OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Maria d'Obeix

L'església de santa Maria, també dita església de la Purificació, és un temple catòlic situat al nucli urbà d'Obeix, al terme municipal de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà.
Tot i estar documentada només des del 1314, per les seves formes constructives cal datar-la a mitjan segle xi, adscrita al romànic llombard. Amb tot, i malgrat les modificacions dels segles XVII i xviii, es pot reconèixer bastant bé l'obra romànica.

## Arquitectura

La planta de l'església és l'original: una sola nau amb absis a llevant, amb la porta a migdia. Així doncs, les modificacions de l'edat moderna s'adreçaren a sobrealçar el temple, nau i absis. Això provoca que en alguns llocs del temple, com ara en l'absis, els elements romànics hagin quedat a mitja paret en comptes de ser-ne el coronament.
El temple està damunt d'una base inclinada. Per això, per exemple, existeix una porta al nord que, des del nivell de terra de l'exterior, dona al cor, damunt de la nau principal. Hi ha una altra porta tapiada a la façana de ponent, que s'obriria també directament del carrer al cor de l'església.

### Altar Major

D'estil neogòtic, ocupa l'absis romànic del temple. Està presidit per la imatge de la Mare de Déu, acompanyada per les de sant Antoni de Padua i sant Josep. Fora del retaule, a una banda se situa sant Pere i a l'altra, sant Sebastià.

### Altars laterals
#### Cor de Jesús

Al costat nord de l'Església s'ubica l'altar del Cor de Jesús. De factura senzilla, consisteix en una fornícula oberta a la paret i emmarcada per un arc de mig punt.

#### Mare de Déu al Peu de la Creu

També a la banda nord està situada, damunt d'una taula, una imatge de reduïdes dimensions de la Mare de Déu amb Jesús jacent als braços.

#### Sant Jordi

Al costat sud del temple, damunt d'un peu, hi ha la imatge de sant Jordi.
* Interior de l'església
* Altar Major
* Cor de Jesús
* Sant Jordi
* Cor elevat de l'església

## Bibliografia

* CASES I LOSCOS, Maria Lluïsa i ROIG I DEULOFEU, Albert. "Santa Maria (o la Purificació) d'Oveix". Dins El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Joan Palà i Claret

Joan Palà i Claret (1876 - 1960) fou un empresari i polític català, diputat a les Corts Espanyoles, nebot de Joan Palà i Valls.
El seu oncle fou fundador de Colònia Palà de Torroella a Navàs. Fou elegit diputat pel districte de Berga dins la fracció Liberal Demócrata del Partit Liberal a les eleccions generals espanyoles de 1923. El 1932 fundà amb el seu germà Indústries Valls SL per a explotar els salts d'aigua del Cardener. En esclatar la guerra civil espanyola hagué de fugir a Marsella, d'on passarà a Sant Sebastià fins al final del conflicte.

## Enllaços externs

* Les Indústries Palà
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# T-362

La T-362 és una curta carretera local de la comarca de la Terra Alta. Duu la T perquè és de les carreteres que pertanyen a la demarcació de Tarragona. Discorre pel terme municipal de Bot (Terra Alta). La carretera arrenca de la N-420, a prop i a ponent de la fita quilomètrica 795, baixa cap al sud-est, i en un curt recorregut de 2 quilòmetres s'aboca en la TV-3531, a prop de Bot.

## Referències

* ↑ Les carreteres de Camarles, Bot i la Selva del Camp estan tallades a causa de la pluja, 324, 14 de setembre de 2006
* ↑ Xarxa de carreteres de la Diputació de Tarragona

## Enllaços externs

* La T-362 en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Antonio Montiel Márquez

José Antonio Montiel Márquez (Jaén, Andalusia, 31 de juliol de 1958) és un polític, advocat i professor universitari valencià, ha estat secretari general i portaveu de Podem-País Valencià a les Corts Valencianes (2015-2017).

