OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# MQM

MQM té els següents significats:
* Muttahida Qaumi Movement, partit polític del Pakistan
* mqm també és el codi ISO 639-3 del marquesà del sud, llengua austronèsia parlada a les illes Marqueses
# Macrogynoplax neblina

Macrogynoplax neblina és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* L'àpex del penis del mascle s'estreny gradualment i no presenta expansions laterals.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Enderlein, 1909. Zool. Anz. 34:391.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1989. A: Stark & P. Zwick. New species of Macrogynoplax from Venezuela and Surinam (Plecoptera: Perlidae). Aquatic Insects 11(4).
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):184.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 1r novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Macrogynoplax geijskesii

Macrogynoplax geijskesii és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* El penis del mascle, el qual és aplanat dorsoventralment, presenta un conjunt de lòbuls a l'àpex.
* La femella encara no ha estat descrita.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Surinam.

## Referències

* ↑ Enderlein, 1909. Zool. Anz. 34:391.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1989. A: Stark & P. Zwick. New species of Macrogynoplax from Venezuela and Surinam (Plecoptera: Perlidae). Aquatic Insects 11(4):253.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 «Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Plecoptera: Illustrated Keys ... - Charles W. Heckman - Google Llibres». (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):184.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 1r novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Macrogynoplax spangleri

Macrogynoplax spangleri és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els mascles conservats en alcohol són de color blanc, no presenten taques fosques i les seues ales anteriors fan entre 12 i 14 mm de llargària.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Enderlein, 1909. Zool. Anz. 34:391.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1989. A: Stark & P. Zwick. New species of Macrogynoplax from Venezuela and Surinam (Plecoptera: Perlidae). Aquatic Insects 11(4):251.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):185.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 1r novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Manolo García Cruz

Manolo García Cruz, més conegut com a Sumé, és un guitarrista i compositor basc, conegut per haver estat part del grup punk espanyol La Polla Records (LPR), banda amb la qual es va mantenir des de la seva fundació fins a 2003.

## Trajectòria

García, igual que la majoria dels integrants de LPR, és oriünd d'Euskadi, i visqué la major part de la seva joventut en Salvatierra. Les seves primeres influències musicals van ser bandes com ZZ Top, The Damned, The Clash, Joy Division i els Sex Pistols.
Com a guitarrista rítmic de LPR es caracteritzà per ser el més hàbil i prolix de la banda, ja que va arribar a gravar en totes les publicacions del grup. Durant 1987, i en altres ocasions Sumé també va ser el guitarrista principal de LPR atès que Txarly no estava disponible en aquella època.
Després de la separació de LPR per diferències creatives amb Evaristo Páramos i Abel Murua, es va unir al grup Falta de Riego en 2004, al costat de Malkon com a cantant, Ferdy en la bateria i Peyo en la guitarra. En aquesta banda Sumé tocava el baix.

## Discografia
### Amb LPR

* Banco Vaticano (maqueta) - 1981
* Y ahora qué? (EP) - 1983
* Salve - 1984
* Revolución - 1985
* No somos nada - 1987
* Donde se habla - 1988
* En directo (directe) - 1988
* Ellos dicen mierda, nosotros amén - 1990
* Los jubilados - 1990
* Barman (EP) - 1991
* Negro - 1992
* Hoy es el futuro - 1993
* Bajo presión - 1994
* Carne para la picadora - 1996
* En turecto (directe) - 1998
* Toda la puta vida igual - 1999
* Bocas - 2001
* El último (el) de La Polla (2003)
* Vamos entrando, Enregistrat en el Festival Viña Rock 2003 (2004)

