205
* Martín de Andos 1206-1211
* Berenguer de Miralles 1213
* Ramon d'Iscles 1216-1217
* Garcia Artiga 1218-1221
* Folch de Tornell 1221-1227
* Bermon de Montearenyo 1225
* Ramon d'Alsamora 1228
* Hug de Folcalquier 1230-1244
* Guerau Amic 1245
* Pere d'Alcalà 1246-1252
* Pere de Granyena 1253-1254
* Gueau Amic 1255-1258
* Guiu de la Guespa 1261-1264
* Ramon de Ribelles 1276-1282
* Galceran de Timor 1286
* Bernenguer d'Almenara 1289
* Ramon de Ribelles 1299-1301
* Pere de Soler 1306-1309
* Ramon d'Empúries 1314
* Martín Pérez de Oros 1316-1319
* Sanç d'Aragó 1328-1341
* Juan Fernández de Heredia 1346-1376
* Martín de Lihori 1379-1392
* Pedro Rodrigo de Moros 1397-1409
* Berenguer de Castelló 1415
* Gonzalo de Funes 1417-1420
* Pedro de Liñán 1420-1421
* Dalmau Ramon de Xetmar 1421-1427
* Joan de Vilagut 1427-1444
* Pere Ramon Sacosta 1446-1461
* Bernat Hug de Rocabertí 1461-1485
* Pedro Fernández de Heredia 1488-1490
* Diomedes de Vilaragut 1492-1496
* Lope Días de Escorón 1505-1506
* Joan d'Aragó 1506-1517
* Francesc de Montserrat 1518-1519
* Jeroni Canell 1522-1524
* Joan d'Aragó 1535
* Miguel Juan del Castellar 1560-1564
* Luis de Talavera 1570-1573
* Francisco Pomar 1583
* Luprecio del Poyo 1594
* Jerónimo de Foces 1600
* Frederic de Meca 1602
* Martín de Ferreira 1605
* Felipe de Bardaxí 1625
* Jerónimo de Medina 1649
* Vicent Carròs 1655-1658
* Jaume de Bellvís 1664
* Pedro Dávalos Maza y Rocamora 1674-1702
* Félix de Ayerbe 1717
* Gaspar de la Figuera 1723
* Manuel de Sada y Antillón 1732-1755
* Miquel Dolz 1765-1774
* Vicente de la Figuera 1776-1787
* Antonio Lores 1790-1791
* Pérez de Sarrión 1796-1798
* Francesc de Paula de Borbó 1827-1851

## Referències

* ↑ «Castellania d'Amposta». Gran Enciclopèdia Catalana. enciclopedia.cat. [Consulta: 21 desembre 2021].
# Lo Bòsc

Lo Bòsc (en francès Le Bosc) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Lo Tossal (la Pobla de Segur)

Lo Tossal és una muntanya de 1.058,2 metres d'altitud que es troba al límit dels termes municipals de la Pobla de Segur, del Pallars Jussà i de Baix Pallars, del Pallars Sobirà. Forma una punxa del terme de la Pobla de Segur cap endins del de Baix Pallars, a ponent de les Roques de Collegats. Justament aquesta punxa suposava la partió entre dos dels termes integrats en el nou municipi de Baix Pallars: Peramea, al nord-est, i Montcortès de Pallars, al nord-oest.
Està situat, doncs, a ponent de Collegats i al nord de l'antic monestir de Sant Pere de les Maleses.
# Lorenzo Ghiberti

Lorenzo Ghiberti (Florència, 1378 - id., 1 de desembre de 1455). Escultor, orfebre, arquitecte i escriptor d'art italià del Quattrocento.

## Biografia

Va començar la seva activitat artística com a orfebre. No obstant això, no va guanyar fama fins a 1401, quan va participar en el concurs per a decorar les segones portes del baptisteri de la catedral de Florència, resultant guanyador, en renunciar al premi ex aequo Brunelleschi, l'altre finalista.
El seu triomf al concurs va resultar decisiu per a la seva vida, ja que la magnitud de la tasca va requerir la creació d'un taller de gran grandària, que es convertiria en el principal de la ciutat durant mig segle. En aquest, es van formar figures destacades del Renaixement, com Donatello, Michelozzo, Uccello, Masolino i Filarete.
El treball en aquestes portes va durar més de vint anys (de 1403 a 1424), i es van incloure vint episodis de la vida de Crist i vuit talles de sants, d'un estil minuciós, proper al gòtic.
La seva obra va tenir tant d'èxit que posteriorment el gremi de comerciants de Florència li va encomanar l'encàrrec d'executar per al mateix baptisteri una tercera doble porta, que va acabar el 1452. Està decorada amb deu baixos relleus de bronze daurat que representen escenes de l'Antic Testament, en un estil totalment diferent a l'anterior, en el qual s'apliquen conseqüentment les regles de la perspectiva renaixentista. Miquel Àngel va batejar aquesta porta com la porta del Paradís, nom amb què es coneix actualment. Va resultar també finalista al costat de Brunelleschi en el concurs per a la construcció de la cúpula de la catedral de Santa Maria del Fiore, però aquesta vegada el treball li va ser encarregat a Brunelleschi.
Ghiberti va esculpir també algunes estàtues de bronze per a l'església florentina d'Orsanmichele. En els seus últims anys, va escriure els tres toms de «I Commentarii» (Els comentaris), en què s'incloïen amb valuoses referències pintors i escultors italians, així com una autobiografia, que és la primera que es conserva d'un artista.