## Biografia

La seua família va emigrar a València des d'Andalusia a principis dels anys 60. És llicenciat en Dret per la Universitat de València (UV), en Ciències Polítiques per la UNED i té un màster en Gestió i Anàlisi de Polítiques Públiques. Des de 2006 és professor associat en el departament de Dret Constitucional, Ciència Política i de l'Administració de la UV. És secretari municipal en excedència del municipi valencià d'Albal i soci director del despatx Montiel-Pérez Advocats.
Al marge de la seua trajectòria professional, Montiel ha tingut llocs directius en la Fundació Centre d'Estudis Polítics i Socials (CEPS). A més és membre fundador de Per l'Horta, en la qual ha estat portaveu, i membre del consell estatal de Greenpeace. També ha participat en la presentació a les Corts Valencianes d'una Iniciativa Legislativa Popular per a una ràdio i televisió pública en valencià. És autor i coautor de diversos llibres i col·laborador habitual de premsa i ràdio.
Pel que fa a la seua trajectòria al si de la formació política Podem, Montiel resultà elegit secretari general del partit el 2015, mesos abans de la convocatòria electoral en la que va ser candidat a la presidència de la Generalitat Valenciana i Podem va aconseguir representació parlamentària amb 13 escons. Montiel deixa el càrrec de síndic-portaveu del grup a les Corts dos anys després i és substituït pel nou secretari general de Podem-PV Antonio Estañ, elegit dos mesos abans en una assemblea on Montiel no va presentar la seua candidatura per a renovar el càrrec. Tampoc va repetir a les llistes electorals de maig de 2019 abandonant així l'activitat al partit.

## Multimèdia

* Col·loqui entre Antonio Montiel i Mónica Oltra previ a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015 (1 h 47 min).
* Spot electoral de Podem a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015.

## Referències

* ↑ MONTIEL MÁRQUEZ, JOSE ANTONIO
* ↑ Antonio Montiel, candidat de Podemos a la Generalitat amb el 69% dels vots
* ↑ «Antonio Montiel lidera la candidatura de 'Claro Que Podemos' en la Comunitat». Europa Press. [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ «El abogado y profesor Antonio Montiel es el favorito para dirigir Podemos en la Comunitat». valenciaplaza.com. [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ «Antonio Montiel, primer secretario general de Podemos en la Comunidad Valenciana». elmundo.es. [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ «Antonio Montiel, elegido secretario general de Podemos en la Comunitat Valenciana» (en castellà), 14-02-2015. [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ media, À Punt. «VÍDEO | Antonio Montiel renuncia a anar en les llistes de Podem». [Consulta: 31 gener 2021].
# Sant Mateu de Sant Jordi Desvalls

Sant Mateu de Sant Jordi Desvalls és una església de Sant Jordi Desvalls (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una petita capella de planta rectangular acabada en un absis semicircular, a nivell més baix, a la capçalera i teulada a doble vessant coberta de teula. Els murs no presenten cap obertura i tenen tres contraforts a cada banda, col·locats amb posterioritat, segurament degut als terratrèmols del segle xv. Façana d'estructura simple amb una porta de mig punt dovellada a sobre de la qual hi ha una finestra rectangular. Està rematada per una petita creu de ferro. A l'absis hi ha una finestreta rectangular.

## Història

Documentada al segle xiv. Es conserva l'ara màxima romànica. També s'ha trobat una lipsanoteca de fusta del segle XI-XII i una imatge de la Mare de Déu en alabastre del segle xvi procedent d'aquesta capella i que ara es conserva a la casa Thomas.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Mateu de Sant Jordi Desvalls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 novembre 2016].
# Salm-Dhaun

El wild i ringraviat de Salm-Dhaun fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic sorgida el 1499 per divisió del comtat de Salm Nou (Salm-Vosges).
El 1561 es va dividir en tres branques totes tres amb títol de wild i ringravi:
* Salm-Dhaun
* Salm-Neuweiler
* Salm-Grumbach
La branca de Salm-Dhaun o sènior va continuar fins al 1697 quan es va tornar a dividir en dues branques:
* Salm-Dhaun
* Salm-Püttlingen
Salm-Dhaun es va extingir el 1748 i els seus territoris van passar a Salm-Püttlingen.

