OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estanislau Kostka

* Per a altres significats, vegeu «Estanislau».
Estanislau Kostka o Stanisław Kostka (Rostkowo, Polònia, 28 d'octubre de 1550 - Roma, 14 d'agost de 1568) va ser un novici jesuïta polonès, proclamat sant per Benet XIII el 1726. Amb els sants Lluís Gonzaga i Joan Berchmans és sant patró dels joves estudiants.

## Biografia

Stanisław Kostka va néixer a Polònia, al si d'una rica família noble: era el segon fill de Joan, senyor de Zakroczym i senador del regne, i de Margarida de Drobniy Kryska, de la família dels ducs de Masòvia. El 1564 va ser enviat a Viena amb el seu germà gran perquè hi estudiés al col·legi dels jesuïtes. La llegenda diu que mentre era malalt i no podent anar a l'església a rebre l'eucaristia, la va rebre de mans de santa Bàrbara i dos àngels: va prendre llavors la decisió de fer vida religiosa. A Viena va decidir d'ingressar a l'orde jesuïta, però va trobar una forta oposició per part de la seva família, i el seu germà arribà a pegar-lo.
Va marxar d'amagat de Viena camí de Roma, on volia anar caminant. Va estar un temps amb el superior provincial de l'orde, Sant Pere Canisi, a Dillingen, i va anar a Roma, on el 28 d'octubre del 1567 va fer els primers vots religiosos com a novici, davant del general Sant Francesc de Borja. Va entrar al Collegio Romano per estudiar-hi filosofia i teologia i fer-se sacerdot, però va emmalaltir greument i va morir la nit del 14 d'agost de 1568.
* Retrat del sant nen
* Pintura de Barłomiej Strobel, 1643-1644 (Torun, S. Joan)
* Estàtua de S. Estanislau per Pierre Legros, 1705 (Roma, Sant'Andrea al Quirinale)
* Escultura de Johannes Bitterich a Bamberg, s. XVIII

## Veneració

Va ser beatificat per Pau V el 19 d'octubre de 1605 i canonitzat per Benet XIII el 31 de desembre de 1726. La seva festivitat litúrgica és el 13 de novembre.

## Enllaços externs

* Biografia al lloc dels jesuïtes Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Pati d'armes

El pati d'armes és un espai d'un castell, sempre a l'interior de les muralles, per tant clos, i que dona accés a totes les dependències del castell com les cavallerisses, la capella, els habitatges... En funció de les mides del castell el pati és més o menys gran, de la mateixa manera, segons l'època constructiva el pati d'armes era un lloc més de distribució i de reunió, un lloc per a tenir la tropa formada o bé un jardí d'esbarjo.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.155. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].
# Joan Hennon

Joan Hennon va ser un filòsof de l'escolàstica medieval del segle xv, seguidor de Guillem d'Occam i Roger Bacon. A les seves obres, sorgides de comentaris de les d'Aristòtil, afirma que el buit no existeix a la natura, amb arguments semblants als de Parmènides per negar l'existència del no-ésser però recolzats en lleis físiques. Igualment se situa entre els partidaris de la pluralitat de mons, per l'omnipotència divina.
# GDDR4 SDRAM