## Referències

* ↑ «Lorenzo Ghiberti | Italian sculptor» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
# Lorenzo Galíndez de Carvajal

Lorenzo Galíndez de Carvajal (Plasència 1472 - † id. 1525), fou un jurista i cronista castellà.

## Biografia

Catedràtic de lleis a Salamanca. L'any 1502 va ser nomenat conseller de la corona, càrrec que va ocupar amb els Reis Catòlics, Joana I i Carles I. Va escriure obres jurídiques en recopilar tant lleis i com pragmàtiques reals, i històriques com la Crònica d'Enric IV. La reina Isabel la Catòlica va demanar al seu marit Ferran la confecció d'un cos legal únic, encàrrec que es va donar a Galindez de Carvajal; aquesta recopilació, però, s'ha perdut.
El 1520 va ser contactat per Martín Cortés, pare d'Hernán Cortés, i pels procuradors de la Villa Rica de la Vera Cruz Alonso Hernández Portocarrero i Francisco de Montejo. Aquesta petita comitiva va sol·licitar ajuda al conseller per advocar pels interessos d'Hernán Cortés en la contesa contra Diego Velázquez de Cuéllar per obtenir el dret a governar els territoris recentment conquerits del que seria la Nova Espanya; Galíndez va decidir ajudar-los aconseguint l'entrevista amb Carles I, i donant-los suport davant el Consell de Castella, comitè que va ser precedent del Consell d'Índies.

## Matrimoni i descendència

Va contreure matrimoni a Salamanca amb Beatriz Dávila i Ontiveros, amb la qual va tenir a:
* Frey Antonio de Carvajal, Comendador de l'Orde d'Alcántara.
* Isabel de Carvajal i Dávila, casada amb Francisco Fernández de Còrdova, VII Senyor de Guadalcázar. Els seus descendents obtingueren el Marquesat de Guadalcázar.
* Diego de Carvajal i Dávila, I Senyor del Port, casat amb Beatriz de Vargas i Sotomayor. Els seus descendents obtingueren el Condado del Puerto.

## Referències

* ↑ Lynch, John, 1927-. Monarquía e imperio : el reinado de Carlos V. Madrid: El País, 2007, p. 56-57. ISBN 978-84-9815-756-7.
* ↑ THOMAS, Hugh (1993) La conquista de México, el encuentro de dos mundos, el choque de dos imperios cap.23 Mèxic, ed.Planeta ISBN 970-690-163-9
# Llumet

El Llumet, o Pi Llobet és una muntanya de 1.660,5 metres d'altitud del centre del terme de la comuna d'Orellà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És a la zona central del terme comunal, al nord-oest del poble d'Orellà, a la carena que constitueix l'eix vertebral de la comuna. És al sud, una mica al sud-est, de la Llavanera.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «107 - Orellà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Orellà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Llumet en els ortofotomapes de l'IGN
# Llumena Nou

Llumena Nou, conegut antigament com a Santa Catalina i posteriorment com a Santa Agustina, és un lloc menorquí situat al terme municipal d'Alaior amb una extensió d'unes 40 hectàrees.
Funciona, igual que la majoria de llocs menorquins i des de fa segles, pel sistema de mitgeres que consisteix en el fet que el propietari, conegut com a Es Senyor, posa les terres i el pagès s'ocupa de treballar-la. Dels beneficis que se'n treu es fan dues meitats iguales, una per cadascú. Actualment s'hi pot trobar una activitat ramadera centrada en les vaques frisones, porcs i cabres; així com una activitat agrícola centrada en la producció de menjar pel bestiar i formatge de Maó DO (Denominació d'Origen) havent obtingut el premi de millor formatge semi-curat l'any 2014 pel Consell Regulador de la Denominació d'Origen Protegida (CRDO).
El casat de Llumena Nou és d'interès arquitectònic, ja que a principis del segle xx l'arquitecte Francesc Femenías va projectar sobre l'antic casat del lloc un nou casat de tendències modernistes propi d'un casal senyorial de l'època. El disseny és fet amb línies rectes amb cossos verticals, entrants escalonats i jocs arquitectònics amb el nombre tres.
El mes d'abril de 2011 el Casat Llumena Nou va ser nominat a catalogació, després que el Col·legi Oficial d'Arquitectes de les Illes Balears elaborés una llista d'edificis moderns, que mereixen una major protecció per part de les administracions locals.

