OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sciences et Avenir

Sciences et futur-La Recherche és una revista mensual francesa de divulgació científica creada el 1947. Pertany al grup de premsa francès Groupe Perdriel. La seva difusió el 2017 va ser de 242.601 exemplars, situant-se el 2020 amb 221.885.

## Mensual

El diari va ser editat del 1994 al 2003 per Georges Golbérine. Del 2003 al 2020, la directora editorial va ser Dominique Leglu, doctora en física nuclear i física de partícules. Va ser substituïda per la periodista Carole Chatelain el gener de 2021, convertint-se Dominique Leglu en directora editorial del Pol de Ciències del grup.
El 2015, la revista va llançar el seu “Grans debats de la science" amb el tema Déu i la ciència. Aquesta edició es va celebrar al Collège des Bernardins, a París, amb la participació d’eminents figures científiques com Jean-Claude Ameisen (president del Comitè d’Ètica Consultiva Nacional), el genetista Axel Kahn o el paleoantropòleg Yves Coppens.
Per al seu 70è aniversari, la revista publica un número especial el novembre de 2017de 70 pàgines, coordinat per cinc científics reconeguts convidats com a editors excepcionals.

## Número especial

El número especial de Sciences et Avenir és trimestral temàtic (quatre publicacions a l'any). Citem els dedicats a "Geni dels animals" (març de 2015) o "La França de llocs maleïts"(estrenat l'estiu del 2014).

## #Sciences, per a joves

El juliol de 2019, la redacció de Sciences et Avenir publica una nova revista de divulgació científica, #Sciences, destinat a joves a partir dels onze anys. Aborda tots els temes relacionats amb la ciència (astronomia, matemàtiques, biologia, noves tecnologies, medi ambient) i posa en valor les iniciatives i invents dels seus lectors. Hi ha informació seriosa però divertida, amb moltes il·lustracions, infografies i còmics. Després de només cinc números, la revista es va interropmpre el febrer de 2020.

## Referències

* ↑ «Sciences et Avenir : Résultats de diffusion (Diffusion totale)» (en francès). ACPM. [Consulta: 31 maig 2020]..
* ↑ https://www.lalettrea.fr/medias_presse-ecrite/2021/01/28/claude-perdriel-remanie-le-top-management-de-sciences-et-avenir-la-recherche,109638414-ar1
* ↑ Thierry Wojciak. «Sciences et Avenir se décline en #Sciences» (en francès). CBNews, 02-07-2019. [Consulta: 13 juny 2021]..

## Enllaços externs

* Sciences et Avenir - Lloc web oficial
* Història i evolució de la revista Sciences et Avenir, del 1947 al 2017 - Rémi Duvert, rduvert.fr.
* Índex anual (resums i classificacions d’articles per disciplina) del 1947 al 2010 - Rémi Duvert, rduvert.fr.
* https://www.franceculture.fr/emissions/le-journal-des-sciences/le-journal-des-sciences-du-mardi-16-juin-2020
# Kamsoli Moti

Kamsoli Moti fou un petit estat tributari protegit del grup gori de Sankheda Mehwas, a l'agència de Rewa Kantha, presidència de Bombai. És un principat en unió personal amb els de Jiral i Kamsoli Nani, governats tots conjuntament pels tres tributaris de Jiral. Entre els tres mesuren 13 km². Els ingressos de Kamsoli Moti eren de 120 lliures i el tribut pagat al Gaikwar de Baroda de 13 lliures. Degut al conflicte entre els tributaris, els britànics van assolir l'administració el 1870.

## Referències

* Kamsoli Moti a Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Göhlen

Göhlen és un municipi a l'estat alemany de Mecklemburg-Pomerània Occidental a l'amt o la mancomunitat de Ludwigslust-Land. Limita al sud amb el riu Rögnitz.
És un petit poble rural de boscs de pinàcies, prats molls i camps de blat. A la fi del 2013 comptava amb 331 inhabitants a una superfície de 13,84 quilòmetres quadrats. El primer esment Golina data del 1450. Significaria «lloc escarit. A l'edat mitjana s'hi van trobar unes cinc-cents baix forns per a l'extracció del ferro. Va tenir la seva població màximal el 1946 quan molts expulsats dels territoris alemanys a l'est de la línia Oder-Neisse van s'establir-hi. Durant la República Democràtica Alemanya (RDA) s'hi va crear la cooperativa de producció agrícola (LPG) Blühendes Leben (= Vida Florescent) que després de la reunificació alemanya va transformar-se en una cooperativa que continua conreant unes dos mil hectàrees i sent un dels empleadors majors del poble.