GDDR4 SDRAM, abreviatura de Graphics Double Data Rate 4 Synchronous Dynamic Random-Access Memory, és un tipus de memòria de targeta gràfica (SGRAM) especificada per l'estàndard de memòria JEDEC Semiconductor. És un mitjà rival a la XDR DRAM de Rambus. GDDR4 es basa en la tecnologia DDR3 SDRAM i estava pensat per substituir el GDDR3 basat en DDR2, però va acabar sent substituït per GDDR5 en un any.
El 26 d'octubre de 2005, Samsung va anunciar que va desenvolupar la primera memòria GDDR4, un xip de 256 Mbit que funcionava a 2,5 Gbit/s. Samsung també va revelar plans per mostrar i produir en massa SDRAM GDDR4 amb una classificació de 2,8 Gbit/s per pin.
GDDR4 SDRAM va introduir DBI (Data Bus Inversion) i Multi-Preamble per reduir el retard de transmissió de dades. La recuperació prèvia es va augmentar de 4 a 8 bits. El nombre màxim de bancs de memòria per a GDDR4 s'ha augmentat a 8. Per aconseguir el mateix ample de banda que la SDRAM GDDR3, el nucli GDDR4 funciona a la meitat del rendiment d'un nucli GDDR3 del mateix ample de banda brut. La tensió del nucli es va reduir a 1,5 V.
La inversió del bus de dades afegeix un pin DBI# actiu i baix addicional al bus d'adreces/ordres i a cada byte de dades. Si hi ha més de quatre bits 0 en el byte de dades, el byte s'inverteix i el senyal DBI# es transmet a baix. D'aquesta manera, el nombre de 0 bits als nou pins es limita a quatre. $^{:9}$Això redueix el consum d'energia i el rebot de terra.
Pel que fa a la senyalització, GDDR4 amplia la memòria intermèdia d'E/S del xip a 8 bits per dos cicles, permetent una amplada de banda més gran durant la transmissió en ràfega, però a costa d'una latència CAS (CL) significativament augmentada, determinada principalment pel recompte doble reduït de els pins d'adreça/comandes i les cèl·lules DRAM de mitja hora, en comparació amb GDDR3. El nombre de pins d'adreçament es va reduir a la meitat del del nucli GDDR3 i es van utilitzar per a l'alimentació i la terra, cosa que també augmenta la latència. Un altre avantatge de GDDR4 és l'eficiència energètica: funciona a 2.4 Gbit/s, utilitza un 45% menys d'energia en comparació amb els xips GDDR3 que funcionen a 2.0 Gbit/s.

## Referències

* ↑ «Standards & Documents Search: sgram» (en anglès). www.jedec.org. [Consulta: 9 setembre 2013].
* ↑ «Standards & Documents Search: gddr4» (en anglès). www.jedec.org. [Consulta: 9 setembre 2013].
* ↑ «Samsung Electronics Develops Industry's First Ultra-Fast GDDR4 Graphics DRAM» (en anglès). Samsung Semiconductor. Samsung, October 26, 2005. [Consulta: 8 juliol 2019].
* ↑ "DDR4 Mini Workshop" a Server Memory Forum 2011. This presentation is about DDR4 rather than GDDR4, but both use data bus inversion.
# Clanga

Clanga és un gènere d'ocells de la família dels accipítrids (Accipitridae). Està format per àguiles d'aspecte típic. Són grans rapinyaires.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional versió 12,2, 2022, es reconeixen 3 espècies dins aquest gènere:
* Àguila cridanera (Clanga clanga).
* Àguila de l'Índia (Clanga hastata).
* Àguila pomerània (Clanga pomarina).

## Referències

* 1 2 «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 274. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Cato Maximilian Guldberg

Cato Maximilian Guldberg (Oslo, 11 d'agost de 1836 – Oslo, 14 de gener de 1902) fou un matemàtic i químic noruec.
Guldberg va ser professor a la Royal Frederick University. Juntament amb el seu cunyat Peter Waage, va proposar la llei d'acció de masses. Aquesta llei va cridar molt poca atenció fins que, el 1877, Jacobus Henricus van't Hoff va arribar a una relació similar i va demostrar experimentalment la seva validesa.
L'any 1890, va publicar el que ara es coneix com la regla Guldberg, que estableix que el punt d'ebullició normal d'un líquid és dos terços de la temperatura crítica quan es mesura en l'escala absoluta.
Des de 1866 fins a 1872 i de 1874 a 1875 va ser president de la Norwegian Polytechnic Society

## Referències

* ↑ Waage, P.; Guldberg, C. M «Studies Concerning Affinity». Forhandlinger: Videnskabs - Selskabet i Christinia (Norwegian Academy of Science and Letters):, 1864, pàg. 35.
* ↑ Abrash, H. I.; Guldberg, C. M «Studies Concerning Affinity». Journal of Chemical Education, 63, (12), 1986, pàg. 1044 - 1047. Bibcode: 1986JChEd..63.1044W. DOI: 10.1021/ed063p1044.
* ↑ Guldberg, C. M «Über die Gesetze der Molekularvolumen und der Siedepunkte». Z. Phys. Chem, 5, 1890, pàg. 374 - 382.
* ↑ Bowden, S. T «A Corrected Guldberg Rule». Nature, 174, (4430), 1954, pàg. 613. Bibcode: 1954Natur.174..613B. DOI: 10.1038/174613b0.
# Estrella (Madrid)

