OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maria Raimonda Bertran Codina

Maria Raimonda Bertran Codina (Riner, 28 de juny de 1753 - Mataró, c. 1837) fou una religiosa i priora catalana de l'Orde de les Carmelites Descalces (OCD) també coneguda com a Maria Raimonda de Sant Josep. Està relacionada amb el moviment de la Il·lustració i amb els municipis de Su i Mataró. Filla de Celdoni Bertran i de Maria Codina.

## Biografia

Filla d'una família pagesa del poble de Su, als vint anys vestí l'hàbit carmelità al convent de la Immaculada Concepció de monges carmelites descalces de Mataró, el 4 de gener de 1773, i professà solemnement un any després, el 9 de gener de 1774. Cap a finals de segle el convent de Mataró es convertí en un refugi per a altres comunitats de religioses procedents de Girona que fugien de la guerra entre França i Espanya.
El 1808 el convent de Mataró és saquejat i les monges maltractades per les tropes franceses. La comunitat abandonà el monestir i s'embarcà a Arenys per dirigir-se a Creixell, on les esperaven les carmelites descalces de Tarragona, per reunir-se amb les de Reus. A Reus les religioses hauran de dispersar-se obligatòriament el 24 de desembre de 1808.
Les religioses de Mataró no pogueren retornar al seu convent fins al 5 de maig de 1810, però no és fins al 29 de gener de 1812 que poden reprendre totalment la vida comunitària, i això en mig de molta misèria i carències de tota mena. Encara l'any 1814 la comunitat de Mataró hagué d'acollir la de les seves germanes de Barcelona, igual que ho faran amb altres religioses en períodes d'incertesa política, com s'esdevingué durant el trienni liberal i en la posterior ocupació del país pels absolutistes. En aquests difícils moments Maria Raimonda fou priora de la comunitat, durant els triennis de 1814-1816 i de 1822-1825.
A la casa pairal d'aquesta religiosa, Can Vendrell, al seu poble natal de Su, es conservà un plec de cartes de Maria Raimonda adreçades als seus familiars: el seu oncle i rector de Su, Jaume Bertran; el seu germà Pere, l'hereu de la família; i el seu altre germà i capellà, Francesc Bertran Codina.
Es tracta d'epístoles en català, d'índole familiar, escrites entre 1797-1831, on s'intercanvien notícies sobre l'estat de salut, les novetats relatives als diferents membres de la família, es comenten nombrosos aspectes de la vida quotidiana conventual, dels mutus presents que es fan la família i la comunitat...
Desgraciadament, la destrucció de l'arxiu conventual l'any 1936 no permet oferir més dades sobre la vida d'aquesta religiosa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Maria Raimonda Bertran Codina». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Bibliografia

* Beltran Larroya, Gabriel (ed.) (1990). Carmelitas descalzas de Cataluña y Baleares. Documentación histórica: 1588-1988. Roma: Monumenta Historica Carmeli Teresiani, ps.385-397.
* Bertran Roigé, Prim-Casas i Nadal, Montserrat (1987). "Epistolari d'una monja solsonina, al voltant del 1800" dins Miscel·lània Homenatge a Josep Vallverdú, Lleida: IEI, p. 435-452.
# Fagersta

Fagersta és una ciutat i seu del municipi de Fagersta al Comtat de Västmanland, Suècia.

## Geografia

La ciutat està situada a la intersecció de dues línies de tren entre Ludvika-Västerås i Avesta (Krylbo)-Örebro, al cor de la històrica regió de Bergslagen, zona rica en coure i ferro. El paral·lel 60º nord passa per la ciutat.

## Història

Hi ha hagut activitat minera a la zona de Fagersta des del segle XV, però no es va organitzar l'activitat fins al segle XVII on el 1873 es va formar la primera corporació, quan es va fundar la Fagersta Bruks AB.
Fagersta va ser declarada ciutat el 1944 quan el centre industrial de Fagersta es va fusionar amb el poblat veí Västanfors. Ara és la seu del Municipi de Fagersta. Arrel de la segona guerra mundial es va construir la Torre de vigilància de l'espai aeri de Fagersta, una plataforma d'observació situada a la ciutat per protegir una fàbrica d'acer propera.

## Indústria

L'actual indústrial està centrada en eines de metall dur (Seco Tools AB i Atlas Copco Secoroc AB) i productes d'acer inoxidable (Fagersta Stainless AB i OUTOKUMPU Stainless Tubular Products AB).

