OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neoscombrops annectens

Neoscombrops annectens és una espècie de peix pertanyent a la família dels acropomàtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 21 cm de llargària màxima.
* 10-11 espines i 9-10 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 7 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 100 i 550 m de fondària i entre les latituds 19°S-36°S i 24°E-38°E.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de Moçambic, Sud-àfrica i el Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans i es comercialitza fresc o en forma de farina de peix.

## Referències

* ↑ Gilchrist, J. D. F., 1922. Deep-sea fishes procured by the S.S. "Pickle" (Part I). Rep. Fish. Mar. Biol. Surv. Union So. Afr. Rep. 2 (art. 3): 41-79, Pls. 7-12.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Gilchrist, J. D. F., 1922. Deep-sea fishes procured by the S.S. "Pickle" (Part I). Report Fisheries and Marine Biological Survey, Union of South Africa Rep. 2 (art. 3): 41-79, Pls. 7-12.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Heemstra, P.C., 1986. Acropomatidae. P. 561-563. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.). Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* ↑ Heemstra, P.C., 1986. Acropomatidae. P. 561-563.
* ↑ Fischer, W., I. Sousa, C. Silva, A. de Freitas, J.M. Poutiers, W. Schneider, T.C. Borges, J.P. Feral i A. Massinga, 1990. Fichas FAO de identificaçao de espécies para actividades de pesca. Guia de campo das espécies comerciais marinhas e de águas salobras de Moçambique. Publicaçao preparada em collaboraçao com o Instituto de Investigaçao Pesquiera de Moçambique, com financiamento do Projecto PNUD/FAO MOZ/86/030 e de NORAD. Roma, FAO. 1990. 424 p.
* ↑ Mochizuki, K., 1979. A new percichthyid fish, Neoscombrops pacificus, from Japan, with a redescription of Neoscombrops annectens from South Africa. Japan. J. Ichthyol. 26(3):247-252.
* ↑ Al Sakaff, H. i M. Esseen, 1999. Occurrence and distribution of fish species off Yemen (Gulf of Aden and Arabian Sea). Naga ICLARM Q. 22(1):43-47.
* ↑ Heemstra, P.C., 1984. Acropomatidae. A W. Fischer i G. Bianchi (eds.). FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean fishing area 51. Vol. 1.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Neoschoenobia

Neoschoenobia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Neoschoenobia caustodes (Meyrick, 1934)
* Neoschoenobia pandora (Meyrick, 1910)
* Neoschoenobia testacealis Hampson, 1900

## Espècies antigues

* Neoschoenobia decoloralis Hampson, 1919

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea.

## Bibliografia

* Speidel, W. & W. Mey, 1999: Catalogue of the Oriental Acentropinae (Lepidoptera: Crambidae). Tijdschrift voor Entomologie 142 (1): 125-142. Article complet: .
* Yoshiyasu, Y. 1985: A systematic study of the Nymphulinae and the Musotiminae of Japan (Lepidoptera: Pyralidae). Scientific Reports of the Kyoto Prefectural University Agriculture, Kyoto 37: 1–162. Article complet: .
# Neoruralisme

