OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Partit de l'Esquerra

El Partit de l'Esquerra (en turc, Sol Parti) és un partit polític turc d'orientació socialista. Es va fundar el 1996 com a resultat d'una fusió de partits d'esquerres com Devrimci Yol, Geleceği Birlikte Kuralım (GBK) i Birleşik Sosyalist Partisi (BSP), antics membres del Partit dels Treballadors Turcs (Türkiye İşçi Partisi, TIP) i els grups prokurds Türkiye ve Kuzey Kürdistan Kurtuluş Örgütü i Yeni Yol. Es va presentar a les eleccions legislatives turques de 1999, però només va obtenir el 0,8% dels vots, lluny d'obtenir un escó. El 2001 es produí una crisi interna que provocà la marxa de molts partits, i a les eleccions legislatives turques de 2002 només va obtenir el 0,3%. A les eleccions locals de 2004, però assolí representants a les províncies d'Artvin i Yozgat, on es presentà en coalició amb el DEHAP i el Partit Socialdemòcrata del Poble (Sosyaldemokrat Halk Partisi)
A les eleccions legislatives turques de 2007 va obtenir un diputat independent aliat amb el Partit de la Societat Democràtica, Ufuk Uras, qui abandonà el partit el 2009 quan no fou renovat com a secretari general. A nivell internacional l'ÖDP es vincula amb altres formacions d'esquerra europea com l'Esquerra Anticapitalista Europea i, des del 2007, el Partit de l'Esquerra Europea.
El partit es va fundar amb el nom de Partit de la Llibertat i el Socialisme. En el 8è Congrés Extraordinari del partit, organitzat a Ankara el 22 de desembre de 2019, va decidir canviar-se de nom a Partit de l'Esquerra.

## Galeria d'imatges

* Manifestants de la secció francesa durant el Fòrum Social Europeu de París
* Un simpatitzant de l'ÖDP protestantcontra una cimera de l'OTAN a Istanbul

## Referències

* ↑ «Turkey’s leftist Freedom and Solidarity Party (ÖDP) renamed Left Party». Duvar English, 24-12-2019.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-09-17 a Wayback Machine.
* Simpatitzants a Alemanya Arxivat 2011-02-02 a Wayback Machine.
# Pareuchiloglanis sinensis

Pareuchiloglanis sinensis és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Peiping (Xina).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Pellegrin J. 1936. Poissons nouveaux du haut-Laos et de l'Annam. Bull. Soc. Zool. Fr. v. 61. 243-248.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* He, S. 1996: The phylogeny of the glyptosternoid fishes (Teleostei: Siluriformes, Sisoridae). Cybium 20(2):115-159.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aquest cotxe és una ruïna

Aquest cotxe és una ruïna (títol original en anglès, Car Trouble) és una pel·lícula de comèdia britànica de 1986 protagonitzada per Julie Walters, Ian Charleson i Vincent Riotta. La pel·lícula s'ha descrit com una comèdia de farsa britànica tosca. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

Enmig d'una crisi de la mitjana edat, un home compra un cotxe esportiu Jaguar E-Type de 1965 i immediatament es converteix en el seu nou amor. El que no sap és que la seva dona està tan atreta pel venedor de Jaguar com ell pel cotxe. La dona i l'amant experimenten el penis captivus al cotxe després d'un accident imprudent.

## Repartiment

* Julie Walters com a Jacqueline
* Ian Charleson com a Gerald
* Vincent Riotta com a Kevin
* Stratford Johns com a Reg Sampson
* Hazel O'Connor com a Maureen
* Dave Hill com a Bill
* Anthony O'Donnell com a Frederick
* Vanessa Knox-Mawer com a Judy Monk
* Roger Hume com el senyor Hollybush
* Veronica Clifford com la senyora Hollybush

## Referències

* ↑ TJ. «Car Trouble» (en anglès britànic), 10-09-2012. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Speed, F. Maurice. Film Review 1986-7 (en anglès). W. H. Allen Ltd, 1986. ISBN 9780862872991.
* ↑ «Aquest cotxe és una ruïna». Desdelsofà.cat. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ «Aquest cotxe és una ruïna». ésAdir. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ «1965 E-Type - Car Trouble (1985) - The 25 Best Movie Jaguars». Complex, 28-03-2012.
# Aquermoud