### Amb Falta de Riego

* Toma punk patatero (2005)
# Manuel Ayxelà Tarrats

Manel Ayxelà Tarrats (Barcelona, 1913 - 1995) fou un dirigent esportiu català.
Va practicar l'atletisme, el futbol, l'hoquei i l'equitació, es va iniciar en la pràctica del tennis el 1929 en el Reial Club de Polo i el 1933 es va fer soci del Reial Club de Tennis Barcelona, on va jugar fins a veterans, categoria en la qual va ser campió d'Espanya el 1953. Els seus millors anys com a tennista, però, els va viure entre 1942 i 1960, quan era de primera categoria i va participar en tots els Campionats d'Espanya que es van disputar. Al marge de jugar en el Reial Club de Tennis Barcelona, també va entrar a la seva Junta Directiva, de la qual va arribar a ser el seu vicepresident, i el 1944 va ser nomenat president de la Federació Catalana de Tennis. Durant el seu mandat hi va haver una gran expansió del tennis a Catalunya amb un increment de les llicències i amb la creació de nous clubs i el 1953 va néixer el Trofeu Comte de Godó. També va actuar com a àrbitre internacional en moltes ocasions, entre elles diverses eliminatòries de la Copa Davis al Reial Club de Tennis Barcelona com la històrica del mes d'agost de 1965 en què l'equip espanyol format per Manuel Santana, Josep Lluís Arilla, Joan Gisbert i Manuel Couder, amb Jaume Bartrolí com a capità, va guanyar per 4-1 als Estats Units a les semifinals interzonals camí de la final. Va rebre la medalla d'or i brillants del Reial Club de Tennis Barcelona i la medalla Forjadors de la Història Esportiva de Catalunya el 1987.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ MERCÉ VARELA, Antoni. 100 anys. Real Club de Tenis Barcelona 1899. Barcelona: Reial Club Tennis Barcelona, 1999.
* ↑ Forjadors de la història esportiva de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1987.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Maialen Fernández Cabezas

Maialen Fernández Cabezas (Barakaldo, 1974) és una política i empresària espanyola. Llicenciada en ciències econòmiques i empresarials per la Universitat del País Basc (1998), ha estat gerenta d'empreses i sotsdirectora del Banc Santander a Barcelona i Tarragona (2002-2017). En les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017, va ser elegida diputada en representació de Ciutadans per la circumscripció de Tarragona. Va ser professora titulada de ballet clàssic pels Conservatoris de Madrid (1990) i San Sebastià (1991). Viu a Cambrils.

## Referències

* ↑ F., C. «“Confio que no es tornaran a repetir els errors comesos en el passat”». El Punt Avui, 05-01-2018.
* 1 2 3 «I. Sra. Maialen Fernández Cabezas». Parlament de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2018].
# Malur canós d'Opalton

El malur canós d'Opalton (Amytornis rowleyi) és un ocell de la família dels malúrids (Maluridae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides d'Austràlia oriental, a Queensland central

## Taxonomia

Considerat coespecífic d'Amytornis striatus en diverses llistes, passà a figurar com una espècie de ple dret a la classificació del Congrés Ornitològic Internacional, versió 11,1, 2021 arran Christidis et al 2013

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
* ↑ L Christidis, FE Rheindt, WE Boles i JA Norman. 2013. A re-appraisal of species diversity within the Australian grasswrens Amytornis (Aves: Maluridae). Australian Zoologist 36: 429–437.
# Marco Stiepermann

Marco Stiepermann (9 de febrer de 1991) és un futbolista professional alemany que, des del 2017, juga de mitjapunta pel Norwich City FC de la Premier League.

## Referències

* ↑ «Marco Stiepermann» (en alemany). fussballdaten.de.
* ↑ «Marco Stiepermann» (en alemany). kicker. [Consulta: 1r juliol 2017].
# Manapis

* No s'ha de confondre amb Menapis.
Els manapis (en llatí: Manapii, en grec antic Μανάπιοι) van ser un poble que habitava la costa est d'Irlanda, i tenien per capital la ciutat de Manapia (Μαναπία), segons diu Claudi Ptolemeu, la moderna Dublín.

## Referències

* ↑ Rhys, John. «Lecture IV». A: Lectures on Welsh Philology (en anglès). Cambridge: Cambridge Library Collection, 2017, p. 193. ISBN 9781108079174.
# Mangosta de cua gruixuda

La mangosta de cua gruixuda (Bdeogale crassicauda) és una de les tres espècies de mamífer del gènere Bdeogale.

