# Pierre Grimal

Pierre Grimal (15è districte de París, 21 de novembre de 1912 - 5è districte de París, 2 de novembre de 1996) va ser un llatinista francès.
Especialista en llengua, literatura i filologia llatines i en civilització romana, reconegut sobre el pla internacional, va contribuir a promoure el coneixement de l'herència cultural de la Roma antiga, tant per als especialistes com per al gran públic, amb obres com ara el Diccionari de mitologia grega i romana (1951).

## Biografia

Admès a l'Escola normal superior l'any 1932, rebut tercer a l'agregació de lletres clàssiques l'any 1935, va ser membre de l'Escola francesa de Roma (1935-1937). Va ensenyar al liceu de Rennes, i posteriorment, com professor de llengua i de civilització llatines, a les facultats de Caen i Bordeus (de 1945 a 1954), i finalment a Paris-Sorbonne (París IV) durant trenta anys (entre 1952 i 1982). Va ser elegit l'any 1977 com a membre de l'Académie des inscriptions et belles-lettres, de la que n'obtingué la presidència l'any 1985,.
És l'autor molts estudis sobre la civilització romana, de la qual diversos volums a la col·lecció Que sais-je ?, així com de traduccions d'autors clàssics llatins (Ciceró, Sèneca el Jove, Tàcit, Plaute, Terenci, Petroni). Al jubilar-se, va publicar també biografies i les ficcions històriques novel·lades (Memòries de T. Pomponius Atticus, Memòries d'Agripina, El procés de Neró), destinades al gran públic.
Va rebre, com a més notori, el Gran premi Gobert de l'Acadèmia francesa l'any 1987. Durant la seva vida va militar, amb la seva col·lega Jacqueline de Romilly, per la salvaguarda de l'ensenyament de les humanitats a l'ensenyament secundari. Va defensar i promoure la llengua francesa en tant que membre del Comitè d'honor de l'«Associació per a la salvaguarda i l'expansió de la llengua francesa» (ASSELAF), conjuntament amb Philippe de Sant Robert, Roger Minne, Christian de Duve o Maurice Rheims. Va participar en la promoció de la cultura llatina amb l'associació Vita Latina així com amb l'associació internacional Academia Latinitati Fovendae (ALF) amb seu a Roma i de la qual va ser un dels nombrosos cofundadors l'any 1967. Aquesta última té per objectiu difondre la cultura llatina tot posant al dia la llengua d'acord amb les condicions modernes. Va ser director de la publicació de la Revue des études latines entre 1977 i 1989.

## Notes i referències

* ↑ «Pierre Grimal (1912-1996), par Alain Michel». l’Encyclopædia Universalis. [Consulta: 26 juny 2013].
* ↑ Arcellaschi André «Pierre Grimal (1912-1996)». Vita Latina, 146, 1997, pàg. 2-5.. DOI: 10.3406/vita.1997.964 [Consulta: 26 juny 2013].
* ↑ «Annuaire des anciens membres de l'École française de Rome» (pdf) (en italià). Arxivat de l'original el 15 de gener 2021. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ «Au temps de la Faculté des Lettres». 1886.u-bordeaux-montaigne.fr. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ «Notice d’autorité personne». la BNF. [Consulta: 26 juny 2013.].
* ↑ «Académiciens depuis 1663». l'Académie des inscriptions et belles-lettres. Arxivat de l'original el 2015-06-10. [Consulta: 23 juny 2015.].
* ↑ Toubert, Pierre «Allocution à l'occasion du décès de M. Pierre Grimal, académicien ordinaire». Comptes rendus des séances de l’Académie des Inscriptions et Belles-Lettres, 4, 1996, pàg. 1089-1091.
* 1 2 Hervé Danesi. «GRIMAL Pierre Antoine». Comité des travaux historiques et scientifiques. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ «Pierre Grimal sur le site de l'Académie française». [Consulta: 7 agost 2016].
* ↑ «Comité d’honneur de l’Asselaf». asselaf.fr. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ «Brève histoire sur l'association internationale Academia Latinitati Fovendae» (en llatí). Arxivat de l'original el 2015-10-05. [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ «Commentaire sur l'Academia Latinitati Fovendae». [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ «Fiche Bibliothèque Nationale de France». [Consulta: 24 juny 2015].