OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comtat de Mayo

El comtat de Mayo (gaèlic irlandès Mhaigh Eo o pla dels teixos) és un comtat de la província de Connacht (República d'Irlanda). Està situat en la costa oest d'Irlanda, i és el tercer més gran dels trenta-dos que formen el país. Es troba a la província de Connacht. La capital és Castlebar. A la província es troba la localitat de Knock, famosa per ser un lloc sagrat en la religió catòlica per les aparicions de la Mare de Déu; actualment es coneix com la Lorda irlandesa. En aquesta ciutat està el Santuari de Knock, un dels monuments més visitats d'Irlanda.

## Situació de l'irlandès

El 9% de la població del comtat de Mayo viu a la Gaeltacht. La Gaeltacht de Mayo és la tercera més gran d'Irlanda amb 10.886 habitants, i la ciutat més important és Toormakeady (Tuar Mhic Éadaigh). Totes les escoles de l'àrea fan les classes totalment en irlandès, i endemés hi ha quatre gaelscoileanna a les quatre principals ciutats del comtat.

## Ciutats del Comtat

* Achill Sound (Gob an Choire), Aughagower, Aughleam (An Eachléim)
* Balla, Ballina, Ballindine, Ballinrobe, Ballintubber, Ballycastle, Ballyhaunis, Bangor Erris, Bekan, Bellavary, Belderrig (Béal Deirg), Belmullet (Béal an Mhuirthéad)
* Carracastle, Carrowteige (Ceathrú Thaidhg), Castlebar, Castlehill, Charlestown, Claremorris, Cong, Cregganbaun, Cross, Crossmolina
* Foxford
* Hollymount
* Keel, Kilkelly, Killala, Kilmaine, Kilmovee, Kiltimagh, Knock
* Lecanvey, Louisburgh
* Mayo, Mulrany, Murrisk
* Neale, Newport
* Partry, Pontoon
* Ross Port (Ros Dumhach)
* Shrule, Strade, Swinford
* Toormakeady (Tuar Mhic Éadaigh)
* Westport

## Baronies

Hi ha nou baronies històriques, quatre al nord i cinc al sud del comtat:
North Mayo
* Erris (al nord-oest conté Belmullet, Gweesalia, Bangor Erris, Kilcommon, etc.)
* Burrishoole (a l'oest conté Achill, Mulranny i Newport (Mayo))
* Gallen (a l'est conté Bonniconlon, Foxford)
* Tyrawley (north east containing Ballina, Ballycastle, Killala)
South Mayo
* Clanmorris, (sud-est - Claremorris i Balla)
* Costello (est sud-est conté Kilkelly Ballyhaunis), etc.
* Murrisk al sud-oest conté Westport, Louisburgh, Croagh Patrick, etc.)
* Kilmaine (al sud conté Ballinrobe, Cong, etc.)
* Carra (al sud conté Castlebar, Partry, etc.)

## Referències

* ↑ http://www.gaelscoileanna.ie/category/schools/primary/mayo/?lang=en

## Enllaços externs

* Comtat de Mayo - Lloc web oficial
* Mayo County Council's website
# Constant de Meissel-Mertens

La constant de Meissel–Mertens, també coneguda com a constant de Mertens, constant de Kronecker (per Leopold Kronecker), constant de Hadamard-de la Vallée Poussin (per Jacques Hadamard i Charles Jean de la Vallée-Poussin) i constant dels recíprocs dels primers, és una constant matemàtica usada en el camp de la teoria de nombres que pren el nom dels matemàtics Ernst Meissel i Franz Mertens. Està definida com la diferència entre el límit de la sèrie dels inversos dels nombres primers i el límit quan n tendeix a infinit del logaritme del logaritme de n.
    $M:=\lim _{n\rightarrow \infty }\left(\sum _{p\leq n}{\frac {1}{p}}-\ln(\ln(n))\right)$
Això resulta en un valor aproximat $M\simeq 0,2614972128476427837554268386086958590516\ldots$ (successió A077761 a l'OEIS)

## Sobre l'existència del límit

L'existència del límit pot veure's tant com a resultat immediat a partir del segon teorema de Mertens que demostra que
    $\left\vert \sum _{p\leq n}{\frac {1}{p}}-\ln \ln n-M\right\vert <{\frac {4}{\ln(n+1)}}+{\frac {2}{n\ln n}}\qquad \forall n>2$
com a partir dels diversos resultats sobre la sèrie dels inversos dels nombres primers.

