OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesco Salviati

Francesco Salviati, pseudònim de Francesco de' Rossi (Florència, 1510 - Roma, 1563), va ser un pintor manierista.

## Vida i obres

En les seues primeres obres s'adverteix la influència de Miquel Àngel i d'Andrea del Sarto. L'any 1531 va viatjar a Roma i va conèixer les pintures de Rafael i, seguint el seu estil, va fer algunes obres importants, com els frescos de la Vida de Sant Joan Baptista al Palazzo Salviati, la Visitació de l'Oratori de San Giovanni Decollato i l'Anunciació de San Francesco a Ripa. En aquestes obres romanes, Salviati subdivideix les escenes amb àmplies formes arquitectòniques, al mode rafaelesc, encara que en la representació de les figures palesa, d'una banda, la precisió de dibuix típica de la tradició florentina i, d'una altra, torsions dels cossos i drapats típics del classicisme i de pintors com Giulio Romano o Penni.
L'any 1540 Parmigianino treballava a la regió d'Emília. L'estudi de les seues obres per part de Salviati fa que el seu estil evolucione i es torne més decoratiu i cal·ligràfic, amb línies sinuoses i plenes de força que creen un efecte irreal i màgic, com en les elegants Històries de Furio Camillo a la Sala d'Audiències del Palazzo Vecchio de Florència (1544) o en els dissenys dels tapissos per al mateix palau (avui als Uffizi).
Posteriorment va tendir a fer pintures elegants però robustes, a l'estil dels treballs del seu contemporani Bronzino, com ara la Caritat (Uffizi), el Davallament del refectori de la basílica de la basílica de la Santa Creu de Florència o alguns retrats famosos (Retratto de Poggio Bracciolini a la Galleria Colonna de Roma, Retrat de desconegut, Uffizi). Aquestes obres palesen les inquietuds del més típic estil manierista, en línia amb els resultats anàlegs de Pontormo o Rosso Fiorentino.
Va residir durant un temps a Venècia, on va pintar diverses obres, entre d'altres la Lamentació sobre Crist mort (avui a la Pinacoteca de Brera) en la qual hom adverteix també la mà del seu alumne Giuseppe Porta.
Va viatjar sovint a Roma entre 1548 i 1563, i hi va treballar en nombrosos frescos, com els dedicats a les Noces de Canà a l'Oratori dei Piceni o la Nativitat del Baptista a l'Oratori de San Giovanni Decollato. També va treballar a la capella del Pal·li del Palau de la Cancelleria, al palau Sacchetti (Història de David de la Sala dell'Udenza) i al palau Farnese (Fastos dels Farnesi).
La seua evolució estilística en aquests anys es plasma en un acreixement de les figures en les composicions, amb major volum i plasticitat en els cossos, que adquireixen posats aristocràtics. Giorgio Vasari (amic seu i col·lega) i ell es van influir recíprocament. La biografia de Salviati apareix en Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori e architettori, de Vasari.

## Referències i notes

* ↑ BAINI, Laura (ed.): Brera. Guida alla Pinacoteca. Milà: Electa, 2004, p. 258.
* ↑ VV.AA.: Guida d'Italia. Roma. Touring Club Italiano, 1999 (9a edició), p. 378.

## Enllaços externs

* Salviati a l'Artcyclopedia
# Las Gabias

Las Gabias és un municipi situat en la part centre-sud de la Vega de Granada (província de Granada), a uns 8 km de la capital provincial. Aquesta localitat limita amb els municipis de Vegas del Genil, Cúllar Vega, Churriana de la Vega, Alhendín, La Malahá, Chimeneas i Santa Fe.
Las Gabias inclou les localitats de Gabia la Granda i Gabia Chica que van ser objecte d'unificació el 1973 a més de l'annex de Híjar. Municipi d'ocupació molt antiga, posseeix un baptisteri paleocristià, restes romanes i musulmanes.
La seva economia es basa en l'agricultura i la producció de maons encara que també és una gran ciutat dormitori i de serveis dins de l'àrea metropolitana de Granada.
Disposa del primer camp de golf complet de la província i del Camp de Tir Juan Carlos I. La construcció desmesurada, igual que en altres municipis de la Vega de Granada està duent a la desaparició dels paisatges rurals i usos agraris tradicionals.

