OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lecitoepiteliats

Els lecitoepiteliats (Lecithoepitheliata) constitueixen un ordre de turbel·laris de vida lliure que es troben tant en entorns d'aigua dolça com en entorns marins.
Es distingeixen d'altres planàries per la presència de quatre cordons nerviosos i pel fet que l'ovari forma una única estructura que produeix l'òvul i les cèl·lules nutritives del vitel. En la major part d'altres planàries, les cèl·lules del vitel, normalment es formen en una glàndula derivada de l'ovari, però separada d'ell. Altres característiques diagnòstiques d'aquest ordre inclouen la presència d'un estilet punxegut al final del penis, i un intestí simple, sense branques.

## Referències

* ↑ «Turbellarian Taxonomic Database». Arxivat de l'original el 2011-12-08. [Consulta: 12 juny 2011].
Barnes, Robert D.. Invertebrate Zoology. Philadelphia, PA: Holt-Saunders International, 1982, p. 229. ISBN 0-03-056747-5.

## Vegeu també

* Geocentrophora
* Prorhynchus alpinus
* Prorhynchus putealis
# Lechón

Lechón és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca del Camp de Daroca.
# La Bovera

* Per a altres significats, vegeu «Bovera (desambiguació)».
La Bovera, o les Boveres, és una entitat de població del municipi de Puigpelat, a la comarca de l'Alt Camp. La urbanització o disseminat se situa a menys d'un quilòmetre de Valls, al nord-oest del terme municipal. Un branc de la carretera TV-2034, entre Valls i Vilabella, és la seva principal via de comunicació.

## Referències

* 1 2 «La Bovera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Nomenclàtor d'entitats de població de Catalunya, 2012, pàgina 189
* ↑ Municat. Secretaria d'Administracions Locals de la Generalitat de Catalunya
# La Flamengrie (Nord)

La Flamengrie és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 395 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 192 | 268 | 208 | 305 | 317 | 355 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Régis Gremont-Naumann | |
# Muhàmmad ibn Ishaq

Muhàmmad ibn Ishaq ibn Yassar ibn Khiyar —àrab: محمد بن إسحاق بن يسار بن خيار, Muḥammad b. Isḥāq b. Yassār b. Ḫiyār—, més conegut simplement com a Ibn Ishaq —àrab: ابن إسحاق, Ibn Isḥāq, literalment 'fill d'Isaac'— (mort vers el 767 o el 761) va ser un historiador i hagiògraf àrab musulmà. Sota l'ègida del califa abbàssida al-Mansur, Ibn Ishaq va recollir tradicions orals per tal de redactar la biografia més important de Muhàmmad, el profeta de l'islam, anomenada Sírat Rassul Al·lah (Biografia de l'Enviat de Déu).

## Referències

* ↑ Robinson 2003, p. xv.

## Enllaços externs

* La primera biografia de Muhàmmad, per Ibn Ishaq (anglès)
# Beregovoi

«Beregovoi» té aquests significats:
* Beregovoi (Xirotxanka), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Beregovoi (Zaporójskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Beregovoi (Astracan), localitat de l'óblast d'Astracan, a Rússia
# Putzita

La putzita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de l'argirodita. Rep el seu nom del Dr. Hubert Putz (1973), de la Universitat de Salzburg, que va descobrir la nova espècie en els seus treballs de camp a Catamarca, i per les seves contribucions significatives a la mineralogia del germani en el jaciment de Capillitas.

## Característiques

La putzita és un sulfur de coure, argent i germani, de fórmula química (Cu$_{4,7}$Ag$_{3,3}$)GeS₆. Va ser aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2002. Cristal·litza en el sistema isomètric. Es troba en forma d'agregats de grans anèdrics, de fins a 3 mm, incrustats en matriu de calcosina predominantment amb relíquies de bornita. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la putzita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, argent i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 2002 a la mina Capillitas, dins el complex volcànic Farallón Negro, al departament d'Andalgalá (Catamarca, Argentina), l'únic indret on se n'ha trobat. Sol aparèixer associada a altres minerals com: wittichenita, thalcusita, tennantita, esfalerita, quars, luzonita, galena, calcopirita, calcocita o bornita.