## Nadius destacats

* Ulf Samuelsson, jugador de hoquei sobre gel (NHL)
* Tomas Sandström, jugador de hoquei sobre gel (NHL)
* The Hives, banda de rock de garatge
* 59 Times the Pain, banda de rock de garatge
* Johan August Brinell, metal·lurgista i inventor de la Prova de duresa Brinell a les Fagersta Iron and Steel Works el 1900
* Kjell Ramstedt, bateria de la banda de punk rock No Fun at All

## Referències

* ↑ «Eleccions generals 17 de setembre de 2006».
# Manometria anorectal

La manometria anorectal (MAR) és una prova mèdica que s'utilitza per mesurar les pressions a l'anus i el recte i per avaluar-ne la funció. La prova es realitza introduint un catèter, que conté una sonda incrustada amb sensors de pressió, a través de l'anus i al recte. Es pot demanar als pacients que realitzin determinades maniobres, com ara tossir o intentar defecar, per avaluar els canvis de pressió. La manometria anorectal és un procediment segur i de baix risc.
Del 2014 al 2018, el grup de treball internacional de fisiologia anorectal (IAPWG) es va reunir diverses vegades per desenvolupar un consens sobre les indicacions de la manometria anorectal. La seva avaluació va concloure que la manometria anorectal estava indicada quan s'utilitzava en l'avaluació de la incontinència fecal, restrenyiment, trastorns d'evacuació (inclosa la malaltia de Hirschsprung), dolor anorectal funcional i en l'avaluació de la funció anorectal preoperatòriament o després d'una lesió obstètrica traumàtica. A més de les indicacions descrites per l'IAPWG, la manometria anorectal s'ha utilitzat com a component de la bioretroalimentació anorectal.
Des de la seva introducció el 2007, la manometria anorectal d'alta resolució ha substituït cada cop més la manometria anorectal convencional com a estàndard. També hi ha hagut un ús creixent de la manometria anorectal d'alta definició. Els avenços actuals en la manometria anorectal inclouen el desenvolupament de la tecnologia portàtil.

## Referències

* ↑ Curbside Consultation of the Colon: 49 Clinical Questions. SLACK Incorporated, 15 September 2008, p. 67–. ISBN 978-1-55642-831-9.
* ↑ Key Topics in Critical Care, Second Edition (en anglès). CRC Press, 2004-11-10, p. 1011. ISBN 9781841843582.
* 1 2 3 «How to Perform and Interpret a High-resolution Anorectal Manometry Test». Journal of Neurogastroenterology and Motility, vol. 22, 1, 01-01-2016, pàg. 46–59. DOI: 10.5056/jnm15168. PMC: 4699721. PMID: 26717931.
* ↑ «High-Resolution Anorectal Manometry - New Insights in the Diagnostic Assessment of Functional Anorectal Disorders». Visceral Medicine, vol. 34, 2, 01-04-2018, pàg. 134–139. DOI: 10.1159/000488611. PMC: 5981680. PMID: 29888243.
* 1 2 «The international anorectal physiology working group (IAPWG) recommendations: Standardized testing protocol and the London classification for disorders of anorectal function». Neurogastroenterology and Motility, vol. 32, 1, 01-01-2020, pàg. e13679. DOI: 10.1111/nmo.13679. PMC: 6923590. PMID: 31407463.
* 1 2 «High-resolution anorectal manometry: An expensive hobby or worth every penny?». Neurogastroenterology and Motility, vol. 29, 8, 01-08-2017, pàg. e13125. DOI: 10.1111/nmo.13125. PMC: 5609826. PMID: 28699318.
* 1 2 3 «The London Classification: Improving Characterization and Classification of Anorectal Function with Anorectal Manometry». Current Gastroenterology Reports, vol. 22, 11, 01-09-2020, pàg. 55. DOI: 10.1007/s11894-020-00793-z. PMC: 7497505. PMID: 32935278.
# Hicetes de Siracusa

