OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Merci pour le chocolat

Merci pour le chocolat és una pel·lícula francesa dirigida per Claude Chabrol estrenada el 2000. És una pel·lícula de thriller psicològic, protagonitzat per Isabelle Huppert i Jacques Dutronc. La pel·lícula està basada en la novel·la The Chocolate Cobweb de Charlotte Armstrong,autora que va copsar l'atenció de les narracions d'Alfred Hitchcock.

## Argument

André és un pianista virtuós, de renom internacional. En principi casat amb Mika, directora d'una gran empresa de xocolata suïssa, l'ha deixat per a Lisbeth, amb qui ha tingut un fill, Guillaume. Quan Lisbeth mor en un accident de cotxe, es casa de nou amb Mika.
Una nova família s'ha constituït així. És clar, a André li agradaria que el seu fill sigui una mica més dinàmic, que s'interessi per més coses, que surti una mica més. És clar, a Mika li agradaria que André sigui una mica més apassionat, que prengui menys somnífers, que s'ocupi d'ella una mica més. Però una nova família s'ha constituït així, i és Mika qui prepara la xocolata de Guillaume, tots els vespres.
Aquest petit equilibri es troba sobtadament qüestionat per l'arribada de Jeanne, una jove pianista, també virtuosa, qui podria ser la filla d'André...
Una pel·lícula subtil, de matisos, on Chabrol cultiva el seu gust per les situacions ambigües, els secrets de família i les observacions glacials.

## Repartiment

* Isabelle Huppert: Marie-Claire 'Mika' Muller
* Jacques Dutronc: André Polonski
* Anna Mouglalis: Jeanne Pollet
* Rodolphe Pauly: Guillaume Polonski
* Brigitte Catillon: Louise Pollet
* Michel Robin: Dufreigne
* Mathieu Simonet: Axel
* Sibylle Blanc: Nathalie
* Véronique Alain

## Premis

* Premi Louis-Delluc el 2000

## Referències

* ↑ Beaulieu, Jean «Merci pour le chocolat de Claude Chabrol» (en francès). Ciné-Bulles : le cinéma d'auteur avant tout, 19, 3, 2001, pàg. 55–56. ISSN: 0820-8921.
* ↑ Ranger, Pierre «Merci pour le chocolat : la perversité par le Bien / Merci pour le chocolat, France / Suisse 2000, 99 minutes» (en francès). Séquences : la revue de cinéma, 212, 2001, pàg. 39–39. ISSN: 0037-2412.
* ↑ Leigh, Jacob. The Late Films of Claude Chabrol: Genre, Visual Expressionism and Narrational Ambiguity (en anglès). Bloomsbury Publishing USA, 2017-10-19, p. 87. ISBN 978-1-5013-1251-9.
* ↑ Whitty, Stephen. The Alfred Hitchcock Encyclopedia (en anglès). Rowman & Littlefield, 2016-06-09, p. 12. ISBN 978-1-4422-5160-1.
# McCormick

McCormick és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.489 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McCormick tenia 1.489 habitants, 657 habitatges i 400 famílies. La densitat de població era de 152,9 habitants/km².
Dels 657 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 33,3% hi vivien parelles casades, en un 23,9% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 37,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.688 $ i la renda mediana per família de 34.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.027 $ mentre que les dones 20.263 $. La renda per capita de la població era de 14.338 $. Entorn del 20,7% de les famílies i el 26,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McCormick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McCormick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Meadow Lakes

Meadow Lakes és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 4.819 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meadow Lakes tenia 4.819 habitants, 1.702 habitatges, i 1.215 famílies La densitat de població era de 27,8 habitants/km².
Dels 1.702 habitatges en un 42,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 28,6% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,4% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 4,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones hi havia 113,8 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 111,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.030 $ i la renda mediana per família de 47.534 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.948 $ mentre que les dones 26.148 $. La renda per capita de la població era de 17.295 $. Aproximadament el 12,3% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meadow Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meadow Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Meadow Lake