## Referències

* ↑ Statistisches Bundesamt – Gemeinden in Deutschland nach Bevölkerung am 31.12.2013
* ↑ Gemeinde Göhlen (en alemany). Nordhorn: BVB-Verlagsgesellschaft mbH, 2012 [Consulta: 17 maig 2015].
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Göhlen
# Marta Gayà

Marta Gayà (Mallorca, 1949) és una persona provinent d'una rica família mallorquina coneguda per ser l'amant del rei Joan Carles I. El seu pare era Fernando Gayà, un hoteler propietari de l'Hotel Villamil de Peguera i de la cimentera Prebetong Baleares SA.
Gayà estudià al Sagrat Cor de Palma i després anà a Barcelona a estudiar decoració. Estigué casada amb l'enginyer malagueny Juan Mena, del qual se'n divorcià al cap de quatre anys sense haver tengut fills.
Hi ha fonts que diuen que la relació data del 1978, però d'altres diuen que el rei Joan Carles la va conèixer a Palma el 1989, on coincidiren en una sortida marítima a bord del vaixell de Rudy Bax. La seva amistat amb el rei fou notícia l'estiu del 1990. D'aquella època, es filtrà un enregistrament del CNI del rei dient Mai no he estat tan feliç. El primer mitjà en fer-se'n ressò fou la revista Tribuna. Fou portada de la revista Época el 1992. Semblava que la relació havia acabat, però es va reprendre anys més tard. Malgrat la poca cobertura als mitjans de comunicació, la relació era coneguda per bona part de la professió periodística, però es veié censurada mentre el rei fou monarca per part de la Casa del Rei. Entre 2011 i 2012, suposadament, rebé dos milions d'euros de Joan Carles provinents de comissions rebudes d'Abdul·lah de l'Aràbia Saudita.
El 2020 se sabé que el 2011 havia rebut de Joan Carles I un milió d'euros perquè tengués una vida decent. Hi havia d'haver un altre pagament d'igual valor al cap d'un any, però aquest altre pagament no es va arribar a produir mai.

## Referències

* 1 2 3 Sánchez Juárez, Ana «2003, el año decisivo en la vida de Marta Gayá (sentimental y empresarialmente)». El Confidencial, 17-03-2017 [Consulta: 8 febrer 2018].
* 1 2 3 «Biografía de Marta Gayá». Bekia [Consulta: 8 febrer 2018].
* ↑ Martín Bianchi, Paloma «¿Quién es Marta Gayá, la misteriosa amiga del rey Juan Carlos?». Vanity Fair, 24-06-2017 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ Romero, Ana. El rey ante el espejo. Esfera Libros, 16-01-2018. ISBN 9788491641803.
* 1 2 Martín Bianchi, Paloma «¿Quién es Marta Gayá, la misteriosa amiga del rey Juan Carlos?». Vanity Fair, 15-03-2017 [Consulta: 8 febrer 2018].
* 1 2 Font, Consuelo «Marta Gayá y el Rey Juan Carlos: los diez días de un viaje ya no tan secreto». El Mundo, 12-08-2017 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ Coro, Cristina «Marta Gayá y Juan Carlos: volver a empezar tras 25 años del divorcio frustrado». El Español, 12-08-2017 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «Don Juan Carlos y Marta Gayá: así fue el amor que hizo tambalear el matrimonio Real». El Economista, 15-03-2017 [Consulta: 8 febrer 2018].
* ↑ «Pilar Eyre: "La relación del rey Juan Carlos con Marta Gayá fue muy larga, pero en esa época no se informaba de ello"». La Sexta, 28-10-2017 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «El rey Juan Carlos donó dos millones a Marta Gayá» (en castellà). Diario de Mallorca, 09-03-2020. [Consulta: 10 març 2020].
* ↑ Calleja, Antonio Rodríguez, Tono. «Juan Carlos I regaló un millón a su amiga Marta Gayá para que tuviera "una vida decente"» (en espanyol europeu), 23-07-2020. [Consulta: 24 juliol 2020].
# Carles Viñas i Serra

Carles Viñas i Serra (Santa Coloma de Gramenet, 19 de setembre de 1936 - Santa Coloma de Gramenet, 5 de novembre de 2021) va ser un metge, polític i sindicalista català.