Aquermoud (en àrab اقرمود, Aqrmūd; en amazic ⴰⵇⵔⵎⵓⴷ) és una comuna rural de la província d'Essaouira, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 15.662 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Aurora Huerga Barquin

Aurora Huerga Barquin (Cillero de Toranzo, Cantàbria, 11 de novembre de 1957) és una sindicalista càntabra que ha exercit com a tal al Baix Llobregat.
L'any 1971 Antona Huerga es traslladà, des de la seva terra natal a Cantàbria, fins a Catalunya, a Sant Feliu de Llobregat, on inicià la seva vida laboral, compaginant-la amb els estudis. El 1975 es convertí en delegada en el comitè d’empresa de Legrain per Comissions Obreres (CCOO). Començà a exercir com a sindicalista al Baix Llobregat el 1989, on va ocupar la Secretaria de Organització l'any 1990 i posteriorment, el 2000, fou escollida secretària general de Comissions Obreres del Baix Llobregat, càrrec que va ocupar entre els anys 2000 i 2008. Del 2009 al 2011 també va ser secretaria de Medi Ambient i Polítiques Socials de Comissions Obreres de Catalunya. El 2011 va ocupar la Secretaria General de la Federació d'Activitats Diverses i el 2017 va ser escollida secretària general de la Federació de Construcció, un càrrec que fins aleshores mai no havia ocupat una dona.
El gener de l'any 2023 Aurora Huerga va participar en la inauguració a Sant Feliu de Llobregat de l'"Edifici Adela Barquín", anomenat així en memòria de la seva mare, Adela Barquín Cobo, també una activista destacada. A més a més, el novembre d'aquest mateix any, dins de l'edifici es va crear també un espai de reflexions, dedicat a honorar a dones pioneres.

## Referències

* ↑ «Aurora Huerga Barquin, Secretària de Política Territorial i Migracions, CCOO - Catalunya». Barcelona REACT 2023. III Jornades de reactivació econòmica 28, 29 i 30 de març Disseny Hub Barcelona. Ajuntament de Barcelona, 2023. [Consulta: 6 març 2024].
* ↑ Ríos Más, Pere «Què se n'ha fet de? Entrevista a Aurora Huerga, ex secretaria general de CCOO en el Baix: “El sindicalismo sigue siendo machista, pero cada vez menos”». El Llobregat. Publicació Comarcal del Baix Llobregat i L'Hospitalet, 01-11-2019 [Consulta: 6 març 2024].
* ↑ «Aurora Huerga Barquín». Banc de la Memòria Democràtica. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 març 2024].
* ↑ «Acte d’inauguració del projecte Adela Barquín». Fundació Familia i Benestar Social, 18-01-2023. [Consulta: 6 març 2024].
* ↑ «Inaugurats els pisos de lloguer amb protecció oficial per a majors de 65 anys». Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat, 18-01-2023. [Consulta: 6 març 2024].
* ↑ «Edifici Adela Barquín: nou “Espai de Reflexions”. L'Edifici Adela Barquín crea un “Espai de Reflexions” dedicat a honorar a dones pioneres. Aurora Huerga, filla d’Adela Barquín, ha estat una de les primeres convidades a aquest nou espai». Fundació Família i Benestar Social, 07-11-2023. [Consulta: 6 març 2024].
# Ariel (satèl·lit)

Ariel és el satèl·lit més brillant d'Urà i el quart quant a mida. Va ser descobert per William Lassell el 24 d'octubre de 1851.

## Nom

Els satèl·lits d'Urà reben els seus noms de personatges de ficció creats per William Shakespeare o Alexander Pope. Ariel és el nom d'un esperit de l'aire i reina de les sílfides en el poema The Rape of the Lock d'Alexander Pope. Aquest nom va ser suggerit per John Herschel (fill de William Herschel) el 1852, a petició de William Lassell.També s'anomena Urà I.