## Vegeu també

* Criptopòrtic de Las Gabias
# La Batllia (la Vall d'en Bas)

La Batllia és una masia de la Vall d'en Bas (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici civil cobert amb teulada a dues vessants i orientada a l'est. Presenta una construcció afegida i posterior a la part dreta. A la banda esquerra hi ha un portal dovellat que actualment està tapiat i que era la primitiva entrada, i finestres de pedra treballada amb motius geomètrics a les llindes i la inscripció: "MMLXX". El material que es va fer servir per a la construcció és pobre però conserva una aparença sòlida.

## Història

Documentada l'any 1226, quan fou concedida a Berenguer d'Spulga. Entre els anys 1239 i 1274 l'administrà un tal Pere, el 1275, Aimeric, i entre els anys 1278 i 1284, Arnau, que fou procurador de Pere el Gran i del seu fill Alfons quan en vescomtat va passar a poder de la corona.

## Referències

* 1 2 3 «La Batllia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Bostar (ambaixador)

Bostar fou un polític cartaginès. Fou enviat per Hanníbal com a ambaixador a Filip V de Macedònia (215 aC) però el vaixell en el qual viatjava fou capturat pels romans i els ambaixadors enviats presoners a Roma. Alguns pensen que fou alliberat i que més tard fou governador de Càpua nomenat per Hannó (211 aC).

## Referències

* ↑ «Bostar (4)». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Delmar

«Delmar» té aquests significats:
* Delmar (Delaware)
* Delmar (Maryland)
* Delmar (Iowa)
* Eugene Delmar (Nova York, 1841 – 1909), jugador d'escacs estatunidenc
# Lehavoth

Lehavoth és una banda de rock israeliana. En els seus anys primerencs, era una banda pionera en l'escena black metal israeliana.
La banda la va formar, l'any 1995, el vocalista Yuval Talmor (més conegut com a Molech) i el guitarrista Gal Cohen (més conegut com a Píxel). Com a banda de black metal, va ser una de les primeres d'Israel. Aquests dos músics, juntament amb Moshe Kahana (guitarrista), Assaf Rinot (baixista) i Uri Hadar (timbals), van enregistrar Brith Ha'Orvim el 1996, abans que els membres de la banda s'allistessin a l'exèrcit.

## Referències

* 1 2 http://qube.co.il/ency_band.asp?e=2808&cat=40
* ↑ http://metal-archives.com/band.php?id=5260
# Langfossen

Langfossen és una cascada situada al municipi d'Etne al comtat de Hordaland, Noruega. La cascada es troba a uns 5 quilòmetres al sud-oest de la localitat de Fjæra. L'aigua cau d'una muntanya elevada, amb una distància total d'uns 612 metres. La ruta europea E134 transcorre al llarg de la base de la cascada, que fa molt fàcil l'accés.
La Base de Dades Mundial de la cascada va declarar aquesta cascada és una de les "millors del món". Al març del 2011 la CNN/Budget Travel va qualificar Langfossen com una de les deu cascades més belles. La cascada és un dels poques de Noruega que no ha estat utilitzat per a la generació d'energia hidroelèctrica, de manera que encara es troba en el seu estat natural.

## Referències

* ↑ «Langfoss». World Waterfall Database. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ Collins, Beth. «10 most beautiful waterfalls». CNN, 11-03-2011.
# La Batllia (Sagàs)