## Biografia

Llicenciat en medicina, va ser professor de l'Escola Universitària d'Infermeria i cap de la UAR de la Clínica Mental de la Diputació de Barcelona. Va ser afiliat al Sindicat de Quadres de Catalunya i membre del Col·legi de Metges de Barcelona, del qual va exercir com a secretari comarcal. També va ser secretari de l'Escola Universitària Gimbernat de Santa Coloma de Gramenet durant catorze anys.
Militant de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC), en va ser el president de la secció del Baix Besòs i conseller nacional. Va ser tinent d'alcalde de Santa Coloma de Gramenet a les eleccions municipals de 1987 i va ser elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984, 1988 i 1992. També va ser regidor de Santa Coloma de Gramenet comissionat pel foment de les relacions i agermanaments amb les Santes Colomes.

## Obres

* Estudi sobre la rehabilitació del malalt mental.
* La immigració com a causa de trastorns mentals
* Anecdotari històric de l'Escola Universitària Gimbernat

## Referències

* ↑ Diputats de la II Legislatura

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 31 de maig de 1988
# TrackMania Turbo

TrackMania Turbo és un dels últims videojocs de la saga TrackMania creat per Nadeo (Ubisoft). Va sortir el 2015 per a PS4, Xbox One i Microsoft Windows.
És un joc de conducció arcade amb campanya en solitari i multi jugador online i offline, en el mode solitari tens cinc tipus de dificultats amb els quatre tipus d'escenaris que té el joc (Canyon, Valley, Lagoon, Stadium) cada dificultat té 10 nivells per escenari, un total de 40 nivells per dificultat, fent així que siguin 200 nivells, en els quals pots aconseguir les medalles habituals que són la bronze, la plata i l'or, a més d'una quarta medalla molt més difícil que és la medalla d'autor o Nadeo. En el mode multi jugador tenim dos tipus de modes, online y offline, on l'offline té diversos modes, entre ells: l'arcade, hot seat, split screen, i mes. L'online bàsicament és un servidor comú on tots intenten fer el millor temps en el circuit en el qual estiguin.
També pots fer els teus propis mapes en l'editor de mapes o fer tuning als teus cotxes al garatge. Els mapes fets, els pots pujar al servidor comú de mapes TM-exchange i també descarregar-los i jugar-los sempre que estiguis en ordinador.

## Referències

* ↑ «Trackmania® Turbo» (en castellà). store.ubi.com. [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ «Home » TM2 - Mania Exchange». tm.mania-exchange.com. [Consulta: 10 febrer 2018].
# Gastronomia del Regne Unit

La gastronimia del Regne Unit és l'herència de les tradicions i pràctiques culinàries associades al Regne Unit. Tot i que Gran Bretanya té una rica tradició culinària indígena, la seva història colonial ha enriquit profundament les seves tradicions culinàries autòctones. La cuina britànica va absorbir les influències culturals dels seus territoris postcolonials, en particular els de l'Àsia meridional.
A l'antiguitat, l'agricultura celta i la cria d'animals produïen una gran varietat d'aliments per als celtes i britànics indígenes. L'Anglaterra anglosaxona va desenvolupar tècniques d'estofat de carn i herbes salades abans que la pràctica es va fer habitual a Europa. La conquesta normanda va introduir espècies exòtiques a Anglaterra a l'edat mitjana. L'Imperi Britànic va facilitar el coneixement de la cuina índia amb les seves "espècies i herbes fortes i penetrants". Les polítiques de racionament d'aliments establertes pel govern britànic durant els períodes de guerra del segle XX són àmpliament considerades avui dia responsables de la mala reputació internacional de la cuina britànica.
Entre els plats britànics tradicionals ben coneguts s'inclouen l'esmorzar complet, el fish and chips, el sopar de Nadal, el Sunday roast, el steak and kidney pie, el shepherd's pie i el bangers and mash. La gent de Gran Bretanya, però, menja una gran varietat d'aliments basats en les cuines d'Europa, l'Índia i altres parts del món. La cuina britànica té moltes varietats regionals dins de les categories més àmplies de la cuina anglesa, escocesa i gal·lesa i la cuina nord-irlandesa. Cadascuna ha desenvolupat els seus propis plats regionals o locals, molts dels quals són aliments indicats geogràficament, com ara pastissos de Cornualla, el púding de Yorkshire, la salsitxa de Cumberland, el fumat d'Arbroath i els pastissos gal·lesos.