El neoruralisme és un fenomen de migració des de les àrees urbanes a zones rurals, iniciat a la dècada dels anys 1960 a Europa occidental i Amèrica del Nord a l'abric, en un principi, dels moviments contraculturals del maig del 1968. Aquesta emigració no té causes econòmiques sinó la recerca d'entorns lliures, tranquils, menys contaminats i amb una certa qualitat paisatgística. A la dècada de 1980 s'inicia un altre retorn rural. Aquesta vegada amb una convicció que la vida al camp és millor que a les ciutats.
Encara que les persones que exerceixen aquesta emigració són de tipologia molt variada, destaquen gent jove, amb fills i que provenen d'àrees urbanes i desitgen viure en el camp. Es poden classificar en cinc grups:
* Persones amb poc interès en les activitats agràries que s'aïllen de la població rural local.
* Gent amb escàs interès en les activitats agràries però que realitza als pobles propers les mateixes tasques que faria a les zones urbanes d'origen. El seu principal interès a l'hora de viure al camp és estar a prop de la natura.
* Persones amb actituds similars al grup 2 però amb la diferència que aquestes tenen interès per integrar-se en la vida social de la localitat rural.
* Individus atrets per la vida rural que exerceixen activitats de caràcter rural sense pretensió de rendibilitat.
* Persones amb fortes intencions de desenvolupar una vida rural i que practiquen una activitat agrària, artesanal o de serveis amb el desig de trobar una rendibilitat comercial.
Molts governs han promogut amb polítiques el desenvolupament de noves activitats orientades al sector rural, millora d'habitatges i infraestructures, que afavoreixin l'assentament de gent jove, el rellançament de l'economia rural i impedeixi la despoblació que pateixen algunes àrees rurals. En algunes zones aquest moviment neorural ha originat un cert fre al despoblament i una recuperació econòmica.
La relació entre els grups locals i els nous veïns neorurals pot passar d'haver en un principi una certa reacció de rebuig per part de la població local que finalment els nous habitants siguin el grup que impulsi les accions econòmiques i socials de la comunitat rural.
Les noves activitats rurals sorgides del turisme rural, artesania, agricultura ecològica, agroturisme, turisme esportiu o cultural, així com el suport que donen les noves tecnologies (principalment Internet) a la deslocalització de certes activitats terciàries, afavoreixen aquest nou neoruralisme i un desenvolupament sostenible a espais rurals en decadència.

## Referències

* ↑ Neologisme recollit per l'Observatori de Neologia
* ↑ «"El repoblament del pirineu català: desig o realitat?"». Arxivat de l'original el 2004-01-07. [Consulta: 7 gener 2004].

## Bibliografia

* García Ramón, María Dolores; Tulla i Pujol, Antoni Francesc; Valdovinos Perdices, Nuria. Geografía Rural. Síntesis, 1995. ISBN 84-7738-318-9.

## Vegeu també

* Ecovila

## Enllaços externs

* El Fenomen Neorural. Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Neoruralisme i okupació rural Arxivat 2007-03-13 a Wayback Machine.
* Algunes ecoaldees parteixen de l'okupació de municipis
* Neoruralisme a França
# Neos Marmaràs

Neos Marmaràs (Nova Marmara) és una vila situada a la península Calcídica, a Grècia, a 125 km de Tessalònica, a 55 km de Poligyro, i a prop també del complex turístic de Porto Carras. Se situa sobre tres turons alineats, entre dues muntanyes, Itamos i Tragoudeli.
El 2001, Neos Marmaràs tenia 2.854 residents, i la seva població en època estival es calcula en unes 20.000 persones. Molts dels residents són originaris de l'Illa de Màrmara, al Mar de Màrmara, o de Parthenona, una petita vila a la muntanya d'Itamos. Neos Marmaràs fou, de fet, formada per refugiats que venien de l'illa de Màrmara el 1925.
Les activitats econòmiques principals hi són el turisme, l'agricultura (oliverars, vinyars i mel), i la pesca.

## Referències

* ↑ Neos Marmaras, Halkidiki

## Enllaços externs

* Neos Marmaràs - Lloc web oficial
* Neos Marmaras, Sithonia Arxivat 2014-05-17 a Wayback Machine.
# Noturus insignis

Noturus insignis és una espècie de peix de la família dels ictalúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 784 pàg.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Olesa

«Olesa» té aquests significats:
* Casa d'Olesa, família aristocràtica de Mallorca i de l'extint Regne de Mallorca
* Olesa de Bonesvalls, municipi de la comarca de l'Alt Penedès
* Olesa de Montserrat, municipi de la comarca del Baix Llobregat
# Kaguya