## Característiques físiques

Ariel és un objecte quasi-esfèric de 1.158 km de diàmetre, tan sols una mica més petit que Umbriel. Igual que els altres grans satèl·lits d'Urà, Ariel està compost per aigua gelada (50%), silicats (30%) i metà congelat (20%). La seva superfície està sembrada de petits cràters d'entre 5 i 10 km de diàmetre però no té grans conques d'impacte.
El tret més distintiu d'Ariel són les llargues i profundes valls que la travessen com si fossin cicatrius; enormes canyons com els del planeta Mart. Aquestes valls haurien sorgit durant una època en què la superfície d'Ariel es va expandir i contraure repetides vegades i això va provocar extenses falles a l'escorça. En les fotografies de la Voyager 2, que s'hi va acostar el 1986, s'aprecia com el fons d'aquestes valls és suau, com si temps enrere hi hagués fluït algun líquid. Sabem que no pot haver estat aigua, ja que a la temperatura d'Ariel no hi pot haver aigua líquida sinó només gel. Però és possible que hagi estat amoníac, metà o monòxid de carboni.

## Referències

* 1 2 «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://dx.doi.org/10.1086%2F116211.
* ↑ «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ Lassell, W. «On the interior satellites of Uranus». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 12, 1851, pàg. 15–17. Bibcode: 1851MNRAS..12...15L. DOI: 10.1093/mnras/12.1.15.
* ↑ Lassell, W. «Beobachtungen der Uranus-Satelliten» (en alemany). Astronomische Nachrichten, 34, 1852, pàg. 325. Bibcode: 1852AN.....34..325..
# Ariel Augusto Nogueira

Ariel Augusto Nogueira, conegut com a Ariel, (Petrópolis, 22 de febrer de 1910 - ?) fou un jugador de futbol brasiler de les dècades de 1920 i 1930.

## Trajectòria

Ariel inicià la seva carrera a l'Hellenico Athletico Club el 1927. A continuació fitxà pel Petropolitano, i el 1929 ingressà al Botafogo, club on assolí els seus majors èxits. Guanyà el campionat carioca els anys 1930, 1932, 1933 i 1934. Disputà 20 partits amb la selecció del Brasil i participà en el Mundial de 1934.

## Referències

* ↑ «Seleção Brasileira na Copa do Mundo FIFA de 1934». FIFA. Arxivat de l'original el 2010-07-06. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Perfil a CBF.com». CBF. Arxivat de l'original el 2014-03-22. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Perfil a worldfootball». worldfootball. [Consulta: 17 març 2014].
# Aussona

Aussona (francès Aussonne) és un municipi occità del Llenguadoc, en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Monuments

* Ajuntament
* Església
* Armes

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Augusto Silva

Augusto Silva (22 de març de 1902 - 8 de gener de 1962) fou un futbolista portuguès de la dècada de 1920 i entrenador.
Fou 21 cops internacional amb la selecció portuguesa amb la qual participà en els Jocs Olímpics de 1928.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de C.F. Os Belenenses.

## Referències

* ↑ «Perfil a sports-reference». Arxivat de l'original el 2012-10-25. [Consulta: 22 setembre 2018].
* ↑ Perfil a thefinalball
* ↑ Perfil a foradejogo
* ↑ «18 de Março de 1934 - Augusto Silva atinge 21 internacionalizações» (en portuguès). C.F. Os Belenenses, 17-03-2014. [Consulta: 7 agost 2017].
* ↑ Augusto Silva a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Portugal stats at Eu-Football
# Azzano d'Asti

Azzano d'Asti (Asan en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Asti i Rocca d'Arazzo.
La vila forma part de l'Associació d'Azzano d'Itàlia, associació entre els municipis i pobles que porten en el seu nom el terme Azzano i que són: Azzano d'Asti, Azzano Desena, Azzano Mella, Azzano San Paolo, Castel d'Azzano i 6 frazione més.
# Austrolebias minuano

Austrolebias minuano és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: sud del Brasil.

## Referències

* 1 2 «Austrolebias minuano». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Austrolebias melanoorus

Austrolebias melanoorus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ «Austrolebias melanoorus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Austrolebias nioni

Austrolebias nioni és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ «Austrolebias nioni». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Austrolebias nigrofasciatus

Austrolebias nigrofasciatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: sud del Brasil.

