OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cabrales

El cabrales és un formatge blau fet amb llet crua de vaca, de cabra i d'ovella. Té una crosta tova de color grisenc i la seva pasta és ferma i untuosa, d'olor molt forta i sabor picant. La maduració es realitza en coves naturals als Picos de Europa, durant un període de 2 a 5 mesos. A diferència d'altres formatges blaus, al cabrales no cal addicionar-li espores de Penicillium, ja que la seua sembra es produeix de manera natural i espontània a les coves de maduració.
Encara que el reglament permetia recobrir el formatge amb el tradicional embolcall de fulles de fals plàtan (Acer pseudoplatanus), el Consell Regulador ha decidit posteriorment no autoritzar aquesta presentació i exigeix la utilització d'un paper especial d'ús alimentari, el qual duu dibuixades les fulles de fals plàtan.
El seu nom prové de la vila asturiana de Cabrales.
Des del 1981 els elaboradors d'aquest formatge estan sotmesos al Reglament de la Denominació d'Origen del Formatge Cabrales, havent d'ajustar-se a uns procediments com, per exemple, emprar només llet autòctona o seguir tècniques artesanals en l'elaboració.
Només pot elaborar-se a les següents parròquies: Arangas, Arenas, Asiego, Berodia, Bulnes, Camarmeña, Canales, Carreña, Escobar, Inguanzo, La Molina, La Salce, Ortiguero, Pandiello, Puertas, Poo, Sotres i Tielve, del concejo de Cabrales, i Oceño, Cáraves i Rozagas del concejo de El Valle Altu de Peñamellera.
El darrer diumenge d'agost se celebra en Arenas de Cabrales el Certamen del formatge Cabrales.
Des de l'any 1996 gaudeix del reconeixement de la Unió Europea com a Denominació d'Origen Protegida (DOP).

## Referències

* ↑ Registre a la base de dades DOOR, Comissió Europea.

## Enllaços externs

* Web del Consell Regulador de la Denominació d'Origen Protegida Cabrales (castellà), (francès) i (anglès)
# Cabra salvatge de Portugal

La cabra salvatge de Portugal (Capra pyrenaica lusitanica) és una subespècie extinta de la cabra salvatge ibèrica que visqué antigament als monts de Portugal, a més de Galícia, Astúries i parts de la Serralada Cantàbrica. Es diferenciava de les altres subespècies de cabra salvatge pel fet que tenia les banyes la meitat de llargues però el doble d'amples, amb les bases molt properes. Era aproximadament la meitat de llarga que la cabra pirinenca. S'extingí a finals del segle xix. Des del 1992 s'han reintroduït subespècies properes de cabra salvatge ibèrica a Galícia i Portugal per ocupar el mateix nínxol ecològic que la cabra salvatge de Portugal.

## Referències

* ↑ C. Almaça: «Notes on Capra pyrenaica lusitanica Schlegel 1872». A: Mammalia. Volum 56, 1992, pàg. 121–124.
* ↑ Garcias, P. «Já há 300 cabras selvagens no Gerês» (en portuguès). Público, 20 octubre 2008. [Consulta: 31 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Portuguese Ibex Arxivat 2006-05-22 a Wayback Machine. (anglès)
# Campionat Europeu de Salts de 2013 – 10 metres plataforma masculí

Campionat Europeu de Salts de 2013 :
| 1 m trampolí | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí sincronitzat | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma sincronitzat | Homes | | Dones |
| Equips | | Equips | |
La prova dels 10 metres plataforma masculí dels Campionat Europeu de Salts de 2013 es va disputar el dia 23 de juny amb una ronda preliminar i una ronda final.

