OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lola Membrives

Dolores Membrives Fernández, coneguda com a Lola Membrives (Buenos Aires, 1888 - Buenos Aires, 31 d'octubre de 1969) va ser una actriu dramàtica argentina.
Amb deu anys va integrar un conjunt infantil i posteriorment formà part de cors, estudià música o cants i amb tretze anys debutà en un sainet líric, La buena sombra, dels germans Álvarez Quintero. Amb diset anys va començar a cantar i va cultivar la sarsuela, amb el género chico. Més tard es traslladà a la comèdia, fins i tot amb una companyia pròpia, des del 1920, de la qual fou una figura destacada. També s'implicà amb el drama, el sainet, el teatre crioll, la tragèdia i la tonadilla. Va difondre en els escenaris i els discs els cants criolls i en 1917 va incloure al seu repertori el tango. D'aquests va gravar alguns com Cara sucia, Maldito tango, Esta firme en la parada, Ojos negros, La chismosa, Milonguita. Es retirà el 1964.

## Fons

El Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques conserva alguna de les peces formada per vestits i dissenys de la indumentària que va portar l'actriu argentina.

## Referències

* 1 2 «Lola Membrives». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Rey de Guido, Carla; Walter Guido, Walter. Cancionero rioplatense, 1880-1925. Fundacion Biblioteca Ayacuch, 1989, p. 549. ISBN 978-980-276-090-9 [Consulta: 26 juliol 2018].
* ↑ Escena Digital - Lola Membrives
* ↑ «Indumentària - Museu de les Arts Escèniques». [Consulta: 16 octubre 2018].
# Lola Montes

«Lola Montes» té aquests significats:

## Persones

* Marie Dolores Eliza Rosanna Gilbert, ballarina i cortesana coneguda com ara Lola Montez o Lola Montes (1821-1861).

## Obres

* Lola Montes, sarsuela d'Amadeu Vives i Fiacro Iraizoz (1902).
* Lola Montès, pel·lícula francesa de Max Ophüls (1955).
# Lola Montes (pel·lícula)

Lola Montes és una pel·lícula històrica espanyola del 1944 dirigida per Antonio Fernández-Román i protagonitzada per Conchita Montenegro, Luis Prendes i Jesús Tordesillas. Retrata la vida de la ballarina i cortesana irlandesa Lola Montez.

## Sinopsi

L'ambiciosa ballarina irlandesa Lola Montes rebutja l'amor del capità de la guàrdia reial espanyola Carlos Benjumea per a aconseguir l'èxit a Europa. D'aquesta manera acaba convertint-se en l'amant del rei de Baviera i excitant els ànims revolucionaris dels estudiants de Múnic, dels quals s'aprofita per als seus sinistres propòsits l'intrigant Walter.

## Repartiment

* Conchita Montenegro - Lola Montez
* Luis Prendes - Carlos Benjumea
* Jesús Tordesillas - Lluís I de Baviera
* Mariano Alcón
* Joaquín Burgos
* Antonio Calero - Pepe Montes
* Ricardo Calvo
* Manuel de Juan
* Julio Rey de las Heras
* Miguel del Castillo
* Ramón Elías
* Félix Fernández
* César Guzmán
* Manuel Kayser
* Luis Latorre
* Guillermo Marín - Walter
* Carlos Muñoz
* Nicolás D. Perchicot
* José Portes
* Manuel Requena
* Santiago Rivero
* Rosario Royo
* Emilio Ruiz de Córdoba
* José María Rupert
* Sergio Santos
* Pablo Álvarez Rubio

## Producció

La idea del guió va sorgir el 1937 quan Goebbels i Hitler proposaren rodar-la a Florián Rey, protagonitzada per Imperio Argentina i amb una significació polític marcada. El projecte fou reprès el 1944 per Antonio Román, que li va donar una significació política més ambigua. La seva protagonista, Conchita Montenegro, fou una de les primeres actrius espanyoles en triomfar a Hollywood, però poc després d'estrenar la pel·lícula es va casar amb el diplomàtic Ricardo Giménez-Arnau i es va retirar dels escenaris.

