OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chintpurni

Chintpurni (o Sola Singhi) és una serralada muntanyosa al districte d'Hoshiarpur, al nord-est de Panjab tot formant el límit oriental del Jaswant Dun. S'inicia prop de Talwara a la vora del riu Beas, i va cap al sud-est fins al districte de Kangra a Himachal Pradesh. El seu punt culminant és l'estació de Bharwain, a uns 45 km d'Hoshiarpur a la carretera de Dharamsala de 1.208 metres; llavors continua fin al Sutlej. Una branca acaba a la muntanya de Naina Devi on hi ha un temple. Al darrere d'aquest riu s'anomena com serralada de Nalagarh.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Álvaro Lozano Rico

Álvaro Lozano Rico (Petrer, 24 de setembre de 1980) és un pilot de motocròs valencià, dues vegades Campió d'Espanya en la màxima categoria (el 2004 en MX1 i el 2010 en MX Elite) i una en categoria júnior (1997). Ha estat també Campió del País Valencià de motocròs MX1 (2001) i Campió d'Espanya de Supercross (1998).
Álvaro Lozano ha seguit les passes d'un altre petrerí il·lustre, Luis López "Luisake", qui fou diverses vegades Campió d'Espanya de motocròs i supercross durant la dècada de 1990. Lozano, a més a més, ha destacat també en competició internacional: ha estat dues temporades seguides cinquè a la classificació final del Campionat del Món en categoria MX3 (2007 i 2008), i setè la temporada del 2009. Pocs anys abans, ja havia acabat dues vegades seguides en tercer lloc final al Campionat d'Europa (1998 i 1999).
    A 1 de gener de 2013

## Palmarès

| Any | Motocicleta | Mundial MX3 | C. Eur. MX2 | C. d'Espanya MX | C. d'Espanya MX | C. d'Espanya MX | C. d'Espanya SX | C. d'Espanya SX | C. PV MX1 |
| Any | Motocicleta | Mundial MX3 | C. Eur. MX2 | MX1 | MX2 | Júnior | MX1 | 125cc | C. PV MX1 |
| 1997 | ? | - | - | - | - | 1r | - | - | |
| 1998 | ? | - | 3r | - | - | - | - | 1r | |
| 1999 | ? | - | 3r | - | 5è | - | 6è | - | |
| 2000 | ? | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 2001 | ? | - | - | 3r | - | - | 6è | - | 1r |
| 2002 | KTM | - | - | 4t | - | - | 3r | - | |
| 2003 | KTM | - | - | 5è | - | - | - | - | |
| 2004 | KTM | - | - | 1r | - | - | 2n | - | |
| 2005 | KTM | 23è | - | 5è | - | - | - | - | |
| 2006 | KTM | - | - | 2n | - | - | - | - | |
| 2007 | KTM | 5è | - | 2n | - | - | - | - | |
| | | MX3 | MX2 | MX Elite | MX2 | Júnior | SX1 | SX2 | MX1 |
| 2008 | KTM | 5è | - | 5è | - | - | - | - | |
| 2009 | Yamaha | 7è | - | 2n | - | - | - | - | |
| 2010 | Yamaha | - | - | 1r | - | - | - | - | |
| 2011 | Yamaha | - | - | 4t | - | - | - | - | |
| 2012 | Yamaha | - | - | 2n | - | - | - | - | |
| Total títols | Total títols | 0 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 |
| | | | | 4 estatals | 4 estatals | 4 estatals | 4 estatals | 4 estatals | |

### Notes

* ↑ Lesió de lligaments creuats del genoll
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals i nacionals guanyats

## Referències

* ↑ «Alvaro Lozano campió territorial de la Comunitat Valenciana de Moto-cross». vilaweb.cat, 07-12-2001. [Consulta: 11 març 2010].
* «Mi palmarés» (en castellà). alvarolozano.com. Álvaro Lozano. Arxivat de l'original el 2011-06-20. [Consulta: 11 març 2010].

