OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dommartin-la-Chaussée

Dommartin-la-Chaussée és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 48 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Dommartin-la-Chaussée era de 48 persones. Hi havia 19 famílies, de les quals 5 eren unipersonals (5 homes vivint sols), 9 parelles sense fills i 5 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 20 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. 16 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 18 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 7 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Dommartin-la-Chaussée el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 23 eren actives i 9 eren inactives. De les 23 persones actives 21 estaven ocupades (13 homes i 8 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 9 persones inactives 1 estava jubilada, 3 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una empresa de construcció.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Dommartin-la-Chaussée a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Dommartin-la-Chaussée a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Efeb

Efeb o efebus (en grec antic ἔφηβος) era el nom que s'aplicava als joves atenencs quan arribaven a l'edat de 18 anys i durava fins als 20 anys en què esdevenien homes i eren admesos en tots els drets i deures dels ciutadans excepte aquells que per llei no es podien exercir fins a edat més avançada.
Probablement als divuit anys els joves adquirien la seva majoria d'edat i podien establir relacions jurídiques privades, i ja entraven, quan era el cas, en possessió del patrimoni (així va ser en el cas de Demòstenes) i tenien dret d'actuar contra els seus tutors. També en aquesta edat ja es podien casar.
Eren inscrits al registre del seu demos, i a Atenes iniciaven el que se'n deia l'efèbia, la seva formació militar, una mena d'aprenentatge amb les armes, que sembla que tenia lloc en el moment de l'elecció dels nous arconts. Els efebs es reunien en un lloc públic, sovint al teatre, davant de tot el poble, i se'ls entregava un escut i una llança. Aquells que tenien els seus pares morts en alguna batalla i havien estat educats a expenses de l'erari, rebien una armadura completa. Així equipats, eren conduïts al temple d'Aglauros i prestave un jurament amb el que es comprometien a no deshonrar mai les seves armes ni a abandonar els seus companys. A lluitar fins al final en defensa del seu país, dels seus altars i les seves cases, i deixar el seu país en un estat millor del que l'havien trobat. Juraven també d'obeir els magistrats i les lleis i per resistir tots els intents de subvertir les institucions de l'Àtica i finalment, de respectar i fer respectar la religió dels seus avantpassats.
Segons Xenofont, els efebs dedicaven els dos anys de preparació militar a servir com a περίπολοι (perípoloi), és a dir de patrulla a la regió de l'Àtica. Altres fonts diuen que el primer any rebien instrucció militar i el segon patrullaven, i Aristòtil fa referència a que al final del segon any es tornaven a presentar al teatre a fer una exhibició de tàctiques militars. L'entrenament anava a càrrec d'un estrateg nomenat especialment per aquesta funció, encara que hi havia altres instructors, com ara els sofronistes, que a més instruïen sobre matèria moral, segurament elegits per l'areòpag. A patir dels vint anys podien formar part de l'exèrcit regular. Els efebs vestien la clàmide i portaven un pétasos.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ephebus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 9 desembre 2020].
# El Galís

El Galís és una muntanya de 913 metres que es troba al municipi de Tírvia, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Duault

Duault (en bretó Duaod) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 356 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 489 | 638 | 529 | 442 | 404 | 356 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gilbert Le Gall | |
# Ducat de Montemar

El Ducat de Montemar és un títol nobiliari espanyol, creat el 20 d'abril de 1735 pel rei Felip V d'Espanya a favor de José Carrillo de Albornoz, III comte de Montemar. Se li va concedir la Grandesa d'Espanya el 20 de maig de 1735.
José Carrillo de Albornoz y Montiel, era fill de Francisco Carrillo de Albornoz Esquivel i Guzmán II comte de Montemar, i de Leonor de Montiel y Segura.

## Ducs de Montemar

| | Titular | Periodo |
| Creació per Felip V d'Espanya |||
| I | José Carrillo de Albornoz y Montiel | 1735-1747 |
| II | María Magdalena Carrillo de Albornoz y Antich | 1747- ? |
| III | María Josefa Dávila y Carrillo de Albornoz | ? - 1785 |
| IV | Antonio María Ponce de León Dávila y Carrillo de Albornoz | 1785- ? |
| V | María del Carmen Ponce de León y Carvajal | ? -1813 |
| VI | Vicente Pío Osorio de Moscoso y Ponce de León | 1813-1864 |
| VII | José María Osorio de Moscoso y Carvajal | 1864-1881 |
| VIII | Francisco de Asís Osorio de Moscoso y de Borbón | 1881-1924 |
| IX | Luis Gonzaga Osorio de Moscoso y Jordán de Urries | 1924-1942 |
| X | Pedro Osorio de Moscoso y Moreno | 1942-1986 |
| XI | Tatiana Osorio de Moscoso y Sanchiz | 1987-actual titular |

## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.