## Referències

* ↑ «Robin Cook's chicken tikka masala speech». The Guardian [Londres], 25-02-2002.
* ↑ BBC E-Cyclopedia «Chicken tikka masala: Spice and easy does it». bbc.co.uk, 20-04-2001.
* 1 2 3 4 Spencer, Colin. British Food: An Extraordinary Thousand Years of History. Columbia University Press, 2003. ISBN 978-0-231-13110-0.
* ↑ Ina Zweiniger-Bargielowska Austerity in Britain: Rationing, Controls and Consumption, 1939–1955, Oxford UP (2002) ISBN 978-0-19-925102-5. For general background, see David Kynaston Austerity Britain, 1945–1951, Bloomsbury (2007) ISBN 978-0-7475-7985-4

## Vegeu també

* Cultura del Regne Unit
# Gerbilliscus inclusus

Gerbilliscus inclusus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del sud-est d'Àfrica (centre de Moçambic, sud-est i nord-est de Tanzània i est de Zimbàbue). El seu hàbitat natural són les sabanes humides o molt humides de sòl sorrenc. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Gerbilliscus inclusus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 3 juliol 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Servi Corneli Sul·la

Servi Corneli Sul·la és el nom dels següents personatges:
* Servi Corneli Sul·la (magistrat), magistrat romà
* Servi Corneli Sul·la (Servius Cornelius Sul·la), germà del dictador Sul·la, però no va jugar cap paper a l'estat.
* Servi Corneli Sul·la (catalinari), participant en la conspiració de Catilina
# Halicampus marquesensis

Halicampus marquesensis és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 21-35 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marqueses.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Casa Gaspar (Tremp)

La Casa Gaspar és una masia de Tremp (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una antiga masia, formada per un sol edifici, que està annexat a una altra masia coneguda com a casa Just. L'habitatge és un edifici de planta irregular, compost per dos blocs annexats en forma obliqua. L'edifici consta de planta baixa, planta pis i golfes. Està construït amb pedra del país sense treballar rejuntada amb fang. El parament es mostra sense arrebossar. Les obertures es distribueixen de forma desordenada. La coberta és a dues aigües, en la part principal de la casa i també en la part annexada situada al nord, construïda amb embigat de fusta i llates acabada amb teula àrab.

## Referències

* ↑ «Casa Gaspar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 març 2019].
# Tordenc d'ulleres

El tordenc d'ulleres (Turdoides gymnogenys) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb arbres i arbusts en zones àrides, al sud-oest d'Angola i nord-oest i nord de Namíbia.

## Referències

* ↑ «Tordenc d'ulleres». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Gerbilliscus leucogaster

Gerbilliscus leucogaster és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Angola, Botswana, la República Democràtica del Congo, Kenya, Malawi, Moçambic, Namíbia, Sud-àfrica, Eswatini, Tanzània, Uganda, Zàmbia i Zimbàbue. El seu hàbitat natural són els matollars i els herbassars. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, leucogaster, significa ‘panxa blanca’ en llatí.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Gerbilliscus leucogaster. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 4 juliol 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Gile Steele

Gile Steele (Cleveland, Estats Units 1908 - Culver City 1952) fou una dissenyadora de roba estatunidenca de pel·lícules, guanyadora de dos premis Oscar.

## Vida personal

Va néixer el 24 de setembre de 1908 a la ciutat de Cleveland, població situada a l'estat nord-americà d'Ohio.
Va morir el 16 de gener de 1952 a la ciutat de Culver City, població situada a l'estat de Califòrnia, a l'edat de 43 anys, a conseqüència d'una aturada cardíaca.

## Carrera artística

Inicià la seva carrera l'any 1938 a la Metro Goldwyn Mayer dissenyant els vestits de l'actriu Norma Shearer per a la producció Maria Antonieta de W. S. Van Dyke. Posteriorment treballà per a les produccions Pride and Prejudice de Robert Z. Leonard, Blossoms in the Dust de Mervyn LeRoy, Dr. Jekyll and Mr. Hyde de Victor Fleming, Mrs. Miniver de William Wyler o Madame Curie de LeRoy.
En la primera edició que s'atorgà un premi Oscar al millor vestuari aconseguí una nominació pel seus dissenys a The Emperor Waltz de Billy Wilder, si bé no aconseguí el premi. Posteriorment el guanyà en dues ocasions per a les pel·lícules The Heiress de William Wyler (1949) i Samson and Delilah de Cecil B. DeMille.