## Premis

El 6 de juliol de 1944 la pel·lícula va aconseguir un premi econòmic de 100.000 ptes, als premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1944.

## Referències

* ↑ Bentley, Bernard. A Companion to Spanish Cinema. Boydell & Brewer 2008 p.425
* ↑ “No fui querida de Hitler ni amante del nazismo”, El País, 9 de juliol de 1995
* ↑ En el cabaret, en la corte y en el circo, El Periódico, 26 de març de 2017
* ↑ «Fallo del jurado en el Concurso Nacional de Cinematografía». ABC, 07-07-1944. [Consulta: 12 novembre 2019].
# Lothar Knörzer

Lothar Knörzer (Karlsruhe, 4 d'agost de 1933) és un atleta alemany, ja retirat, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla de bronze en els 4x100 metres del programa d'atletisme. Formà equip amb Heinz Fütterer, Leonhard Pohl i Manfred Germar. El 1955 guanyà el campionat alemany dels 4x100 metres.

## Millors marques

* 100 metres. 10.4" (1956)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Lothar Knörzer». [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 19 setembre 2022].
# Luci Furi Medul·lí (tribú set vegades)

Luci Furi Medul·lí (en llatí Lucius Furius L.F. Sp. N. Medullinus) va ser un magistrat romà. Era fill de Luci Furi Medul·lí Fus, cònsol el 464 aC. Formava part de la gens Fúria, i era de la família dels Medul·lí, d'origen patrici.
Va ser set vegades tribú amb potestat consular. Els anys del seu mandat van ser: el primer el 407 aC, després el 405 aC (any en què va començar el setge de Veïs), el tercer el 398 aC, el quart el 397 aC, el cinquè el 395 aC, el 394 aC el sisè i el setè l'any 391 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Luci Furi Medul·lí Fus (cònsol)

Luci Furi Medul·lí Fus (en llatí Lucius Furius Medullinus Fusus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Fúria, i era de la branca familiar dels Medul·lí, d'origen patrici.
Va ser cònsol l'any 474 aC juntament amb Gneu Manli Vulsó. Es va oposar per tots els mitjans a la restauració de la llei Cassia agraria d'Espuri Cassi. Quan va deixar el càrrec, en revenja per la seva actuació, va ser acusat per Gneu Genuci, un dels tribuns de la plebs.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1005.
# Lucreci Vespil·ló

Lucreci Vespil·ló (en llatí Lucretuius Vespillo) va ser un magistrat romà que va viure al segle ii aC.
Va ser edil l'any 133 aC. Es diu que va obtenir el nom de Vespillo (enterramorts) perquè va ser el que va tirar al riu Tíber el cos de Tiberi Semproni Grac.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1248-1249.
# Parròquia de Dauksti

La Parròquia de Dauksti (en letó: Daukstu pagasts) és una unitat administrativa del municipi de Gulbene, Letònia. Abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009 pertanyia al raion de Gulbenes.

## Pobles, viles i assentaments

* Stari (centre parroquial)
* Briči
* Daukstes
* Elstes
* Krapa
* Lejasandži
* Līves
* Ploskupi
* Šļaukas

## Hidrologia
### Rius

* Audīle
* Krustalīce
* Liede
* Nidrīte
* Olene
* Pededze

### Llacs i embassaments

* Llac Ushurs

## Vegeu també

* Localitats de Letònia
* Organització territorial de Letònia
# Veľká Mača

Veľká Mača és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1326.
# Campionat del Món de motocròs 1961

La temporada de 1961 del Campionat del Món de motocròs fou la 5a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava d'11 Grans Premis, celebrats entre el 9 d'abril i el 3 de setembre.
Aquell any es disputà la tercera i darrera edició del Campionat d'Europa de motocròs en la categoria de 250cc (anomenat Coup d'Europe entre 1957 i 1958), ja que a partir de 1962 aquesta competició passaria a anomenar-se també Campionat del Món.