## Enllaços externs

* Álvaro Lozano Rico - Lloc web oficial (castellà)
* Notícia de l'homenatge que se li reté e Petrer el 2010 Arxivat 2013-07-09 a Wayback Machine.
# Oktay Derelioğlu

Oktay Derelioğlu (Istanbul, 17 de desembre de 1975) és un exfutbolista turc, que jugava de migcampista.
Va militar a nombrosos equips del seu país, com el Beşiktaş, el Trabzonspor o el Fenerbahçe, entre d'altres. També va competir a les lligues d'Espanya, Alemanya i l'Azerbaidjan, on va ser el jugador més car d'aquesta competició.
Va ser internacional amb Turquia en 20 ocasions, tot marcant nou gols. Amb la selecció del seu país hi va acudir a l'Eurocopa del 2000.

## Referències

* ↑ Ian Paul. «Amoruso injury not as bad as first feared». pqasb.com, 27-07-2001. Arxivat de l'original el 29 de juny 2011. [Consulta: 22 febrer 2011].
* ↑ «Oktay sahalara veda ediyor» (en turc). stargazete.com, 11-08-2008. [Consulta: 22 febrer 2011].
* ↑ «OKTAY DERELİOĞLU». 22 febrer 2011. [Consulta: 22 febrer 2011].
# Berenice Bento

Berenice Bento (Campina Grande, 1966) és una sociòloga brasilera. La seua recerca se centra en el gènere, la sexualitat i els drets humans. Ha estat descrita com "una referència essencial per als estudis de gènere en les ciències socials". Ha estat columnista de la revista CULT des del 2015. Ha estat professora de Ciències Socials en la Universitat Federal de Rio Grande do Norte i coordinadora del Centre d'Estudis Interdisciplinaris sobre Diversitat Sexual, Gènere i Drets Humans, en la mateixa universitat. Bento estudià Ciències Socials en la Universitat Federal de Goiás (1994); feu un màster en Sociologia en la Universitat de Brasília (1998) i es doctorà en aquesta mateixa universitat el 2003.
El 2011, rebé el Premi de Drets Humans, considerat "el més alt del govern brasiler a persones i entitats que s'han destacat en la defensa, promoció i confrontació i lluita contra les violacions de drets humans al país". En aquesta edició rebé el premi en la categoria d'igualtat de gènere de la presidenta Dilma Rousseff, pel seu treball sobre la transsexualitat.
Sobre aquest tema la sociòloga ha dit:
   El gènere i la sexualitat són dimensions que constitueixen subjectivitats que estan naturalitzades hegemònicament. Crec que aquest camp d'estudis i activisme ha contribuït a la desconstrucció d'aquesta aparent naturalesa ahistòrica, mitjançant l'anàlisi de les configuracions discursives d'un certs temps.

## Obra publicada

* Extranjera: una paraíba en Nueva York (Annablume, 2016);
* Hombre no teje dolor: quejas y perplejidades masculinas (EDUFRN, 2013);
* O que é transexualidade (Col·lecció Primeiros passos/Brasiliense, 2008);
* A reinvenção do corpo: género e sexualidade na experiência transsexual (Garamond, 2006, 1a edició/ EDUFRN, 2014, 2a edició).

## Referències

* ↑ «Socióloga Berenice Bento ganha prêmio pela atuação na defesa dos travestis e trans» (en portugués). Arxivat de l'original el 28 d'agost de 2016. [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ Dias, Diego Madi; Dias, Diego Madi «Brincar de gênero, uma conversa com Berenice Bento» (en portuguès). Cadernos Pagu, 43, 01-12-2014, pàg. 475–497. Arxivat de l'original el 2010-12-20. DOI: 10.1590/0104-8333201400430475. ISSN: 0104-8333 [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ «Revista Cult Berenice Bento é a mais nova colunista do site da revista CULT» (en portugués). revistacult.uol.com.br. Arxivat de l'original el 2 de febrer de 2017. [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ «Prêmio Direitos Humanos 2011 - ABI». www.abi.org.br.
* ↑ «Livreto oficial do Prêmio Direitos Humanos 2011» (en portugués). Arxivat de l'original el 2 de febrer de 2017. [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ Bento, Berenice. Brasil, ano zero: estado, gênero, violência (en portuguès brasiler). Salvador: SciELO - EDUFBA, 2021, p. 234. ISBN 978-65-5630-368-0.
# Brión (Ferrol)