## Relació amb la constant d'Euler-Mascheroni

Sigui $\gamma$ la constant d'Euler–Mascheroni (que està definida de manera anàloga considerant la sèrie harmònica en comptes de la sèrie dels inversos dels nombres primers), tenim
    $M=\gamma +\sum _{p}\left[\ln \!\left(1-{\frac {1}{p}}\right)+{\frac {1}{p}}\right]$
El fet que apareguin dos logaritmes un dins l'altre al límit per la constant de Meissel–Mertens pot entendre's a conseqüència de la combinació del teorema dels nombres primers i del límit de la constant d'Euler–Mascheroni.

## En la cultura popular

Google va fer servir la constant de Meisel-Mertens quan va fer una oferta a la subhasta de patents de Nortel. Google va fer tres ofertes sobre la base de constants matemàtiques: 1.902.160.540 $ (constant de Brun), 2.614.972.128 $ (constant de Meissel–Mertens) i 3.141,59 milions (π).

## Vegeu també

* Sèrie dels inversos dels nombres primers
* Constant d'Euler-Mascheroni
* Funció zeta de Riemann

## Referències

* ↑ Weisstein, Eric W., «Constant de Meissel-Mertens» a MathWorld (en anglès).
* ↑ Reuters «Google's strange bids for Nortel patents». FinancialPost.com, 05-07-2011 [Consulta: 16 agost 2011].

## Enllaços externs

* (anglès) On the remainder in a series of Mertens Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine. (postscript file)
# Copa Continental d'hoquei sobre patins masculina 2006-2007

La vint-i-setena edició de la Copa Continental d'hoquei patins masculina es disputà el 29 de setembre de 2007 a la ciutat de Dinan (Bretanya). La copa, disputada a un sol partit, enfrontà el vencedor de la Copa d'Europa, el FC Barcelona Sorli Discau contra el vencedor de la Copa de la CERS, el Vilanova L'Ull Blau. El partit fou arbitrat pels col·legiats francesos Antoine Podevin i Stephane Maury.

## Resultat

| 29 de setembre de 2007 21:00 |
| 29 de setembre de 2007 21:00 | FC Barcelona Sorli Discau | 5-0 | Vilanova L'Ull Blau | Salle Omnisports de Dinan Àrbitres: A. Podevin i S. Maury |
| 29 de setembre de 2007 21:00 | Borregán (2) D. Páez (2) Teixidó (1) | | | Salle Omnisports de Dinan Àrbitres: A. Podevin i S. Maury |
* Campió BARCELONA SORLI DISCAU

## Referències

* ↑ Barça i Vilanova es juguen la Copa Continental d'hoquei allà on Déu va perdre l'espardenya Arxivat 2008-06-07 a Wayback Machine., Esportiudigital.com, 28 de setembre 2007 (data d'accés: 26-08-08).
* ↑ Copa Continental amb golejada (5-0), FCBarcelona.cat, 29 de setembre 2007 (data d'accés: 26 agost 2008).
# Copra

La copra és la polpa o carn del coco assecada. El nom deriva de koppara, que en malaiàlam (llengua dravídica) significa coco sec. L'oli de coco s'extrau de la copra ratllada i bullida en aigua. La copra fou un producte comercial molt apreciat en les illes de l'oceà Índic i la zona meridional d'Àsia al segle xix.

## Enllaços externs

* El coco i la copra (anglès)
# Copper Canyon

* Aquest article tracta sobre la localitat texana. Si cerqueu el film, vegeu «La vall del coure».
Copper Canyon és una població del comtat de Denton a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 1.216 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Copper Canyon tenia 1.216 habitants, 407 habitatges, i 354 famílies. La densitat de població era de 105,5 habitants/km².
Dels 407 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81,3% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 12,8% no eren unitats familiars. En el 9,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 31,4% de 45 a 60 i un 6,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 96.745 $ i la renda mediana per família de 96.524 $. Els homes tenien una renda mediana de 72.321 $ mentre que les dones 37.417 $. La renda per capita de la població era de 36.827 $. Aproximadament el 2,3% de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Copper Canyon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Copper Canyon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Copperville

Copperville és una antiga concentració de població designada pel cens i actual àrea no incorporada dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 179 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Copperville tenia 179 habitants, 61 habitatges, i 50 famílies La densitat de població era de 49,7 habitants/km².
Dels 61 habitatges en un 44,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 14,8% dones solteres, i en un 16,4% no eren unitats familiars. En el 16,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,6% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 4,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones hi havia 121 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.125 $ i la renda mediana per família de 49.286 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.563 $ mentre que les dones 30.625 $. La renda per capita de la població era de 21.733 $. Aproximadament l'11,7% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Copperville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Copperville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Coppélia

Coppélia és un ballet humorístic en dos actes estrenat a París en 1870, coreografiat per Arthur Saint-Léon a partir d'un llibret de Charles Nuitter i música de Léo Delibes. La història està ambientada en un entorn camperol, cosa que li permet incloure danses tradicionals europees (masurca, csárdás, etc.), i basada en el relat més cèlebre de l'escriptor romàntic Ernst Theodor Amadeus Hoffmann, L'home de sorra. El paper de la protagonista femenina, la camperola Swanilda, ha esdevingut mític al repertori clàssic.