## Referències

* Llista de comtes de Salm Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine.
# Santa Eulàlia de Bonner

Santa Eulàlia de Bonner és un edifici del municipi de Gósol (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una església romànica d'una sola nau coberta inicialment amb volta de canó i rematada per un absis semicircular a llevant. Tant l'absis com l'església foren sobrealçats a finals del segle xvii o començaments del segle xviii alhora que s'enguixà l'interior de la nau. La porta és al mur de migjorn i és d'arc de mig punt adovellat. El parament és a base de carreus de pedra de mida mitjana, disposats en fileres i units amb morter. La coberta, en origen de teula àrab, està actualment esfondrada.

## Història

En un document de 1029 en què el comte Ermengol II d'Urgell confirma la possessió de l'església de Tuixèn a favor de Sta. Maria de la seu s'esmenta l'església de sta. Eulàlia com un dels límits. Al segle xiii formava part del terme casteller de Fraumir i al s. XIV era ja sufragània de la parroquial de Gósol. AL s. XIV (1309) és documentat el castell de Bonner com una de les possessions que Sibil·la de Berga, comtessa de Pallars, el vengué al rei Jaume II.
En els últims anys l'esquerda de la coberta s'ha obert, provocant l'esfondrament de la coberta moderna, així com part del mur de migdia i tramuntana de la nau. Es troba en un estat força dolent.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Eulàlia de Bonner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

### Bibliografia

* Pladevall i Font, Antoni, dir.; Catalunya romànica. El Berguedà, 1985
* Santandreu, Maria Dolors; Revista del centre d'estudis berguedans, 1982
* Vigué, Jordi; Bastardes, Albert; Monuments de la Catalunya romànica. El Berguedà, 1978
# Sceloporus grammicus

Sceloporus grammicus és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família Phrynosomatidae de Mèxic i el sud dels Estats Units. Es coneix amb els noms comuns de l'huizache o sargantana del mezquite, entre d'altres.

## Hàbits

La seva dieta consisteix principalment d'artròpodes (coleòpters, himenòpters, dípters, lepidòpters, aràcnids, hemípters, homòpters) i material d'origen vegetal. Són d'hàbits diürns i generalment saxícoles (és freqüent trobar-los sobre les roques), encara que també es troben damunt d'arbres i a terra. La seva reproducció és vivípara i la gestació dura al voltant de 8 mesos.

## Distribució

Àrees temperades de Mèxic, es troba gairebé en tots els estats, menys en el sud-aquest i estats del nord com Sinaloa i Baixa Califòrnia Sud. També es distribueix en el sud dels Estats Units. Es poden trobar en els arbres, roques, troncs. Molt comuns en zones urbanes.

## Subespècies

Hi ha quatre subespècies reconegudes de S. grammicus:
* Sceloporus grammicus disparilis Stejneger 1916
* Sceloporus grammicus microlepidotus (Wiegmann, 1834)
* Sceloporus grammicus grammicus (Wiegmann, 1828)
* Sceloporus grammicus tamaulipensis (Sites & Dixon, 1981)

## Referències

* 1 2 The Reptile Database - Sceloporus grammicus
# Savigny-sur-Orge

Savigny-sur-Orge és un municipi francès, situat al departament de l'Essonne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 36.612 habitants.
Forma part del cantó de Savigny-sur-Orge i del districte de Palaiseau. I des del 2016, de la divisió Grand-Orly Seine Bièvre de la Metròpoli del Gran París.
# Scituate

«Scituate» té aquests significats:
* Scituate (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts.
* Scituate (Rhode Island), població dels Estats Units a l'estat de Rhode Island.
# Sant Jaume de la Granja d'Escarp

Sant Jaume és una església d'una sola nau amb volta de canó trencada per llunetes i arcs faixons. Entre els contraforts hi han capelles de planta quadrada. Els materials i la composició són força pobres i donen un resultat heterodox. Un element octogonal barroc se superposa a un campanar quadrat i auster. A la portada hi ha una ornamentació senzilla.