## Enllaços externs

* Ducado de Montemar. (castellà)
# Eleccions al Consell Insular de Mallorca de 2019

Les eleccions al Consell Insular de Mallorca de 2019 foren una cita electoral que se celebrà el 26 de maig de 2019 en el marc de les eleccions autonòmiques de les Illes Balears d'aquell any. Hi tenien dret de vot tots els ciutadans majors de 18 anys empadronats a Mallorca.

## Candidatures
### Candidatures presents al Consell Insular de Mallorca

| Partit | Candidat |
| Partit Popular (PP) | Llorenç Galmés Verger |
| Partit Socialista Obrer Espanyol (PSIB-PSOE) | Catalina Cladera Crespí |
| Més per Mallorca (MÉS) | Isabel Busquets Hidalgo |
| Podemos (PODEMOS-IU) | Aurora Ribot |
| Proposta per les Illes (El PI) | Francisca Mora Veny |

## Referències

* ↑ «Llorenç Galmés, candidat del PP al Consell de Mallorca». , 19-12-2018 [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «Cladera es presenta al Consell de Mallorca amb l’objectiu de presidir la institució i consolidar les polítiques engegades aquesta legislatura». , 28-01-2019 [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «Bel Busquets será la candidata al Consell por MÉS per Mallorca». , 06-09-2019.
* ↑ «Aurora Ribot, una física muy preocupada por el cambio climático». , 06-03-2019.
* ↑ «El PI ratifica a Jaume Font y Francisca Mora como candidatos». , 02-02-2019.
# Edward Gargan

Edward Gargan (Nova York, 17 de juliol de 1902 - Nova York, 19 de febrer de 1964) va ser un actor cinematogràfic i televisiu de nacionalitat estatunidenca.

## Biografia

Nascut al barri de Brooklyn, a la ciutat de Nova York, en el si d'una família d'origen irlandès, ell era el germà major del també actor William Gargan.
Només acabar els seus estudis va començar a actuar en el teatre, aconseguint una àmplia experiència interpretativa gràcies al seu treball en obres com My Maryland, Rose Marie i Good News, tot això abans de debutar al cinema.
Gargan va ser un dels actors més prolífics de la història del cinema (moltes de les seves actuacions van ser sense acreditar). La Internet Movie Database xifra en més de 300 les seves actuacions, entre 1921 i 1952 en el cinema, i entre 1951 i 1953 a la televisió.
Edward Gargan morir el 1964, als 61 anys, a Nova York.

## Selecció de la seva filmografia

* Tarnished Lady 1931
* The Girl in 419 1933
* Bombshell 1933
* Wild Gold 1934
* One New York Night 1935
* Miss Pacific Fleet 1935
* Behind the Green Lights 1935
* Ceiling Zero 1936
* Hearts in Bondage 1936
* My Man Godfrey 1936
* Un gran tipus (Great Guy) 1936
* Jim Hanvey, Detectiu 1937
* Back in Circulation 1937
* Spring Madness 1938
* Night Work 1939
* The Saint Strikes Back 1939
* Wolf of New York 1940
* Thieves Fall Out 1941
* Ellery Queen and the Murder Ring 1941
* Affectionately Yours 1941
* Blondie for Victory 1942
* Over My Dead Body 1942
* The Falcon Strikes Back 1943
* San Fernando Valley 1944
* Wonder Man 1945
* The Beautiful Cheat 1945
* High Powered 1945
* Behind the Mask 1946
* The Ghost Goes Wild 1947
* Waterfront A Les Midnight 1948
* El gran goril·la (Mighty Joe Young) 1949
* Triple Trouble 1950
* Bedtime for Bonze 1951
* Adventures of Gallant Bess 1952
# Elizabeth (Louisiana)

Elizabeth és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 574 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elizabeth tenia 574 habitants, 191 habitatges, i 165 famílies. La densitat de població era de 136,8 habitants/km².
Dels 191 habitatges en un 47,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,8% hi vivien parelles casades, en un 22% dones solteres, i en un 13,6% no eren unitats familiars. En l'11% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,2% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 30.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 10.259 $. Entorn del 14,8% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elizabeth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elizabeth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Elbridge