## Argument

El ballet és un conte romàntic i còmic situat en un poblet centreuropeu a l'època contemporània de la seva estrena (finals del segle xix). Allà hi viuen uns camperols, entre els quals es troben la jove Swanilda i el seu promès Franz, però també Coppélius, un estrany artesà que es dedica a fer ninots autòmats i l'ambició del qual és crear una nina amb vida i dotada d'ànima. Un dia, en Franz tafaneja per la finestra de Coppélius i entreveu el que li sembla una noia molt bonica, però que en realitat es tracta de Coppélia, l'última creació a la qual treballa l'intrigant home.
Swanilda s'adona de la fascinació de Franz i, decidida a salvar el seu futur matrimoni, entra d'amagat dins del taller d'autòmats per evitar que es trobi amb la bella donzella. Més tard entra Franz, però és sorprès per Coppélius. L'inventor aprofita que l'home ha entrat sense que ningú ho sàpiga per a provar un nou experiment, robar-li l'ànima per a poder-la introduir en un autòmat. Així, li dona un somnífer i prova uns encanteris per a transmetre l'ànima, i la nina a mida natural no només es mou sinó que sembla fins i tot d'aspecte més real. En realitat es tracta de Swanilda, que s'havia disfressat com a part de la trampa per a Franz. Swanilda trenca tots els autòmats, que percep com la font dels seus problemes, aconsegueix salvar el seu promès i tots dos fugen de la casa. El ballet acaba amb els festeigs al poble del casament de Swanilda i Franz.

## Tema

El tema de la joguina que cobra vida pot recordar el conte de Pinotxo i el ballet El Trencanous, de fet alguns consideren que el fabricant de joguines és de fet el mateix personatge en ambdós ballets. Tanmateix, cal tenir en compte també que ja des de la seva estrena es va comparar amb la novel·la Frankenstein de Mary Shelley, a la qual s'hauria donat un punt de vista més còmic i alegre però sense deixar de banda la sinistralitat de l'inventor.
Com a curiositat, a l'estrena l'inventor de la nina era una ballarina disfressada d'home. En aquella època era impensable que una dona pogués ser inventora i fabricant de joguines, però al mateix temps, com ocorre amb Frankenstein, per exemple, el coreògraf volia transmetre que el creador volia una criatura semblant a ell, per això va optar pel transvestisme. Aquesta solució va ser molt ben rebuda.

## Vegeu també

* Giselle és un altre ballet d'ambient camperol, que inclou danses tradicionals centreeuropees, convenientment passades pel tamés de la dansa clàssica, i del qual la coreografia de la protagonista es considera mítica.
* Eugéne Polyakov, coreògraf.
* Giuseppina Bozzacchi, ballarina.
# Creu de la Força Aèria (Regne Unit)

La Creu de la Força Aèria (anglès: Air Force Cross) és una condecoració militar atorgada al personal de les Forces Armades del Regne Unit i als oficials dels països de la Commonwealth per valentia en missions no operatives contra l'enemic i pel servei meritori en vol.
Va establir-se el 3 de juny de 1918 pel rei Jordi V del Regne Unit. Originalment només s'atorgava als oficials de la Força Aèria. Des de la II Guerra Mundial també s'atorgà als oficials d'aviació de l'exèrcit i l'armada, i des de 1993 a tots els rangs, doncs es derogà la Medalla de la Força Aèria, i ja només per al servei llarg o meritori.
Els receptors poden emprar el post-nominal "AFC". S'atorga una barra per cada acció addicional, un cop ja es posseeix l'AFC. La barra és platejada amb una àliga al centre i l'any gravat al revers.
Durant la I Guerra Mundial se n'atorgaren aproximadament 680. Durant la II Guerra Mundial, se n'atorgaren 2.001 amb 26 barres. Només s'atorgà una segona barra al Comandant d'Ala H.J. Wilson el 1944. S'ha atorgat en 58 ocasions a tripulacions aèries de països fora de la Commonwealth a títol honorífic.