* Per a altres significats, vegeu «mas la Batllia (Sagàs)».
La Batllia o Rectoria de Sant Andreu és una masia adossada a l'església de Sant Andreu de Sagàs (el Berguedà). De planta irregular, coberta a doble vessant i amb carener paral·lel a la façana principal, fou ampliada al segle xviii amb l'obertura d'una eixida de dos pisos, a partir del nucli primitiu. Modernament, el conjunt fou ampliat també i modificat sensiblement. La descripció que en feu C. A. Torras a principis de segle xx és molt interessant: "Quan la guerra de Successió fou destruït l'arxiu de Sagàs per les tropes del primer Borbó. En un dels costats de la placeta o replà format a l'enfront de l'església, hi ha l'antiga casa de la Batllia, de bell aspecte d'antigor, amb sortida galeria coberta amb ample ràfec, sostingut per rodons pilars de pedra, ostentant a més una galana torre que ajuda a imprimir-li apreciable caràcter".
La Batllia pertanyia als dominis de l'antiga baronia de la Portella, que passà posteriorment als dominis dels barons de Pinós. Coneixem la genealogia dels senyors de Sagàs, que residien en aquesta fortalesa, avui tan modificada. Del 1253, G. de Sagàs; del 1258, Bernat de Sagàs; i del 1278, Berenguer de Sagàs, tots ells cavallers. L'any 1291, Galceran de Pinós vengué a Pere de Sagàs, els rèdits del castell de Pinós, anomenant-lo batlle durant tota la seva vida. El 1336, "Petrus de Sagas, filius Gi. de Sagas quondam" s'emancipà de la tutoria de Berenguer de Sagàs. L'any 1381, la "perroquia e ballia de Sagars del noble En P. Galceran de Pinós" comptava amb 34 focs.

## Referències

* 1 2 «Casa de la Batllia de Sagàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2014].
# Guerí de Trèveris

Guerí de Trèveris fou un comte merovingi originari de Turgòvia, que va exercir el càrrec a París (vers 654 a 676) i a Poitiers (segle VII). Era nascut vers 635 i hauria mort entre 677 i 708. Suposat fill de Wavrí de Turgòvia, comte de París, i de Sigrea de Nèustria. Es va casar vers 669 amb Gunza de Trèveris i hauria tingut dos fills: sant Lieví de Trèveris (nascut vers 672, mort vers 717), Guerí de Turgòvia (nascut vers 695, mort vers 772); un tercer, Girard de Roussillon, li és atribuït però sembla que hauria nascut massa tard (vers 720 quan el pare ja hauria mort).
Fou l'ancestre de Guerí de Provença.

## Referències

Genealogia
# Bostanlıspor

Bostanlıspor Gençlik Spor Kulübü (en català: Club Esportiu i de Joventut Bostanlıspor, més conegut com a Bostanlıspor o amb les sigles BSK) és un club esportiu del barri de Bostanlı, al districte de Karşıyaka, (Província d'İzmir). Establert el 1954, els seus colors són verd i vermellós, els mateixos què el Karşıyaka S.K., club històric d'Esmirna.
Al Bostanlıspor es practiquen 23 esports diversos, incloent-hi futbol americà, beisbol, corfbol, futbol i basquetbol, per ambdós gèneres. Des de 2011 la Universitat d'Esmirna va ser l'sponsor de Bostanlıspor durant dos temporades, quan els equips del club tenien la denominació d'İzmir Üniversitesi abans què la del nom actual, com per exemple en futbol. El seu equip masculí de basquetbol va pujar a la segonda lliga turca el 2015, però es va retirar a favor de Pınar Karşıyaka Gelişim, l'equip d'infrastructura de basquetbol de Karşıyaka S.K.
El club és més conegut pel seu equip femení de rugbi, establert el 2012 i entrenat per l'entrenadora Zeynep Dizdar. Van guanyar set copes en 3 anys entre el 2012 i el 2015. Conegudes com a Amazonlar (Amazones) o Karşıyaka'nın Amazonları (Les Amazones de Karşıyaka), van ser campions de Turquia l'any 2014 guanyant la final per 41 - 0 contra el Samsun 1919, l'equip de Samsun, "ciutat de les Amazones". El mateix any, totes les set jugadores de l'equip van ser convocades a la selecció nacional turca pel Campionat Europeu de Rugbi a 7.