## Descripció

Es tracta d'una mangosta de mida mitjana, que té un pelatge de color bru (una de les subespècies té el pelatge marró groguenc). El seu cos mesura entre 40 i 50 centímetres de llarg, i té una cua de fins a 30 centímetres de llarg. El seu pes que varia entre 0,9 i 1,6 quilograms. Són característics els seus 4 dits de les potes, així com la seva cua peluda.

## Distribució i hàbitat

Viu a l'Àfrica central, des del sud de Kenya fins al centre de Moçambic, on se la pot trobar en boscos, sabanes i matollars fins a 1.850 metres d'altitud.

## Dieta

S'alimenta de petits ocells i ous.

## Subespècies

Existeixen 5 subespècies:
* Bdeogale crassicauda crassicauda
* Bdeogale crassicauda nigrescens
* Bdeogale crassicauda omnivora
* Bdeogale crassicauda puisa
* Bdeogale crassicauda tenuis

## Referències

* ↑ Hoffmann, M.. Bdeogale crassicauda. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 22 març 2009.
* ↑ Mark E. Taylor: Bdeogale crassicaudata. Mammalian Species 294, 12. August 1987; S. 1-4 (PDF)
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Mantes-la-Jolie

Mantes-la-Jolie és un municipi francès, situat al departament d'Yvelines i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 43.672 habitants.
Forma part del cantó de Mantes-la-Jolie, del districte de Rambouillet i de la Comunitat urbana Grand Paris Seine et Oise.
# Malquió

Malquió (segle iii) fou un sacerdot d'Antioquia Pare de l'Església encarregat de l'ensenyament de la retòrica a les escoles d'aquesta ciutat, versat a més a més en la dialèctica. Al temps que Alexandria s'estenia per Palestina, Fenícia, Capadòcia i el Pont, començava Antioquia a manifestar-se com un focus original de cultura cristiana.
Va provar el caràcter herètic de les doctrines de Pau de Samòsata sobre la seva posició com monarquianista de tipus adopcionista i va aconseguir la seva condemna al Segon Concili d'Antioquia l'any 268, essent un dels autors de les cartes escrites en nom del concili a Dionís de Roma i a Màxim d'Alexandria. Estava molt familiaritzat amb els autors pagans, i els citava amb freqüència. i va ser president de la facultat de retòrica mentre era sacerdot d'Antioquia.
Durant els debats que precediren a la condemna de Pau, els Pares d'Antioquia, entre ells Malquió, prengueren dues posicions que més endavant foren una font de problemes: la primera es refereix a la paraula homoousios, aplicada a la Santíssima Trinitat; i la segona sembla que Malquió i els pares del concili, volent mostrar que Crist és realment Déu, compararen la seva unió amb la natura humana d'ànima i cos.
Sant Jeroni, Doctor de l'Església, va dedicar el capítol 71 de la seva biografia De Viris Illustribus a Malquió.

## Referències

* ↑ Jeroni. «Letter 70 to Magnus an Orator of Rome § 4». [Consulta: 19 gener 2008].
* ↑ Eusebi de Caesarea. «Book vii § 29». Church History, ca. 323. [Consulta: 19 gener 2008].
* ↑ Jeroni. «Chapter 71: Malchion». On Illustrious Men, 393. [Consulta: 19 gener 2008].
# Manuel Martín López