## Referències

* ↑ 1923-1996., Mascaró Pasarius, J. (Josep),. Corpus de Toponímia de Menorca : distribució geogràfica dels topònims pre-romans, llatins, mossàrabs, àrabs i catalans. Palma: Hora Nova, 2005. ISBN 9788496078055.
* ↑ «‘Fogasses' de primer nivel» (en castellà). Menorca - Es diari, 03-07-2014. Arxivat de l'original el 2016-04-24 [Consulta: 26 juliol 2017].
* ↑ J., Gomila, Joan. Menorca : guia d'arquitectura. Palma: Col·legi d'Arquitectes de Balears, 1998. ISBN 849210368X.
* ↑ 1925-, Martorell Codina, Josep Maria,. Guia d'arquitectura de Menorca. Barcelona: La Gaya Ciencia, [1980?]. ISBN 847080068X.
* ↑ «Seis construcciones modernas, nominadas a la catalogación» (en castellàurl=https://menorca.info/menorca/local/2011/534617/seis-construcciones-modernas-nominadas-catalogacion.html).+Menorca - Es diari, 06-04-2011.

## Enllaços externs

* Llumena Nou web Oficial
* 1r Premi millor fogassa 2014 CRDO Maó-Menorca Arxivat 2016-04-24 a Wayback Machine.
# Lova Maha Paya

Lova Maha Paya o Lovamahapaya és un edifici situat entre Ruvanveliseya i Sri Mahabodiya en la ciutat antiga d'Anuradhapura, Sri Lanka. És també conegut com el palau de Bronze o Lohaprasadaya perquè el sostre estava cobert amb rajoles de bronze. Fou elevat sobre 1.600 columnes de granit per acomodar al clergat. L'estructura fou adornada amb plata, or i pedres precioses a més de tenir la teulada de coure. Incloïa un tron d'ivori a la sala principal amb els emblemes del Sol i la Lluna en plata i or i el chatra o para-sol (símbol de domini) daurat sobre bàcul de plata.
En temps antics, l'edifici va incloure el refectori i el uposathagara (Casa de Uposatha). Hi havia també un simamalake on el Sangha es reunia els dies anomenats Poya per recitar el sutra de la confessió. El famós Lohaprasada, construït pel rei Gamani o Dutugemunu, descrit com un edifici de nou pisos, era un dels edificis d'aquesta classe. Un costat de l'edifici tenia 120 m de llarg. Hi ha 40 files, cada fila consisteix en 40 pilars de pedra, amb un total de 1.600 pilars. Es creu que la construcció de l'edifici va durar sis anys. L'edifici fou completament destruït durant el regnat del rei Saddhatissa.
El Jetavanaramaya, el Abhayagiriya i el Ruwanwelisaya eren estructures més baixes i el Lovamahapaya va quedar com l'edifici més alt de l'illa durant un mil·lenni entre 155 aC i el 993. L'edifici petit que hi ha ara és una construcció recent i és el local d'Uposatha (casa del capítol) del temple Maha Vihara encara avui dia.

## Vegeu també

* Budisme

## Referències

* ↑ Lovamahapaya
# Luis Jiménez Morell

Luis Jiménez Morell (Granada, 1940) és un polític valencià d'origen andalús.
Treballà com a perit agrícola i el 1976 fou secretari d'organització de la UGT d'Almoradí. Militant també del PSOE, l'octubre de 1978 va substituir Inmaculada Sabater Llorens, que havia estat escollit diputada per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1977. Fou Vocal de la Comissió Conjunta Agricultura-Justícia del Congrés dels Diputats.
A les eleccions municipals espanyoles de 1983 fou escollit regidor de l'ajuntament d'Almoradí. Posteriorment ha format part del col·lectiu Ecología y Salud.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats

## Bibliografia

* Javier Paniagua Fuentes i y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.288. ISBN 9788495484802.
# Lucía Sócam

Lucía Sosa Campos (Guillena, Sevilla, 30 de setembre de 1986), coneguda com a Lucía Sócam, és una cantautora, guitarrista i flautista andalusa, especialitzada en la flauta travessera. Les seves cançons es refereixen a temes de la guerra civil espanyola, i en particular a homenatjar soldats i ciutadans en general que van lluitar en favor del bàndol republicà, i així ho demostra en Verdades escondidas i Republicana; en suport a la Llei de Memòria Històrica.