Hicetes de Siracusa (en llatí Hicetas, en grec antic Ἱκέτας o Ἱκέτης) fou un governant grec nascut a Siracusa i tirà d'aquesta ciutat entre el govern d'Agàtocles i el de Pirros de l'Epir.
A la mort d'Agàtocles el 289 aC el seu assassí Menó va matar el net del tirà, Arcàgat el jove (Archagathus) i va assolir el comandament de l'exèrcit amb el que el mort estava assetjant Etna, i amb aquest exèrcit es va dirigir a Siracusa. L'assemblea de Siracusa va enviar contra ell a Hicetes amb forces considerables i durant un temps i va haver enfrontaments sense resultats decisius. Finalment Menó va cridar en el seu ajut als cartaginesos i va obtenir la superioritat i Siracusa va haver de signar una pau desfavorable.
Una mica després una revolta va provocar l'expulsió dels mercenaris campanis coneguts després com a mamertins i segurament en aquell moment el cap de l'exèrcit Hicetes va prendre el poder, ja que Diodor de Sicília diu que va governar nou anys (Hicetes II, vers 289 aC o 288 aC a 280 aC o 279 aC). Del seu període de govern només se sap d'una guerra contra Fínties, tirà d'Agrigent, en la que Hicetes va obtenir una victòria notable, i una guerra contra els cartaginesos que el van derrotar a la vora del riu Terias. No gaire abans de l'arribada de Pirros a Sicília va ser expulsat del poder per Tinió de Siracusa el 279 aC o màxim el 278 aC. Es coneix una moneda siracusana que porta inscrit el seu nom.

## Referències

* ↑ 2.Hicetas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 450
# John Catliff

John Catliff (Vancouver, 8 de gener de 1965) és un exfutbolista canadenc de la dècada de 1980.
Fou 44 cops internacional amb la selecció del Canadà.
Pel que fa a clubs, destacà a Vancouver 86ers.

## Referències

* ↑ «Canada Soccer - John Catliff». Canada Soccer. [Consulta: 25 novembre 2017].
* ↑ Goalscoring for Canada National Team – RSSSF
* ↑ «Association announces All Time Canada Men's XI Canadasoccer.com». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 12 abril 2019].
* ↑ The OSA Soccer Hall of Fame and Museum induction page for Catliff
* ↑ Player profile – Canada Soccer
* ↑ John Catliff a National-Football-Teams.com (anglès)
# Chema Alonso

José María Alonso Cebrián, popularment conegut com a Chema Alonso (Madrid, 1975) és membre del Consell Executiu de Telefónica, hacker i expert en ciberseguretat espanyol.
El 1999 va començar a treballar a l'empresa Informàtica 64, empresa de seguretat informàtica, com a consultor de seguretat, empresa que finalment va dirigir. Des del 2009 dirigeix també el màster de Seguretat d'Informació de la Universitat Europea de Madrid. El 2005 i fins al 2016 la multinacional Microsoft li va concedir el prestigiós guardó Microsoft MVP (Microsoft Most Valuable Professional) dins de l'àrea de seguretat corporativa.
Alonso es va incorporar a la multinacional Telefónica el 2013 gràcies a la compra d'Informàtica 64, adquirida amb el nom d'ElevenPaths i de la qual n'és executiu. A Telefónica ocupa també el càrrec de CDO (Chief Data Officer) des 2016. A l'empresa és el responsable, entre d'altres, de la ciberseguretat global i de la seguretat de les dades. Ha compaginat la seva feina amb la publicació de diversos llibres, així com amb participacions periòdiques en mitjans de comunicació com ara Las Mañanas de l'emissora COPE i La Sexta sobre la ciberseguretat. La Guàrdia Civil ha condecorat a Alonso amb la medalla Blanca per les seves col·laboracions habituals amb la institució.
Alonso és Enginyer Informàtic per la Universitat Rey Juan Carlos i Enginyer Tècnic Informàtic de Sistemes per la Universitat Politècnica de Madrid, on va ser distingit com a Ambaixador Honorífic de la Escola Universitària d'Informàtica el 2012. Es va doctorar en Seguretat Informàtica per la Universitat Rey Juan Carlos de Madrid.
Alonso és considerat un dels millors hackers d'Espanya, en la seva accepció tècnica original de "persona destra en l'ús de sistemes informàtics". Això ve corroborat per les seves nombroses participacions en múltiples conferències nacionals i internacionals de ciberseguretat, entre les quals destaquen BlackHat i DEF CON (sent en aquesta última l'espanyol que més vegades hi ha participat).