## Sistema de puntuació

Barem de puntuació de 1952 a 1969:
| Posició123456 Punts864321 | Resultats que computen 1/2 + 1 dels GP (cal acabar-hi les 2 mànegues) |

## 500 cc
### Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Sten Lundin | Lito | 48 net/70 brut |
| 2 | Bill Nilsson | Husqvarna | 36 |
| 3 | Gunnar Johansson | Lito | 25 net/27 brut |
| 4 | Miroslav Soucek | ESO | 19 |
| 5 | Rolf Tibblin | Husqvarna | 15 |
| 6 | John Burton | BSA | 13 |
| 7 | Broer Dirkx | BSA | 12 |
| 8 | Dave Curtis | Matchless | 8 |
| 9 | Ove Lundell | Monark | 7 |
| 10 | Ervín Krajcovic | ESO | 7 |

## III Campionat d'Europa 250 cc
### Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Dave Bickers | Greeves | 51 net/51 brut |
| 2 | Arthur Lampkin | BSA | 48 net/61 brut |
| 3 | Jeff Smith | BSA | 40 net/50 brut |
| 4 | Torsten Hallman | Husqvarna | 33 net/39 brut |
| 5 | Jaromir Cizek | Jawa | 19 |
| 6 | Aarno Erola | Husqvarna | 17 |
| 7 | Vlastimil Valek | ČZ/Greeves | 14 |
| 8 | Lennart Dahlén | Jawa | 9 |
| 9 | Fritz Selling | Greeves | 9 |
| 10 | Sivert Eriksson | Husqvarna | 7 |
| 11 | Fritz Betzelbacher | Maico | 6 |

## Resum: Podi final 1961

| | 500 cc | 500 cc | 250 cc | 250 cc |
| Campió | Sten Lundin | Lito | Dave Bickers | Greeves |
| Subcampió | Bill Nilsson | Husqvarna | Arthur Lampkin | BSA |
| Tercer | Gunnar Johansson | Lito | Jeff Smith | BSA |

## Referències

* «Palmares du Mondial Mx 3» (en francès). memotocross.fr, 2012. [Consulta: 4 gener 2013].
* «Palmares du Mondial Mx 1» (en francès). memotocross.fr, 2012. [Consulta: 4 gener 2013].
* «500GP 1960 - 1969 World Championship. 250GP 1960 - 1969 European/World Championship» (en anglès). mxbikes.com. Arxivat de l'original el 29 de setembre 2012. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Burebista

Burebista fou rei de la Dàcia (70 aC – 44 aC), actual Romania. Va ser un dels més destacats reis d'aquest poble d'origen traci, conquerint Hercinica (actual Moràvia) a l'oest, Bugul a l'est, i dominant els pobles dels Carpats del nord i de la zona de Dionysopolis al sud, aconseguint la unitat política dels dacis ajudat pel gran sacerdot Deceneu. Va instal·lar la capital del seu regne a Argedava o Sargedava a prop de Costești, a les muntanyes Orăștie, les runes de les quals estan actualment declarades per la UNESCO patrimoni de la humanitat. El seu nom de veritat es desconeix i és conegut com a Burebista pels testimonis deixats per escriptors grecs contemporanis a aquest personatge històric a qui es referien com Bu-ere-bu-ist-as (aquell que no existeix). El centre espiritual del seu regne era a Strabon que es coneixia com a Kagaion les muntanyes santes, que es creu localitzat a un lloc indeterminat de les muntanyes Bucegi (Munții Bucegi).
Al sud del Danubi, el procònsol de la província romana de Macedònia, el general Varró Lucul·le, en temps de la Segona Guerra Mitridàtica (74 aC-72 aC) va ocupar algunes ciutats gregues de la costa oest del mar Negre des d'Apollonia fins al delta del Danubi. Els habitants grecs d'aquestes ciutats ocupades van demanar ajuda a Burebista. L'armada romana comandada per Gai Antoni Hibrida va ser atacada i derrotada a prop d'Histria. Les ciutats gregues de Tomis, Calatis, Dionysopolis i Apollonia van passar sota el control de Burebista integrant-se al seu regne, a canvi de què aquest les protegis dels atacs romans.
Una vegada derrotat als romans Burebista va continuar les seves incursions a la regió del nord, conquerint Aliobrix (al sud de Bessaràbia, actualment Ucraïna), Tyras i Odessos.
L'any 48 aC, Burebista va interferir a la política interna de la República Romana en temps de les guerres civils entre Juli Cèsar i Gneu Pompeu Magne, sostenint la causa del segon i esdevenint un ferm aliat d'aquest als Balcans. Així va enviar homes a lluitar al costat de les legions de Pompeu, a Acornion. Tres anys més tard, quan Cèsar va vèncer a Pompeu, el primer es va decidir a enviar les seves legions per atacar als antics aliats del seu enemic. L'assassinat de Juli Cèsar al Senat de Roma el 15 de març de 44 aC no va fer possible tal fet.
Poc temps després, en el mateix any, Burebista va morir en estranyes circumstàncies. Alguns historiadors romanesos sostenen que va morir assassinat. A la seva mort el seu regne es va descompondre en petits regnes tribals i fins Decèbal Dàcia no va tornar a unificar-se sota un mateix cabdill.

## Referències

* ↑ Decline of the Roman republic (en anglès). Bell, 1869, p. vol.3, p.20.
* ↑ Pop, Ioan Aurel; Nägler, Thomas; Bărbulescu, Mihai. The History of Transylvania: Until 1541 (en anglès). Romanian Cultural Institute, 2005, p.84. ISBN 9737784006.
# Edmond Delathouwer

Edmond Delathouwer (Boom, 26 de maig de 1916 - Merksem, 16 d'agost de 1994) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1938 i 1940.
Durant la seva carrera esportiva destaca la victòria a la Fletxa Valona de 1939.

## Palmarès

* 1938
** 2n a la Gant-Wevelgem
* 1939
** 1r a la Fletxa Valona
** 1r a Haasdonk
# Educació General Bàsica

Educació General Bàsica, EGB, era el nom que rebien els 8 anys d'educació obligatòria que havien de rebre els nens de 6 a 14 anys a Espanya en el sistema educatiu legislat per la Llei General d'Educació de 1970. El seu equivalent en el sistema educatiu actual és l'Educació Primària i els primers anys de l'ESO. La permanència en l'EGB es podia allargar si l'estudiant repetia algun curs.
Després d'això es podia cursar la Formació Professional (que eren 3 anys o 5 en funció de si es feia només el primer cicle o tot sencer) o el Batxillerat Unificat Polivalent (que durava 3 anys) i el Curs d'Orientació Universitària (1 any) si es volia accedir a estudis universitaris. Els alumnes que no desitgessin continuar estudiant podien abandonar l'escola.
L'EGB s'organitzava per cursos i matèries. Cada assignatura era responsabilitat d'un mestre, que podia compartir docència entre diverses assignatures per tal de reduir el nombre de professors de cada classe, especialment a cursos baixos. Es cursava a les escoles, a diferència dels estudis optatius posteriors, que tenien lloc als instituts. En una segona etapa (des del 1981) es va dividir l'EGB en tres cicles: cicle inicial (1r i 2n), cicle mitjà (3r, 4t i 5è) i cicle superior (6è, 7è i 8è cursos).