## Referències

* ↑ «Austrolebias nigrofasciatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Baba Mardoukh Rohanee

Baba Mardoukh Rohanee —kurd: بابا مەردووخی ڕۆحانی, Baba Merdûxê Rûhanî— (1923, Kashtar, Kamyaran - 17 de gener de 1989) fou un erudit musulmà kurd, nascut a la capital de província de Kurdistan, a l'oest de l'Iran.
Va començar els seus estudis amb el seu pare, el xeic Habeeb Ollah Modarrisi. En acabar els estudis es va traslladar a Sanandaj per continuar estudiant amb els millors professors de ciències islàmiques. Després d'acabar els estudis en ciències islàmiques al Kurdistan, es va traslladar a Teheran, la capital de l'Iran. Allà va anar a la Universitat de Teheran. Després d'acabar els seus estudis a Teheran es va traslladar de nou a Sanandaj, i allà va començar a ensenyar a les escoles d'alta i l'escriptura. Va morir el 17 de gener de 1989 de càncer i va ser sepultat en Sanandaj.
Va escriure sobre tafsir, lògica, matemàtiques i destaca la seva obra mestra, anomenada Història dels kurds notables (persa: تاریخ مشاهیر کرد), escrita en persa.

## Referències

* ↑ کیهان فرهنگی
* ↑ http://www.ahl-ul-bayt.org/fa.php/page,Occ1726.html?PHPSESSID=09dc9ccab6cf73c11f296412365a2d70 Arxivat 2013-02-25 at Archive.is
# Baba Beg

Baba Beg (? - 1898, Taixkent) fou el darrer kan uzbek de Xahr-i Sabz, de la dinastia dels keneges. El 1870 Xahrisabz fou conquerida pels russos i el kan va fugir amb un petit grup de fidels però fou finalment capturat a Fergana i enviat en residència forçosa a Taixkent. El 1875 va entrar a l'exèrcit rus i va participar en la campanya de Khokand.

## Referència

* ↑ Barthold, W.; Spuler, B.. "Bābā Beg." Encyclopaedia of Islam, segona edició, 2012. Referència. 26 de març de 2012
# Ayourou

Ayourou (o Ayorou) és una ciutat del nord-oest del Níger, de la regió de Tillabéri i departament de Tillabéri.
Està situada a 208 km al nord-oest de la capital Niamey a prop de la frontera amb Mali. L'antiga ciutat està establerta a l'illa epònima del Riu Níger. És coneguda pel seu mercat d'animals i per la seva vida salvatge que inclou a hipopòtams i ocells.
# Aèrop

Aèrop és el nom dels següents personatges:
* Aèrop fou un germà de Perdicas I de Macedònia, fundador de la dinastia temènida (vers 700 aC)
* Aèrop I, rei de Macedònia (602 aC-576 aC)
* Aèrop II, rei de Macedònia vers 399-393 aC
# Aèrop II

Aèrop II (en grec antic: Ἀέροπος, llatí: Aëropus) fou un rei de Macedònia de la Dinastia argèada.
Va ser regent de Macedònia, car era tutor del rei Orestes, fill d'Arquelau I de Macedònia. Durant sis anys va governar com a rei el país, els primers quatre anys juntament amb Orestes i la resta tot sol. L'any 393 aC va morir de malaltia i el seu fill Pausànies de Macedònia el va succeir, segons Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ 3.Aeropus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 36
# Baltasar Rodríguez-Salinas Palero

Baltasar Rodríguez-Salinas Palero (Alcalá de Henares, 30 de desembre de 1925 - Madrid, 14 de febrer de 2007) fou un matemàtic espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