## Referències

* 1 2 3 4 «Equipo directivo: Chema Alonso». telefonica.com. [Consulta: 13 maig 2017].
* ↑ «Chema Alonso – Hacker – MVP Microsoft». [Consulta: 13 maig 2017].
* ↑ «Chema Alonso, el «hacker» que puso en boca de todos la ciberseguridad». ABC, 26-05-2016. [Consulta: 13 maig 2017].
* ↑ «La Guardia Civil condecora a Chema Alonso, el hacker de Telefónica». El Mundo, 19-05-2017.
* ↑ «Chema Alonso, embajador de la EUI». UPM, 13-07-2012. [Consulta: 14 maig 2017].
* ↑ «Chema Alonso, entrevista en Forbes». Forbes, 24-04-2016. [Consulta: 14 maig 2017].
* ↑ «DEFCON 19 Speakers». DEFCON. [Consulta: 14 maig 2017].

## Enllaços externs

* «Chema Alonso, jefe de seguridad de Telefónica, quita hierro al ciberataque y dice que estaba "de vacaciones"». El Mundo, 12-05-2017. [Consulta: 13 maig 2017].
# Azrael

Azrael (en àrab عزرائيل, ʿIzrāʾīl ) és l'arcàngel de la mort segons la tradició islàmica. El seu nom significa "a qui Déu ajuda", tot i que a l'Alcorà no se l'anomena mai i només es fa servir la perífrasi Màlak al-Mawt ('Àngel de la Mort') per a referir-s'hi. Els hebreus emparenten el nom amb Ezra, un sacerdot aaronita.
Se'l representa amb quatre cares i quatre mil ales i té el cos cobert d'ulls i boques, una per cada habitant de la Terra. En l'art posterior s'ha anat accentuant el seu costat fosc, de manera que gairebé sembla un vampir. Pot viatjar entre el Cel i l'Infern per la seva tasca exterminadora complint els desitjos divins.

## El nom a altres àmbits

* Azraïl és el déu de la mort en la mitologia hausa, que pertany a grups autòctons de Nigèria. El seu nom sembla inspirat de l'Azraïl islàmic.
* El gat dolent de Gargamel a Els barrufets té aquest nom.
* Diverses bandes de heavy metal s'anomenen com aquesta figura.
* Apareix al món de Terry Pratchett i a diversos còmics com a personificació o ajudant de la mort.

## Referències

* ↑ The Azrael Chronicles ~ The Complete History of Azrael Arxivat 2011-02-03 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Richard Webster, Encyclopedia of Angels
* ↑ Arthur Cotterell, A Dictionary of World Mythology, Oxford University Press
# Fageda de Castellet

La Fageda de Castellet, o Bosc de Castellet, és un bosc de faigs del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Espluga de Serra.
Està situat al sud del poble del Castellet, en el vessant nord-oest de la Serra de Castellet, a ponent de la Roca Lleuda, a l'esquerra de la capçalera del barranc de la Faiada.
# Marc Valeri Messal·la Messal·lí

Marc Valeri Messal·la Messal·lí (en llatí Marcus Valerius Messalla Messallinus) va ser un magistrat romà. Era fill del famós polític i orador Marc Valeri Messal·la Corví. Formava part de la gens Valèria i de la família dels Messal·la. Va ser cònsol l'any 3 juntament amb Luci Corneli Lèntul.
Messal·la Messal·lí formava part del consell de l'emperador Tiberi, al que havia jurat lleialtat de molt jove. També va jurar davant de dues estàtues d'or situades en dos temples diferents, durant la celebració a Roma dels triomfs que es van fer en memòria de Germànic durant el regnat de Tiberi. Es va casar amb la neboda d'August, Clàudia Marcel·la la Menor, que va ser la seva segona esposa, i ell, el segon marit d'ella.
Van tenir un fill, Marc Valeri Messal·la Barbat Messal·lí, pare de Marc Valeri Messal·la Corví, que va ser cònsol l'any 58, i una filla, Valèria Messalina la tercera esposa de l'emperador Claudi.

## Referències

* ↑ Gagarin, M. The Oxford Encyclopedia of Ancient Greece and Rome. Vol. I. Nova York: Oxford University Press, 2010, p. 131. ISBN 9780195170726.
* ↑ Syme, Ronald. The Augustan Aristocracy. Oxford: Clarendon Press, 2005, p. 230,234,240. ISBN 9780198147312.
# Hidròmetre

Un hidròmetre és un aparell de mesura emprat en hidrometria per a mesurar l'alçada dels líquids continguts en els dipòsits.
Hidròmetre és un mot compost de hidro-, forma prefixada del mot grec hýdôr, "aigua" i de -metre, forma sufixada del mot grec métron, "mesura".