## Premis
### Premi Oscar

| Any | Premi | Categoria | Nominat |
| 1948 | Millor vestuari color | The Emperor Waltz (juntament amb Edith Head) | Nominat |
| 1949 | Millor vestuari blanc i negre | The Heiress (juntament amb Edith Head) | Guanyador |
| 1950 | Millor vestuari color | Samson and Delilah (juntament amb Edith Head, Elois Jenssen, Dorothy Jeakins i Gwen Wakeling) | Guanyador |
| 1951 | Millor vestuari color | The Great Caruso (juntament amb Helen Rose) | Nominat |
| 1951 | Millor vestuari blanc i negre | Kind Lady (juntament amb Walter Plunkett ) | Nominat |
| 1952 | Millor vestuari color | La viuda alegre (juntament amb Helen Rose) | Nominat |
# Servi Corneli Maluginense (mestre de la cavalleria)

Servi Corneli Maluginense (en llatí: Servius Cornelius Ser. F. M. N. Maluginensis) va ser magister equitum del dictador Tit Quint Penne Capitolí Crispí el 361 aC i s'encarregà de dirigir la guerra contra els gals.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Kim Cameron

Kim Cameron ( - 30 de novembre de 2021) va ser un científic informàtic canadenc que va ser el principal arquitecte de l'accés de Microsoft i va treballar des del sorgiment d'Internet per a crear un sistema humanístic d'identitat digital. Va ser l'originador de les 7 lleis de la Identitat, i va desenvolupar l'arquitectura d'InfoCard.
Cameron es va unir a Microsoft el 1999 com a part de l'adquisició d'una companyia de programari (Zoomlt) dedicada a la identitat digital que va cofundar el 1980. D'acord amb la seva biografia de Microsoft, "com VP de Tecnologia a ZoomIt, (Cameron) va inventar la tecnologia metadirectora i va construir el primer producte d'enviament". El producte ZoomIt es va convertir en Microsoft Identity Integration Server.
El 2000 es va convertir en l'Arquitecte de l'Active Directory, que es va convertir en la tecnologia d'identitat més difosa utilitzada en les empreses a escala mundial. A mesura que el creixement d'Internet va fer cada vegada més evident la importància de la identitat, el seu paper es va ampliar per a convertir-se en el principal arquitecte de la identitat de Microsoft. El 2004 va escriure les lleis de la Identitat, un document que durant molt de temps ha influït tant en tecnòlegs com en reguladors, i que Microsoft va adoptar per a guiar la seva innovació. Al mateix temps va començar a defensar innovacions que posarien als usuaris en control de la seva pròpia identitat com una manera de resoldre els problemes de privacitat i seguretat d'individus i organitzacions – treballo que continua avançant avui.
Cameron es va retirar de Microsoft El 2019 i es va convertir en l'Oficial Cap d'Identitat a Convergence., una empresa canadenca de transformació digital. Operant globalment, Convergència. La tecnologia proporciona solucions d'identitat i acreditació a governs, agències humanitàries, en tot el sector educatiu, i en suport d'associacions professionals.
Cameron va morir el 30 de novembre de 2021 després d'una batalla contra el càncer.

## Referències

* ↑ «Kim Cameron Obituary - Phoenix, AZ» (en anglès). [Consulta: 13 gener 2022].
* 1 2 Kim Cameron. «The Laws Of Identity». Kim Cameron's Identity Weblog, 12-05-2005.
* ↑ John Fontana. «Kim Cameron: Identity's god». Network World, 19-12-2005. Arxivat de l'original el 3 de desembre 2013. [Consulta: 13 gener 2022].
* 1 2 Cuesta, Albert «Tecnonecrològica del 2021». Diari ARA, 30-12-2021, pàg. 35.
* ↑ «Kim Cameron, digital-identity expert, leaves Microsoft», 05-05-2011.
* ↑ «Microsoft Active Directory: The Ultimate AD FAQ» (en anglès americà). JumpCloud.
* ↑ Tech
* ↑ «Kim Cameron | agost 31, 1948 — novembre 30, 2021». Tribute Archive. Arxivat de l'original el de desembre 9, 2021. [Consulta: 9 desembre 2021].
* ↑ Resch, Joerg. «Rest in Peace, Kim Cameron», 02-12-2021.
# Hanhana

Hanhana fou una de les principals ciutats hitites del nord-est entre les situades a la zona propera als territoris kashka, que es va lliurar del domini d'aquestos. Fou una de les bases hitites del regne de Hakpis a la seva creació vers el 1300 aC per Muwatallis II per son germà Hattusilis.

## Referències

* ↑ Burney, Charles. Historical Dictionary of the Hittites. Rowman & Littlefield Publishers, 2018, p. 115. ISBN 978-1-5381-0258-9 [Consulta: 17 agost 2018].
* ↑ Matthews, Roger; Glatz, Claudia «The historical geography of north-central Anatolia in the Hittite period: texts and archaeology in concert». Anatolian Studies. British Institute at Ankara, Vol. 59, 2009, pàg. 51-72 [Consulta: 17 agost 2018].