## Disseny

Una creu platejada, i amb els braços acabats en una bomba. Al damunt hi ha una altra creu, formada per hèlix d'aeroplà, amb el monograma reial gravat al final. Sobre el braç superior hi ha una corona imperial. Al centre hi ha un medalló, a on apareix Hermes, muntat en un falcó en vol. Al revers apareix el monograma reial vigent sobre la data 1918. L'any en què s'atorga la condecoració apareix gravat sobre el braç inferior.
Penja del galó mitjançant una anella subjectada a dues palmes de llorer unides a la barra.
El galó consisteix en franges alternes vermelles i blanques, inclinades cap a l'esquerra a 45° de la vertical (el vermell apareix a la punta inferior esquerra). Fins al 1919, les barres eren horitzontals.
Galons de la Creu de la Força Aèria :
| | AFC | AFC i Barra |
| 1918–1919 | Creu de la Força Aèria | Creu de la Força Aèria i Barra |
| des de 1919 | Creu de la Força Aèria | Creu de la Força Aèria i Barra |
# Convent de Santa Clara (Lleida)

El Convent de Santa Clara és una obra amb elements barrocs de Lleida protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de volums de dues a tres plantes d'alçada, entre mitgeres i amb pati interior. Les façanes estan tractades amb línies i obertures austeres. Trobem paredats de pedra arrebossada, coberta amb teula àrab.

## Història

Les monges de Santa Clara anaren a Lleida el 1576. L'altar major fou obra de Joan Adan, autor també dels retaules de la Catedral.

## Referències

* 1 2 «Convent de Santa Clara». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Cuçac (Gironda)

Cuçac (en francès Cussac-Fort-Médoc) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 785 | 792 | 824 | 1.001 | 1.318 | 1.355 | 1.743 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001-2008 | Jean-Claude Martin |
| 2008-2009 | Thierry Heulle |
| 2009- | Dominique Fedieu |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Cristina Gelpí Arroyo

Cristina Gelpí Arroyo (Barcelona, 19 de febrer de 1967) és una professora universitària catalana que exerceix des del gener del 2022 com a secretària general del Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC).
Llicenciada en Filologia catalana el 1990, i doctorada el 1997, també és llicenciada en Dret des del 2007, i ha exercit com a professora agregada del Departament de Traducció i Ciències del Llenguatge de la Universitat Pompeu Fabra. Dins d'aquesta mateixa universitat també ha exercit de vicerectora de Projectes per a la Docència entre els anys 2017 i 2021, i com a degana de la Facultat de Traducció i Interpretació entre el 2010 i el 2013, a més de cap d'estudis entre el 2004 i 2007, i secretària acadèmica entre el 2009 i 2010.
La seva recerca ha anat encaminada cap a la jurilingüística, havent-se ocupat de la interacció entre el dret, la traducció i la lexicografia. Una altra línia d'investigació ha girat al voltant de la llengua de signes catalana.
Des del gener del 2022, en que fou nomenada pel Govern de la Generalitat de Catalunya, és la secretària general del Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC).

## Referències

* 1 2 3 «Cristina Gelpí Arroyo, secretària general del Consell Interuniversitari de Catalunya». Direcció General de Comunicació de la Generalitat de Catalunya, 04-01-2022 [Consulta: 14 juliol 2023].
* 1 2 3 «Cristina Gelpí, nueva secretaria general del Consell Interuniversitari de Cataluña». Diario Siglo XXI, 04-01-2022 [Consulta: 14 juliol 2023].
# Crocidura virgata

Crocidura virgata és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae)que viu al Camerun i Nigèria.

## Referències

* ↑ Kennerley, R. (2016). "Crocidura virgata." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Crocidura zaitsevi

Crocidura zaitsevi és una espècie d'eulipotifle de la família de les musaranyes que viu a la muntanya Ngoc Linh (província de Kon Tum, Vietnam). Aquesta espècie és coneguda a partir de sis mascles i sis femelles capturats per Aleksei Abràmov l'abril del 2004 a 1.650-2.300 metres d'altitud, en un bosc del costat oest de la muntanya.
C. zaitsevi és una espècie de Crocidura molt petita amb la cua bastant llarga. El musell és llarg i estret i la regió interorbitària bastant ampla. Té el pelatge marró-gris a la part superior del seus cos. La part inferior és una mica més clara. La part superior dels peus és significament més clara que el cos. Les orelles són de color gris fosc. La llargada corporal fa 48-58 metres (una mitjana de 53) mm, la cua 33-41 (37) mm, els peus inferiors 8-11 (10) mm, l'orella 5-8 mm (7) i el crani 14,19-15,3 (14,79) mm.
Fou anomenada en honor del mastòleg rus Mikhaïl Zàitsev.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 457. ISBN 978-0801893049.
# Curii

Curii era una alqueria del segle xiii situada a l'actual terme municipal de Xaló, localitat que pertany a la comarca alacantina de la Marina Alta.