## Resultats

La ronda preliminar es va disputar a les 12:00 i la final a les 16:30.
En verd els finalistes
| Posició | Saltador | País | Preliminar | Preliminar | Final | Final |
| Posició | Saltador | País | Punts | Posició | Punts | Posició |
| 01 | Oleksandr Bondar | Ucraïna | 480.15 | 1 | 521.45 | 1 |
| 02 | Patrick Hausding | Alemanya | 459.55 | 2 | 514.65 | 2 |
| 03 | Victor Minibaev | Rússia | 459.40 | 3 | 500.35 | 3 |
| 4 | Sergey Nazin | Rússia | 450.95 | 4 | 485.10 | 4 |
| 5 | Anton Zakharov | Ucraïna | 361.10 | 11 | 483.55 | 5 |
| 6 | Vadim Kaptur | Belarús | 429.15 | 5 | 471.70 | 6 |
| 7 | Andrea Chiarabini | Itàlia | 355.15 | 12 | 435.20 | 7 |
| 8 | Maicol Verzotto | Itàlia | 379.20 | 9 | 412.80 | 8 |
| 9 | James Denny | Regne Unit | 386.75 | 8 | 405.10 | 9 |
| 10 | Daniel Goodfellow | Regne Unit | 406.40 | 6 | 399.05 | 10 |
| 11 | Espen Valheim | Noruega | 368.95 | 10 | 369.15 | 11 |
| 12 | Dominik Stein | Alemanya | 390.10 | 7 | 342.15 | 12 |
| 16.5 | H09.5 | | | | 00:55.635 | O |
| 13 | Jesper Tolvers | Suècia | 351.10 | 13 | | |
| 14 | Daniel Jensen | Noruega | 342.35 | 14 | | |
| 15 | Heikki Makikallio | Finlàndia | 300.15 | 15 | | |
| 16 | Cătălin Constantin Cozma | Romania | 275.55 | 16 | | |

## Referències

* ↑ Preliminary round Results
* ↑ «Final Results». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juny 2015].
# Campionat Europeu de Salts de 2013 – per equips

Campionat Europeu de Salts de 2013 :
| 1 m trampolí | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí sincronitzat | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma sincronitzat | Homes | | Dones |
| Equips | | Equips | |
La prova dels 10 metres plataforma per equips dels Campionat Europeu de Salts de 2013 es va disputar el dia 18 de juny amb una ronda final.

## Resultats

La ronda final es va disputar a les 17:30.
| Posició | Saltadors | País | Final | Final |
| Posició | Saltadors | País | Punts | Posició |
| 01 | Oleksandr Bondar Yulia Prokopchuk | Ucraïna | 413.20 | 1 |
| 02 | Davis Gidney Clare Daley | Alemanya | 384.00 | 2 |
| 03 | Evgeny Kuznetsov Yulia Koltunova | Rússia | 348.10 | 3 |
| 4 | Vadim Kaptur Alena Khamulkina | Belarús | 341.55 | 4 |
| 5 | Heikki Makikallio Iira Laatunen | Finlàndia | 338.05 | 5 |
| 6 | Andrea Chiarabini Tania Cagnotto | Itàlia | 330.60 | 6 |
| 7 | Oliver Dingley Rebecca Gallantree | Regne Unit | 327.35 | 7 |
| 8 | Laura Marino Benjamin Auffret | França | 305.75 | 8 |

## Referències

* ↑ «Start list». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juny 2015].
* ↑ Final results
# Byte (revista)

La revista estatunidenca Byte, fundada per Wayne Green el 1975, va ser una de les més influents publicacions sobre ordinadors personals des de la segona meitat de la dècada de 1970 i a través dels anys 1980, per compte de la seva àmplia cobertura editorial. Mentre moltes revistes de l'època s'havien dedicat a la plataforma MS-DOS o a l'Apple Macintosh, principalment des del punt de vista de l'usuari corporatiu, la Byte cobria el desenvolupament en tot el camp dels "microordinadors i programari", i algunes vegades incloïa reportatges aprofundits sobre altres camps de la computació, tals com superordinadors i computació d'alta fiabilitat.

## Vegeu també

* Kilobaud Microcomputing
* Popular Electronics
* Radio-Electronics
* Steve Ciarcia

## Referències

* RANADE, Jay; Nash, Alan (1993). The Best of Byte. McGraw-Hill Companies. ISBN 0-07-051344-9.