* No s'ha de confondre amb Cayuga.
«Kaguya» té aquests significats:
* Mitologia japonesa: Kaguya (princesa), personatge d'una llegenda japonesa.
* Biologia: Kaguya (ratolí), ratolí nascut mitjançant partenogènesi artificial, sense participació de mascle.
* Astronàutica: Kaguya (sonda), sonda espacial per a l'exploració de la Lluna.
# Korg MS-20

El Korg MS-20 és un sintetitzador analògic, monofònic, produït per l'empresa japonesa Korg entre el 1978 i el 1983. Va formar part de la línia MS junt amb el MS-10, el MS-50 i el vocoder VC-10.
Es defineix com un sintetitzador semi-modular. Això vol dir que permet canvis substancials en l'arquitectura de creació de so, a voluntat de l'usuari. S'aconsegueix mitjançant un patch-board o banc de connexions que s'estableixen físicament mitjançant cables jack d'un quart de polzada. Així s'altera l'ordre tradicional dels diferents elements que contribueixen en la creació del so (VCO, VCF, VCA, LFO, EG), i també permet incorporar-hi i processar fonts externes d'àudio.
Tot i això, i a diferència dels grans sintetitzadors modulars de finals dels 60 i que encara avui es continuen fabricant i venent, els sintetitzadors semi-modulars com el MS-20 tenen una ruta elèctrica predefinida ("hard-wired") entre els seus components, la qual cosa ens evita, si volem, d'inserir cap cable per modificar l'estructura del sintetitzador. Estava preparat per sintetitzar i emetre sons tal com venia de fàbrica.
Algunes prestacions són: teclat de 37 tecles, roda de modulació assignable, switch momentani assignable, dos oscil·ladors, dos envolvents, dos filtres ressonants (passa-alts i passa baixos), mòdul sample-and-hold, entrada externa d'àudio, i processador extern de senyal, amb la qual cosa qualsevol font de so monofònica es podia adaptar a les tensions internes del MS-20, i permetia així controlar el to o qualsevol altre paràmetre del sintetitzador amb una guitarra elèctrica, la veu humana o una pista de bateria, per exemple.
Tot i les capacitats tècniques, experimentals i creatives que sempre ofereix un sintetitzador modular, va caure en desús davant l'aparició dels primers sintetitzadors polifònics de cost mitjà-baix (Prophet 5, Oberheim OBX).

## Alguns usuaris famosos del Korg MS-20

* Orchestral Manoeuvres in the Dark
* Deutsch-Amerikanische Freundschaft
* William Ørbit
* Florenci Salesas
* Jean Michel Jarre
* Francesc Diaz Melis
* Motor Combo
* Front 242
* Einstürzende Neubauten
* Cluster
* Roedelius
* Alain Wergifosse
* The Prodigy
* Vince Clarke (Yazoo, Erasure)
* Portishead
* Super Elvis
* Juzz Ubach
* Escupemetralla
* Daft Punk
* Apollo 440
* Die Krupps
* Suck
* Skinny Puppy
* KMFDM
* Aphex Twin
* Michel Huygen
* Neurònium
* Air
* Add N To (X)
* Electronic Dream Planet
* Front Line Assembly
* Stereolab
* Víctor Nubla
* Cassiber
* The Shamen
* Coldcut
* Hardfloor
* Trentemøller

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2013-06-25. [Consulta: 27 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Vintagesynth.com Disposa d'informació resumida i bàsica de tots els sintetitzadors de la família MS.
* http://www.hollowsun.com/vintage/ms20/index.html Arxivat 2008-02-19 a Wayback Machine.
* http://www.vintagesynth.com/korg/ms20.shtml Arxivat 2008-09-03 a Wayback Machine.
* Analogue.org Àmplia informació sobre els sintetitzadors de la sèrie MS, així com enllaços, imatges i el manual d'usuari del MS-20.
# Jeanine Rueff

Jeanine Rueff (París, 5 de febrer de 1922 - Menton, 13 de setembre de 1999) fou una compositora i pedagoga musical francesa.