Santa María de Brión és una parròquia rural i localitat del municipi gallec de Ferrol, a la província de la Corunya.
Va ser escenari de la batalla de Brión, enfrontament que va tenir lloc els dies 25 i 26 d'agost de 1800 entre les tropes britàniques i espanyoles, durant les Guerres Napoleòniques, amb l'objectiu de destruir la ciutat de Ferrol i els seus arsenals.
L'any 2015 tenia 345 habitants agrupats en 5 entitats de població: Brión, Liñares, Martín, San Cristovo i San Felipe.

## Referències

* ↑ «Instituto Galego de Estatística». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 20 abril 2021].
# CA - A Cancer Journal for Clinicians

CA: A Cancer Journal for Clinicians és una revista mèdica avaluada per experts cada dos anys publicada per la Societat Americana del Càncer per Wiley-Blackwell. La revista cobreix aspectes de la investigació del càncer en el diagnòstic, tractament, i prevenció.

## Resum i indexació

La revista s'abstreu i indexada a:
* CINAHL
* Current Contents/Clinical Medicine
* EMBASE
* MEDLINE
* ProQuest
* Science Citation Index
* Scopus
* VINITI
Segons la Journal Citation Reports, la revista té un factor d'impacte de 508.7 en el 2020, cosa que la situa en primer lloc de 211 revistes en la categoria "Oncologia". The journal has the highest impact factor of the 11,961 journals rated in the Science edition of the Journal Citation Reports.

## Referències

* ↑ Gansler, Ted; Ganz, Patricia A; Grant, Marcia; Greene, Frederick L; Johnstone, Peter; Mahoney, Martin; Newman, Lisa A; Oh, William K; Thomas, Charles R «Sixty Years of CA: A Cancer Journal for Clinicians». CA: A Cancer Journal for Clinicians, 60, 6, 2010, pàg. 345–350. DOI: 10.3322/caac.20088. ISSN: 1542-4863.
* ↑ «Journals Ranked by Impact:Oncology». A: 2015 Journal Citation Reports. Science. Thomson Reuters, 2016.
* ↑ «Journals Ranked by Impact:All journals». A: 2015 Journal Citation Reports. Science. Thomson Reuters, 2016.

## Enllaços externs

* CA - A Cancer Journal for Clinicians - Lloc web oficial
# CAT (abreviatura)

* Per a altres significats, vegeu «Col·lectiu Autònom de Treballadors-Mossos d'Esquadra».
CAT és l'abreviatura més generalment usada per a Catalunya o per a la llengua catalana. Apareix en el títol i en la lletra d'una cançó del grup Els 4 Gats, escrita el 1963 per Lluís Serrahima i Francesc Pi de la Serra, als inicis del moviment de la Nova Cançó. Aquesta cançó es titula Cla i Cat, amb el sentit que es dona a l'expressió popular "clar i català".
Posteriorment, i ja en democràcia, es va popularitzar molt aquesta abreviatura mitjançant els adhesius per als cotxes que molta gent portava amb la pretensió de substituir la E d'Espanya.
El 1992, es va crear el sindicat Col·lectiu Autònom de Treballadors-Mossos d'Esquadra, conegut amb l'abreviatura CAT, o també CAT-ME.
El 2005, es va crear el domini d'internet .cat, el primer que designa una comunitat lingüística i no un territori.

## Referències

* ↑ EDIGSA 1961-1983. Nova Cançó. Inicis i evolució, PDI, Barcelona, 1995 (llibre i CD)
* ↑ Brull i Ortega, Sara. «Tapar la 'E' de la matrícula del cotxe no és il·legal: Interior revoca les multes». El Nacional, 28-07-2022. [Consulta: 28 agost 2022].
* ↑ Col·lectiu Autònom de Treballadors-Mossos d'Esquadra. «QUI SOM?». [Consulta: 28 agost 2022].
* ↑ «Fa un any dels primers .cat». domini.cat, 12-01-2007. [Consulta: 28 agost 2022].
Viccionari
# Blitor

Blitor va ser un sàtrapa macedoni de Mesopotàmia durant les primeres guerres que van enfrontar els diàdocs.
Antígon el borni el va destituir del càrrec l'any 316 aC en represàlia perquè aquell any havia deixat escapar de Babilònia a Seleuc, que va poder arribar a Egipte en la seva fugida. Després, Antígon el va fer executar.