## Descripció

Està situada a la plaça de la Creu del municipi de la Granja d'Escarp, comarca del Segrià. És un edifici de la fi del segle xviii d'estil neoclàssic, on hi destaca la façana, el campanar adossat de planta quadrada amb una torre vuitavada i l'altar major.
Es tracta d'un edifici de planta rectangular d'estil barroc, d'una sola nau amb capelles adossades, dos a cada banda, i absis semicircular. La façana principal destaca per la portalada neoclàssica a la que s'accedeix des d'unes escales, també hi ha una porta lateral d'arc de mig punt. La seva construcció és del primer terç del segle xviii. El campanar es troba annex a la façana principal, amb la que comparteix un dels quatre costats de la seva base de pedra, amb un cos final vuitavada de maons i teulada cònica de teules àrabs.

## Història

El 1213, data de la fundació del Monestir de Santa Maria d'Escarp, ja existia una església perquè així ho recull el document de dotació per a la seva fundació. Al 1710 les tropes franceses van atacar la Granja d'Escarp, minant tots els seus edificis i també l'església enderrocant-la quasi del tot. La població va ser foragitada d'aquesta forma. El 1717 encara no s'havia reconstruït, ja que les visites pastorals ens informen que es va consagrar una capella amb advocació a Sant Isidre per poder celebrar les misses diàries. Al 1735 l'església nova ja estava construïda tot i que li faltava el paviment, així ho recull la visita pastoral de 28 d'octubre d'aquell any. Al 1774 l'església tot i ser quasi nova no tenia retaule.
Durant la guerra civil es va utilitzar com a magatzem de fusta, ja sense rector, i les seves imatges van ser cremades públicament al principi de la guerra.

## Referències

* ↑ Església parroquial de Sant Jaume Apòstol, Patrimoni de la Generalitat de Catalunya
# Segurilla

Segurilla és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita al nord amb Montesclaros, al sud amb Talavera de la Reina i Pepino, a l'est amb Cervera de los Montes i a l'oest amb Mejorada.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 952 | 918 | 956 | 981 | 1.001 | 1.004 | 988 | 1.070 | 1.081 | 1.132 | 1.182 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Secrets de família

Secrets de família fou la segona telenovel·la d'emissió diària que va emetre TV3 durant l'any 1995, com a successora de Poble Nou. Aquesta vegada, l'acció succeïa a Girona.

## Repartiment

* Montse Guallar: Dolors Alsina
* Sergi Mateu: Narcís Riera
* Pep Ferrer: Albert Riera
* Núria Hosta: Joana Alsina
* Joan Massotkleiner: August Pagès
* Montserrat Carulla: Martina Comes
* Josep Castillo Escalona: Narcís Riera “Siset”
* Ingrid Rubio: Marta Riera
* Carme Abril: Eva
* Chisco Amado: Enrique López Aguado
* Pere Arquillué: Àngel
* Jordi Banacolocha
* Nadala Batiste: Trini
* Joan Borràs: Marçal Alsina
* David Bosch: Oscar
* Lluïsa Castell: Fina Busquets
* Sílvia Escuder: Laia
* Eduard Farelo: Serrats
* Esteve Ferrer
* Abel Folk: Francesc Vidal
* Miquel García Borda: Joan Masferrer
* Vicente Gil
* Beatriz Guevara
* Santi Ibáñez: Eliseu Palahí
* Josep Julien: Vicenç
* Pepa López: Isabel Canals
* Lluïsa Mallol: Montse Gispert
* Josep Minguell: Esteve Major
* Pere Molina: Pere Riera
* Rosa Novell: Maria Lluïsa Rocamora
* Marta Ollé: Farners Llorenç
* Francesc Orella: Claudi
* Albert Pérez
* Ariadna Planas: Èlia
* Pep Planas: Aleix Riera
* Marta Roca: Irene Pagès Alsina
* Pep Sais
* Liberata Sepa: Kebala
* Lluís Soler: Comissari Cortés
* Artur Trias
* Al Victor: Mickey
* Emma Vilarasau: Laura Cufí
* Jordi Cadellans
* Carme Sansa
* Mercè Comes: Rita

## Audiències

Va tenir una mitjana de 678.000 teleespectadors.