Estrella és un barri al nord del Districte de Retiro de la vila de Madrid, limitant amb els barris de Pacífico al sud-oest, Niño Jesús a l'oest, Adelfas al sud, Ibiza al nord-est, i Media Legua i Fontarrón (Moratalaz) a l'est. En aquest barri hi residí Felipe González durant la Transició espanyola. Deu el seu nom al fet que els seus solars pertanyien a la companyia de Seguros La Estrella, qui se n'encarregà de la construcció. També molts dels seus carrers tenen noms d'astres: plaça de los Astros, carrers de l'Estrella Polar, de la Lira, del Pez Austral, Pez Volador, etc. Es va començar a construir en 1957.

## Demografia

Tenia una població de 24.646 l'1 de gener de 2006. L'evolució de la demografia al barri ha experimentat un acusat declivi al llarg dels últims 20 anys. Així, en 1986 la població del barri era de 27.820; en 1991 era de 29.409; en 1996 era de 27.327, i en 2001 era de 26.268. Per tant, si prenem com a referència la població de 1986, aquesta s'ha vist disminuïda en un 11,4%, mentre que la població de la ciutat de Madrid, en aquest mateix període, ha crescut un 4,8%.
| Any | Població | Evolució de població |
| 1986 | 27.820 | 100 |
| 1991 | 29.409 | 105,7 |
| 1996 | 27.327 | 98,2 |
| 1998 | 27.111 | 97,5 |
| 1999 | 26.774 | 96,2 |
| 2000 | 26.433 | 95,0 |
| 2001 | 26.268 | 94,4 |
| 2002 | 26.027 | 93,6 |
| 2003 | 25.737 | 92,5 |
| 2004 | 25.380 | 91,2 |
| 2005 | 24.932 | 89,6 |
| 2006 | 24.646 | 88,6 |

## Història

El 1997 hi fou assassinat el Tinent Coronel Juan Cuesta Abril a mans d'ETA. Va rebre tres trets per l'esquena.

## Referències

* ↑ La viuda pide dureza contra ETA, El Mundo, 10 de gener de 1997

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
* Barrio de la Estrella Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine. a la Madripedia, publicada sota llicència GNU Free Documentation License 1.2
Viccionari
# Francisco Sagasti

Francisco Sagasti (castellà: Francisco Rafael Sagasti Hochhausler) (Lima, 10 d'octubre de 1944) és un enginyer industrial, investigador i escriptor peruà. Des de març de 2020, és congressista de la República del Perú pel Partit Morat, de centre dreta, i el 16 de novembre de 2020 va ser triat president del Congrés de la República del Perú i automàticament investit també com a president de la República.

## Biografia

Fill de Francisco Sagasti Miller i d'Elsa Hochhausler Reinisch, és net de Francisco Sagasti Saldaña, vencedor de la Batalla de Tarapacá. La família de la seva mare va emigrar d'Àustria i es va establir a Santiago de Xile.
El 1966 es va llicenciar en Enginyeria industrial per la Universitat Nacional d'Enginyeria. Va obtenir un Mestratge (MSc) en enginyeria industrial en la Universitat Estatal de Pennsilvània, i es va doctorar a l'Escola de Negocis Wharton de la Universitat de Pennsilvània.
El 1996 va ser segrestat pel Moviment Revolucionari Túpac Amaru (MRTA) durant la Presa de la residència de l'ambaixador del Japó. Sagasti va ser alliberat als pocs dies i va tornar a Costa Rica, lloc en el qual residia al costat de la seva família.
El 1999 va fundar el Partit per la Democràcia Social (PDS) - Compromís Perú, al costat de Susana Villarán, Gustavo Guerra García i Jaime Quijandría Salmó.
De 2007 a 2009 va ser President del Consell Directiu del Programa de Ciència i Tecnologia (FINCyT) en la Presidència del Consell de Ministres en les gestions de Jorge del Castell i Yehude Simon Munaro. Va ser nomenat novament en el càrrec entre desembre de 2011 i març de 2013 sota les gestions d'Óscar Valdés Dancuart i Juan Jiménez Mayor.
El 2017, es va convertir en el primer peruà a rebre el premi internacional Robert Merton, atorgat pel Comitè de Recerca #23 de l'Associació Sociològica Internacional.