## Enllaços externs

* Tom's Unofficial BYTE FAQ:The Death of BYTE Magazine (anglès)
* HomeLib (Índex en línia per nombres antics de la Byte) (anglès)
# Bythaelurus canescens

Bythaelurus canescens és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 70 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí que viu entre 250-700 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Perú i Xile fins a l'Estret de Magallanes.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* ↑ Chirichigno, N.F., 1974. Clave para identificar los peces marinos del Perú. Inf. Inst. Mar Perú (44):387 p.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaiso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cal Vidal

«Cal Vidal» té aquests significats:
* Cal Vidal (la Torre d'Eroles), masia d'Abella de la Conca (Pallars Jussà)
* Cal Vidal (Puig-reig) colònia tèxtil al municipi de Puig-reig que acull el Museu de la Colònia Vidal, pertanyent al Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya
* Cal Vidal (Ribera d'Ondara), edifici al municipi de la Ribera d'Ondara (Segarra)
* Cal Vidal (Torrefeta), casa a Torrefeta (Torrefeta i Florejacs - Segarra)
* Cal Vidal del Malcavaller
# Cal Vidrier

Cal Vidrier és una masia de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia clàssica de planta rectangular (10 x 7) coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana situada a tramuntana. Consta de planta i primer pis. Presenta annexes modernes a migdia i ponent, aquest darrer utilitzat com a habitatge (terrassa). El cos original no presenta cap eix de simetria. Les obertures, totes molt petites, tenen els emmarcaments de pedra picada. A la façana a llevant, que és cega,« hi ha un carreu datat i amb inscripcions «JOAN ROCA ANY 1859». L'edifici està a peu del camí antigament ramader.

## Història

Antic hostal, al termenal del camí de la Serra del Feu, amb documents del segle xvii. Consta en les llistes d'impostos com a forn vidrier. Apareix mencionat al Nomenclator de la Provincia de Barcelona. Partido Judicial de Vich. 1860 com casa de pagès.

## Referències

* 1 2 «Cal Vidrier». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Cal Ribera (Aguilar de Segarra)

Cal Ribera és una masia fortificada situada dalt del turó homònim al municipi d'Aguilar de Segarra, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ «Cal Ribera». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 22 abril 2023].
# Cal Ribera (la Coma)

Cal Ribera és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 224
* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC, al padró municipal i al llibre Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pág. 225
# Campionat d'Espanya de motocròs 1993

La temporada de 1993 del Campionat d'Espanya de motocròs fou la 35a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola.

## Classificació final
### 125cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Abel Bernárdez | Yamaha | ? |
| 2 | Moisés Bernárdez | ? | ? |
| 3 | Josep Alonso | Honda | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Josep Alonso | Honda | ? |
| 2 | David Avilés | ? | ? |
| 3 | Mattias Nilsson | ? | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

## Categories inferiors

Font:
| Campionat | Guanyador | Motocicleta |
| Júnior 250cc | Roberto Rodríguez | Honda |
| Trofeu Júnior 125cc | José Joaquín Latorre | Yamaha |
| Juvenil-B 80cc | Aarón Bernárdez | Kawasaki |
| Juvenil-A 80cc | Antonio Paricio | Yamaha |
| Trofeu Alevins 60cc | Joan Barreda | Kawasaki |

## Referències

* ↑ «RFME Campeonatos de España de Motocross / Supercross / Freestyle» (PDF) (en castellà). rfme.com. RFME, 10-11-2022. [Consulta: 12 desembre 2022].
* Pi, Pere. «62. Els rivals del motocròs». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 103-105. ISBN 9788461590353.
# Callís

«Callís» té aquests significats:
* Anna Callís i Pujol (Vic, 1852 – València, 1935), religiosa que dedica la seva vida a obres benefiques
* El Callís, gran casal a la Vall de Bianya (Garrotxa)
* Jaume Callís (Vic, Osona, 1364/70 — Barcelona, 1434), jurista i advocat
* Josep Callís i Marquet (Vic, 1879 –1954), escriptor i pèrit agrícola
* Magí Verdaguer i Callís
* Narcís Verdaguer i Callís (Vic, 1862 — Barcelona, 1918), advocat especialitzat en qüestions comercials i aranzelàries
# Can Pereres Vell

Can Pereres Vell és una masia barroca de Campins (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La masia de Can Pereres Vell està situada al nord del nucli de Campins, molt a prop de la carretera de Santa Fe.
El cos central és a dues aigües, té dos cossos adossats, un d'ells de façana curvilínia. Al pis superior hi ha una galeria que corre paral·lela a la façana, amb balustrada i dos vans de mig punt. La porta principal té 13 petites finestres adovellades. Les finestres són amb ampit de pedra o de fusta, a una de les quals apareix la data 1723. Hi ha un rellotge de sol.