## Referències

* ↑ «Ley 14/1970, de 4 de agosto, General de Educación y Financiamiento de la Reforma Educativa». «BOE» num. 187, de 6 d'agost de 1970, pàgines 12525 a 12546 (22 pàgs.) [Consulta: 8 gener 2015].
# El Saltador

El Saltador és una escultura situada a l'entrada de la Torre Urquinaona, a la plaça d'Urquinaona de Barcelona. Obra de l'escultor val·lisoletà Jordi Díez i Fernández, es va instal·lar l'octubre del 2023. Realitzada en acer inoxidable, mesura tres metres d'alçària. Representa a un saltador de trampolí que es capbussa al mapa de Barcelona. Inspirada en el saltador britànic Tom Daley, activista LGTBI, simbolitza coratge i tolerància, i a més és un homenatge a la ciutat. L'obra ha estat promoguda i finançada per l'empresa The 19h Hole, que té la seva seu a l'edifici. S'ha col·locat sobre una reixa de ventilació de l'edifici.

## Referències

* ↑ «Las cinco curiosidades de 'El saltador', la nueva escultura que se zambulle en Barcelona». El Periódico, 19-10-2023.
* ↑ «Comença la instal·lació de l’escultura ‘El saltador’, de Jordi Díez, davant la Torre Urquinaona». Betevé, 17-10-2023.
# El darrer senyor dels Balcans

El darrer senyor dels Balcans (títol original en francès, Le Dernier Seigneur des Balkans) és una minisèrie de televisió francesa en quatre episodis de 90 minutes creada l'any 2005. S'ha doblat al català.
És una sèrie biogràfica i històrica sobre el destí de Zulfikar Bey, un descendent dels senyors otomans de la regió del llac. La pel·lícula està inspirada en la novel·la de Necati Cumali. Una història sobre el destí d'una família amb el teló de fons dels canvis socials i polítics a Macedònia al tombant dels segles xix i xx. Començant pels moviments independentistes, passant per les guerres dels Balcans, les ocupacions italianes i alemanyes, fins a l'època comunista.

## Repartiment

* Arnaud Binard: Zulfikar Bey
* Mélisandre Meertens: Esma
* Michael Cohen: Suleyman
* Vagelis Rokos: Hikmet
* Stratos Tzortzoglou: Takis
* Mateu Delarive: Rasit
* Petar Popiordanov: Enver Hoxha
* Candela Fernández: Miriam
* Marilita Lambropolulou: Pembe
* Tasos Noussias: Zogú

## Referències

* ↑ TV3. «"El darrer senyor dels Balcans", a "Grans històries europees"», 13-08-2015. [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ «Le Dernier Seigneur des Balkans» (en francès). Le Monde.fr, 11-11-2005.
# Emergency 4

Emergency 4 és un joc d'estratègia en temps real i simulació que et posa a la pell dels serveis d'emergència civils. Aquesta entrega és la quarta de la saga emergency que té varis desenvolupadors entre d'altres, sixteen tons entertainment o Quadriga Games s

## Sinopsi

El joc, com els seus avantpassats (Emergency 1,2, i 3) i els seus predecessors (Emergency 2012) i Emergency 2013 i 5 (en desenvolupament) et permet resoldre una campanya on et trobaràs catàstrofes naturals, atemptats, segrestos, etc., i/o també jugar en un mapa fix d'una ciutat on se succeiran certs incidents que hauràs d'anar resolent de manera infinita o bé per grau de difcultat. Com més en resolguis, més crèdits podràs recollir, i així quan s'escaigui, més recursos operatius podràs mantenir al parc mòbil.

## Modificacions

A Emergency 4 és possible carregar mods o modificacions que són paquets comprimits en .zip o .rar que descarreguen una aparença nova al joc, ja sigui amb nous mapes, nous scripts o bé unitats noves, molts cops, inspirades en unitats reals. Aquests mods són molt complexos de realitzar i sovint triguen molt temps a sortir a la llum. Un exemple és el Barcelona city mod

## Editor

Emergency 4, conté també l'editor en que s'editen els models del joc i dels mods descarregats, així doncs els pots personalitzar, si en saps el suficient. Això si, les modificacions que hi facis hauràn de ser per a ús personal.