* No s'ha de confondre amb Eldridge.
Elbridge és una població del Comtat d'Onondaga (Nova York) als Estats Units d'Amèrica a l'Estat de Nova York. Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 1.103 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elbridge tenia 1.103 habitants, 427 habitatges, i 321 famílies. La densitat de població era de 405,6 habitants/km².
Dels 427 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,6% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.712 $ i la renda mediana per família de 49.539 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.750 $ mentre que les dones 27.321 $. La renda per capita de la població era de 21.376 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elbridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elbridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# El Vilar (Muntanyola)

El Vilar és una masia de Muntanyola (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a dos vessants amb el carener paral·lel a la façana la qual es troba orientada a llevant on hi ha un portal adovellat. Al primer pis hi ha una finestra amb decoracions goticitzants. Al damunt del portal adovellat i mutilant-lo en part hi ha un balcó construït vers els anys quaranta i que ha malmès el portal i segurament la finestra de tipus goticitzant que feia parella amb l'altra. Els material constructiu bàsic és la pedra; la casa estava envoltada de dependències agrícoles les quals són de pedra i no malmeten l'aspecte de l'antiga pairalia. L'estat de conservació és bo. A ponent hi ha un cos de construcció més baix que ubica uns porxos orientats a migdia i sostinguts per pilars de pedra.

## Història

La masia El Vilar es troba dins l'antic terme de la vila rural de Munter. La trobem esmentada en el fogatge de 1553 de la parròquia i terme de Sant Esteve de Múnter.
Habitava el mas en aquella època Bernat Vilar. La cognominació encara es manté i el mas és habitat pels mateixos propietaris, els Vilar. Altres masoveries del mateix mas: el Bosch, la Gaja, Dosrius.

## Referències

* 1 2 3 «El Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# El Vilar (Canillo)

El Vilar és un nucli de població del Principat d'Andorra situat a la parròquia de Canillo. L'any 2009 tenia 11 habitants.

## Referències

* ↑ «El Vilar (Canillo)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Població per poble». Departament d'Estadística d'Andorra. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2016. [Consulta: 30 novembre 2010].
# Em sento rejovenir

* Aquest article tracta sobre Monkey Business (pel·lícula de 1952). Si cerqueu la pel·lícula del mateix nom de l'any 1931, vegeu «Pistolers d'aigua dolça».
Em sento rejovenir (títol original en anglès Monkey Business) és una pel·lícula del gènere comèdia romàntica de 1952 dirigida per Howard Hawks i interpretada per Cary Grant, Ginger Rogers, Charles Coburn, Marilyn Monroe i Hugh Marlowe. Ginger Rogers va guanyar un Oscar a la millor actriu. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'investigador Barnaby Fulton (Cary Grant) troba gairebé per casualitat, i amb l'ajuda d'un ximpanzé, una fórmula química que sembla restaurar la joventut. Barnaby pren el beuratge sense saber-ne l'efecte, i de sobte se sent àgil com un adolescent. La poció acaba barrejada amb aigua potable i el científic, la seva dona (Ginger Rogers) i altres personatges retrocedeixen a la infantesa. Un home que en va estar enamorat de la seva dona veu l'oportunitat que necessitava per reconquerir-la.

## Repartiment

* Cary Grant: Barnaby Fulton
* Ginger Rogers: Edwina Fulton
* Charles Coburn: Oliver Oxley
* Marilyn Monroe: Lois Laurel
* Hugh Marlowe: Hank Entwhistle
* Henri Letondal: Dr. Jerome Kitzel
* Robert O. Cornthwaite: Dr. Zoldeck
* Larry Keating: G.J. Culverly
* Kathleen Freeman: Sra. Brannigan
* Douglas Spencer: Dr. Brunner
* Esther Dale: Sra. Rhinelander
* George Winslow: El petit Ind

## Referències

* ↑ esadir.cat. Monkey Business. esadir.cat.
# Kelemantia

Antiga Roma :
* Regne Romà
* República Romana
* Imperi Romà
* Principat
* Dinastia Julio-Clàudia
* Any dels quatre emperadors
* Dinastia Flàvia
* Dinastia Antonina
* Dinastia Severa
* Crisi del segle iii
* Anarquia militar
* Emperadors il·liris
* El Dominat
* La Tetrarquia
* Dinastia Valentiniana
* Dinastia teodosiana
* Divisió de l'imperi romà
* Imperi Romà d'Occident
* Imperi Romà d'Orient
Kelemantia (o Celemantia, i actualment Leányvár) és un antic campament militar romà emplaçat en el territori de l'actual municipi de Iža a Eslovàquia, a uns 4 km a l'est de Komárno.
La construcció d'aquest campament fortificat (o castellum) es va iniciar a la segona meitat del segle primer i posteriorment va ser conquerit durant la Guerra de Marcòmanes (166-180 dC) i cremat per les tribus germàniques. Va deixar d'existir al voltant de l'any 400 dC, coincidint amb l'inici de la invasions bàrbares. Les ruïnes es van trobar a finals del segle xviii, però des de llavors la gent ha utilitzat les pedres per construir els edificis i la fortalesa de Komárno.
Segons una llegenda local, un soldat romà, Valentí, va mantenir les seves amants a la fortalesa. La història fictícia explica l'origen del nom Leányvár, que significa Castell de noies en hongarès. No obstant això, el nom probablement es refereix al fet que les ruïnes del castellum van ser donades pel rei Béla IV d'Hongria a les monges dominiques de Margitsziget que més tard hi van construir una petita fortalesa.
El juliol del 2021, Kelemantia es va afegir a la Llista del Patrimoni Mundial de la UNESCO com a part del segment occidental de les Limes Danubianes de l'Imperi Romà