## Referències

* ↑ «Putzite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Llau dels Puials

La llau de Puials és una llau dels antics termes ribagorçans d'Espluga de Serra i de Sapeira, actualment tots dos inclosos en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà.
Es forma a la Vinya de Teixidor, a l'oest-sud-oest del poble d'Aulàs, des d'on davalla cap a ponent per la zona de los Puials, al nord del serrat d'aquest mateix nom. S'aboca en el Barranc del Solà molt a prop d'on aquest barranc aflueix en el barranc de Torogó.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Laelia striata

Laelia striata és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família del erèbids (Erebidae) que habita a Taiwan. L'envergadura de les ales és de 34-49 mm.

## Referències

* ↑ «BioLib - Laelia striata» (en anglès). [Consulta: 10 juliol 2024].
* ↑ gaga.biodiv.tw
# Jeanne Bertrand

Jeanne J. Bertrand (Anhera de Devolui, 26 de setembre de 1880 - 28 d'octubre de 1957) fou una fotògrafa i escultora francesa.
Se sap que va viure amb la fotògrafa Vivian Maier, a Boston, al voltant de 1930, i possiblement hi va influir per desvetllar-li l'interès per la fotografia.

## Biografia

La seva família va emigrar a Nova York el 1893 i es va establir a Torrington, Connecticut. Jeanne Bertrand començà treballant en una fàbrica d'agulles, després per a un fotògraf. Jeanne Bertrand va tenir els honors de la primera pàgina de l'edició del 23 d'agost de 1902 del Boston Globe, el principal diari de Boston, amb un llarg article que elogiava el seu jove talent com a fotògrafa, acompanyat amb la seva fotografia i dos retrats que havia fet.
Va estudiar escultura a Nova York amb Cartaino di Scarrino Pietro (1885-1918).

## Notes i referències

* ↑ «Los secretos de Vivian Maier» (en castellà). Descubrir el arte, 15-09-2015. [Consulta: 31 agost 2022].

## Bibliografia

* Françoise Perron. Jeanne Bertrand. Les Autanes, 2014. ISBN 979-1-09-027208-8. OCLC 880253832.
* Gaëlle Josse, Une femme en contre-jour, éditions Noir sur Blanc, coll. «Notabilia», 2019, 156 p. ISBN 978-2-88250-568-2
# Jaume Lladó i Ferragut

Jaume Lladó i Ferragut (Selva, Mallorca, 1886 - Palma, 1975) va ser un historiador balear. Va publicar l'any 1973 la seva monografia més sobreeixida, Historia del Estudio General Luliano y de la Real y Pontificia Universidad Literaria de Mallorca. Va cursar filologia i lletres, i en llicenciar-se, exercí de professor de l'Institut Ramon Llull de la ciutat de Palma. Va ser membre de l'Acadèmia de la Història. Va publicar els catàlegs dels arxius municipals de les Illes, ordenats bona part per ell, com també diverses monografies. A tall de reconeixement el seu poble natal de Selva (Mallorca) atorga de forma bianual des de l'any 1997 el Premi d'Investigació Jaume Lladó i Ferragut.

## Referències

* ↑ Bases Premi 2011 Arxivat 2010-10-10 a Wayback Machine. i relació premiats fins a 2009

## Enllaços externs

* «Jaume Lladó i Ferragut». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* http://www.ajselva.net/municipi/fillsdoc/jaumepdf.pdf Arxivat 2010-10-08 a Wayback Machine.
# Jenischs

Els jenischs o viatjants alemanys (en alemany, Jenischen, adjectiu: jenisch) són un poble seminòmada europeu d'origen incert que constitueix la tercera més gran ètnia migratòria del continent. Se'n desconeix el nombre exacte, però deu rondar 300.000, s'han establert principalment a Europa Central, sobretot a Alemanya, i més minoritàriament a Bèlgica, Àustria, als Països Baixos, Suïssa i parts de França. Tan sols Suïssa els reconeix com a minoritat nacional. Una gran part ja menen una vida sedentària, són majoritàriament catòlics i alguns conserven l'idioma jenisch, una llengua mixta amb restes de llengües germàniques com el ídis, el romaní, el rotwelsch, etc.

