OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serrat de Fontfreda

El Serrat de Fontfreda és un serrat termenal dels municipis de Castell de Mur, del Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, i Àger, de la Noguera, situada a l'extrem sud del terme pallarès.
És una serra que forma una part de la carena principal del Montsec d'Ares, entre el Pas de l'Osca, a ponent, i el Pas de la Roca Llisa, a llevant. Aquest serrat inclou, a més, de ponent a llevant, el Tossal de la Cova dels Pobres, lo Pas Gran, el Pas d'Emílio i el Pas dels Volters. Als peus del serrat, pel costat septentrional, s'estén el Bosc de Guàrdia i hi davalla, cap al nord-nord-est, la Serra de la Mata Negra. Aproximadament al nord del Pas d'Emílio es troba el Picó de Coscolla.
Pel costat meridional es troba el poble de l'Ametlla de Montsec, amb l'antic castell d'Escumó en la zona més propera a aquest serrat.
# Sop

«Sop» té aquests significats:
* Publi Semproni Sop
* Síndrome de l'ovari poliquístic (SOP)
* Subdirecció Operativa de la Policia (SOP)
# Set Korales

Set Korales fou el nom donat pels portuguesos al territori al nord de Colombo, format per set districtes natius (Korales). El territori anava entre Colombo i un punt a mig camí entre Puttalam i Mannar. Al nord i al sud només s'estenia uns quilòmetres cap al interior però al centre s'estenia quasi fins al mig de l'illa. Les ciutats principals eren Puttalam i Negombo.

## Referències

* Mapa Arxivat 2007-10-28 a Wayback Machine.
# Kitbughà

Kitbuqa, Kitbugha o Kitbughà és el nom dels següents personatges:
* Al-Àdil Kitbughà, soldà mameluc bahrita o kiptxak del Caire (1294-1296)
* Kitbuqa Noyan (? - 1260), general i governador mongol de Hülegü
# Jouxtens-Mézery

Jouxtens-Mézery és un municipi del cantó suís del Vaud, situat al districte de Lausanne.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Jouy-en-Argonne

Jouy-en-Argonne és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 55 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Jouy-en-Argonne era de 55 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 23 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 27 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 23 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Jouy-en-Argonne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 16 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 26 eren actives i 11 eren inactives. De les 26 persones actives 24 estaven ocupades (12 homes i 12 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 11 persones inactives 5 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Jouy-en-Argonne hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 405 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Jouy-en-Argonne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Jouy-en-Argonne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Kevin Hartman

Kevin Hartman (25 de maig de 1974 en Athens, Ohio) és un futbolista estatunidenc que des del 2010 juga pel FC Dallas de la Major League Soccer.
# Kevin Grund

Kevin Grund (Oberhausen, Rin del Nord-Westfàlia, 14 d'agost de 1987) és un futbolista alemany que actualment juga de centrecampista al primer equip del MSV Duisburg. Va començar com a futbolista al Sportfreunde Königshardt 1930.

## Enllaços externs

* Perfil del MSV Duisburg Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (alemany)
# Krasnoktiàbrskaia

Krasnoktiàbrskaia - Краснооктябрьская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a la vora esquerra del riu Txelbas, davant de Prígorodni, a 5 km al sud de Tikhoretsk i a 118 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al municipi d'Alekséievskaia.
# Kurt Cobain: About a Son

Kurt Cobain: About a Son és una pel·lícula documental nord-americana de 2006 sobre el músic de rock i grunge nord-americà Kurt Cobain, dirigida per AJ Schnack. Va debutar al Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2006 i va ser produïda per Sidetrack Films. El documental inclou enregistraments d'àudio d'entrevistes entre Cobain i el periodista Michael Azerrad fetes per al llibre Come as You Are: The Story of Nirvana, ambientades sobre cinematografia ambiental dels llocs que Kurt Cobain va anomenar la seva llar, principalment Aberdeen, Olympia i Seattle. La pel·lícula es va presentar a nombrosos festivals de cinema i va ser nominada al premi Independent Spirit's Truer than Fiction de 2007. El DVD, que va ser llançat per Shout! Factory el febrer de 2008, inclou entrevistes addicionals i comentaris de Michael Azerrad i AJ Schnack. Shout! Factory també va publicar la primera edició en Blu-ray del documental el 6 d'octubre de 2009.