## Enllaços externs

* Més informació al portal TV3.cat
# Secrets i mentides

Secrets i mentides (títol original en anglès: Secrets and Lies) és una pel·lícula britànica de Mike Leigh, estrenada el 1996. Ha estat doblada al català.

## Argument

Hortense, una jove negra de vint-i-set anys que viu a Londres, va a la recerca de la seva mare biològica després de la defunció de la seva mare adoptiva.
Aquesta resulta ser una dona blanca, Cynthia obrera d'un barri popular que té una altra noia, Roxanne, que treballa d'escombriaire per a l'Ajuntament. L'existència monòtona de Cynthia serà trastornada per l'arribada d'aquesta intrusa. El primer moment d'estupor passa i una complicitat alegre s'instaura entre les dues dones, però el cercle familiar és clarament més reticent.
A poc a poc tanmateix la generositat i l'esperit de tolerància prevaldran sobre el conformisme petit-burgès i els prejudicis racistes.

## Repartiment

* Brenda Blethyn (Cynthia)
* Marianne Jean-Baptiste (Hortense)
* Claire Rushbrook (Roxanne)
* Timothy Spall (Maurice)
* Elizabeth Berrington (Jane)
* Phyllis Logan (Monica)

## Comentaris

Secrets i mensonges és una pel·lícula molt clàssica. S'atura simplement en els encreuaments dels personatges que es mouen en una estructura narrativa lineal. Tècnicament, Mike Leigh explora les vies tradicionals d'un melodrama típic, però la sobrietat voluntària de la seva tècnica permet deixar la marca en la direcció d'actors.
Els diàlegs de la pel·lícula són en gran part improvisats, Mike Leigh només indicava als actors el seu paper.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1996: Palma d'Or al Festival de Cannes.
* 1996: LAFCA a la millor pel·lícula
* BAFTA a la millor actriu per Brenda Blethyn
* BAFTA al millor guió original per Mike Leigh

### Nominacions

* Oscar a la millor actriu per Brenda Blethyn
* Oscar a la millor actriu secundària per Marianne Jean-Baptiste
* Oscar a la millor pel·lícula
* Oscar al millor director per Mike Leigh
* Oscar al millor guió original per Mike Leigh
* BAFTA a la millor pel·lícula
* BAFTA al millor actor per Timothy Spall
* BAFTA a la millor actriu secundària per Marianne Jean-Baptiste
* César a la millor pel·lícula estrangera

## Referències

* 1 2 «Secrets i mentides». esadir.cat.
* ↑ «Secrets and Lies». The New York Times.
# Serge July

Serge July (París, 27 de desembre del 1942) és un periodista, intel·lectual i editor francès, cofundador amb Jean-Paul Sartre del diari Libération, que va dirigir 1973 a 2006. Actualment treballa a la ràdio francesa RTL i dirigeix cinema. Als anys seixanta, d'ençà que estudiava a la universitat Sorbona de París, va ser un actiu militant comunista.

## Referències

* ↑ Marti Font, José María «Aupado por Sartre, despedido por Rothschild, Serge July, el carismático fundador de 'Libération', abandona el periódico tras una larga crisis de creatividad». El País, 09-07-2006 [Consulta: 10 gener 2021].
# Sati

«Sati» té aquests significats:
* Sati (deessa): Deessa de la mitologia hindú
* Sati (hinduisme), un ritual funerari hinduista
* Sati, divinitat de l'antic Egipte
* Sati Grupo Textil, empresa catalana del sector tèxtil.
# Serra de l'Óssol

La Serra de l'Óssol és una formació muntanyosa del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situada a la part sud-oriental del terme, on s'estén de nord-oest a sud-est. L'extrem nord-occidental és a llevant de les masies de l'Óssol, la Païssa i el Clapers, a la dreta del torrent de l'Óssol i a l'esquerra del torrent del Salamó. En el seu extrem sud-est s'allargassa fins a enllaçar amb la Cinglera del Salamó, ja al límit del terme amb Sant Llorenç Savall.