## Història

El nom de Can Pereres apareix ja censat el 1515, però adjudicat a Fogars. Per altra banda, a una finestra apareix la data 1723.

## Referències

* 1 2 3 «Can Pareras Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juny 2020].
# Can Perpinyà (Vilademuls)

Can Perpinyà és una masia gòtica de Vilademuls (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici cobert a dues aigües, format per tres crugies, on la crugia central s'eleva formant un cos més alt que la resta. A l'eix central hi ha l'accés, amb porta dovellada sobre la qual es troba una elegant finestra gòtica, situada a nivell del primer pis, al cos superior i seguint aquest eix de simetria hi ha dos finestres d'arc de punt rodó. La orientació de la façana principal és a llevant. A ponent dona a la plaça de l'església des d'on hi ha un petit carrer que accedeix a l'era de la masia

## Història

Havia estat una masia important, lligada al nom d'una important família de la zona. A les reformes s'han fet modificacions molt importants que afecten al caràcter primitiu de la masia. Abans de les reformes la masia tenia una façana on, a partir de l'eix central de simetria, la distribució de les obertures era asimètrica, amb un balcó a la dreta de la finestra gòtica i cap obertura a l'esquerra. La vessant esquerra del teulat tenia més pendent que la de la dreta i feia que la façana sud només s'obrís a un nivell i no els dos actuals.. Tampoc coincidia l'eix del balcó amb la finestra de la part inferior, quadrada. Aquesta finestra s'ha convertit en model per la resta.

## Referències

* 1 2 «Can Perpinyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Cameron Wurf

Cameron Wurf (Hobart, Tasmània, 3 d'agost de 1983) és un ciclista australià professional des del 2007 i actualment a l'equip Ineos Grenadiers.
Al seu principi de la seva carrera esportiva es va dedicar al rem, arribant a participar en els Jocs Olímpics de 2004.

## Palmarès

* 2007
** Campió d'Oceania de contrarellotge
** 1r al Chrono champenois

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2010. 77è de la classificació general
* 2013. 128è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2013. 99è de la classificació general
* 2020. 95è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Cameron Mitchell

El tinent coronel Cameron Mitchell és un personatge de la sèrie de ciència-ficció Stargate SG-1 interpretat per Ben Browder.
Aquest personatge per primera vegada al primer capítol de la 9a temporada de la sèrie on intenta formar el nou grup de SG-1, el qual acabarà sent el mateix d'abans canviant el general Jack O'Neill per ell.
El seu sobrenom és "Shaft" (eix), un joc de paraules en anglès (El seu nom és Cameron i la seva abreviatura "Cam" i el joc de paraules resideix en què "camshaft" és "eix").
# Can Comalat

Can Comalat és una casa del poble de Vilademires, al municipi de Cabanelles (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al nord del petit nucli de Vilademires, a l'oest del municipi de Cabanelles al qual pertany.
Conjunt format per un edifici de grans dimensions format per diversos cossos adossats, distribuïts formant una planta en forma de L, i un altre volum de planta rectangular unit a l'anterior, deixant un espai de pati tancat per un mur. Les construccions presenten les cobertes de dues vessants de teula i consten de planta baixa i pis. L'habitatge de grans dimensions presenta un cos adossat a la façana principal, format per un arc rebaixat a la planta baixa i cobert per una terrassa al nivell del pis, delimitada amb una barana d'obra. Al costat d'aquesta construcció hi ha la porta d'accés al barri, d'arc rebaixat bastit en maons i teuladeta de dues vessants. A l'extrem de tramuntana de la construcció hi ha un cos de planta quadrada bastit en maons i disposat a manera de torre, format per tres nivells i amb el coronament emmerletat. Majoritàriament, les obertures són rectangulars i presenten els emmarcaments arrebossats o de fusta. Destaca el finestral de sortida a la terrassa de la façana principal, bastit amb carreus de pedra ben desbastats. Damunt seu encara es conserva un rellotge de sol.
La construcció, tot i que bastida en pedra desbastada disposada en filades, presenta els paraments arrebossats i pintats.