## Origen

El cas dels jenisch il·lustra la dificultat de trobar l'origen de poblacions nòmades. Es creu que hi hauria registres que n'indicarien la presència a Suïssa al segle xv. Molts jenisch s'autoclassifiquen com a cèltics, hi ha qui els vincula a poblacions de jueus mercants itinerants o unes altres que s'haurien anat escampant arran de la guerra dels Trenta Anys o altres de posteriors.

## Jenischs famosos

* Stephan Eicher : cantant suís de pare jenisch.
* Frans Bauer : cantant neerlandès.
* Rafael van der Vaart : futbolista neerlandès de pare jenisch.
* Johnny Leoni : futbolista suís.
* Fränzli Wase : músic suís
* HölzerLips : jenisch-alemany que ha enregistrat cançons en llengua jenisch el 1978.
* Julien Lorcy: campió del món de WBA, originari del nord de França
* François Remetter : futbolista francès
* Antoine Griezmann : futbolista francès

## Vegeu també

* Mercheros
* Sarakatsani

## Enllaços externs

* (en francès) Associació jenisch de Suïssa
* (en alemany) Associació jenisch d'Àustria
# Jenkal-betta

Jenkal-betta (muntanya de la roca de mel) és una muntanya dels Ghats Occidentals, a Karnataka, districte de Hassan. La roca està coberta per ruscos de mel. Al cim hi ha una estació del Great Trigonometrical Survey.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# John Theodore Buchholz

John Theodore Buchholz (1888-1951) va ser un botànic estatunidenc especialitzat en les gimnospermes.

## Obres

* Polyembryony among Abietineae. Bot. Gaz. 69: 153-167 (1920).
* Embryo development and polyembryony in relation to the phylogeny of conifers. Amer. J. Bot. 7: 125-145 (1920).
* The classification of Coniferales. Trans. Illinois State Acad. Sci. 25: 112-113. (1933).
* The generic segregation of the Sequoias. Amer. J. Bot. 26: 535-538 (1939).
* A comparison of the embryogeny of Picea and Abies. Madroño 6: 156-167 (1942).
* Generic and subgeneric distribution of the Coniferales. Bot. Gaz. 110: 80-91 (1948).
* Additions to the coniferous flora of New Caledonia. Bull. Mus. Hist. Nat. (Paris) sér.2, 21: 279-286 (1949).
* A flat-leaved pine from Annam, Indo-China. Amer. J. Bot. 38: 245-252 (1951).

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Jerarquia booleana

En teoria de la complexitat, la jerarquia booleana (també coneguda per BH, de Boolean Hierarchy) és la jerarquia de combinacions booleanes (intersecció, unió i complementació) dels conjunts NP. També es pot descriure com la classe de circuits booleans sobre predicats NP. El col·lapse de la jerarquia booleana implicaria un col·lapse de la jerarquia polinòmica.

## Definició

La jerarquia booleana (BH) es pot definir com:
* BH$_{1ésNP-}$
* BH$_{2k}$ és la classe de llenguatges que son la intersecció d'un llenguatge a BH$_{2k-1}$ i un llenguatge a coNP.
* BH$_{2k+1}$ és la classe de llenguatges que son la unió d'un llenguatge a BH$_{2k}$ i un llenguatge a NP.
* BH és la unió de tots els BH$_i$.
També es pot definir de la següent manera. Primer cal definir la conjunció i la disjunció de la següent forma:
   $C\land D={A\cap B|A\in C,B\in D}$
   $C\lor D={A\cup B|A\in C,B\in D}$
Que vol dir que la conjunció de dues classes conté els llenguatges que son la intersecció d'un llenguatge de la primera classe i un llenguatge de la segona classe. La disjunció es defineix d'una forma equivalent.
Segons aquesta definició, DP = NP ∧ coNP.
Les altres classes de la jerarquia booleana es poden definir així:
   $BH_{2k}=coNP\land BH_{2k-1}$
   $BH_{2k+1}=NP\lor BH_{2k}$
Que també es poden definir de la següent manera:
   $BH_{2k}=\bigvee _{i=1}^{k}DP$
   $BH_{2k+1}=NP\lor \bigvee _{i=1}^{k}DP$
O alternativament, per tot k ≥ 3:
   $BH_{k}=DP\lor BH_{k-2}$

## Relacions entre classes de la jerarquia polinòmica

La classe DP (Difference Polynomial Time) és equivalent a BH₂.

## Referències

* ↑ «SIAM (Society for Industrial and Applied Mathematics)». DOI: 10.1137/s0097539790178069. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «Complexity Zoo:B - Complexity Zoo». Arxivat de l'original el 2013-06-03. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «More complicated questions about maxima and minima, and some closures of NP» (en anglès). Theoretical Computer Science, 51, 1-2, 01-01-1987, pàg. 53–80. DOI: 10.1016/0304-3975(87)90049-1. ISSN: 0304-3975.
* ↑ «(T. Riege, J. Rothe) Completeness in the Boolean Hierarchy: Exact-Four-Colorability, Minimal Graph Uncolorability, and Exact Domatic Number Problems - a Survey». [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «The complexity of facets (and some facets of complexity)» (en anglès). Journal of Computer and System Sciences, 28, 2, 01-04-1984, pàg. 244–259. DOI: 10.1016/0022-0000(84)90068-0. ISSN: 0022-0000.
# Joan Verdalet (fill)

Joan Verdalet (Olot, 1664 – Girona, 1711) va ser organista i compositor, i fill del també organista de la catedral de Girona Joan Verdalet.

## Biografia

Començà la seva carrera musical d'organista de la col·legiata de Sant Fèlix. Quan el seu pare es jubilà, passà a ocupar la seva plaça d'organista a la seu gironina, del 28 d'abril del 1685 a l'any 1711. El 1739 vivia a Barcelona.
Per diferenciar-lo del seu pare, que també havia estat organista de la seu gironina, en la seva època eren anomenats Joan Verdalet Major i Joan Verdalet Menor. Joan Verdalet fill i el seu germà Francesc, administrador del Seminari, van promoure que el 1703 es fes un sepulcre al claustre de la catedral per acollir les despulles dels seus pares i, sembla, les d'ambdós germans quan els arribà l'hora.
A l'orgue de la catedral gironina el succeí el seu familiar Joan Bosch i Verdalet (? - Girona, 1739), que ocupà el càrrec en el període 1712-1714.

## Obres

* Quomodo obtexit (1703), motet a 4 veus

### Obres d'atribució incerta entre els Joan Verdalet pare i fill

* A tan bella flor, cantata
* Cantat Mater
* O vos omnes qui gaudetis, per a cor mixt

## Referències

* ↑ «Joan Verdalet». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Verdalet Menor, Joan. «Motet a 4 para la Prosecion del Juebes Sancto [Música manuscrita Qomodo obtexit]». [Consulta: 6 setembre 2020].