## Referències

* ↑ http://www.bostanlispor.com/sayfa/kulubumuzun-tarihcesi/ Arxivat 2016-03-23 a Wayback Machine.
* ↑ «Bostanlıspor, 4 Branşta İzmir'i Tek Başına Temsil Edecek» (en turc). Haberler.com, 07-11-2013 [Consulta: 19 maig 2016].
* ↑ http://www.izmir.edu.tr/izmir-%C3%BCniversitesi-kurumsal/haberler/universite-genel-haberler/1865-izmir-%C3%BCniversitesi-bostanl%C4%B1-spor-kul%C3%BCb%C3%BCne-sponsor-oldu.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.izmir.edu.tr/izmir-%C3%BCniversitesi-kurumsal/haberler/universite-genel-haberler/2732-izmir-%C3%BCniversitesi-bostanl%C4%B1spor-futbolda-lider.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.kskbasketbol.net/bostanlispor-genclik-ve-spor-kulubune-tesekkurlerimizle/ Arxivat 2015-12-25 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.bostanlispor.com/haber/yonetim-kurulumuzdan-kamu-oyuna-onemli-aciklama-2/ Arxivat 2016-08-05 a Wayback Machine.
* ↑ Top, Turaç «Ragbi tutkusu şampiyonluk getirdi» (en turc). Aljazeera Turk, 23-11-2014 [Consulta: 20 maig 2016].
* ↑ http://www.egepostasi.com/haber/bostanlispor-ragbi-den-doga-rutkay-a-transfer-teklifi/7894
* ↑ http://www.haberler.com/karsiyaka-nin-amazonlari-ndan-kupalara-ambargo-7676748-haberi/
* ↑ http://www.haberler.com/karsiyaka-nin-amazonlari-7677409-haberi/
* ↑ http://www.trtspor.com/haber/diger-sporlar/sampiyon-bostanlispor-72172.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.haberekspres.com.tr/spor/takim-halinde-milli-takima-h64786.html

## Enllaços externs

* Pàgina web de Bostanlıspor
* Imatges de Les Amazones de Karşıyaka
# Elionor Maria d'Àustria

Elionor Maria d'Àustria o Elionor Maria d'Habsburg -en alemany Eleonore von Österreich- (Ratisbona, 31 de maig de 1653 - Viena, 17 de desembre de 1697) fou la novena filla de l'emperador Ferran III del Sacre Imperi Romanogermànic i de la seva tercer esposa Elionor de Màntua. Era, doncs, membre de la casa d'Habsburg, arxiduquessa d'Àustria i princesa reial d'Hongria i de Bohèmia. Després d'una infància relativament feliç, Elionor fou casada per raons d'estat, a l'edat de 17 anys, amb el rei de Polònia i Gran Duc de Lituània Michał Wiśniowiecki. Va anar a viure a Varsòvia on va tenir molts problemes de convivència amb el seu marit alcohòlic, amb el qual no va poder tenir cap fill. Alliberada d'aquesta infortunada unió, al cap de tres anys, amb la mort del rei polonès, va tornar a viure a Viena, conservant fins a la seva mort el títol honorífic de Reina de Polònia. De nou a la Cort de la seva infància, hi retrobà el millor amic del seu germà Leopold I, Carles hereu del ducat de Lorena i de Bar, aleshores exiliat, ja que els seus dominis havien estat ocupats per l'exèrcit de Lluís XIV de França, i que recuperaria anys després per al seu fill Leopold. El 1678 es casà, doncs, amb Carles, fill de Nicolau II de Lorena (1612-1670) i de Clàudia de Vaudemont de Lorena (1612-1648), essent nomenat Governador del Tirol. El matrimoni va tenir sis fills:
* Leopold (1679 - 1729), duc de Lorena i de Bar, casat amb Elisabet Carlota d'Orleans (1676-1744).
* Carles Josep (1680 1715).
* Elionor (1682.
* Carles Ferran (1683 - 1685).
* Josep (1685 - 1705).
* Francesc (1689 - 1715).

## Bibliografia

* Ilona Czamańska, Wiśniowieccy. Monografia rodu, Wydawnictwo Poznańskie, Poznań 2007, ISBN 978-83-7177-229-0, s. 293–302.
* Henry Bogdan: La Lorraine de ducs, sept siècles d'histoire. 2005.
* Georges Poull: La maison ducale de Lorraine. 1991.

## Enllaços externs

* House of Lorraine: genealogia
# Almila Bağrıaçık

Almila Bağrıaçık, (Ankara, 10 de juliol de 1990) és una actriu de cinema i sèries de televisió turca. Nascuda a Turquia el 1990, als cinc anys es va traslladar a Berlín, on el seu pare era el representant del diari turc Milliyet a Alemanya. Inici la seva carrera d'actuació a Alemanya i avui salta a la fama en Turquia, amb sèries de televisió, com Hayat Şarkısı (Canço de vida). Almila Bağrıaçık parla cinc idiomes: turc, alemany, anglès, castellà i francès.