* Per a altres significats, vegeu «Meadow Lake (ciutat de Saskatchewan)».
Meadow Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 4.491 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meadow Lake tenia 4.491 habitants, 1.339 habitatges, i 1.084 famílies. La densitat de població era de 179,7 habitants per km².
Dels 1.339 habitatges en un 53,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 16,5% dones solteres, i en un 19% no eren unitats familiars. En el 13,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,1% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 33,2% entre 25 i 44, un 15,7% de 45 a 60 i un 4,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.561$ i la renda mediana per família de 27.296 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.598 $ mentre que les dones 20.469 $. La renda per capita de la població era de 10.808 $. Aproximadament el 21,9% de les famílies i el 24,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meadow Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meadow Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Maryland Heights

Maryland Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2006 tenia 26.339 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maryland Heights tenia 25.756 habitants, 11.302 habitatges, i 6.419 famílies. La densitat de població era de 464,9 habitants per km².
Dels 11.302 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,2% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 43,2% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 37,2% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 9,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.689 $ i la renda mediana per família de 58.487 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.700 $ mentre que les dones 30.613 $. La renda per capita de la població era de 24.918 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maryland Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Maryland Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Michel Benoist

Michel Benoist (Dijon 1715 - Pequín 1774) fou un jesuïta i missioner francès que va desenvolupar una important activitat científica i tècnica a la Xina durant la dinastia Qing.
Michel Benoist va néixer el 8 d'octubre de 1715 a Dijon (França). Va estudiar a Dijon i a Saint Sulpice - París- i va ingresaar al noviciat dels jesuïtes a Nancy el 18 de març de 1737. A part dels seus estudis com a jesuïta va estudiar astronomia amb Nicolas-Louis de Lacaille i Louis Guillaume Le Monnier.
Va arribar a la Xina entre els anys 1744 i 1745 i durant trenta anys va estar al servei de l'emperador Qianlong. A la Xina va adoptar el nom xinès 蔣友仁 ; pinyin : Jiǎng Yǒurén. Les activitats més destacades a la Xina van ser:
* Quan l'emperador Qianlong va ampliar l'Antic Palau d'Estiu, originàriament anomenats Jardins Imperials (un "Palau de Versalles" en miniatura) que havia iniciat l'emperador Kangxi i el seu fill l'emperador Yongzheng. Michel Benoist amb la col·laboració dels jesuïtes Jean-Denis Attiret i Giuseppe Castiglione, va treballar en el disseny dels palaus, de les fonts, dels jardins i d'un rellotge d'aigua.º
* Com a astrònom va introduir les teories de Copèrnic i el seu model heliocèntric (oficialment condemnat per l'Església Catòlica) en substitució del de Ptolemeu (teoria geocèntrica) que era la utilitzada pels astrònoms xinesos de l'època. També va introduir i formar en la utilització del telescopi.
* Com a cartògraf va realitzar un mapa de l'imperi xinès i un mapamundi que tenia en compte els darrers treballs geodèsics de l'Acadèmia de Ciències de París.
* Molts treballs literaris li son atribuïts i també la traducció al xinès de l'Imitació de Crist.
Va morir a Pequín el 23 d'octubre de 1774.

## Referències

* 1 2 Elman, Benjamin A. «The Jesuit Rol as "Experts" in High Qing Cartography and Technology» (en anglès), 01-06-2013. [Consulta: abril 2018].
* ↑ «Michel Benoît» (en anglès). Catholic Encyclopedia. [Consulta: abril 2018].
* 1 2 Detrie, Muriel. France-Chine Quand deux mondes se rencontrent (en francès). Gallimard, gener 2004, p. 15-17. ISBN 2-07-031308-5.
* ↑ Li, Lillian M. «The Garden of Perfect Brightness-2» (en anglès), 2012. [Consulta: abril 2018].
* ↑ Udías Vallina S.J., Agustín. «Jesuitas astrónomos en Beijing:1601-1805 - Theologica Xaveriana» (en castellà), 1992. Arxivat de l'original el 2016-03-24. [Consulta: abril 2018].
# Michael Grenda

Michael Ronald Grenda OAM (Grafton, Nova Gal·les del Sud, 24 d'abril de 1964) va ser un ciclista australià que es va especialitzar en la pista. Del seu palmarès destaca la medalla d'or als Jocs Olímpics de 1984.
És fill de Ron Grenda i besnebot d'Alfred Grenda, tots dos també ciclistes.
Ha estat guardonat amb l'Orde d'Austràlia.

