# Clericalisme

Clericalisme és una posició ideològica que propaga la intromissió del clericat, principalment catòlic en els afers polítics, l'ensenyament, la recerca científica i en l'esfera privada (matrimoni, sexualitat…) de tots els ciutadans, també per qui no pertany a la fe. La paraula té una certa connotació pejorativa.
A l'Europa occidental fins a la revolució francesa l'absència de separació entre l'Església i l'Estat era de costum, i els sobirans s'ingerien amb tant d'entusiasme en les afers de l'església com l'església imposava les seves opcions polítiques i morals. La crítica contra aquesta connexió estreta va començar durant la renaixement i la il·lustració i amplificar-se amb el protestantisme que preconitzava el lliure examen, sense autoritat jerarquíca entre el creient i déu.
El moviment clericalista troba el seu origen al segle xix quan els Estats Pontificis van ser unificats a Itàlia i quan Pius IX va reactuar amb el Syllabus Errorum el 1861, al qual condemna totes les idees filosòfiques i polítiques que refusen la preeminència del Vaticà i de la cúria romana. A Espanya, sota Isabel II i a Itàlia la reacció clericalista va ser forta. El Concordat del 1953 de Francisco Franco va restaurar el monopoli moral i pedagògic de l'església nacionalcatòlica. En altres estats com Bèlgica i França, la influència de Roma va ser més informal, per la mediació de partits més o menys catòlics. Als països protestants va ser quasi inexistent, tot i que les autoritats religioses van assajar de pesar sobre les decisions, però amb menys d'èxit.
Avui, hom veu un retorn del clericalisme, com per exemple a Polònia, Rússia (la col·laboració intensa entre Vladímir Putin i l'Església Ortodoxa Russa) o a França, on les tres religions monoteistes van congregar per a oposar-se junts contra l'obertura del matrimoni a tothom. Fins i tot a Catalunya, com diu Jaume Reixach: «Davant la crisi […], les directrius de Roma postulen un retorn a la vella cristiandat. Més pregària, més celibat, més clericalisme, més centralisme romà i més intransigència. o «Seria pecar d'ingenuïtat pensar que el jerarquisme, el clericalisme i el masclisme eclesiàstics quedaren superats. Malauradament no és així.»

## Conceptes parents

* separació entre l'Església i l'Estat
* nacionalcatolicisme
* ultramuntanisme
* anticlericalisme

## Referències

* ↑ «Clericalisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Clericalisme». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Paco Soto, «Les dretes poloneses pugnen avui per la presidència», El Punt Avui, 20 de juny de 2010, pàgina 10
* ↑ Pilar Bonet, «Rusia, hacia el estado clerical» (castellà), El País, 26 de setembre de 2012
* ↑ «France: Mariage pour tous: le lobbyisme clérical viole la laïcité et méprise les familles !» Arxivat 2012-11-14 a Wayback Machine., Union des Familles Laïques (UFAL), 4 de novembre de 2012 (en català: Matrimoni per a tots: l'activisme clerical viola el laicisme i menyspreua les famílies)
* ↑ Jaume Reixach Felipe, «Catòlics indignats», El Punt Avui, 13 de novembre de 2011, pàgina 27
* ↑ id., «“Qui toca Pere toca Pau”», El Punt Avui, 16 de novembre de 2012, pàgina 25