## Banda sonora

* Steve Fisk i Benjamin Gibbard – Overture
* "Motorcycle Song" - Arlo Guthrie
* "It's late" - Queen
* "Downed": truc barat
* "Eye Flys" - Melvins
* Àudio: Punk Rock
* "My Family's a Little Weird" - MDC
* "Banned in DC" - Bad Brains
* "⁣Up Around the Bend" - Creedence Clearwater Revival
* "Kerosene" - Big Black
* "Put Some Sugar on It" - Mitjà japonès
* "Include Me Out" – Young Marble Giants
* "Round Two" – Pasties
* "Son of a Gun" – The Vaselines
* "Graveyard" - Butthole Surfers
* Audio: Hardcore Was Dead
* "Owner's Lament" - Scratch Acid
* "Iris" - The Breeders
* "Touch Me I'm Sick" – Mudhoney
* Audio: Car Radio
* "The Passenger" – Iggy Pop
* "Star Sign" – Teenage Fanclub
* "The Bourgeois Blues" - Lead Belly
* "New Orleans Instrumental No. 1" – REM
* Àudio: The Limelight
* "The Man Who Sold the World" – David Bowie
* "Museu" - Mark Lanegan
* "Indian Summer" – Ben Gibbard

## Premis

* Millor documental - Festival de cinema de San Diego 2007

## Referències

* 1 2 AllMusic Review by Stephen Thomas Erlewine allmusic.com. Retrieved June 19, 2015.
* ↑ "Kurt Cobain: About A Son": Behind the Movie That's Moving Audiences to Tears Arxivat 2014-03-01 a Wayback Machine. rollingstone.com. Retrieved June 19, 2015.
* ↑ Kurt Cobain - About a Son amazon.com. Retrieved June 19, 2015.
* ↑ Kurt Cobain: About A Son [Blu-ray] amazon.com. Retrieved June 19, 2015.
* ↑ «Award Winners», 28-08-2010. Arxivat de l'original el 28 agost 2010. [Consulta: 23 setembre 2019].
# La Alberguería de Argañán

La Alberguería de Argañán és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb La Alamedilla, al Nord-est amb Puebla de Azaba, al Sud-est amb Casillas de Flores i al Sud i Oest amb les freguesias de Forcalhos i Aldeia da Ponte (Sabugal).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 212 | 208 | 181 | 184 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-11-20 a Wayback Machine.
# La Aguada

* No s'ha de confondre amb La Aguada y Costa Azul.
La Aguada, o simplement Aguada, és un barri (barrio) de la ciutat de Montevideo, capital de l'Uruguai. L'etimologia del barri es deu al fet que durant l'època colonial i criolla hi havia molts pous d'aigua a la zona, sobretot els de la Fuente de las Canarias i Pozos del Rey. Actualment, és un dels barris més humits de la ciutat com a resultat del riu subterrani que discorre pels seus carrers i les seves avingudes (Av. Libertador i Av. General San Martín, entre d'altres).

## Informació general

Fins al segle xix, La Aguada (en català: L'Aigualida) era un barri rural, banyat per les aigües del Riu de la Plata. A poc a poc, amb el creixement de Montevideo, la zona va passar a ser un barri més de la capital uruguaiana, fins a convertir-se en el dia d'avui en un dels veïnats més populosos de la ciutat.
Entre els llocs destacats del barri apareixen el Palau Legislatiu, seu del Parlament de l'Uruguai, inaugurat el 25 d'agost de 1925; l'Estació Central General Artigas, principal terminal ferroviària del país (actualment abandonada); la Torre de les Telecomunicacions, el gratacel més notable de Montevideo; la seu del Club Atlético Aguada, important institució esportiva i social de la zona; i la Basílica de Nuestra Señora del Carmen, notable per haver estat el lloc de reunió de la Primera Assemblea Nacional Constituent. Un altre lloc destacat és el jardí d'infants "Enriqueta Compte y Riqué", el primer de l'Amèrica del Sud, fundat el 1892 per la mestra uruguaianocatalana del mateix nom.

## Referències

* ↑ Jardín de infantes se renueva gracias a Abitab - elpais.com.uy, consultat el 4 de juny del 2010 (castellà)

## Enllaços externs

* Vista satelital de La Aguada, maps.google.com
* Pàgina web de la Intendència Municipal de Montevideo (castellà)
# La Infanta Margarita en blau