## Referències

* ↑ Apià. Història de Roma, XI, 53
# Cal Soldat (Anglès)

Cal Soldat és una casa del municipi d'Anglès inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una casa de dues plantes i golfes del costat dret del carrer d'Avall que fa angle amb la travessera d'Avall i està coberta a dues aigües a façana. Respon a la tipologia de casa medieval.

## Descripció

La planta baixa destaca per les dues petites obertures enreixades, una d'elles emmarcada de pedra i, sobretot, per la porta principal d'entrada, adovellada i de mig punt. Entre la porta d'accés i l'arc hi ha una petita entrada d'uns 40 cm.
El primer pis té dues finestres emmarcades de pedra, una de les quals té un arc conopial lobulat amb traceries gòtiques com a llinda. Les impostes tenen baixos relleus i els carcanyols, decoració geomètrica. El guardapols està motllurat i el bloc de pedra de la imposta esquerra conté un baix relleu figurat amb un lleó rampant. L'altra finestra té l'ampit motllurat i el dintell monolític i horitzontal. Sota l'ampit resten dos blocs de suport de la finestra entre els quals hi ha una obertura que recorda una espitllera.
Les golfes presenten una galeria o badiu de tres finestres senzilles de mig punt i separades per petits pilars amb impostes de rajol.
La façana està totalment arrebossada a excepció dels marcs de pedra de la majoria d'obertures i de les pedres cantoneres des de tres metres del sòl.
Pel que fa a la façana de la travessera d'Avall, també té tres cossos o plantes amb una porta i dues finestres, dues finestres amb balcó i petites finestres per a les golfes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cal Soldat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Cal Soldat». Patrimoni de la Selva. Consell Comarcal de la Selva.
# Butanoat de butil

El butanoat de butil (abans anomenat també butirat de butil) és un compost orgànic que és un èster format per la condensació de l'àcid butanoic i del butan-1-ol. És un líquid incolor insoluble en aigua però miscible amb etanol i dietilèter.

## Aroma

Com d'altres èsters volàtils, el butanoat de butil té una aroma plaent. Es fa servir industrialment per a crear olors dolços i afruitats similars a la pinya tropical. Apareix de manera natural en moltes fruites com la poma, el plàtan, la pera, la pruna o la maduixa.

## Seguretat

Contamina el mar. Irrita lleugerament els ulls i la pell.

## Referències

* ↑ Peter J. Kalis, Mitchell L. Lathrop, David L. Leitner. Tobacco Litigation and Insurance (en anglès). American Bar Association, 1997, p. 282. ISBN 9781570733987.
* 1 2 BUTYL BUTYRATE, at the site cameochemicals.noaa.gov

## Vegeu també

* Hexanoat d'al·lil
* Hexanoat d'etil
# Bottighofen

Bottighofen és un municipi del cantó de Turgòvia (Suïssa), situat al districte de Kreuzlingen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Botswana Defence Force XI FC

El Botswana Defence Force XI FC és un club botswanès de futbol de la ciutat de Gaborone. És l'equip de l'exèrcit de Botswana.

## Palmarès

* Lliga botswanesa de futbol:
** 1981, 1988, 1989, 1991, 1997, 2002, 2004
* Copa botswanesa de futbol:
** 1989, 1998, 2004

## Referències

* ↑ «Botswana - List of Champions». RSSSF, 2010.
* ↑ «Botswana Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Brac del Borbonès

El Brac del Borbonès és una raça francesa de gos de caça originària del Borbonès.