## Discografia

* Hoy puede ser el gran momento (2005)
* Contraste (2009)
* Verdades escondidas (2010)
* Viejos Tiempos. Nuevos Tiempos (2012)
* Festival Músicas del Sur: Andalucía con el Sáhara (disc col·lectiu, 2013)
* Con las mismas ganas de revolución (2014)
* Siempre abril (amb Juan Pinilla, 2014)
* Amar sin papeles (amb Víctor Casaus, 2015)
* Otero (2016)

## Referències

* ↑ Alejandro Luque. «"Europa no oyó la llamada de auxilio de los españoles hace 80 años, y sigue sin oír la de los exiliados del Mediterráneo de hoy"» (en castellà). eldiario.es. [Consulta: 2 febrer 2020].
* ↑ Nueva Tribuna. «'Rebelarse es una obligación'» (en castellà). Nueva Tribuna. [Consulta: 2 febrer 2020].
* ↑ Provincia, La. «Lucía Socam participa en una jornada sobre memoria histórica». ocio.laprovincia.es. Arxivat de l'original el 2020-02-02. [Consulta: 2 febrer 2020].
# Lori ultramarí

El lori ultramarí (Vini ultramarina) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones amb cocoters de Nuku Hiva i Ua Pu, a les illes Marqueses.

## Referències

* ↑ «Lori». Diccionari dels ocells del món. Termcat.
* ↑ «Vini ultramarina (Lori ultramarí)». Avibase. [Consulta: 8 abril 2021].
# Los Tossalets

«Los Tossalets» té aquests significats:
# MDS

MDS té els següents significats:
* Moviment Democràtic de Somàlia, partit polític de Somàlia
* Moviment per la Democràcia Socialista, partit polític històric de Burkina Faso
* Moviment dels Demòcrates Socialistes, partit polític de Tunísia
* Marathon des Sables, ultramarató que se celebra al desert del Sàhara
* Medium Deep Survey, un dels projectes desenvolupats en el telescopi espacial Hubble
* Codi MDS (acrònim de màxima distància separable), codi corrector sense redundància, en telecomunicacions vegeu codi perfecte
* Síndrome mielodisplàstica (del seu nom en anglès Myelodysplastic Syndrome), trastorn hematològic relatiu a la producció en la medul·la òssia
* Esquemes de Descripció Multimèdia (del seu nom en anglès Multimedia Description Schemes), eines per a contingut multimèdia de l'estàndard MPEG-7
# Maenza

Maenza és un comune (municipi) de la província de Latina, a la regió italiana del Laci, situat a uns 70 km al sud-est de Roma i a uns 25 km a l'est de Latina.
Maenza limita amb els següents municipis: Carpineto Romano, Giuliano di Roma, Priverno, Prossedi, Roccagorga i Supino.
A la població hi ha un castell, construït originalment com a torre de guaita als segles XII-XIII i ampliat al segle xvi.
A 1 de gener de 2019 tenia 3.096 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Magistral d'escacs Ciutat de Barcelona de 2010

El Magistral d'escacs Ciutat de Barcelona de 2010 fou un torneig d'escacs que va tenir lloc entre els dies 4 i 12 de novembre del 2010. La mitjana d'Elo dels deu participants va ser de 1595, significant que el torneig va ser de categoria XIV. El torneig es va fer pel sistema lliga a una volta. El GM cubà Lázaro Bruzón va ser el campió del torneig amb 7 punts de 9, i millor desempat que el GM espanyol Iván Salgado. El torneig va comptar amb la presència de tres vegades semifinalista del torneig de candidats i GM rús Artur Iussúpov.