## Història

Segons el Pla Especial d'identificació i regulació de masies i cases rurals de l'ajuntament de Cabanelles Can Comalat és una edificació del 1700 amb reformes integrals de l'any 1924.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Comalat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Can Comaleres

Can Comaleres és una masia de Maçanet de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, dos plantes i coberta de dues vessants a façana. Té també adossats, a part del mas Can Samsó a la part dreta, coberts d'ús agrícola i ramader a la part esquerra. La porta principal té un arc de mig punt adovellat de mida mitjana i dues de les finestres del primer pis són emmarcades amb pedra i dintell senzill amb impostes escantonades en forma de quart de cercle.

## Història

Mas documentat des del segle xiv amb el nom de "Mas Gelpí".
Fou de la família Comaleres fins al segle xviii.
Dins el conjunt constructiu "Can Samsó-Can Comaleres" la darrera era la casa original i la primera fou feta amb posterioritat i dividida durant el segle xix.
A principis de 1970 es van efectuar reformes menors al teulat i a la façana.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Comaleres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Ca n'Alzina (Sabadell)

Ca n'Alzina o Ca n'Alsina és una masia del municipi de Sabadell, a tocar de Polinyà (Vallès Occidental), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia amb característiques típiques del grup II (Danés). Ca n'Alzina presenta una planta rectangular, estructura dividida en tres crugies, planta baixa i pis. La planta baixa té un gran portal d'accés d'arc rodó de mig punt i adovellat a cada costat sengles finestres la de l'esquerra arrebossada i la de la dreta amb pedres d'emmarcament. Al pis, tres obertures de finestres rectangulars de diferents mides. La finestra que dona a la crugia central accentua l'eix de simetria a la façana. A la llinda té gravada una data (1609 i Pere Joan Alsina) possiblement commemora una reestructuració. La coberta de teules àrabs i ràfec d'escàs voladís, és a dos vessants i carener perpendicular a la façana.
Posteriorment, s'han fet treballs de restauració i recuperació que en l'actualitat han donat com a resultat la conservació de la masia. S'han respectat les primigènies estructures, tant a l'interior com a l'exterior. Al costat esquerre o ponent s'ha afegit un cos que no era propi de la primera edificació, però per motius de l'explotació de la masia, s'ha dedicat a estables per a bestiar. A la façana principal es conserva un pedrís i un abeurador per als animals, elements també característics i habituals d'aquests tipus de masia amb bestiar.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca n'Alzina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 novembre 2015].
# Ca n'Aluart

Ca l'Aluart és una masia situada als afores del nucli urbà del municipi de Caldes de Malavella (Selva). S'hi arriba prenent un camí senyalitzat que surt de la dreta de la carretera N-II-Caldes, just on indica per anar a Sant Sebastià, capella que es troba davant la casa. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'estructura de l'edifici és de dues plantes, amb la teulada a doble vessant inclinada a les dues façanes laterals, i ràfec de doble filera. La porta d'entrada és d'arc de mig punt, format a partir de dovelles. A dreta i esquerra de la porta principal, dues finestres petites quadrangulars amb arc de llinda. Al segon pis, destaca la finestra central gòtica, amb dos arcs trevolats, separats per una esvelta columna el capitell de la qual conté elements florals i escuts llisos. Flanquejant aquest finestral, a dreta i esquerra dues finestres en arc deprimit convex. A la part posterior de l'edifici, s'alça una torre rectangular de tres pisos amb coberta a doble vessant. Entorn de l'edifici trobem diverses construccions que en el seu momen foren destinades al treball, ara en desús.
Davant l'entrada principal i exempta, trobem la capella dedicada a Sant Sebastià. És un edifici de planta quadrangular i absis semicircular, amb la teulada a doble vessant, inclinada vers els laterals. La porta té arc de mig punt, format per dovelles. Té un petit campanar, d'acord amb les dimensions de la capella, d'espadanya.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Ca l'Aluart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ «Goigs a sant Sebastià de Ca n'Aluart de Caldes de Malavella». [Consulta: 2018].
# Can Pau

«Can Pau» té aquests significats:
* Can Pau (Llabià), casa al nucli de Llabià (Baix Empordà)
* Can Pau (Olivella), masia d'Olivella
* Can Pau (Sant Jaume dels Domenys), masia de Sant Jaume dels Domenys (Baix Penedès)
* Can Pau (la Vall d'en Bas), casa a la Garrotxa
* Can Pau de l'Arna, masia a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès)
* Can Pau Vell, casa de Tavertet (Osona)