## Història

Al Brac del Borbonès se'l coneixia ja el 1598 com a gos «hàbil per a la caça de la perdiu» (Història Natural d'Aldrovandi, Biblioteca Nacional). Els autors antics el descriuen com a agradable company del caçador, d'aspecte i salut robusta, amb la cua curta de naixement, amb el pelatge de fons blanc, complet i finament clapejat de marró clar o esquitxat de lleonat.
Per llarg temps els criadors han volgut imposar un pelatge original de color «morat destenyit» i que els gossos tinguessin obligatòriament la cua curta de naixement. Una selecció tan estricta, relacionada amb factors secundaris, no pot imposar-se-li a una raça que disposa d'un nombre d'exemplars reduït, i que d'altra banda està sotmesa a proves de treball. El resultat d'aquesta selecció al revés va tenir com a conseqüència una desafició total per part dels criadors: del 1963 al 1973 no va haver-hi cap inscripció en el L.O.F.
El 1970, sota la direcció de Michel Comte, un equip de criadors es va imposar la missió d'aconseguir la supervivència del Brac del Borbonès. En l'actualitat, gràcies a una selecció prudent i eficaç, això és un fet, a la qual cosa se li suma l'experiència que permet evitar els errors del passat.

## Descripció de la raça

Bracoide de mostra, de pèl ras, grandària mitjana, ben proporcionat, musculós, donant una impressió de robustesa i de força, encara que també d'elegància; la femella és una mica menys robusta i més elegant.

## Proporcions

La longitud del cos és igual o amb prou feines superior a l'altura a la creu. L'altura del pit és igual o lleument superior a la meitat de l'altura a la creu. La longitud del musell és igual o lleugerament inferior a la del crani.

## Mesures

* Altura a la creu:
En els mascles de 51 a 57 cm. En les femelles de 48 a 55 cm.
S'admet una variació de més o menys 1 cm en exemplars que siguin típics de la raça.
* Pes:
En els mascles de 18 a 25 kg. En les femelles de 16 a 22 kg.

## Enllaços externs

* Braque du Bourbonnais (en francès)
# Bracara Augusta

Bracara Augusta (o Augusta Bracara), actual Braga, va ser una ciutat del nord-oest d'Hispània, a la província Tarraconense, capital dels Bràcars, que vivien entre els rius Duirus (Duero) i Minus. Era la capital d'un convent jurídic. Estava situada en una cruïlla de quatre camins, a riba del Nebis (avui Cavado). Més tard va ser la capital de Gal·lècia, la regió que comprenia l'actual Galícia i el nord de Portugal. Queden restes del seu amfiteatre i d'un aqüeducte, dels que parla Plini el Vell.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Bracara Augusta». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 gener 2023].
# Calle 54

Calle 54 és una pel·lícula documental i musical dirigida per Fernando Trueba i estrenada l'any 2000. Es tracta d'un treball d'investigació i seguiment en el qual es ret homenatge als artistes més destacats del gènere musical jazz llatí. En els XV Premis Goya va guanyar el Goya al millor so, i va estar també nominat a les categories de millor fotografia (José Luis López-Linares) i millor muntatge (Carmen Frías).

## Argument

A la pel·lícula hi apareixen ,entre altres, artistes brasilers com Eliane Elias; cubans com Paquito D'Rivera, Bebo Valdés i Chucho Valdés; espanyols com Chano Domínguez; dominicans com Michel Camilo; veneçolans com Aquiles Báez; porto-riquenys com Tito Puente i Jerry González; i argentins com Gato Barbieri. La pel·lícula es defineix com «un musical sobre la música, on el guió i l'argument són les mateixes peces musicals que els protagonistes interpreten». Així, els protagonistes són els mateixos músics.
Calle 54 fa un recorregut pels diferents subgèneres inclosos dins del Latin Jazz, que barreja el ritme i el so de la música llatina (com la rumba, la samba, el joropo o el flamenc) amb l'harmonia i l'estructura del jazz. Gran part de la pel·lícula consisteix en els artistes principals tocant amb les seves bandes.