## Bibliografia

* Civil i Castellví, Francesc «Compositores y organistas gerundenses en el siglo XVIII». Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 11-01-1972, pàg. 117–170. ISSN: 2339-9937.
* Civil i Castellví, Francesc «La capilla de Música de la Catedral de Gerona (Siglo XVIII)». Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 11-01-1968, pàg. 131–188. ISSN: 2339-9937.
# Joc abstracte

Un joc abstracte és un tipus de joc de tauler on la sort té un paper mínim enfront de la lògica o l'estratègia i on els components del joc no tenen relació amb la vida real de forma necessària (són simplement "fitxes", per exemple) a diferència dels jocs temàtics. Aquests jocs solen tenir una llarga tradició i grups d'aficionats que s'enfronten en campionats, el més important dels quals és la Mind Sports Olympiad que agrupa diversos jocs abstractes. Un dels camps de recerca en intel·ligència artificial és aquell que programa ordinadors per poder jugar i guanyar aquests jocs, com el cèlebre Deep Blue. In principi, en un joc abstracte s'oposen dos jugadors (o dos èquips), cadascú juga per torn, totes les informacions són conegudes des de l'inici i l'atzar no té cap paper.
Alguns jocs abstractes rellevants són:
* Abalone
* Batalla naval
* Cava Business, de Miquel Jornet, sobre la producció del cava.
* Dames
* Escacs
* Go
* Joc de mancala
* Lost Cities (joc híbrid, sí que hi ha un tema)
* Mastermind
* Quadrats
* Stratego (joc híbrid, sí que hi ha un tema)
* Tantrix
* Tres en ratlla

## Bibliografia

* Sobre els jocs abstracts en la teoria dels jocs: Silvestre i Benach, Joaquim. «Jocs no cooperatius». A: Microeconomia. Barcelona: Universitat Oberta de Catalunya, 2006, p. 207-209. ISBN 9788497884235.

## Referències

* ↑ Mind Sports Olympiad. «Absract Games» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-03-25. [Consulta: 10 agost 2014].
* ↑ Comas i Coma, Oriol. El mundo en juegos. RBA
* ↑ Rosa, Eva «Un joc de Miquel Jornet finalista en un concurs internacional». GTV Notícies, 23 març 2012 (2012-03-23) [Consulta: 10 agost 2014 (2014-08-10)].
# Jordi Cortada i Argilés

Jordi Cortada i Argilés (Lleida, 1921 - 21 de desembre de 2008) va ser un empresari català del sector del cinema. Va començar treballant als 7 anys al Teatre Victòria de Lleida, propietat dels seus pares. Durant la guerra civil espanyola va combatre amb l'Exèrcit Popular de la República i en acabar el conflicte va marxar un temps a França. Després va tornar a Lleida, on va recuperar les empreses de la seva família. va gestionar el Teatre Victòria i el Teatre Principal, estrenat el 1951 i que es convertirà en una icona de la ciutat de Lleida, ja que s'hi estrenaren pel·lícules com Gilda i La guerra de les galàxies, i hi actuaren la companyia d'Adolfo Marsillach i Els Joglars. Fins a la seva defunció va dirigir el Grup Principal, que controla el Teatre Principal, els cinemes Rambla, les 16 sales del complex JCA a Alpicat obertes en el 2007 i els multicinemes JCA a Valls.
Entre altres premis el 2002 va rebre la Medalla al treball President Macià i el 2007 va rebre el premi Sant Jordi de Cinematografia Un carrer de Lleida porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Mor Jordi Cortada, propietari del Principal de Lleida Arxivat 2020-04-12 a Wayback Machine., teatral.net, 22 de desembre de 2008
* ↑ DECRET 365/2002, de 24 de desembre, de concessió de les medalles i plaques President Macià 2002.
* ↑ RNE en Catalunya entrega los Premis Sant Jordi que reconocen a 'El laberinto del fauno' y Verónica Echegui, Europa Press, 23 d'abril de 2007
* ↑ Lleida ret homenatge a Jordi Cortada, paeria.cat
# John Harold Lozano

John Harold Lozano Prado (Cali, 30 de març de 1972) és un exfutbolista colombià que jugava com a centrecampista. Va ser internacional amb la selecció colombiana.

## Trajectòria

Com a futbolista, els dos clubs on passà més anys foren l'América de Cali i el Reial Valladolid d'Espanya. També defensà, més breument, els colors dels clubs Palmeiras (Brasil), Club America (Mèxic) i el RCD Mallorca on jugà la temporada 2002-03.
Fou 48 cops internacional amb la selecció de Colòmbia, amb la qual disputà els Mundials de 1994 i 1998.