## Referències

* ↑ pàgina de Quadriga Games (alemany)
* ↑ pàgina oficial (ang)
* ↑ pàgina bcn modification
* ↑ «Pàgina internacional de mods i fans». Arxivat de l'original el 2012-09-28. [Consulta: 27 setembre 2012].
# Eleccions legislatives belgues de 1921

Les Eleccions legislatives belgues de 1921 se celebraren el 20 de novembre de 1921. Guanyaren els catòlics, que formaren un govern presidit per Georges Theunis.
| Partit | Partit | Cambra de Representants | Cambra de Representants | Cambra de Representants | Senat | Senat | Senat |
| Partit | Partit | Vots | % | Escons | Vots | % | Escons |
| | Socialistes | 768,080 | 39,76% | 70 | 606,799 | 32,57% | 34 |
| | Catòlics | 674,204 | 34,9% | 68 | 661,168 | 35,48% | 33 |
| | Liberals | 349,888 | 18,11% | 2 | 362,187 | 19,44% | 18 |
| | Frontpartij | 54.941 | 2,8% | 4 | | | |
| | Altres | 84853 | 4,4% | | 233,178 | 12,51% | 8 |
| Total | Total | 1,931,966 | 100% | 186 | 1,863,332 | 100% | 93 |
# Els Ivarsos

Els Ivarsos, sovint escrit també com Els Ibarsos, és una localitat de la comarca de la Plana Alta, al País Valencià, que forma part del terme de la Serra d'en Galceran. És el nucli amb major població de tot el municipi, amb 389 veïns el 2015.

## Toponímia

Ivarsos és un topònim que deriva dels primers pobladors d'aquest llogaret, la família Ivars. Així doncs, aquest cognom deriva, segurament, del basc ibarr, 'vall'.

## Geografia

El poble està situat al pla dels Ivarsos, tancat, per una banda, per la Serra d'en Galceran i, per l'altra, per la serra d'Esparraguera. Travessat per la carretera CV-15, para a prop del ramblar on convergeixen la rambla Carbonera i el riu de Montlleó.

## Història

Els Ivarsos van nàixer com a masia i hostal a la vora del camí reial de Morella a València, a l'edat mitjana, tot i que no es conserva documentació sobre l'indret fins al segle xvi.
La seua bona ubicació, en un terreny pla i ben comunicat, afavorí el creixement del nucli, i ja al segle xviii, concretament el 1799, es bastí l'església de la Mare de Déu dels Desemparats. El 1940 ja comptava amb 216 veïns.

## Referències

* 1 2 3 «Els Ivarsos». Institut Cartogràfic Valencià. Arxivat de l'original el 2017-01-13. [Consulta: 11 gener 2017].
* 1 2 3 «Els Ivarsos». Ajuntament de la Serra d'en Galceran. [Consulta: 11 gener 2017].
* ↑ «Els Ivarsos». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 11 gener 2017].
* ↑ «Els Ibarsos». Institut Cartogràfic Valencià. Arxivat de l'original el 2017-01-13. [Consulta: 11 gener 2017].
* 1 2 Dirección General de Estadística. Nomenclátor de las ciudades, villas, lugares, aldeas y demás entidades de población de España (en castellà). Madrid: Barranco, 1940.
* ↑ «Nomenclátor: Población del Padrón Continuo por Unidad Poblacional a 1 de enero» (en castellà). INE. [Consulta: 11 gener 2017].
* ↑ «Diccionari Català-Valencià-Balear». Alcover i Moll. Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 11 gener 2017].
* ↑ «Ermitas de la Serra d'en Galceran» (en castellà). Ermitas Comunidad Valenciana. Arxivat de l'original el 2017-06-21. [Consulta: 11 gener 2017].
# Eleccions legislatives hongareses de 2002