## Referències

* ↑ Gran Larousse Català. Barcelona: Editorial Planeta/Edicions 62, 1992.
# Jonesboro

«Jonesboro o Jonesborough» té aquests significats:
* Als Estats Units d'Amèrica:
** Jonesboro (Arkansas).
** Jonesboro (Geòrgia).
** Jonesboro (Illinois).
** Jonesboro (Indiana).
** Jonesboro (Louisiana).
** Jonesboro (Maine).
** Jonesborough (Tennessee), històricament també anomenada Jonesboro.
* Al Regne Unit:
** Jonesborough (Armagh), petita població d'Irlanda del Nord, ocasionalment també anomenada Jonesboro.
# Cheltenham College

Cheltenham College és una public school mixta, situada a Cheltenham, a Gloucestershire, Anglaterra. Fundada el 1841 per l'església anglicana, és coneguda per les seves tradicions clàssiques, esportives, i militars.
El llibre de 1893 Great Public Schools per E. S. Skirving, S. R. James i Henry Churchill Maxwell Lyte, el qual tenia un capítol sobre cada centre el qual ells veien com una de les més grans public schools d'Anglaterra, n'inclou un sobre Cheltenham College.
Acull al voltant de 600 alumnes, dels quals 150 són externs. Els seus resultats acadèmics es troben entre els millors de Glouchestershire.

## Antics alumnes (Old Cheltonians)

* Lindsay Anderson, realitzador, el film del qual If... de 1968 és ambientat a Cheltenham College
* Lord Moore of Wolvercote, Secretari privat de la Reina de 1977 a 1986
* Sir Alan Haselhurst, Deputy Speaker de la Cambra dels Comuns
* Jonah Barrington, jugador d'esquaix, excampió del món i número 1 mundial.
* Simon Danielli, internacional de rugbi escocès
* Nick Abendanon, internacional de rugbi anglès
* Tom Beim, internacional de rugbi anglès
* Nigel Davenport, actor
* Lawrence Doe, internacional de futbol guineoequatorial
* Jack Davenport, actor
* Mariscal de Camp Sir John Dill
* Sir Charles Eliot, ambaixador al Japó, 1919-1925
* Sir John Bagot Glubb (Glubb Pasha), Comandant de la Legió àrab, 1939-1956
* Adam Lindsay Gordon, poeta
* Sir Philip Stuart Milner-Barry, jugador d'escacs i criptògraf
* Sir Lovick Bransby Friend, militar
* Capità P. A. MacMahon (1861-1870), especialista en anàlisi combinatòria
* Major-General Sir Colin Gubbins, (cap de la S.O.E.)
* Tinent coronel Philip Neame, medalla d'or de tir als Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 (París)
* General Sir Hugh Michael Rose
* Patrick White, Premi Nobel de Literatura
* Edward Adrian Wilson, explorador polar mort amb Robert Falcon Scott el 1912
* John Morley, redactor en cap de la Pall Mall Gazette
* Robert Reid, Lord canceller
* General Sir Alan Gordon Cunningham

## Bibliografia

* Michael C. Morgan, Cheltenham College: The First Hundred Years, Chalfont St. Giles: Richard Sadler, for the Cheltonian Society, 1968.
* Tim Pearce, Then & Now: An Anniversary Celebration of Cheltenham College 1841-1991, Cheltonian Society, 1991. ISBN 0-85967-875-X

## Enllaços externs

* Cheltenham College - Lloc web oficial (anglès)
# Asegarce

Asegarce és una empresa dedicada a la pilota basca, fundada l'any 1992, amb seu a Vitòria. Amb Aspe els seus pilotaris juguen els campionats de la Lliga d'Empreses de Pilota a Mà.

## Pilotaris més importants

* Beloki
* Koka
* Leiza
* Olaizola I
* Olaizola II
* Patxi Ruiz
* Unanue

## Referències

* ↑ «Asegarce pasará a llamarse Baiko Pilota» (en castellà), 27-12-2018. [Consulta: 8 novembre 2020].