Manuel Martín López (Almenara, 18 de febrer de 1946 – València, 19 de juny de 2005) va ser un artista faller valencià.
A finals de la dècada de 1950 va ingressar com a aprenent al taller del mestre faller Manuel Guinart, on es va iniciar en l'art faller, la decoració i la publicitat. El 1971 es va establir pel seu compte i va treballar a fires i exposicions alhora que començava a fer falles infantils.
El 1976 va realitzar la primera falla de gran format, Reclams publicitaris per a la comissió de l'Alcàsser-José Maestre. El 1978 la seva falla Vella soguera i nen fou salvada del foc per votació popular. Gràcies a això el 1980 va debutar a la secció màxima de les falles amb El circ de la vida per a la comissió de la Falla del Convent de Jerusalem - Matemàtic Marçal. I el 1982 va elaborar la falla Els set pecats capitals per a la comissió de la Plaça Na Jordana, per la que treballaria durant molts anys.
El 1985 va participar al Festival del Còmic d'Angulema, i l'èxit assolit li va fer apostar pel plantejament de noves propostes de caràcter avantguardista, que va reflectir a les falles realitzades del 1986 al 1988 a la plaça del País Valencià, en les quals va implicar altres il·lustradors, dissenyadors i periodistes valencians com Sento Llobell, Ortifus, Francis Montesinos, Valentín Herráiz, Tono Sanmartín i Manuel Vicent. La fama internacional li arribaria gràcies a Europalia 86 d'Anvers i els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992. Tornaria a signar tres grans obres a la Plaça Na Jordana el 2000, 2001 i 2002: Mutacions, Pinotxada universal o una odissea de tres parells de nassos i Transició. També va realitzar algunes escultures per Terra Mítica.
El 1998 va crear la societat Caballo de Troya amb Salvador Gimeno per continuar amb la seva innovació artística i interactuar amb altres tallers i realitzadors. Va morir d'una malaltia el 19 de juny de 2005. El seu fill Manuel Martín Huguet ha continuat amb la tradició i l'obra del seu pare.

## Reconeixements i guardons

En 2001 el seu taller faller va rebre el premi Nova a la innovació empresarial; en 2002 va rebre el premi a la Millor Contribució Artística Renovació del Món Faller als XI Premis Turia atorgats per Cartelera Turia, i el 2003 la revista Pensat i Fet li va atorgar el premi Ricardo Rubert d'innovació estètica. El 2005 i a títol pòstum, la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles de València li va concedir la Medalla a les Belles Arts.

## Referències

* ↑ El mundo de las fallas llora por Manolo Martín, El Periódico Mediterráneo, 22 de maig de 2005
* ↑ Manuel Martín López a la Reial Acadèmia de la Història
* ↑ Ortifus y las fallas a distritofallas.com
* ↑ Na Jordana sorprende con una concepción actualizada de las fallas, ABC, 15 de març de 2001
* ↑ Manolo Martín i Joan Blanch, a Na Jordana a distritofallas.com
* ↑ El universo de Manolo Martín, Levante-EMV, 27 d'abril de 2007
# Chichester (desambiguació)

«Chichester» té aquests significats:
* Chichester (Anglaterra)
** Districte de Chichester
* Chichester (Canadà), Quebec
* Chichester (Nou Hampshire), Estats Units
# Miki (Kagawa)

Miki (三木町, Miki-chō) és una vila i municipi de la prefectura de Kagawa, a la regió de Shikoku, Japó i pertanyent al districte de Kita. Actualment, gran part del municipi és una ciutat dormitori de Takamatsu, la capital prefectural. Per a diferenciar el municipi d'altres amb el mateix nom al Japó, sol ser anomenat informalment Sanuki Miki (讃岐三木), fent referència a l'antiga província de Sanuki.

## Geografia

El municipi de Miki està situat a la meitat oriental de la prefectura de Kagawa, al nord-est de l'illa de Shikoku i és un dels pocs municipis de la prefectura que no fa costa. El terme municipal de Miki limita amb el de Takamatsu, capital prefectural, al nord i a l'oest; amb el de Sanuki a l'est i al sud amb la prefectura de Tokushima.