## Palmarès

* 1982
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en Persecució per equips (amb Gary West, Kevin Nichols i Michael Turtur)
* 1984
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Los Angeles en Persecució per equips (amb Dean Woods, Kevin Nichols i Michael Turtur)
* 1987
** 1r als Sis dies de Launceston (amb Tom Sawyer)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Missió de les Nacions Unides a Haití

La Missió de les Nacions Unides a Haití (UNMIH) va ser una operació de manteniment de la pau realitzada per les Nacions Unides entre setembre de 1993 i juny de 1996. La missió va ser restablida ( MINUSTAH) a l'abril de 2004, després que un cop d'estat va ocupar de la major part de Haití i el president Jean-Bertrand Aristide va renunciar. Aristide contestà controvertitament que va ser forçat a deixar el seu càrrec i segrestat a l'exili per agents dels Estats Units.

## Història

Durant la major part de la Guerra Freda (de 1946 a 1986), Haití va estar sota governs dictatorials. Després de la retirada de Jean-Claude Duvalier en febrer de 1986, Haití va estar governat per una sèrie de governs provisionals de curta durada (cinc presidents en sis executius de 1986 a 1991). Les primeres eleccions nacionals democràtiques del país es van celebrar el 16 de desembre de 1990, i van veure Jean-Bertrand Aristide elegit president d'Haití. Aristide va assumir el poder el 7 de febrer de 1991, però va ser derrocat per un cop d'estat alguns mesos més tard.
El 23 de setembre de 1993, la UNMIH va ser creada pel Consell de Seguretat de les Nacions Unides sota la Resolució 867. La primera força multinacional va ser enviada a Haití el 1994, que estava formada per 6.000 membres. El seu objectiu era ajudar a reformar els diferents aspectes de la seva societat que s'han trencat durant molts anys de corrupció. Hi ha hagut molts grups diferents ubicats a diferents zones d'Haití designats per ajudar a certs aspectes de la societat. Les Nacions Unides triaren professionals qualificats de tot el món que participaran en l'ajuda del país. Des del 1993 fins a l'actual missió en curs, els anys de servei de l'ONU a Haití han fet moltes contribucions positives al progrés del país.

## Participació

La UNMIH comprenia 6.000 militars procedents d'Algèria, Bangladesh, Canadà, Djibouti, Estats Units 2.400 homes), França, Mali, Pakistan, Països Baixos, Togo i Trinitat i Tobago. També va implementar 900 policies per supervisar la PNH. Al febrer de 1996, es va reduir a 1.200 soldats i 300 policies per acabar amb 600 soldats al juny.

## Referències

* ↑ «Haiti - MINUSTAH - Facts and Figures». un.org. [Consulta: 14 agost 2007].
* ↑ Democracy Now! | Exclusive: Aristide and His Bodyguard Describe the U.S. Role In His Ouster Arxivat 23 December 2005$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ UNMIH
* ↑ UNMIH
# Menó de Tessàlia

Menó (grec antic: Μένων, llatí: Menon) fou un aventurer tessali nadiu de Larisa o de Farsàlia, segons la font.
Era el favorit d'Aristip de Larisa, que li va donar el comandament de les forces destinades a ajudar a Cir el Jove contra el partit que se li oposava i després, el 401 aC, en la seva rebel·lió, al capdavant de 1500 homes. Cir li va encarregar escortar a Epiaxa, la dona de Siennesis III, el rei de Cilícia; després de creuar les muntanyes, Menó va perdre un gran nombre d'homes en els atacs que feien els cilicis i en revenja va saquejar la ciutat de Tars i el palau reial.
Quan les forces rebels van arribar a l'Eufrates, Menó va convèncer els soldats sota el seu comandament que fossin els primers de travessar el riu. A la batalla de Cunaxa va dirigir l'ala esquerra dels grecs, i després del combat, quan Clearc d'Heraclea va oferir el tron de Pèrsia a Arieu, va formar part de la delegació enviada al príncep, amb qui estava connectat per llaços d'hospitalitat. Després va ser un dels quatre generals que va acompanyar a Clearc en la seva entrevista amb Tisafernes i allí va ser detingut junt amb els seus companys. Clearc va sospitar que Menó l'havia calumniat davant Tisafernes per obtenir el comandament de les tropes en solitari, i sembla que Menó i Proxè van ser tractats honorablement pels perses; la realitat de la seva traïció però, no és molt probable. Ctèsies de Cnidos diu que els perses no el van executar, però Xenofont diu que va morir al cap d'un any durant el qual sovint va ser torturat.
Sembla que aquest personatge va inspirar el diàleg de Plató titulat Menó.