Interessat per les matemàtiques de ben jovenet, el 1942 (amb només 17 anys) va publicar el seu primer article a la Revista Euclides. El 1948 es va llicenciar en matemàtiques amb Premi Extraordinari de Llicenciatura a la Universitat Central de Madrid. Va realitzar una estada de recerca a Florència (Itàlia) sota la direcció de Giovanni Sansone per aprofundir en anàlisi matemàtica, del que en fou un dels impulsors a Espanya, i el 1952 es va doctorar en matemàtiques amb la tesi Sobre la ecuación diferencial sota la direcció de Tomás Rodríguez Bachiller, i va obtenir el premi extraordinari de doctorat.
Després de formar part uns anys del Cos d'Enginyers Geògrafs el 1954 va obtenir la càtedra d'anàlisi matemàtica de la Universitat de Saragossa, on també fou director del departament de teoria de funcions. El 1970 va passar a ocupar la mateixa càtedra a la Universitat Complutense de Madrid, on també fou degà de la Facultat de Ciències Matemàtiques. El 1991 es va jubilar i esdevingué catedràtic emèrit. També fou cap de la Secció d'Anàlisi Matemàtica de l'Institut Jorge Juan de Matemàtiques del Consell Superior d'Investigacions Científiques.
Ha dirigit tesis i publicat articles sobre equacions diferencials, teoria de l'aproximació de Pierre-Simon Laplace, extensió d'aplicacions lineals, teoria de la mesura i de la integral, anàlisi de variable complexa i anàlisi funcional.
De 1965 a 1974 fou acadèmic de número de la Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas, Químicas y Naturales de Zaragoza, el 1976 fou acadèmic corresponent de l'Acadèmia de Ciències de Lisboa i el 1975 fou escollit acadèmic de número de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, en la que va ingressar l'any següent amb el discurs Medidas en espacios topológicos. També fou soci de la Unione Matematica Italiana i conseller adjunt del Patronat Alfonso X el Sabio del CSIC.

## Referències

* ↑ Baltasar Rodríguez-Salinas, académico y maestro de matemáticas, El País, 21 de febrer de 2007
* ↑ Nota necrològica de la RACZAR
* ↑ Biografia Arxivat 2016-08-05 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Enllaços externs

* Publicacions de Baltasar Rodríguez-Salinas Palero a documat
# Baltasar Pedrosa Clavero

Baltasar Pedrosa Clavero (Barcelona, 1961 -) és un dibuixant, il·lustrador i animador espanyol. La seva trajectòria comença el 1981, quan comença a realitzar il·lustracions i a dibuixar còmics per a Ediciones La Cúpula, i en altres diverses revistes. Segueix la seva carrera professional com a ajudant d'animació i rodatge en Studio Andreu, realitzant publicitat i el pilot El pequeño capitán. Més tard s'incorpora en Equip Produccions com a animador de publicitat, i en Mofli el último Koala, sèrie d'animació per a televisió. A continuació col·labora com a animador dels llargmetratges d'animació Peraustrinia 2004 i Despertaferro, on també realitza storyboards.
Per a les productores Alfonso Productions, Equipo Producciones, Delta Group i BRB Internacional realitza diversos espots publicitaris d'animació i capçaleres de televisió, així com exerceix diverses comeses en les sèries d'animació per a TV Dukula, D'Artacan i els tres gossos mosqueters, El Regreso de D'Artacan i Las 1001 Américas.
Entre 1990 i 1994 treballa com a director d'animació, animador o realitzador de stories en les sèries televisives Cobi (COOB), Víctor y Hugo, Balin, Clip y Charlie, Avenger Penguins i Detective Boogey, i als curtmetratges Muñeca Fea, Rhingold i Carmen.
Després de fer treballs de creativitat, models, stories i animació per a la sèrie d'animació Detective Boogey, El Patito Feo, The Tool Family, Billy the Cat, Fantom Cat i projectes varis, a partir de 1995, s'incorpora a Cromosoma com a supervisor d'animació del llargmetratge La Fletxa Blava. En la mateixa productora és el realitzador de sèries com Els Magilletres, Les Tres Bessones, La Bruixa Avorrida, El Planeta de Poc Poc, Miniman, i Juanito Jones.
El primer llargmetratge com a director de Baltasar Pedrosa, Gisaku (2005) és una proposta insòlita i pionera al cinema d'animació espanyol, perquè es tracta del primer llargmetratge d'estil anime realitzat íntegrament a Europa i va estar nominat al Goya a la millor pel·lícula d'animació.

## Referències

* ↑ Magí Crusells Directores de cine en Cataluña: de la A a la Z, p .191
* ↑ Gisaku al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Biofilmografia a la pàgina de Filmax