## Història

L'àrea on actualment es troba el municipi de Miki va formar part des de temps antics fins a principis de l'era Meiji de l'antiga i ja desapareguda província de Sanuki. La vila es va crear l'1 d'octubre de 1954 amb la fusió de la vila de Hirai amb els pobles de Hikami, Kamiyama, Shimo-Takaoka i Tanaka. El 30 de setembre de 1956 el poble d'Ido es va afegir a Miki, però l'1 de novembre de 1959 la zona nord d'Ido va demanar ser integrada a la vila de Nagao, actualment part de la ciutat de Sanuki.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 21.876 | 22.621 | 22.227 | 29.777 | 25.415 | 23.308 | 24.989 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 26.966 | 28.769 | 28.473 | 26.890 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Ferrocarril Elèctric Takamatsu-Kotohira (Kotoden)
** Hiragi - Ikenobe - Nōgakubumae - Gakuen-dōri - Shirayama - Ido - Kumonmyō

### Carretera

* Autopista de Takamatsu
* Nacional 11 - Nacional 193 - Nacional 377

## Agermanaments

* Nanae, Hokkaido, Japó. (11 d'octubre de 1999)
* Didsbury, província d'Alberta, Canadà.

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=37341
* ↑ https://www.pref.kagawa.lg.jp/content/tandoku/kouhou/w3cz95150312151105.shtml
* 1 2 «ja:三木町の誕生» (en japanese), 08-03-2013. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Shimmer and Shine

Shimmer and Shine és una sèrie de televisió animada nord-americana creada per Farnaz Esnaashari-Charmatz i produïda per Nickelodeon Animation Studio. Es va estrenar al canal Nick Jr. de Nickelodeon el 24 d'agost de 2015 i va durar quatre temporades. La sèrie tracta sobre dos genis, Shimmer i Shine, que concedeixen desitjos a la seva amiga humana Leah.

## Referències

* ↑ Whyte, Alexandra «More preschool renewals, SpongeBob for Nickelodeon» (en anglès). Kidscreen, 24-05-2017 [Consulta: 29 novembre 2022].
# Sent Domèt

Sent Domèt (en francès Saint-Domet) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 176 habitants. Està integrada a la Communauté de communes Auzances-Bellegarde-en-Marche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 317 | 265 | 238 | 205 | 176 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Timbert | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sesioïdeus

Els sesioïdeus (Sesioidea) són una superfamília de lepidòpters glossats del clade Ditrysia. Les erugues de Sesiidae i Castniidae s'alimenten a l'interior de les plantes i és possible que siguin tàxons germans.
# Sigi Schmid

Siegfried «Sigi» Schmid (pronunciat [ˈziːkfʀiːt ˈziːɡiː ʃmiːt]; nascut el 20 de març de 1953) és un entrenador de futbol alemany i americà que entrena els Seattle Sounders FC a la Major League Soccer (MLS). Nascut a Tübingen, a l'Alemanya de l'oest, va anar a viure als Estats Units amb la seva família quan era un nen. Va jugar a futbol a la universitat del 1972 al 1975 a la Universitat de Califòrnia, Los Angeles (UCLA), on va ser centrecampista durant els quatre anys. Ell va entrenar el seu equip universitari anterior, l'UCLA Bruins, entre 1980 i 1999. Durant aquell període, esdevingué un dels entrenadors universitaris més exitosos de tots els temps, dirigint el Bruins a un rècord de 322–63–33 (victòries–derrotes–empats). L'equip va aparèixer a l'eliminatòria 16 cops consecutius de 1983 a 1998, guanyant el campionat nacional el 1985, 1990, i 1997. Schmid també va treballar al USSF durant la dècada dels 90.
Schmid va entrenar Los Angeles Galaxy i el Columbus Crew a la MLS, abans d'esdevenir el primer entrenador dels Seattle Sounders FC el 2009. Malgrat que no va jugar mai a futbol a un nivell professional, té el rècord de victòries com a entrenador en la història de la MLS i va ser nomenat com a l'Entrenador de l'any de la MLS els anys 1999 i 2008. Durant la seva carrera, Schmid ha rebut elogi de crítics per la seva habilitat d'identificar talent nou. La seva tàctica seva és també altament considerada a la premsa i sovint citada com a factor en el seu èxit. Tanmateix, el seu desplegament en les seves últimes dues temporades amb Los Angeles el van dirigir directament a la fi del seu contracte.