## Referències

* ↑ 3.Menon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1043
# Mobicat

Mobicat és una operadora de telefonia mòbil virtual catalana que oferirà els seus serveis en català. El seu llançament estava previst per al primer trimestre del 2010 però aquest mai es va arribar a produir, segons els responsables del projecte l'administració ha posat moltes traves acusant ERC i Telefonica de pressions perquè el projecte no sortís a la llum

## Referències

* ↑ «Poc més de mig any per al naixement de l'operador mòbil català Mobicat». Directe!cat, 10-06-2009. [Consulta: 10 juny 2009].
* ↑ «Mobicat, la pròxima operadora de mòbils catalana». VilaWeb, 10-06-2009. Arxivat de l'original el 2009-11-08. [Consulta: 10 juny 2009].
* ↑ «Mobicat atribueix a ERC la paràlisi de l'operador de telefonia en català». [Consulta: 10 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Mobicat Arxivat 2009-02-07 a Wayback Machine.
# Mireia (adaptació escènica)

Mireia és una obra teatral d'Ambrosi Carrion, consistent en l'adaptació escènica en quatre actes, en català, del poema occità Mirèio (Mireia) de Frederic Mistral.
Ambrosi Carrion, fruit d'una iniciativa d'Adrià Gual, començà a redactar l'adaptació l'any 1913. Mistral donà la seva autorització el mateix any, i contribuí al projecte enviant a Carrion postals amb fotografies d'arlesianes per a que servissin per a dissenyar la indumentària. Fou estrenada en el teatre Novetats de Barcelona, el dia 20 de setembre de 1917, dirigida per Enric Borràs, amb il·lustracions musicals d'Eusebi Bosch i Humet i decorats de Salvador Alarma i Maurici Vilumara.
El primer acte es correspon amb el contingut narratiu del primer cant del poema de Mistral (Lou Mas di Falabrego); el segon amb l'argument dels cants tercer (La descoucounado), segon (La culido), quart (Li demandaire) i cinquè (La batèsto); el tercer amb el cant setè (Li vièi) i part del vuitè; i l'acte quart recull el contingut dels cants vuitè (La Crau), desè (La Camargo) onzè (Li santo) i dotzè (La mort).

## Repartiment de l'estrena

* Mireia. Maria Vila
* Ramon, el pare: August Barbosa
* Joana-Maria, la mare: Montserrat Faura
* Comare: Carme Rovira
* Vicenç: Pius Daví
* Mestre Ambròs, el pare: Enric Borràs
* La bruixa Taven: Antònia Baró
* Senyoreta Laura: Maria Fortuny
* Clemença: Esperança Ortiz
* Nora: Srta. Simón
* El cap de Colla: Vicent Daroqui
* Veran: Enric Lluelles
* Currias: Alexandre Nolla
* Andreuet: la nena Boronat
* Les tres Santes: Rovira, Ortiz, Fortuny

## Referències

* 1 2 Escena catalana. Segona època ; 5 (1918)
* ↑ «Mireia (adaptació escènica)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Aramon - 1997, pàg. 635.
* ↑ Aramon - 1997, pàg. 636.

## Bibliografia

* Aramon i Serra, R. «Mirèio a Catalunya». A: Estudis de llengua i literatura. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1997, pàgs. 634-636. ISBN 8472833747 [Consulta: 17 febrer 2020].
# Mireia Belil

Mireia Belil és una geògrafa catalana, directora general de la Fundació Fòrum Universal de les Cultures. Geògrafa especialitzada en temes de desenvolupament i política urbana, especialment en definició d'estratègies territorials i socials. Treballa regularment com a investigadora i consultora per a organismes internacionals i altres ciutats europees i és vicepresidenta del Consell Social de la Universitat Autònoma de Barcelona. Va dirigir els diàlegs del Fòrum Universal de les Cultures Barcelona 2004 i des del 2005 és la directora general de la Fundació Fòrum, que té com a funcions principals l'organització de fòrums al món, la direcció del Barcelona Center de suport al Pacte Mundial de les Nacions Unides, la gestió de les candidatures per a propers esdeveniments fòrum i l'organització del Camp de la Pau.