## Fundus Curii

Aquest topònim prové del llatí: Curii és el genitiu del nom propi Curius. Com a cas gramatical, el genitiu expressa la pertinença d'un objecte a un subjecte. Com que Curii és un topònim de caràcter rural, el seu significat deu fer referència a una propietat o explotació agrícola: un fundus Curii, és a dir, la finca de Curius.
Sobre el predi de l'època dels romans s'establiria posteriorment l'alqueria musulmana homònima, de la que se'n té notícia a través del Llibre del Repartiment. Aquest nom ha desaparegut de la toponímia local, i hui és únicament una denominació històrica.

## Localització

L'erudit -ja traspassat- J. Mestre Palacio en un llibre seu de l'any 1970 dedicà un capítol a les antigues alqueries i rahals de la Vall de Pop i la de Xaló, i a propòsit de l'alqueria de Curii escrigué: "Curii debía hallarse no lejos del Castillo de Aixa", però no hi esmentà l'argument en què es basava per a fer aquesta afirmació. Per tant, la localització exacta de Curii dins del terme municipal de Xaló és, a hores d'ara, una qüestió encara no resolta pels estudiosos.
Viccionari
# Dango

El dango (団子) és un dolç japonès elaborat amb mochiko (farina d'arròs) i estretament relacionat amb el mochi. Es tracta, per tant, d'una mena de pastís d'arròs glutinós que es serveix sovint amb te verd i en una broqueta de tres o quatre dangos.
Els dango es consumeixen tot l'any, per bé que existeixen diverses varietats concretes que es mengen durant la temporada que marca la tradició històrica. Una varietat originària de Hokkaidō s'elabora amb farina de patata i es cuina amb shoyu (salsa de soja).

## Tipus de dango

Hi ha moltes varietats diferents de dango que se solen anomenar segons els diversos condiments que se serveixen sobre aquests o amb aquests.
* Anko: conegut comunament com a pasta (endolcida) de mongetes vermelles, si bé altres ingredients diferents del azuki es fan servir en comptades ocasions.
* Bocchan dango: dango que té tres colors. Un es tenyeix amb mongetes vermelles, un altre amb ou i el tercer amb te verd.
* Chadango: dango amb gust de te verd.
* Chichi dango: de gust suau lleugerament dolç, se sol prendre com a darreria.
* Hanami dango: també té tres colors, i s'elabora tradicionalment durant la temporada de contemplació de les flors dels cirerers. D'aquí el nom de hanami.
* Goma: amb llavors de sèsam, és alhora dolç i salat.
* Kinako: farina de soja torrada.
* Kuri dango: dango cobert amb pasta de castanya.
* Kushi dango: dango en una punxa.
* Mitarashi: cobert amb un xarop fet amb salsa de soja, sucre i midó.
* Sasa dango: produït i menjat principalment en la prefectura de Niigata. N'hi ha dues varietats: onna dango (literalment 'dango femení'), farcit amb anko; i otoko dango ('dango masculí'), farcit amb kinpira. S'emboliquen amb fulles de sasa per a conservar-los.
* Teppanyaki: dango en una broqueta amb un gust àcid de teppanyaki.
* Tako dango: dango sense res de barrejat, que se serveix amb una salsa feta de pop i altres ingredients per sobre, que li donen una color taronja.
* Mitarashi dango
* Kusa dango
* An dango
* Goma dango
* Chi chi dango

## Referències

* ↑ «Wagashi: Chadango and Minazuki», 29-06-2008. [Consulta: 12 agost 2012].

## Vegeu també

* Wagashi, confiteria tradicional japonesa.
# Date Tadamune

    En aquest nom japonès, el cognom és Date.
Date Tadamune (伊達忠宗) fou un samurai japonés de començaments del període Tokugawa, membre de la branca de Sendai del clan Date, 18é cap d'aquest i segon Dàimio del domini de Sendai, des de 1636 a 1658, succeint en el càrrec a son pare, Date Masamune. Tadamune també va era mig-germà de Date Hidemune, Dàimio del domini d'Uwajima.