## Enllaços externs

* La Serra de l'Óssol en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Serra de la Bastida (Ribera d'Urgellet)

La Serra de la Bastida és una serra situada entre els municipis d'Alàs i Cerc i de Ribera d'Urgellet a la comarca de l'Alt Urgell, amb una elevació màxima de 1.315 metres.

## Referències

* ↑ «Serra de la Bastida (Ribera d'Urgellet)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Serra de la Bastida (Sarroca de Bellera)

La Serra de la Bastida és una serra que s'allargassa per la part oriental del terme municipal de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà.
Comença al Cap de l'Alzinar, que es troba al nord del poble de Senterada, però dins del terme de Sarroca de Bellera, i va pujant gradualment cap al nord-oest, de forma paral·lela al barranc de Sant Genís, per on passa el límit del municipi de Sarroca de Bellera (amb la Torre de Cabdella, en el seu antic terme de la Pobleta de Bellveí.
Els seus cims intermedis són: el Tossal Gros, prop del Cap de l'Alzinar, de 1.039,1 m. alt.; el Turó de la Capçada, de 1.025,7; l'ermita romànica de Santa Maria de Bellera, situada a 1.072,2; el Tossal dels Camps, de 1.165,1, i el poble de la Bastida de Bellera, a 1.256, abans d'arribar a lo Tossal.
Conté, com ha quedat dit, el poble de la Bastida de Bellera, situat a la mateixa carena de la serra, que es troba en el seu terç superior, i arriba al punt màxim en el cim de lo Tossal, de 1.306,8 m. alt.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Saïd Chiba

Saïd Chiba (àrab: سعيد شيبة, Saʿīd Xība) (Rabat, 28 de setembre de 1970) és un exfutbolista marroquí, que jugava de migcampista. Amb la selecció del Marroc va estar present al Mundial de Futbol de 1998.

## Clubs

* 1988-1994: FUS de Rabat
* 1994-1996: Al Hilal Riyad
* 1996-1999: SD Compostela
* 1999-2001: Association Sportive Nancy-Lorraine
* 2001-2001: Motherwell FC
* 2001-2002: Aris FC
* 2002-2004 : Qatar SC
* 2004-2005: Al Emirates Ras Al-Khaima
* 2005-2006: FUS de Rabat
# Saïd Aouita

Saïd Aouita —àrab: سعيد عويطة, Saʿīd ʿAwīṭa— (Kenitra, 2 de novembre, 1959) és un ex atleta marroquí especialista en mig fons i fons.
La seva gran prova eren els 1500 metres llisos però, en canvi, assolí els seus majors èxits en altres proves atlètiques, com els 800 metres o els 5000 metres.

## Palmarès i distincions

* Jocs Olímpics: or a Los Angeles 1984 (5000m) i bronze a Seül 1988 (800m)
* Campionats del Món: or a Roma 1987 (5000m) i bronze a Helsinki 1983 (1500m)
* Campionats del Món Indoor: or a Budapest 1989 (3000m)
* Va batre cinc rècords del món (1500m (3.29:45), 2000m (4.50:80), 3000m (7.29:46) i dos cops 5000m (13.00:40) i (12.58:58))
* Millor atleta de l'any 1985
* Guanyador del Jess Owens Trophy el 1986
* 44 victòries consecutives en curses internacionals de 800m a 10000m en menys de 26 mesos
* 3 cops guanyador de la final del Grand Prix (800m, 1500m, i 5000m)
* Honorat per la IAAF al mèrit esportiu el 2001