## Referències

* ↑ «Celemantia» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «Danube Limes added to UNESCO's World Heritage List closing this year's inscriptions».
# Berenguer d'Orís

Berenguer d'Orís o Berenguer I de Manlleu (? - 1258), senyor d'Orís i de Manlleu, va ser fill de Ponç de Besora i d'Adelaida de Manlleu. Amb ell s'inicia el llinatge Orís. El 2 de febrer del 1222 va ser investit de la castlania d'Orís per Guillem I de Bearn, de la baronia de Montcada. Es va casar amb Guillema de Manlleu, amb qui tingué diversos fills.
Una persona homònima, probablement el fill, el 1290 va llogar el castell d'Orís acordant una quantitat de pagament a Guillema de Montcada. El 1296 Bernat de Centelles li vengué el feu i d'altres drets propis del castell. El seu fill Jaume va comprar a Jaume de Besora la sotscastlania el 1333, i la seva muller, Blanca, tot el dret alodial i de superioritat del castell per 16 000 sous. D'aquesta manera, els Orís van passar de castlans a senyors. Segons d'altres fonts, van ser 16 500 sous.

## Referències

* 1 2 Estudis d'història oferts a Ramon d'Abadal i de Vinyals en el centenari del seu naixement. Curial Edicions Catalanes, 1994, p. 121. ISBN 978-84-7256-967-6.
* ↑ «Berenguer d'Orís». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ El castell d'Orís Enciclopèdia Catalana
* ↑ Francesc Gurri i Serra; Gurri, Francesc Pobles de Catalunya. L'Abadia de Montserrat, 16 juny 1992, p. 15–. ISBN 978-84-7826-326-4.
# Anacroneuria signata

Anacroneuria signata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Walker, 1852. Catalogue of the specimens of neuropterous insects in the collection of the British Museum 1:157.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):170.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:507.
* Kimmins, 1970. Bull. Br. Mus. Nat. Hist. Ent. 24(8):349.
* Stark, 1995. Spixiana 18(3):243.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 1r desembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Almannaskarðsgöng

Almannaskarðsgöng és un túnel a la Ruta 1, prop de Höfn (Hornafjörður) en Austurland a l'est d'Islàndia. El túnel mesura exactament 1.312 metres de longitud, encara que el senyal que es troba a l'entrada arrodoneix la llargada a 1.300 metres. Va ser inaugurat el 24 de juny de 2005.
Durant l'hivern la carretera havia de ser tancada a causa de la gran quantitat de neu que s'hi acumulava regularment, bloquejant el trànsit en tots dos sentits en aquesta part de l'est d'Islàndia. Això i el fet de ser considerat com el punt més perillós de la carretera van fer que es comencés la perforació del túnel al març de 2004, completant-se a l'octubre del mateix any. El túnel discorre per 1.150 metres de roca sòlida i uns 162 metres de formigó. El camí és de dos carrils d'ample, encara que hi ha espai al túnel per al tràfic d'emergència. L'entrada del túnel sud està situat a 39 metres sobre el nivell del mar, mentre que l'entrada nord del túnel es troba a 82 metres, de manera que el pendent del túnel de 4,6%.
Actualment, el camí que porta a l'antic pas de muntanya està tancat. Encara s'hi pot accedir des del costat oriental a un replà, on hi ha un petit estacionament per a vehicles, des del qual hi ha una bona vista del sud del Vatnajökull.

## Referències

* ↑ «Framkvæmdafréttir». Vegagerðin, 01-06-2005.
* ↑ «Almannaskarð».
* ↑ «News from Iceland». News from Iceland - Review Journal, 01-06-2005. Arxivat de l'original el 2011-07-14. [Consulta: 31 juliol 2012].