## Biografia

Rueff va néixer a París i va estudiar al Conservatori de París amb Tony Aubin, Henri Challan, Jean i Noël Gallon i Henri Busser. El 1948 va guanyar el segon lloc al Premi de Roma de l'Institut de França amb Odette Gartenlaub.
Rueff va treballar des de 1950 com a assistent a la classe de saxo de Marcel Mule i a la classe de clarinet d'Ulysse Delecluse al Conservatori de París. L'any 1960 hi va ser professora de cant a primera vista de solfeig, i del 1977 al 1988 va ensenyar harmonia. El seu alumne més famós va ser Jean-Michel Jarre. El 1945 Rueff va rebre el Premi Favareille-Chailley-Richez per a un quintet de piano de jazz. També va compondre l'òpera de cambra Le Femme d'Enée (1954), un concert per a quatre saxos i una Simfonietta (1956).
El conjunt Saxallegro (amb Hannes Kawrza, saxo i Florian Pagitsch, orgue) va gravar la seva Chanson et Passepied de 1997 juntament amb obres d'Eugène Bozza, Pierre Max Dubois i Jacques Ibert i l'enregistrament es va publicar en un CD. L'any 1999 va oferir peces de concert per a trombó al programa del Concors Internacional de Trombó de Guebwiller.
Rueff va ser enterrada el 22 de setembre de 1999. El quartet de saxos Ledieu 2000 va oferir un concert en la seva memòria.

## Obres

Rueff va escriure àmpliament per a saxo, saxhorn, bombardí, fliscorn baríton, clarinet i trompeta, i les seves composicions per a saxo s'utilitzen sovint com a peces solistes obligades de concursos.
* Andante et finale, per quartet de cordes (1944)
* 2 Pièces brèves, per quartet de trombons (1946)
* Divertissement, per septet
* La femme d'Énée, èpera de cambra (1954)
* Thrène et danse, per ones Martenot i piano (1956)
* Prélude et toccata, per clavecí (1965)
* Sonate, per saxo sol (1968)
* Variazioni, per clarinet i piano (1976)
* Quintet amb piano
* Concert per violoncel
* Sonata di camera, per conjunt instrumental
* Concertino, per clarinet i orquestra
* Concertino, per saxo i orquestra
* 3 pour 2, duo per saxòfon baríton i piano

## Referències

* ↑ Wild, Nicole. Théâtre de l'Opéra-Comique Paris: répertoire 1762-1972, 2005.
* ↑ Rich, Maria F.. Who's who in opera: an international biographical directory, 1976.
* ↑ «Composer Information». Arxivat de l'original el 28 July 2011. [Consulta: 21 setembre 2010]. ; "Jeanine Rueff", in Sax, Mule & Co, Jean-Pierre Thiollet, H & D, 2004, p. 172
* ↑ «Trois per deux, Jeanine Rueff». Joan Martí-Frasquier. [Consulta: 26 novembre 2021].
# Numeral

Un numeral és una paraula o símbol (o grup de símbols) que representa un nombre.
Els numerals "1, 2, 3, 4, 5, ..." són numerals aràbics, diferents dels numerals romans "I, II, III, IV, V, ..." però els dos tipus representen els mateixos nombres.
Fins i tot els mateixos símbols a vegades poden representar nombres diferents: 11 és el tres en binari però l'onze en decimal.

## Vegeu també

* Numerals en català
# Oleum

* Aquest article tracta sobre la població de Califòrnia. Si cerqueu la mescla anomenada òleum, vegeu «àcid sulfúric fumant».
Oleum és una àrea no incorporada al Comtat de Contra Costa, a l'estat de Califòrnia. Oleum és a la línia ferroviària de la Southern Pacific a 6 milles (10 km) al sud/sud-est de Point Pinole, a 62 m. sobre el nivell del mar. Hi ha una refineria de petroli, del qual rep el seu nom - de l'anglès "petroleum". Oleum és sobre l'antic land grant, el ranxo El Pinole, atorgat a Ygnacio Martínez. A Oleum hi hagués una oficina de correus activa entre 1910 i 1951.