## Referències

* ↑ «Mireia Belil». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Modest Sunyol

Modest Sunyol va ser un ceramista català dins l'estil del Modernisme. Treballà amb Josep Orriols en la faiança, ceràmica i vitralls del Palau de la Música Catalana (1905-1908) de Lluís Domènech i Montaner.

## Referències

* ↑ Mackay, David «El Palau de la Música Catalana» (en castellà). Cuadernos de arquitectura. Colegio Oficial de Arquitectos de Catalunya y Baleares, 52/53 Domènech y Montaner, 1963, pàg. 42.
* ↑ «Arxiu d´autors». Ruta Europea del Modernisme. [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ Subias, Pia «Ceramic materials and their use in the Modernismo period in Catalonia» (pdf) (en anglès). Historical Lab 4 - Raw materials and Art Nouveau. European project of the Réseau Art Nouveau Network "Art Nouveau & Ecology" [Aveiro], 26-01-2013, pàg. 10. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2015 [Consulta: 21 novembre 2017].
# Minkowski

«Minkowski» té aquests significats:
* Biografies:
** Hermann Minkowski, cèlebre matemàtic i físic rus.
** Marc Minkowski, director d'orquestra francès.
* Matemàtiques: Espai de Minkowski, un objecte matemàtic utilitzat en l'estudi de la teoria de la relativitat
# Monestir de Căpriana

Monestir de Căpriana (en romanès: Mănăstirea Căpriana) és un dels monestirs més antics de la República de Moldàvia, situat a Căpriana, 40 km al nord-oest de Chisinau.

## Visió general

Construït a la Moldàvia medieval, la localitat de Căpriana està situada en una zona boscosa pintoresca que abans es deia Codrii Lăpușnei.
La primera referència significativa data d'un document emès l'any 1429 que donava a Căpriana l'estatus de monestir reial en nom d'Alexandre el Bo. En aquesta escriptura s'anomenava la santa residència "mănăstirea de la Vâșnovăț unde este egumen Chiprian" (el monestir de Vâșnovăț on l'hegumen és Chiprian) i va ser donada en poder de l'esposa d'Alexandre, la princesa Marena.
Després d'un període de decadència, el monestir va ser reconstruït per instàncies de Petru Rareș, del 1542 al 1545.

## Esglésies

Al lloc del monestir hi ha tres esglésies. L'església de la Dormició (una església d'estiu de pedra), que és l'església més antiga existent a Moldàvia; l'església d'hivern de Sant Jordi, un edifici del segle xx; i l'església del segle xix, que està dedicada a Sant Nicolau.
L'església de la Dormició conté la tomba del metropolità Gavril Bănulescu-Bodoni.

## Galeria

* L'església de pedra (1491–1496), construïda a l'estil moldau pel príncep moldau Esteve el Gran
* Dins del monestir
* L'"església d'hivern" va ser aixecada l'any 1903, en un estil arquitectònic diferent (estil neobizantí) durant la governació de Bessaràbia

## Referències

* ↑ http://www.natura2000oltenita-chiciu.ro/wp-content/uploads/2019/05/Moldova-Pitoreasca-Picturesque-Moldavia-pdf-Vladimir-Toncea.pdf
* ↑ «Mănăstirea Căpriana (Capriana Monastery) HDR». Brinzan.com. [Consulta: 26 febrer 2014].

## Bibliografia

* Capriana, Monestirs de Moldàvia
* "Mănăstirea Căpriana", a molddata.md
* Tudor Cires i Simona Lazar, "Tovarăşe părinte, evacuaţi mănăstirea!", Jurnalul Naţional, 30 de juny de 2007, consultat el 20 de desembre de 2007
* "Panorames del monestir de Căpriana", a panorama.md
* "Fotos HDR del monestir de Căpriana"