## La producció musical

Arran de l'èxit de la pel·lícula, el seu director Fernando Trueba va muntar l'empresa productora Calle 54 Record per tal de produir els treballs d'importants músics de Latin Jazz. Destaca la recuperació d'un vell músic cubà que havia caigut en l'oblit com Bebo Valdés, que ha enregistrat amb aquesta productora important discos formant duets amb Diego el Cigala, el seu fill Chucho Valdés, Federico Britos i Javier Colina.

## Referències

* ↑ «Calle 54» (en castellà). fotogramas. [Consulta: 26 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-01-28 a Wayback Machine.
Viccionari
# Camdenton

Camdenton és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 2.779 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Camdenton tenia 2.779 habitants, 1.149 habitatges, i 708 famílies. La densitat de població era de 307,4 habitants per km².
Dels 1.149 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,4% hi vivien parelles casades, en un 16,4% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.649 $ i la renda mediana per família de 29.342 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.156 $ mentre que les dones 20.431 $. La renda per capita de la població era de 14.040 $. Entorn del 15,2% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Camdenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Camdenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Came (Uruguai)

Came és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat al sud del departament de Soriano, sobre el límit amb Colonia. Té una població aproximada de 290 habitants, segons les dades del cens de 2004.
Es troba a 92 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
Viccionari
# Cabana de l'Aigüeta de la Bal

El Refugi Aigüeta de la Bal o cabana Aigüeta de la Bal està situat a la vall de l'Aigüeta de la Bal a la Ribargorça, al peu de la Tuca de Sillerets, a 2.000 m d'altitud. És una vella cabana de pastors amb 4 places sense comoditats i té com a refugi de muntanya més proper l'Àngel Orús. Es troba en el camí d'accés a la tuca de la Llàntia i la travessa de les valls de Grist i Gistau.

## Referències

* ↑ Refugios pirenaicos. [2a. ed. amp. y corr.]. Zaragoza: Prames, D.L. 1993. ISBN 8487601197.
* ↑ Moscoso, David. «La montaña y el hombre. Historia del alpinismo en los albores del siglo XXI» (en castellà). Barrabés Editorial, 2002. Arxivat de l'original el 5 d’octubre 2017. [Consulta: 4 octubre 2017].
# Caixa de Pensions

«Caixa de Pensions» té aquests significats:
* Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis, entitat financera radicada a Barcelona
* Antic pavelló de la Caixa de Pensions, edifici a Barcelona, seu de l'Institut Cartogràfic
* Caixa de Pensions (la Granadella), edifici a la vila de la Granadella (les Garrigues)
* Caixa de Pensions (Igualada), edifici del municipi d'Igualada (Anoia)
* Caixa de Pensions (la Roca del Vallès), edifici del municipi de la Roca del Vallès
* Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis (Vic), edifici noucentista de Vic (Osona)
* Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvi (Sabadell), edifici neogòtic de Sabadell (Vallès Occidental)
* Edifici de la Caixa de Pensions (Figueres), edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà)
* Conjunt d'habitatges plurifamiliars de la Caixa de Pensions, edifici de Girona
* La Caixa de Pensions (Sant Vicenç dels Horts), edifici al municipi de Sant Vicenç dels Horts (Baix Llobregat)
* Edifici Caixa de Pensions (Torelló), edifici de Torelló (Osona)
* Edifici Caixa de Pensions de Catalunya, edifici noucentista de Tarragona
* Edifici de la Caixa de Pensions (la Seu d'Urgell), edifici a la Seu d'Urgell (Alt Urgell)
* Edifici de la Caixa de Pensions (Ripoll), edifici a Ripoll
* Edifici de la Caixa de Pensions (Sant Sadurní d'Anoia), edifici a Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès)
* Edifici de la Caixa de Pensions (Sant Feliu de Guíxols)
* La Caixa de Pensions (Arbúcies), edifici amb usos d'entitat bancària i de casa situat a Arbúcies (Selva)
* Edifici de la Caixa de Pensions (Reus), edifici al municipi de Reus (Baix Camp)
* Edifici de la Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis (Vielha), edifici a Vielha (l'Aran)
* Edifici de la Caixa de Pensions per a la Vellesa i l'Estalvi, obra de Les (Aran)
* Seu de la Caixa de Pensions, edifici neomedievalista de Barcelona