## Referències

* 1 2 «Oleum (Contra Costa County, California)». Geographic Names Information System. United States Geological Survey. [Consulta: 11 maig 2014].
* ↑ «FIPS55 Data: California». FIPS55 Data. United States Geological Survey, 23-02-2006. Arxivat de l'original el 18 de juny 2006. [Consulta: 22 novembre 2014].
* 1 2 3 Durham, David L. (1998). California's Geographic Names: A Gazetteer of Historic and Modern Names of the State. Clovis, Calif.: Word Dancer Press. p. 675. ISBN 1-884995-14-4
Viccionari
# Centre de Computació de Corea

El Centre de Computació de Corea (en coreà: 조선콤퓨터쎈터) és el principal centre d'investigació de tecnologies de la informació de Corea del Nord, fundat el 24 d'octubre de 1990. El CCC opera vuit centres de desenvolupament i producció, i 11 centres regionals d'informació. Té oficines filials a Alemanya, Xina, Siria i als Emirats Àrabs Units. Posseeix un especial interès en investigació en Linux.

## Vegeu també

* .kp, el domini de nivell superior geogràfic (ccTLD).
* Red Star OS

## Referències

* 1 2 El Centre de computació de Corea Arxivat 2010-04-27 a Wayback Machine..

## Enllaços externs

* http://www.kccbeijing.net/ Arxivat 2007-12-19 a Wayback Machine. - Repàs sobre els centres de desenvolupament i producció (anglès)
* http://www.kcckp.net/en/kcc/ - Breu introducció a Naenara (anglès)
# Charles Abbot (desambiguació)

Charles Abbot és el nom dels següents personatges:
* Charles Abbot (1761-1817), botànic i entomòleg anglès.
* Charles Greeley Abbot (1872-1973), astrònom nord-americà.
* Charles Conrad Abbott (1843-1919), arqueòleg i naturalista nord-americà.
# Certhia

Certhia és un gènere de moixons de la família dels cèrtids (Certhiidae) que agrupa els raspinells típics, amb 9 espècies distribuïdes pels medis forestals de la zona holàrtica. Dues de les espècies són residents als Països Catalans, els raspinell comú i el raspinell pirinenc. Són ocells sedentaris i únicament a l'Himàlaia fan migracions altitudinals. (Mead 2003).
Són petits moixons forestals bàsicament blancs per sota i de color marró, amb ratlles verticals blanques per sobre. Utilitzen un prim i corbat bec per extraure de l'escorça dels arbres els insectes dels quals s'alimenten. Les diferents espècies són molt semblants i sovint són molt difícils de diferenciar en la natura. Tenen una cua rígida que utilitzen per a recolzar-se quan pugen pels troncs verticals, a la manera dels picots. Ponen 3 – 9 ous (generalment 5 o 6), de color blanc amb motes vermelles i punts marrons que la femella cova per 14 - 15 dies.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.8, 2011) aquest gènere està format per 9 espècies:
* Certhia familiaris - raspinell pirinenc.
* Certhia hodgsoni - raspinell de Hodgson.
* Certhia americana - raspinell americà.
* Certhia brachydactyla - raspinell comú.
* Certhia himalayana - raspinell de l'Himàlaia.
* Certhia nipalensis - raspinell del Nepal.
* Certhia discolor - raspinell gorjabrú.
* Certhia manipurensis - raspinell de Manipur.
* Certhia tianquanensis - raspinell de Sichuan.
# Cristià Günther I de Schwarzburg-Sondershausen

Cristià Günther I de Schwarzburg-Sondershausen (en alemany Christian Günther I von Schwarzburg-Sondershausen) va néixer a Sondershausen (Alemanya) l'11 de maig de 1578 i va morir a Ebeleben el 25 de novembre de 1642. Era un noble alemany, fill del comte Joan Günther I (1532-1586) i de la princesa Anna d'Oldenburg-Delmenhorst (1539-1579).
Quan el seu pare va morir, ell i els seus germans també menors d'edat van quedar sota la tutela de la seva mare i del seu oncle, Joan VII d'Oldenburg (1540-1603). No va ser fins al 1601 que va poder governar com a comte de Schwarzburg-Sondershausen. En morir Cristià Günther, el govern del comtat passà a mans del seu germà gran Günther XLII, però aquest morí a l'any següent sense descendència de manera que heretà el comtat Antoni Günther I, fill de Cristià Günther.