## Referències

* ↑ «Almila Bağrıaçık kimdir? - Sayfa 6» (en turc). [Consulta: 22 desembre 2021].
* ↑ «Almila Bağrıaçık | Dizi Oyuncuları» (en turc), 18-09-2016. Arxivat de l'original el 2016-09-18. [Consulta: 22 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Almila a IMDb
* Entrevista amb Almila Bağrıaçık (turc)
* Entrevista amb Almila Bağrıaçık (alemany)
# Lepidotrigla lepidojugulata

Lepidotrigla lepidojugulata és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de la mar de la Xina Meridional.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Richards, W.J., 1992. Comments on the genus Lepidotrigla (Pisces: Triglidae) with descriptions of two new species from the Indian and Pacific oceans. Bull. Mar. Sci. 51(1):45-65.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Laurent Lefèvre

Laurent Lefèvre (Maubeuge, Nord – Pas de Calais, 2 de juliol de 1976) va ser un ciclista francès, professional del 1997 al 2010.
El seu germà David, i els seus cosins Olivier Bonnaire i Marion Rousse també s'han dedicat professionalment al ciclisme.

## Palmarès

* 1995
** 1r a la Ronda de l'Oise
* 1997
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Xile
* 2002
** 1r a la À travers le Morbihan
** 1r al Gran Premi de Villers-Cotterêts
* 2003
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Baviera
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré

### Resultats al Tour de França

* 1999. 88è de la classificació general
* 2000. Abandona (10a etapa)
* 2002. 34è de la classificació general
* 2003. 65è de la classificació general
* 2004. No surt (17a etapa)
* 2005. 117è de la classificació general
* 2006. 38è de la classificació general
* 2007. 58è de la classificació general
* 2008. 86è de la classificació general
* 2009. 52è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. 35è de la classificació general
* 2006. 50è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. Abandona (9a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Legong (dansa)

Legong és una forma de dansa balinesa. És una forma de ball refinada, caracteritzada per moviments complexos dels dits, complicat treball de peus i gestos expressius i expressions facials.

## Orígens

La dansa legong probablement es va originar al segle xix com a entreteniment a la cort. Diu la llegenda que un príncep de Sukawati va emmalaltir i va tenir un somni viu en el qual dues donzelles ballaven amb la música gamelan. Quan es va recuperar, va fer aquestes danses esdevinguessin reals. Altres creuen que el legong es va originar amb el sanghyang dedari, una cerimònia que implicava la possessió voluntària de dues nenes per esperits benèvols. Legong també es balla en festivals públics. S'interpreten fragments de drames de dansa legong per als turistes.

## Ballarins

Tradicionalment, els ballarins legong eren noies que encara no havien arribat a la pubertat. Comencen una formació rigorosa a partir dels cinc anys. Aquestes ballarines tenen una alta consideració dins la societat i generalment es converteixen en esposes de personatges reals o comerciants rics. Després de contraure matrimoni deixaven de ballar. No obstant això, els ballarins actuals a Indonèsia poden tenir totes les edats; també es coneixen actuacions d'homes amb vestits de dones.

## Història

El legong clàssic promulga diverses històries tradicionals. La més comuna és la del conte del rei de Lasem del Malat, una col·lecció de romanços heroics. Està en guerra amb un altre rei, el pare (o germà) de la princesa Ranjasari. Lasem vol casar-se amb la noia, però ella ho detesta i intenta fugir. Perduda al bosc, la captura Lasem, que l'empresona i prepara un assalt final contra la seva família. És atacat per un monstre corb que prediu la seva mort.
La dramatúrgia s'ha realitzat en una pantomima elaborada i estilitzada. Les dues joves actrius estan acompanyades per un tercer ballarí anomenat condong o assistent. Es posa en escena, presenta als ballarins amb el seu públic i després interpreta el paper del corb.

## Tipus

Tradicionalment, es coneixien quinze tipus de dansa legong. La durada, el moviment i la narrativa de cada tipus són diverses. Alguns, per exemple, podrien durar una hora. Aquests tipus inclouen:
* Legong Bapang Saba
* Legong Jebog
* Legong Kraton
* Legong Kuntir
* Legong Lasem
* Legong Raja Cina
* Legong Semarandana
* Legong Sudasarna

## En la cultura popular

Legong és esmentat a "He Been To Bali Too", el single de la banda australiana de folk-rock Redgum del seu àlbum de 1984 Frontline.