La Infanta Margarita en blau (o Infanta Margarita Teresa amb vestit blau) és un retrat realitzats pel pintor espanyol Diego Rodríguez de Silva i Velázquez. Està realitzat a l'oli sobre llenç. Mesura 127 cm d'alt i 107 cm d'ample. Va ser pintat en 1659, un any abans de la mort de l'artista. Es troba actualment en el Museu d'Història de l'Art de Viena, Àustria.
Aquest és un dels nombrosos retrats de cort que va executar Velázquez, qui va pintar en altres ocasions a la Infanta Margarida, casada als quinze anys amb el seu oncle, Leopold I d'Habsburg, emperador d'Àustria. És la jove infanta que apareix, entre d'altres, en Las Meninas (1656) i en La infanta donya Margarida d'Àustria (1659). Els quadres que s'anaven pintant d'ella la mostren en diverses etapes de la seva infantesa i adolescència, i a través d'ells s'informava a Leopoldo de quin era l'aspecte de Margarita i com anava madurant, raó per la qual s'enviaven a Viena.
Velázquez té en el Kunsthistorisches altres dos quadres destacats, La Infanta María Teresa i el Retrat de l'infant Felipe Pròsper. No obstant això, aquest Retrat de la infanta Margarita Teresa és possiblement el millor dels tres.
Velázquez empra en aquest quadre la tècnica de pinzellades soltes que provoquen efectes lluminosos. La infanta, aquí de vuit anys, apareix amb rostre seriós amb expressió poc amigable, tal vegada per timidesa, com evidenciaria l'enrogiment de les galtes. El pèl ho té recollit amb fulles de llorer. Allarga els braços per tocar amb gràcia el vestit; en una de les mans sosté una pelliza de color marró. Vesteix la infanta un vestit blau fosc i platejat, amb galons d'or i una gruixuda cadena o banda daurada creuant-li el pit. Els centelleigs metàl·lics del vestit potencien la llum de l'obra. El fons també és ombrívol, amb alguns objectes amb prou feines esbossats.

## Referències

* Cirlot, L. (dir.), Kunsthistorisches, Col. «Museus del Món», Tom 11, Espasa, 2007. ISBN 978-84-674-3814-7, pàg. 177
* Monreal, L., Grans Museus, Vol. 2, Planeta, 1975. ISBN 84-320-0460-X (obra completa)
* Olivar, M., Cent obres mestres de la pintura, Biblioteca Bàsica Salvat, 1971. ISBN 84-345-7215-X
# Kémerovo

Kémerovo (en rus Кемерово) és una ciutat de Rússia capital de l'óblast de Kémerovo. Està a la vora del riu Tom al nord-est de Novossibirsk (Sibèria).

## Geografia

3.482 km la separen de Moscou. Es va insdustrialitzar en temps de la Unió Soviètica destacant en el sector de la química, els fertilitzants i les manufactures. Per ella hi passa el Transsiberià.

## Clima

Té un clima continental amb temperatures mensuals mitjanes el gener de -20 °C i de +19 °C al juliol. La pluviometria anual és de 456 litres amb el màxim de pluges a l'estiu.

## Història

Kémerovo és una aglomeració de diversos establiments russos. El lloc es deia Verkhotomski el 1657 sobre el camí de Tomsk a la fortalesa Kúznetsk. El 1701, es fundà l'establiment de Sxeglovo. Cap a 1859 hi havia set pobles en aquest lloc: Sxeglovka (o Ust-Iskitímskoi), Kèerovo (anomenat el 1734), Ievséievo, Krasni Iar, Kur-Iskitim (Pleixki), Davídovo (Ixànovo), i Borovàia. El 1721 s'hi descobrí carbó però no es varen fer mines fins a 1907, el 1917, la població de Sxeglovo arribà a unes 4.000 persones.
Sxeglovo obtingué el títol de ciutat el 1918, considerada oficialment la data de fundació de Kémerovo.

## Ciutats agermanades

* Salgótarján, Hongria

## Enllaços externs

* Webcam amb vistes de la Plaça del Teatre a Kémerovo
# Kingsley (cràter)

Kingsley és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 26,6 km de diàmetre. Porta el nom de Mary Kingsley (1862-1900), exploradora i escriptora anglesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Kingsley». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# La Pera (Toralla)

La Pera és una partida agrícola del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Toralla.
Està situada al sud-est de Toralla, i de les partides i llocs de lo Planell i l'Estrada, al nord-oest d'Esplanellars, a llevant de la Llacuna i a ponent de Rengueret.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# LVM

LVM té els següents significats:
* Monorail de Las Vegas (del seu nom en anglès Las Vegas Monorail), línia de ferrocarril de Las Vegas (Estats Units)
* Legió V Macedònica, legió romana formada per August
* Gestor de volums lògics (del seu nom en anglès Logical Volume Manager), programari per a la gestió de particions del disc dur
# LVP

LVP té els següents significats:
* Partit de la Unitat Letona (del seu nom en letó Latvijas Vienības Partija), partit polític històric de Letònia
* Partit Popular de Lorena (del seu nom en alemany Lothringen Volkspartei), partit polític històric de Lorena
* Lliga de Videojocs Professional, organització que regula les competicions d'ESports a Espanya
* Múscul elevador del vel del paladar (del seu nom en llatí Levator Veli Palatini), múscul de l'interior de la boca
* Programació a baix voltatge (del seu nom en anglès Low Voltage Programming), mètode de programació per a un microcontrolador PIC
# Kultuurikatel

Kultuurikatel (en anglès The Creative Hub) és una fundació i organització cultural sense ànim de lucre de Tallinn, Estònia, i un mitjà entre la cultura internacional, la indústria de l'entreteniment i el sector privat. Kultuurikatel organitza esdeveniments, tallers, actuacions i anualment organitza l'Stalker Festival de la Tallinn Music Week. Està situada a les antigues instal·lacions de la Central elèctrica de Tallinn adaptades pels arquitectes Siiri Vallner i Indrek Peil.
L'organització també gestiona un programa actiu d'artistes en residència per atendre artistes professionals de diferents àmbits de la cultura. L'organització compta amb diversos departaments com ara un laboratori de so, un laboratori digital i audiovisual i un laboratori d'alimentació. Kultuurikatel és membre de xarxes internacionals com l'ECOC (Capital Europea de la Cultura), l'ENCATC (Xarxa Europea de Gestió Cultural i Política Cultural), l'ECBN (Xarxa Europea d'Empreses Creatives), Circostrada o la Cambra de Serveis d'Estònia.
Durant la presidència d'Estònia del Consell de la Unió Europea el 2017, els locals del Kultuurikatel van allotjar-hi esdeveniments relacionats.

## Referències

* ↑ «About us» (en anglès). ENCATC. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «European Creative Business Network». ECBN. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «Eesti eesistumiseni jääb 190 päeva» (en estonià). ERR, 23-12-2016 [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «KEY EVENTS OF ESTONIA’S PRESIDENCY OF THE COUNCIL OF THE EU WILL TAKE PLACE IN TALLINN CREATIVE HUB» (en anglès). Kultuurikatel news, 11-03-2017 [Consulta: 30 agost 2023].

## Enllaços externs

* Kultuurikatel
# Kulun-Ielbiut

Kulun-Ielbiut (en rus: Кулун-Елбют) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 215 habitants, pertany al districte de Khonuu.

## Referències

* ↑ «Buor-Sysy». GeoNames.
# La fine della notte

La fine della notte és una pel·lícula de drama criminal italiana del 1989, escrita i dirigida per Davide Ferrario, en el seu debut com a director. Va competir en la secció principal del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1989. Està basada lliurement en un cas real ocorregut al Vèneto el 1986.

## Argument

Claudio, treballador i Vincenzo mecànic provincial, són dos joves de 25 anys avorrits i turmentats per la rutina habitual de la vida diària. Un dia van ser sorpresos per Meroni, un pagès que, veient-los a la seva propietat privada, els va agredir. Vincenzo, en companyia de Claudio, atacarà el pagès l'endemà al vespre, matant-lo. A partir d'aquell vespre, els esdeveniments empitjoraran cada cop més, els dos començaran a fugir per Itàlia, robant cotxes i matant tercers per raons trivials.

## Repartiment

* Claudio Bigagli : Claudio
* Dario Parisini : Vincenzo
* Alessandro Baldinotti : Beppe
* Albino Bignamini : Giovanni
* John Sayles : Wayne
* Mario Valdemarin : Meroni
* Rosanna D'Andrea : Lucia
* Massimo Mazzucco : Psicòleg
* Adriano Micantoni
* Giovanni Lindo Ferretti

## Referències

* ↑ Paolo Mereghetti. Il Mereghetti - Dizionario dei film. B.C. Dalai Editore, 2010.
* ↑ Renzo Fegatelli «San Sebastian più sponsor ma meno cinema». La Repubblica, 19-09-1989 [Consulta: 25 abril 2015].
* ↑ Maria Pia Fusco «Uccidere senza una ragione». La Repubblica, 02-06-1990 [Consulta: 25 abril 2015].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# La finestra indiscreta (programa de ràdio)