## Matrimoni i fills

El 15 de novembre de 1612 es va casar amb Anna Sibil·la de Schawarzburg-Rudolstadt (1584-1623), filla del comte Albert VII (1537-1605) i de Juliana de Nassau-Dillenburg (1546-1588). El matrimoni va tenir nou fills:
* Anna Juliana (1613-1652)
* Joann Günther III (1615-1616)
* Cristià Günther II (1616-1666), casat amb Sofia Dorotea de Morsperg (1623-1685).
* Caterina Elisabet (1617-1701), casada amb Enric II de Reuss-Gera (1602-1670).
* Elionor Sofia (1618-1631)
* Antoni Günther I (1620-1666), casata amb Maria Magdalena de Birkenfeld (1622-1689).
* Lluís Günther II (1621-1681), casat amb Concòrdia de Sayn (1648-1683).
* Sofia Elisabet (1622-1677)
* Clara Sabina (1623-1654)

## Bibliografia

* Friedrich Apfelstedt: Das Haus Kevernburg-Schwarzburg von seinem Ursprunge bis auf unsere Zeit, Arnstadt 1890
* Dr. Kamill von Behr: Genealogie der in Europa regierenden Fürstenhäuser, Leipzig 1870
# Cessant

Els Cessants eren els treballadors públics que constituïen una situació típica administrativa a la Funció pública a Espanya del segle xix. Les cessanties suposaven la remoció sense indemnització de l'empleat públic segons els canvis polítics i ministerials de l'època. D'aquesta manera, els liberals espanyols afirmaven el principi de confiança política entre governants i empleats públics. És més, l'ideari liberal de l'època tractava d'evitar abans que res qualsevol situació que recordés la patrimonialització dels oficis públics pròpia de l'Antic Règim. Cal remarcar, que com a tal, trobem aquestes figures en la literatura de l'època, especialment en la de Benito Pérez Galdós.

## Referències

* ↑ Breu evolució de la noció de funció pública
# Cenomanià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Paleogen | Paleocè | Danià | (més recent) |
| Cretaci | Superior | Maastrichtià | 72,1 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Campanià | 83,6 ± 0,2 | 83,6 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Santonià | 86,3 ± 0,5 | 86,3 ± 0,5 |
| Cretaci | Superior | Coniacià | 89,8 ± 0,3 | 89,8 ± 0,3 |
| Cretaci | Superior | Turonià | 93,9 | 93,9 |
| Cretaci | Superior | Cenomanià | 100,5 | 100,5 |
| Cretaci | Inferior | Albià | ~ 113,0 | ~ 113,0 |
| Cretaci | Inferior | Aptià | ~ 125,0 | ~ 125,0 |
| Cretaci | Inferior | Barremià | ~ 129,4 | ~ 129,4 |
| Cretaci | Inferior | Hauterivià | ~ 132,6 | ~ 132,6 |
| Cretaci | Inferior | Valanginià | ~ 139,8 | ~ 139,8 |
| Cretaci | Inferior | Berriasià | ~ 145,0 | ~ 145,0 |
| Juràssic | Superior | Titonià | (més antic) |
| Comissió Internacional d'Estratigrafia (2020) ||||
El Cenomanià (de la ciutat de Le Mans a França) és un estatge faunístic del Cretaci superior. Comprèn el període entre fa 99,6 ± 0,9 milions d'anys i fa 93,5 ± 0,8 milions d'anys.