## Enllaços externs

* Fitxa de John Harold Lozano (castellà)
# John Hartwell Harrison

John Hartwell Harrison (Clarksville, 16 de febrer de 1909 - Boston, 20 de gener de 1984) conegut habitualment com a Hartwell Harrison fou un cirurgià urològic, professor i autor estatunidenc. va dur a terme la primera retirada important d'òrgans humans per al trasplantament a una altra persona; desenvolupà una tasca fonamental com a membre de l'equip mèdic que va rebre el Premi Amory 1961 de l'Acadèmia Americana de les Arts i les Ciències per dur a terme el primer trasplantament de ronyó del món.

## Referències

* ↑ Harrison(1975), p. 556

## Bibliografia

* Harrison, J. Houston. Settlers by the Long Grey Trail. Genealogical Publ. Co., 1975.
# Molí del Gelabert

El Molí del Gelabert és una obra de Copons (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Actualment és un habitacle totalment cobert de vegetació i en ruïnes. Per la part de baix es pot veure el carcabà i el desguàs, i darrere s'intueix el que era la bassa, inaccessible per l'espessa vegetació. Està situat a prop del mas del mateix nom, i segons la informació de l'ajuntament, la primera referència documental data del 21 de juliol de 1671.

## Referències

* ↑ «Molí del Gelabert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].
# Berekum Chelsea FC

El Berekum Chelsea Football Club és un club de futbol de la ciutat de Berekum, Ghana. Prèviament fou conegut com a Bechem Chelsea Football Club.

## Palmarès

* Lliga ghanesa de futbol:
** 2010-11

## Referències

* ↑ «Ghana 2010/11 - Rsssf.com». Rsssf.com.
* ↑ «Bechem Chelsea determined to make inroads». theghanaianjournal.com, 07-11-2008. [Consulta: 7 novembre 2008].
* ↑ Twumasi-Fofie, Kwame. «Bechem Chelsea vs Berekum A. C. Milan». Ghanaweb.com, 20-11-2008. [Consulta: 20 novembre 2008].
* ↑ «Bechem Chelsea Shock Liberty». modernghana.com, 24-11-2008. [Consulta: 24 novembre 2008].
* ↑ «Ghana - List of Champions». rsssf.com.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Jonathan Hivert

Jonathan Hivert (Chambray-lès-Tours, Indre i Loira, 23 de març de 1985) fou un ciclista francès, professional des del 2006 fins al 2022.
En el seu palmarès destaca la victòria a l'Étoile de Bessèges de 2013, la Volta a Castella i Lleó de 2017 o el Tour de l'Alt Var de 2018, entre d'altres.

## Palmarès

* 2008
** Vencedor d'una etapa del Circuit de Lorena
* 2010
** 1r al Gran Premi d'Obertura La Marseillaise
* 2011
** 1r a la París-Troyes
** 1r a la Klasika Primavera
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
* 2012
** Vencedor d'una etapa del Tour de Romandia
* 2013
** 1r a l'Étoile de Bessèges
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Andalusia
* 2017
** 1r a la Volta a Castella i Lleó i vencedor d'una etapa
* 2018
** 1r al Tour de l'Alt Var i vencedor de 2 etapes
** 1r al Tour de Finisterre
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 2019
** 1r al Gran Premi Miguel Indurain
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Aragó

### Resultats al Tour de França

* 2009. 154è de la classificació general
* 2011. 97è de la classificació general
* 2013. 151è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2020. 86è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Cyclisme sur route : Les cyclistes retraités à l’issue de la saison 2022» (en francès). dicodusport.fr, 12-10-2022. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «Touraine cyclist Jonathan Hivert announces his retirement at the end of the season» (en anglès). Actual News Magazine, 17-08-2022. [Consulta: 10 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net