## Referències

* ↑ Miguel Covarrubias, Island of Bali. Knopf, 1946.
* ↑ Dance and Drama, by Budi Anjarwani, page found 2010-07-30.
* ↑ «Tari Legong Tak Mengenal Usia» (en indonesian). Okezone.com, 29-11-2014 [Consulta: 23 gener 2016].
* ↑ «Jakun Tak Bisa 'Menipu', Tari Legong Ini Ternyata Ditarikan 6 Orang Pria». Tribun, 20-06-2015 [Consulta: 23 gener 2016].
* ↑ Davies, Stephen. . 23, 2006, p. 314–341. DOI 10.1353/atj.2006.0018.

## Vegeu també

* Danses balineses
* Legong: dansa de les verges, una pel·lícula de 1935

## Enllaços externs

* Legong Keraton
* Dansa de Legong
* Tari Legong Lasem part 1
# Guesnain

Guesnain és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 4.663 habitants. Limita al nord-est amb Montigny-en-Ostrevent, a l'est amb Loffre, al sud-est amb Lewarde, al sud amb Roucourt i a l'oest amb Dechy.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | 450 | - | - | - | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | - | - | 581 | - | 914 | - | - | - |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1748 | - | 2534 | - | 3250 | - | - | - | - |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 4628 | 4716 | 4703 | 5076 | 5048 | 4882 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1964-2001 | Alexandre Derveaux | PCF |
| 2001- | Jean Pot | PCF |
# Bostan

Bostan (persa: بوستان, pronunciat "Būstān") (L'hort) és un recull poètic de l'escriptor Saadi, acabat al 1257 i dedicat a l'atabeg salghúrida Sa'd I o Sa'd II.
És la primera obra de Saadi, i el títol significa 'l'hort'. El llibre conté el fruit de la seua àmplia experiència i les seues reflexions sobre la vida, que il·lustra amb una vasta col·lecció d'anècdotes. Inclou relats dels seus viatges i la seua anàlisi de la psicologia humana. Sovint en els relats expressa fervor i consells de manera semblant a les Faules d'Isop. És una obra important del sufisme.
Segons The Guardian aquest llibre es considera un dels 100 millors llibres mai escrits. És compost en estil masnaví (apariats amb rima). La versió del Bostan traduïda al neerlandés data del 1688 i la va realitzar Daniel Havart.

## Referències

* ↑ C.E. Bosworth, The New Islamic Dynasties, (Columbia University Press, 1996), 207.
* ↑ Https://www.theguardian.com/world/2002/may/08/books.booksnews.
* ↑ Iranian Studies in the Netherlands, J. T. P. de Bruijn, Iranian Studies, Vol. 20, No. 2/4, Iranian Studies in Europe and Japan (1987), 169.

## Vegeu també

* Literatura persa

## Enllaços externs

* Traducción en inglés del Bostan (pdf)
* Texto en persa del Bostan Arxivat 2018-09-21 a Wayback Machine. (pdf)
# Districte de Bilene Macia

El Districte de Bilene Macia és un districte de Moçambic, situat a la província de Gaza. Té una superfície 2.719 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 151.548 habitants. Limita al nord amb el districte de Chókwè, a l'est amb els districtes de Chibuto i Xai-Xai, al sud amb l'oceà Índic i a l'oest amb els districtes de Manhiça i Moamba de la província de Maputo.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en sis postos administrativos (Chissano, Macia, Macuane, Mazivila, Messano i Praia do Bilene), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Chissano:
** Chikotane
** Chimonzo
** Chissano
** Incaia
** Licilo
* Posto Administrativo de Macia:
** Vila de Macia
** Macia
* Posto Administrativo de Macuane:
** Chichango
** Macuane
** Tuane Oriental
* Posto Administrativo de Mazivila:
** Mazivilae
** Olombe
** Zimbene
* Posto Administrativo de Messano:
** Magul
** Manonho
** Messano
* Posto Administrativo de Praia do Bilene:
** Vila da Praia do Bilene

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística