OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# North of the Rio Grande

North of the Rio Grande és una pel·lícula muda dirigida per Rollin S. Sturgeon i protagonitzada per Bebe Daniels i Jack Holt. La pel·lícula, basada en la novel·la “Val of Paradise” de Vingie E. Roe (1921), es va estrenar el 14 de maig de 1922. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Bob Haddington és el fill del coronel Haddington, un orgullós ranxer que posseeix dos cavalls de carreres magnífics. Un dia que el fill és absent liderant una partida per capturar uns lladres que assolen un assentament, un dels cavalls és robat i el seu pare és assassinat. Bob jura venjar-se i es converteix en Velantrie, el líder d'una banda que busca acabar amb els bandits. En arribar a una missió fa amistat amb el sacerdot, el pare Hillaire, i coneix a Val, la filla de John Hannon, un ric ranxer. Més tard, Bob és acusat de ser el temut "Black Rustler", però s'assabenta qui realment ho és, és Hannon i que és l'home que va matar el seu pare. Bob decideix marxar; però es troba Hannon, que ha estat ferit, i s'intercanvia amb ell. Hannon es confessa a Val i mor als seus braços; ella aconsegueix rescatar Bob quan està a punt de ser penjat.

## Repartiment

* Jack Holt (Bob Haddington)
* Bebe Daniels (Val Hannon)
* Charles Stanton Ogle (coronel Haddington, pare de Bob)
* Alec B. Francis (pare Hillaire)
* Will R. Walling (John Hannon, pare de Val)
* Jack Carlyle (Brideman, un jugador)
* Fred Huntley (Briston)
* Shannon Day (Lola Sanchez)
* Edythe Chapman (Belle Hannon)
* George Field (Paul Perez, bandoler)
* Westcott Clarke (Clendenning)
* W.B. Clarke (Glendenning)

## Referències

* ↑ «“North of the Rio Grande”». Moving Picture World, 27-05-1922, pàg. 416.
* ↑ «“North of Rio Grande” and “Beauty Shop” come May 14». Moving Picture World, 20-05-1922, pàg. 296.
* ↑ «North Of The Rio Grande» (en anglès). Performing Arts Database of the Library of Congress of the USA. [Consulta: 2 juny 2020].

## Enllaços externs

* North of the Rio Grande al catàleg de l'American Film Institute
# Novembergruppe

El Novembergruppe és un moviment cultural que es dona a Alemanya un cop acabada la Primera Guerra Mundial. Reuneix diversos artistes i arquitectes d'avantguarda orientats políticament a l'esquerra. El nom prové de la Revolució Alemanya (1918) que en alemany es diu Novemberrevolution, 'revolució de novembre'.

## Membres

No és possible donar una llista completa dels membres, per manca de documentació i per la fluctuació. Al catàleg del 1925 va publicar-se'n una llista. Hugo Graetz, dirigent del Novembergruppe, en va publicar una segona llista el 1930; tenia uns 120 socis, entre arquitectes, pintors, músics i historiadors de l'art.

### Membres destacats

* Jankel Adler
* Lou Albert-Lasard
* Peter Alma
* Fred Antoine Angermayer
* George Antheil
* Hans Arp
* Rudolf Ausleger
* Willi Baumeister
* Herbert Behrens-Hangeler
* Rudolf Belling
* Henryk Berlewi
* Xenia Boguslawskaja
* Hans Brass
* Nikolaus Braun
* Marcel Breuer
* Max Butting
* Heinrich Campendonk
* Heinrich Maria Davringhausen
* Walter Dexel
* Otto Dix
* Kinner von Dressler
* Friedrich Peter Drömmer
* Max Dungert
* Josef Eberz
* Heinrich Ehmsen
* Hanns Eisler
* Conrad Felixmüller
* Lyonel Feininger
* Oskar Fischer
* Fred Forbát
* Hans Freese
* Otto Freundlich
* Theodor Fried
* Ernst Fritsch
* Heinz Fuchs
* Alfred Gellhorn
* Paul Goesch
* Gottfried Graf
* Otto Griebel
* George Grosz
* Bernhard Hasler
* Emil van Hauth
* Gustav Havemann
* John Heartfield
* Wilhelm Heckroth
* Hans-Siebert von Heister
* Wieland Herzfelde
* Oswald Herzog
* Karl Jakob Hirsch
* Leon Hirsch
* Hannah Höch
* Lothar Homeyer
* Jascha Horenstein
* Johannes Itten
* Philipp Jarnach
* Alexej Jawlensky
* Walter Kampmann
* Vassili Kandinski
* Bernhard Klein
* César Klein
* Fritz Klein
* Issai Kulvianski
* Otto Lange
* El Lissitzky
* Alfred Lomnitz
* Thilo Maatsch
* M. H. Maxy
* László Moholy-Nagy
* Ewald Mataré
* Moriz Melzer
* Carlo Mense
* Hilla von Rebay
* Ludwig Mies van der Rohe
* Otto Möller
* Rudolf Möller
* Johannes Molzahn
* Georg Muche
* Albert Mueller
* Otto Nagel
* Jacobus Johannes Pieter Oud
* Felix Petyrek
* Enrico Prampolini
* Iwan Puni
* Anne Ratkowski
* Franz Radziwill
* Heinrich Richter-Berlin
* Joachim Ringelnatz
* Christian Rohlfs
* Kurt Hermann Rosenberg
* Walter Ruttmann
* Hermann Scherchen
* Rudolf Schlichter
* Wilhelm Schmid
* Paul Schmolling
* Georg Schrimpf
* Kurt Schwerdtfeger
* Arthur Segal
* Lasar Segall
* Mart Stam
* Heinrich Stegemann
* Fritz Stuckenberg
* Hans Heinz Stuckenschmidt
* Georg Tappert
* Bruno Taut
* Heinz Tiessen
* Niko Wassiliew
* Kurt Weill
* Ines Wetzel
* Gustav Wiethüchter
* Carel Willink
* Gert Wollheim
* Stefan Wolpe
* Wladimir Rudolfowitsch Vogel
* Karl Völker
* Walter Spies

## Bibliografia

* Mario De Micheli, Las vanguardias artísticas del siglo XX. Alianza Editorial, Barcelona, 2008. ISBN 978-84-206-7883-2.
* ↑ «Novembergruppe». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Helga Kliemann, Die Novembergruppe. Berlín, Editorial Gebr. Mann, 1969, pàgines 50–51.
# Nínox de les Sulu

El nínox de les Sulu (Ninox reyi) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita la selva humida de l'arxipèlag de Sulu. El seu estat de conservació es considera vulnerable.
És una espècie recentment separada de Ninox philippensis, arran els treballs de Rasmussen et al. 2012.

## Referències

* ↑ «Nínox de les Sulu». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 249. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Sulu Boobook. Ninox reyi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ PC. Rasmussen, DN.S. Allen, NJ. Collar, B. Demeulemeester, RO. Hutchinson, PGC. Jakosalem, RS. Kennedy, FR. Lambert i LM. Paguntalan (2012). Vocal divergence and new species in the Philippine Hawk Owl Ninox philippensis complex. FORKTAIL 28. 1–20
# Obreck

Obreck és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 53 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Obreck era de 53 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 23 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 2 estaven desocupats. 19 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 20 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 1 en tenia quatre i 16 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Obreck el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 31 persones, 24 eren actives i 7 eren inactives. De les 24 persones actives 21 estaven ocupades (11 homes i 10 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis, 1 d'una entitat de l'administració pública i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una perruqueria.
L'any 2000 a Obreck hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 417 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Obreck a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Obreck a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Obre't d'orelles

Obre't d'orelles (títol original en anglès: Prick Up Your Ears) és una pel·lícula britànica del 1987 dirigida per Stephen Frears, amb guió d'Alan Bennett, basada en la biografia del dramaturg Joe Orton, escrita per John Lahr. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula és feta a partir de salts enrere i es basa en la relació d'una parella homosexual, en Joe Orton i en Kenneth Halliwell, amb les diferents etapes i trajectòries. Mentre que en Joe era un jove sense formació quan es van conèixer, en Kenneth era un home culte i sofisticat. Ell el poleix, l'ensenya i el fa introduir en la literatura. Amb el temps, en Joe evoluciona fins a esdevenir un famós escriptor. En canvi, en Kenneth s'enfronta a un estancament personal, no assumeix les seves mostres d'envelliment i no assimila bé l'èxit de la seva parella, que el fa sentir-se marginat, per la qual cosa recorre a l'alcohol i a les drogues, que el fan desequilibrar-se mentalment.

## Nominacions

* 1987: Palma d'Or
* 1988: Globus d'Or a la millor actriu secundària per Vanessa Redgrave
* 1988: BAFTA al millor actor per Gary Oldman
* 1988: BAFTA a la millor actriu secundària per Vanessa Redgrave
* 1988: BAFTA al millor guió adaptat per Alan Bennett

## Referències

* 1 2 «Obre't d'orelles». esadir.
* ↑ The New York Times. Prick up your ears (en anglès). The New York Times.
# Obertura saragossana

L'obertura saragossana o obertura Hempel és una obertura d'escacs caracteritzada pel moviment:
    1.c3
Com que les blanques normalment juguen més agressivament a l'obertura, la saragossana és considerada una obertura irregular, classificada com a A00 per l'Enciclopèdia d'Obertures d'Escacs.

## Història

Aquesta obertura esdevingué popular al club d'escacs de Saragossa el 1919. L'any següent el membre de club José Juncosa analitzà l'obertura dins la Revista del Club Argentino. El 1922 s'organitzà a Mannheim un torneig temàtic que exigia que els jugadors comencessin amb 1.c3. Hi havia tres participants, Siegbert Tarrasch, Paul Leonhardt i Jacques Mieses, i fou guanyat per Tarrasch.

## Fonaments

1.c3 de primera jugada és un moviment sense ambició. Obre una diagonal per a la dama, però fa només un acostament tímid al centre. Es prepara per jugar d4, però el blanc podria simplement haver jugat aquest moviment immediatament. També, el peó en c3 té el desavantatge de prendre la casella de c3 al cavall. No és un moviment terrible, tanmateix, i és probable que transposi a un defensa Caro-Kann o a una defensa eslava (amb colors invertits), dues defenses sòlides per a les negres, però amb un tempo extra; o a la variant del canvi del gambit de dama refusat, una obertura plenament respectable sovint jugada per Grans Mestres, després de 1.c3 e5 2.d4 exd4 3.cxd4 d5; o a un tipus sòlid però passiu de l'obertura de peó de dama després de 1.c3 Cf6 2.d4 o 1.c3 d5 2.d4; o a una defensa escandinava amb els colors canviats després de 1.c3 e5 2.d4 exd4 3.Dxd4!? Cc6 4.Da4.
El negre disposa de diverses respostes, les més comunes de les quals són 1...d5, 1...e5 i 1...Cf6. Després de 1...d5, el blanc pot intentar el gambit Plano, 2. e4?!, que és de fet una resposta estranya a la defensa escandinava. Després de 2...dxe4, 3.Da4+ es recupera el peó, però concedeix a les negres un ràpid desenvolupament amb 3...Cc6 4.Dxe4 Cf6 5.Dc2 e5. També raonable és 1...f5, quan 2.d4 transposaria a una defensa holandesa on el blanc ha jugat el moviment passiu c3.
La resposta 1...c5 és també jugable, però dona a les blanques més oportunitats que uns altres moviments per transposar a obertures estàndards on pot tenir un petit avantatge. El moviment 2.e4 transposa a la variant Alapin de la defensa siciliana. La seqüència 1...c5 2.d4 és també possible, quan 2... cxd4 (2...e6 3.e4 d5, que transposa a una defensa francesa després de 4.e5 o 4.exd5, és també possible) 3.cxd4 d5 transposa a una variant del canvi regular de la defensa eslava (a la qual normalment s'hi arriba a través de 1.d4 d5 2.c4 c6 3.cxd5 cxd5), que dona un lleuger avantatge a les blanques.

## Notes i referències

* ↑ Hooper & Whyld 1992, p. 354

## Biblioteca

* Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. 2a. Oxford University Press, 1992, p. 354. ISBN 0-19-280049-3.
* Dunnington, Angus. Winning Unorthodox Openings. Everyman Chess, 2000. ISBN 978-1-85744-285-4.
* Eric Schiller. Unorthodox Chess Openings. Second. Cardoza, 2002, p. 329. ISBN 1-58042-072-9.

## Enllaços externs

* 825 partides a Chess.com
# Olaf Bull

Olaf Bull (Oslo, 1883 — 1933) va ser un escriptor noruec. És reconegut per la seva poesia lírica on s'endevinen influències de Giacomo Leopardi i de Giosuè Carducci.
Va viure en diversos països europeus i va col·laborar amb James Joyce. És un dels poetes més importants de la història de Noruega. El seu pare Jacob Breda Bull també era escriptor.

## Obres

* Digte (‘Poesies', 1909)
* Nye Digte (‘Noves Poesies', 1913)
* Metipe (1927)

## Referències

* ↑ «Olaf Bull». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pa d'abella

El Pa d'abella és la principal font de proteïna per a les abelles adultes i les seves larves. Està compost de pol·len, mel i diversos enzims addicionats per les abelles que transformen el producte a través d'una fermentació làctica.
El pa d'abella no és el pol·len que es comercialitza com a suplement dietètic, ni té el mateix gust, ja que el que s'anomena simplement pol·len (sense ésser processat per les abelles) és recollit a l'entrada del rusc gràcies a trampes especials. En canvi el pa d'abella l'acumulen i emmagatzemen les abelles en cel·les dins del rusc.
Com ocorre en la mel i el pròpolis, la composició del pa d'abella és variable, ja que depèn del tipus de pol·len que el compon, del tipus de mel afegida, de les condicions de temperatura i d'humitat i d'altres factors.
Per exemple en una mostra analitzada de pa d'abelles s'han trobat uns 188 tipus de fongs i 29 tipus de bacteris.
El pa d'abelles s'utilitza en medicina naturòpata com a suplement nutricional, de tota manera la ingestió d'aquest producte pot donar lloc a al·lèrgia o a reaccions anafilàctiques en persones sensibles.

## Referències

* 1 2 Wong, Cathy. «Bee Pollen». About com, 02-02-2005. Arxivat de l'original el 2012-06-28. [Consulta: 5 juny 2009].
* ↑ Black, Jacquelyn G. Microbiology. John Wiley and Sons, 2004. ISBN 0-471-42084-0.

## Enllaços externs

* Producing Pollen Arxivat 2007-01-13 a Wayback Machine.
# Palutrus reticularis

Palutrus reticularis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig, Moçambic, les Seychelles i les Illes Ryukyu.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.
* ↑ Smith, J.L.B. i M.M. Smith, 1963. The fishes of Seychelles. Rhodes University, Grahamstown. 215 p.
* ↑ Fricke, R., 1999. Fishes of the Mascarene Islands (Réunion, Mauritius, Rodriguez): an annotated checklist, with descriptions of new species. Koeltz Scientific Books, Koenigstein, Theses Zoologicae, Vol. 31: 759 p.
* ↑ Randall, J.E. i C. Anderson, 1993. Annotated checklist of the epipelagic and shore fishes of the Maldives Islands. Ichthyol. Bull. of the J.L.B. Smith Inst. of Ichthyol. 59:47.
* ↑ Randall, J.E. i M. Goren, 1993. A review of the gobioid fishes of the Maldives. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (58):1-37, 5 pls.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
# Palus Putredinis

Palus Putredinis (Pantà del decaïment) és el nom amb ell es designa a una regió de la superfície visible de la Lluna, situada entre el Mar de la tranquil·litat i els Montes Arquimedes. Aquesta regió és famosa per ser el primer sòl no terrestre assolit per un objecte humà, ja que el 13 de setembre de 1959, la sonda soviètica Luna 2 va impactar contra la seva superfície. Posteriorment, el 26 de juliol de 1971, també va aterrar en aquesta mateixa regió la nau tripulada nord-americana Apol·lo 15.

## Geologia

L'àrea definida com a Palus Putredinis és una plana formada per un desbordament de lava, originat arran de l'impacte d'un gran asteroide en l'actual cràter Autòlic. Aquesta zona se situa sobre una estructura anul·lar més gran i antiga coneguda com a Mare Imbrium. La plana té una extensió aproximada de 161 km.

## Vegeu també

* Llista de mars lunars
* Llista de cràters lunars
* Geologia de la Lluna

## Referències

* ↑ «Atlas fotográfico de la Luna». AKAL. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ Edmund Neison; Edmund Neville Nevill The Moon and the Condition and Configurations of Its Surface. Longmans, Green, and Company, 1876, p. 180–.
* 1 2 «Luna - Exploring the Moon» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-02-18. [Consulta: 27 maig 2010].
* ↑ «A Study about a Lunar Dome in Palus Putredinis» (pdf) (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-06-21. [Consulta: 27 maig 2010].

## Enllaços externs

* "Palus Putredinis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Palus Putredinis» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-31. [Consulta: 22 juny 2018].
# Palutrus scapulopunctatus

Palutrus scapulopunctatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Malàisia, Indonèsia i Fiji.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Palutrus scapulopunctatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Weber, M. i L.F. De Beaufort, 1953. The fishes of the Indo-Australian archipelago. X. Gobioidea. A.J. Reprints Agency, Nova Delhi. 423 p.
* ↑ Mohsin, A.K.M., M.A. Ambak i M.N.A. Salam, 1993. Malay, English, and scientific names of the fishes of Malaysia. Faculty of Fisheries and Marine Science, Universiti Pertanian Malaysia, Selangor Darul Ehsan, Malàisia, Occasional Publication Núm. 11.
* ↑ Mohsin, A.K.M. i M.A. Ambak, 1996. Marine fishes and fisheries of Malaysia and neighbouring countries. University of Pertanian Malaysia Press, Serdang, Malàisia. 744 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Nguyen, N.T. i V.Q. Nguyen, 2006. Biodiversity and living resources of the coral reef fishes in Vietnam marine waters. Science and Technology Publishing House, Hanoi.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Operació Barclay

L'Operació Barclay va ser un pla de distracció aliat per donar suport a la Invasió aliada de Sicília el 1943, durant la II Guerra Mundial.
Amb aquesta operació es pretenia despistar als comandants militars de l'Eix sobre la localització de l'esperat assalt aliat a la Mediterrània i retirar l'atenció i els recursos de Sicília. Indicava específicament una invasió a través dels Balcans, mitjançant els moviments de tropes, el trànsit radiofònic, el reclutament d'intèprets de grec, l'adquisició de mapes de Grècia i l'Operació Carn Picada.
Els aliats van crear un exèrcit fictici, el 12è Exèrcit a la Mediterrània Oriental, consistent en 12 divisions fictícies. Hitler sospitava que els aliats provarien d'envair Europa a través dels Balcans, i Barclay serví per reforçar-li l'opinió.
La distracció va assolir l'èxit. L'OKW assumí una major concentració de forces a la Mediterrània Oriental i reforçà les seves forces als Balcans, passant de 8 a 18 divisions. A més, la flota italiana es dirigí cap a l'Adriàtic, lluny de Sicília. L'Operació Husky aconseguí la sorpresa pretesa.