## Vegeu també

* Aspe
* ValNet

## Enllaços externs

* Asegarce
# Elektor

Elektor, també coneguda com Elektor Magazine, és una revista mensual sobre tots els aspectes de l'electrònica, publicada originalment als Països Baixos com a Elektronica Wereld el 1961 i, posteriorment, Elektuur el 1964, i ara publicada a tot el món en molts idiomes, inclòs l'anglès, alemany, holandès, francès, grec (setembre de 1982 a maig de 2008), espanyol, suec, portuguès (europeu i brasiler) i italià amb distribució a més de 50 països. L'edició en anglès d'Elektor es va llançar el 1975 i es llegeix a tot el món.
Elektor (en holandès: Elektuur, en grec: ελέκτορ) va ser fundada l'any 1960 per l'holandès Bob W. van der Horst. Va ser i encara és una editorial líder amb un ampli grup fidel de lectors arreu del món. No només aficionats sinó també professionals.
Elektor publica una àmplia gamma de projectes electrònics, articles de fons i dissenys dirigits a enginyers, entusiastes, estudiants i professionals. Per ajudar els lectors a crear projectes destacats, Elektor també ofereix PCB (plaques de circuits impresos) de molts dels seus dissenys, així com kits i mòduls. Si el projecte utilitza un microcontrolador i/o programari per a PC, com passa sovint, Elektor normalment subministra el codi font i els fitxers de manera gratuïta a través del seu lloc web. La majoria de les obres d'art de PCB també estan disponibles al seu lloc web.
Elektor també publica llibres, CD i DVD sobre àudio, microprocessadors, programari, llenguatges de programació i electrònica d'ús general.
Elektor està publicat per Elektor International Media, amb seu a Limbricht, Països Baixos.
El desembre de 2009, Elektor va anunciar que per al mercat americà s'entraria en una cooperació estratègica amb la revista Circuit Cellar de Steve Ciarcia El 2014, la revista Circuit Cellar es va separar d'Elektor .

## Referències

* ↑ Roni Jo Draper. (Re)Imagining Content-Area Literacy Instruction (en anglès). https://books.google.com.+ Teachers College Press, 18 abril 2015, p. 169–. ISBN 978-0-8077-7133-4.
* ↑ Nick Collins. The Cambridge Companion to Electronic Music (en anglès). https://books.google.com.+ Cambridge University Press, 9 novembre 2017, p. 240–. ISBN 978-1-107-13355-6.
* ↑ «Ελληνική έκδοση του ΕΛΕΚΤΟΡ» (en anglès). https://diyelectronics-gr.blogspot.com. Arxivat de l'original el 2020-09-27. [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ «A Handshake and a Future» (en anglès). http://www.circuitcellar.com. Arxivat de l'original el 2010-01-03. [Consulta: 7 gener 2010].
* ↑ «BIG DEAL: Elektor & Circuit Cellar» (en anglès). http://www.elektor.com. Arxivat de l'original el 2011-05-30. [Consulta: 3 febrer 2010].
# Marc Valeri Màxim Potit

Marc Valeri Màxim Potit (en llatí Marcus Valerius Maximus Potitus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Valèria, i era de la família dels Valeri Potit.
Va ser elegit cònsol juntament amb Gai Eli Pet l'any 286 aC segons els Fasti. Mentre van exercir el consolat, l'any va estar marcat principalment per l'agitació política i social que va suposar la discussió pública de les anomenades lleis Hortènsies.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1001.
# Mallols de Josep

Els Mallols de Josep són unes antigues vinyes, ara abandonades, del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Estan situats a llevant de Casa Josep, on pertanyen, al nord-est de Vilamolat de Mur, al vessant nord del Serrat de la Solana i el sud del Serrat del Magí. Són a l'esquerra del barranc de Rius i a la dreta de la llau dels Mallols.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Cesano Boscone

Cesano Boscone és un municipi italià, situat a la regió de la Llombardia i a la ciutat metropolitana de Milà. L'any 2004 tenia 23.309 habitants.
# Eleia

Eleia (en grec antic Ἐληΐα) va ser una ciutat situada a l'oest de Singara (Sindjar).
Es coneix perquè va ser l'escenari d'una batalla entre romans i perses en temps de Constantí el Gran en què els dos camps van reclamar la victòria. Ammià Marcel·lí descriu la batalla però diu que n'hi va haver una altra a Singara. Quint Curci Ruf només descriu la batalla d'Eleia. Aquesta batalla també la menciona Julià l'Apòstata.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Eleia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 novembre 2022].