## Classificació

    15è Magistral Ciutat de Barcelona (2010) JugadorElo12345678910Punts 1 Lázaro Bruzón Batista2668*11½1½½½117 2 Iván Salgado López26020*½11111½17 3 Ernesto Inarkiev26670½*11½11106 4 Artur Iussúpov2589½00*½½½½114½ 5 Romain Édouard2636000½*½½1114½ 6 Daniel Alsina Leal2527½0½½½*0½½14 7 Jaime Alexander Cuartas2534½00½½1*0½14 8 Josep Oms i Pallisé2528½00½0½1*013½ 9 Jordi Magem Badals25930½000½½1*02½ 10 Robert Hess2602001000001*2

## Referències

* ↑ «XV Magistral Ciutat de Barcelona 2010». ajedrez365.com. [Consulta: 19 octubre 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina web del Ciutat de Barcelona a la web de la FCE
# Mambo (CMS)

Mambo és un sistema de Plataforma CMS basat en el Llenguatge de programació PHP i base de dades SQL de codi obert. Basa tot el seu aspecte en plantilles o temes.
Característiques principals:
* Base de dades moguda pels estàndards PHP/MySQL.
* Mòdul de seguretat multinivell per a usuaris / administradors.
* Notícies, productes o seccions totalment editables i configurables.
* Secció de temes que poden ser enviats pels usuaris registrats.
* Plantilles i temes totalment configurables incloent menú central i blocs a esquerra i dreta, segons es vulgui.
* Suport de pujada d'imatges per incorporar a la nostra pròpia biblioteca i per a usar en qualsevol part del lloc web.
* Fòrums dinàmics i enquestes amb vista de resultats.
* Suporta GNU/Linux, FreeBSD, MacOSX server, Solaris, AIX, SCO, Windows NT, Windows 2000.
Administració:
* Canvi de l'ordre dels objectes incloent notícies, FAQ's, articles, etc.
* Generador automàtic de notícies en titulars.
* Enviament de notícies, articles, preguntes freqüents i enllaços per part dels usuaris registrats.
* Jerarquia d'Objectes: quantes seccions, departaments, divisions i pàgines es vulgui.
* Biblioteca d'Imatges - Emmagatzema tots els arxius PNG, PDF, DOC, Microsoft Excel, GIF i JPEG en línia per a un fàcil ús.
* Cerca Automàtica de directoris.
* Gestor i Sindicació de Notícies. Més de 360 grups de notícies de tot el món on escollir i publicar a la teva web.
* Gestor d'Arxius. Emmagatzema els teus articles antics i publícalos de nou quan vulguis.
* Possibilitat d'impressió, convertidor a PDF o enviament per correu electrònic de qualsevol notícia o article publicat.
* Editor de text, similar al Word Pad.
* Editor d'Usuaris.
* Enquestes. Possibilitat de publicar diferents a cada pàgina.
* Mòduls configurables. Descàrregues de nous mòduls.
* Gestor de Plantilles. Descàrrega de noves plantilles.
* Previsualització de Plantilles. Pots veure l'aspecte de la pàgina en canviar de plantilla abans d'actualitzar els canvis.
* Administrador de capçaleres i rètols publicitaris.

## Enllaços externs

* Mambo - Lloc web oficial
# Manila Lions FC

El Manila Lions Football Club és un club de futbol filipí de la ciutat de Manila.

## Història

El club va ser fundat el 7 de desembre de 1946 per l'entrenador de futbol Mariano Ong.
Durant els anys 1950 fou el gran dominador del futbol filipí, guanyant el campionat de Manila en set ocasions. Va participar en la Lliga de Campions de l'AFC del 1969. Més tard participà en la segona divisió de la United Football League.

## Palmarès

* Campionat de les Filipines de futbol:
       1967
* Manila Football League
       1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961

## Referències

* ↑ Villegas, Bernardo. Philippine Football: Its Past, Its Future. University of Asia and the Pacific, 2016, p. 41-42. ISBN 978-621-8002-29-6. «Looking Back (chapter author)»
* ↑ «Best post-war Fil-Sino goalie passes away». Manila Standard, 07-07-1999 [Consulta: 14 març 2016].
* ↑ ; Karsdorp, Dirk«Asian Club Competitions 1968/69». rsssf.com. Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 15-08-2002. [Consulta: 11 abril 2013].
* 1 2 Schöggl, Hans. «Philippines - List of Champions». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 5 novembre 2011].
# Manili

Manili és el nom dels següents personatges:
# Louis MacNeice

Louis MacNeice (Belfast, 12 de setembre de 1907 - Londres, 3 de setembre de 1963) fou un poeta i dramaturg irlandès.
Des dels anys 30 va ser membre del Grup Auden, un grup d'escriptors irlandesos liderats per W. H. Auden. Va escriure diverses obres de teatre per a la BBC (Dark Tower, 1947) i una dotzena de llibres de poesia. Les seves obres van ser molt apreciades durant la seva vida degut al seu estil planer però emocional i socialment compromès, que sovint reflecteix l'oposició humana al totalitarisme. Molts dels seus treballs mostren també les seves arrels irlandeses.
Es destaca també com a traductor, particularment d'Horaci.

## Referències

* ↑ «Louis MacNeice». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.