Les eleccions legislatives hongareses de 2002 se celebraren el 7 i el 21 d'abril de 2002 per a renovar els 386 membres de l'Assemblea Nacional d'Hongria. Els més votats foren la coalició FIDESZ-MDF, però els socialistes hongaresos formaren un govern de coalició amb l'Aliança dels Demòcrates Lliures. Péter Medgyessy fou nomenat primer ministre d'Hongria.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 7 i 21 d'april de 2002 a l'Assemblea Nacional d'Hongria (Országgyűlés)
| Partits t coalicions | % | +/- | Escons | +/- |
| FIDESZ-MDF (1) Fidesz – Unió Cívica Hongaresa (Fidesz - Magyar Polgári Szövetség) Fòrum Democràtic Hongarès (Magyar Demokrata Fórum) | 41.07 | - | 188 | - |
| Partit Socialista Hongarès (Magyar Szocialista Párt) | 42.05 | +9.13 | 178 | +44 |
| Aliança dels Demòcrates Lliures (Szabad Demokraták Szövetsége) | 5.57 | -2.00 | 20 | -4 |
| Partit Hongarès de Justícia i Vida (Magyar Igazság és Élet Pártja) | 4.37 | -1.1 | 0 | -14 |
| Partit de Centre (Centrum Párt) | 3.9 | - | 0 | - |
| Partit Comunista dels Treballadors Hongarès (Munkáspárt) | 2.16 | -1.79 | 0 | 0 |
| Partit Independent dels Petits Propietaris, Treballador Agraris i Cívic (Független Kisgazdapárt) | 0.75 | -12.4 | 0 | -48 |
| Nova Esquerra (Új Baloldal) | 0.06 | - | 0 | - |
| Total (participació 73,51%) | 100.0 | | 386 | |
| Font: Valasztas.hu (1) – llista unida ||||||

## Enllaços externs

* (anglès), (hongarès) Országos Választási Iroda (Oficina Electoral Nacional)
# Emma Wizjak

Ema Vizjak de Nicolesco, de nom artístic Emma Wizjak o Wiziak (Zagreb, 1841 (o 1847) - Nova York, 3 de març de 1913) fou una soprano croata.
Va estudiar al Conservatori de Praga i Milà, successivament, on va debutar al Teatro Carcano l'any 1869. Un cop es retirà, ensenyà cant a Nova York.

## Referències

* 1 2 Barbieri, Marija. «Biografia a opera.hr». Arxivat de l'original el 2014-04-13. [Consulta: 11 abril 2014].
* 1 2 Carteggio Verdi-Ricordi 1880-1881, p. 7. ISBN 9788885065055.
# Eleccions parlamentàries finlandeses de 1995

Les eleccions parlamentàries finlandeses del 1995 es van celebrar el 19 de març de 1995. El partit més votat fou el socialdemòcrata i el seu cap Paavo Lipponen fou nomenat primer ministre de Finlàndia amb un govern de coalició.
Resum dels resultats electorals de 19 de març de 1995 al Parlament de Finlàndia
| Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| Partit Socialdemòcrata de Finlàndia | 785.637 | 28,25 | 63 | +15 |
| Partit del Centre | 552.003 | 19,85 | 44 | -11 |
| Partit de la Coalició Nacional | 497.624 | 17,89 | 39 | -1 |
| Aliança d'Esquerra | 310.340 | 11,16 | 22 | +3 |
| Lliga Verda | 181.198 | 6,52 | 9 | -1 |
| Partit Popular Suec | 142.874 | 5,14 | 11 | = |
| Lliga Cristiana de Finlàndia | 82.311 | 2,96 | 7 | - |
| Partit dels Joves Finlandesos | 78.066 | 2,81 | 2 | - |
| Partit Rural de Finlàndia | 36.185 | 1,30 | 1 | -6 |
| Verds Ecologistes | 7.865 | 0,28 | 1 | +1 |
| Representants de les Illes Aland | 9.905 | | 1 | |
| Total (participació 68,6%) | 2.804.603 | 100.0 | 200 | |

## Resultats

* ↑ «Eduskuntavaalit 1927–2003». Arxivat de l'original el 2007-10-02. [Consulta: 1r juny 2009].