La Finestra Indiscreta és un programa de ràdio especialitzat en cinema, que s'emet per Catalunya Ràdio ininterrompudament des de l'11 de gener del 1987, dirigit i presentat pel crític de cinema Àlex Gorina. És el programa més antic que se segueix emetent a Catalunya Ràdio i el seu nom està inspirat en la pel·lícula homònima d'Alfred Hitchcock, La finestra indiscreta. És un programa que fa seguiment exhaustiu de l'actualitat, defensant tot el ventall cinematogràfic, des del cinema per a tots els públics al cinema d'autor, amb una preocupació específica pel cinema català, i amb presència als principals Festivals de cinema, encapçalats per Sitges, Cannes i Sant Sebastià.
L'espai va néixer com un encàrrec del llavors cap de programes de Catalunya Ràdio, Josep Cuní, al crític de cinema Àlex Gorina. Durant el seu primer any, era un programa enregistrat d'una hora de durada, emès les matinades dels diumenges a dilluns, amb informació, entrevistes i espais dramatitzats per capítols com «Els documents d'Augustus Blom». També destacaven els especials sobre biografies d'actors famosos i altres personalitats del món del cinema, com Marlon Brando/James Dean/Montgomery Clift, Katharine Hepburn, Alfred Hitchcock i Fritz Lang, que s'acabarien publicant en el llibre L'arxiu secret d'Augustus Blom d'Íxia Llibres.
El programa ha guanyat set Premis Butaca al millor Mitjà d'Informació sobre Cinema, entre d'altres guardons.
Amb motiu de la commemoració del 35è aniversari del programa, la Filmoteca de Catalunya va organitzar una sessió especial amb la projecció de La finestra indiscreta.

## Referències

* 1 2 «Rear Window | 35 ANYS DE "LA FINESTRA INDISCRETA"». Filmoteca de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2022].
* ↑ «La finestra indiscreta - Àlex Gorina - Catalunya Ràdio». www.laradioalacarta.com. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ Món, El «La casa de Bernarda Alba', guanyadora dels premis Butaca». El Món, 19-12-2012. Arxivat de l'original el 2017-01-09 [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ Rafel Miret; Carles Balagué Películas clave del cine musical. Ediciones Robinbook, juny 2009, p. 305–. ISBN 978-84-96924-67-3.
* ↑ «"La finestra indiscreta", Premi Butaca al millor mitjà de difusió de cinema». CCMA, 19-03-2010. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «II Edició 1996 | Premis Butaca». www.premisbutaca.cat. Arxivat de l'original el 2017-01-09. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* La finestra indiscreta
# Kunoyarnakkur

El Kunoyarnakkur és una muntanya situada al nord de l'illa de Kunoy, a les illes Fèroe. Té una altura de 819 metres, el que la converteix en el sisè cim més alt de tot l'arxipèlag. El Cap Enniberg es troba enfront d'aquesta muntanya, a l'illa de Viðoy; es tracta d'un penya-segat de 719 metres d'altura que s'alça verticalment des de l'Atlàntic.
El Kunoyarnakkur és la tercera muntanya més alta de l'illa de Kunoy, darrere del Kúvingafjall (830 m) i el Teógafjall (825 m).

## Referències

* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 22 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* El Kunoyarnakkur a geoview.info.
# LOL (Internet)

LOL és l'acrònim en anglès de laughing out loud (literalment en català, rient amb molt de volum), una expressió abreujada molt popular a Internet. Es tracta d'una de les moltes sigles que s'utilitzen per expressar en forma de text les reaccions corporals; en aquest cas particular, el riure. Principalment, es fa servir en resposta a una imatge o un comentari graciosos, però també s'empra en menor mesura com a befa. Té un significat semblant a XD.
Si bé fa temps s'utilitzava en les cartes escrites amb el significat de «molt d'amor» (en anglès, Lots Of Love) o «molta sort» (en anglès, Lots of Luck), està documentat que els primers usos informàtics amb el significat actual van tenir lloc al Canadà i als EUA durant la dècada de 1980.

## Referències

* ↑ Tantinyà Calm, Albert. L'argot juvenil i el codi d'escriptura al web adolescents.cat (tesi). Universitat Oberta de Catalunya, 2013, p. 588.
* 1 2 McCulloch, 2019, p. 91.
* 1 2 Hiscott, Rebecca. «LOL, WTF? The Origin Stories Of Your Favorite Internet Acronyms» (en anglès). Hufftington Post, 17-07-2014. [Consulta: 12 juny 2020].

## Bibliografia

* McCulloch, Gretchen. Because internet : understanding the new rules of language (en anglès). Nova York: Penguin, 2019. ISBN 978-0-7352-1093-6.