## Referències

* ↑ 324cat. «Francisco Sagasti, tercer president del Perú en només set dies», 17-11-2020. [Consulta: 17 novembre 2020].
* 1 2 3 Lira Delcore, Ariana. «Quién es Francisco Sagasti, el próximo presidente de la República del Perú» (en castellà). El Comercio, 16-11-2020. [Consulta: 17 novembre 2020].
* ↑ Francisco Sagasti, liberado en Perú - La Nación, 24 de desembre de 1996
* ↑ «Entrevista a Susana Villarán - Desco».
# Jaume Clotet i Fabrés

* Aquest article tracta sobre el cofundador dels claretians. Si cerqueu el periodista i historiador, vegeu «Jaume Clotet i Planas».
Jaume Clotet i Fabrés (Manresa, 24 de juliol de 1822 — Gràcia, Barcelona, 4 de febrer de 1898) fou un prevere català, cofundador de la Congregació de Missioners Fills de l'Immaculat Cor de Maria o Claretians i impulsor pioner de la Llengua de signes catalana. Ha estat proclamat venerable per l'Església catòlica.

## Biografia

Nascut a Manresa, hi estudià al col·legi dels jesuïtes. Estudià Filosofia a la Universitat de Barcelona i Teologia al seminari de la mateixa ciutat. En 1839 anà al seminari de Vic a estudiar Teologia moral. Va haver de marxar a França i rebé el sotsdiaconat a Perpinyà en 1845 i fou ordenat sacerdot a Roma.
De nou a Vic, s'ocupà de la catequesi i fou nomenat vicari de Castellfollit del Boix i rector de Santa Maria de Civit. Hi començà el seu apostolat entre els sordsmuts, per als que publicà una gramàtica i el Catecismo de los mudos (1870). Volent implicar-se més en l'apostolat, parlà amb Antoni Maria Claret. Amb ell i quatre sacerdots més, en 1849 fundà la Congregació de Missioners Fills de l'Immaculat Cor de Maria. Fou superior de la Casa Missió de Vic en 1861 i secretari general de la congregació entre 1888 i 1895.
En 1868, però, hagué de marxar a l'exili a França. En 1870, a l'Abadia de Fontfreda, acompanyà el pare Claret, que morí en els seus braços. De nou a Espanya, continuà la seva tasca com a superior dels claretians. Escrigué una biografia d'Antoni Maria Claret (1882) i morí en 1898.

## Veneració

En 1960, les seves restes foren traslladades des del cementiri del Poblenou cap a l'església de l'Immaculat Cor de Maria de Barcelona. Mort en llaor de santedat, el seu procés de beatificació s'inicià a Barcelona i Vic el 10 d'abril de 1964. El 13 de maig de 1989, Joan Pau II el proclamà venerable.

## Bibliografia

* Breu biografia a La vanguardia (13-3-1960).
* «Jaume Clotet i Fabrés». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Referències

* ↑ «No és mímica, és llengua de signes» (en catalan), 13-09-2022. [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ «Goigs al venerable Jaume Clotet i Fabrés». [Consulta: 2022].
# Batalla de Narva (1704)

La batalla de Narva fou el segon setge del rus de la ciutat sueca de Narva durant la Gran Guerra del Nord, resultant la captura de la ciutat per part de Rússia el 9 d'agost de 1704 i la subsegüent massacre de tots els habitants suecs. Quatre anys després de la primera batalla de Narva, el Tsar Pere I de Rússia intentà una altra vegada la captura de Narva. Pere marxà amb 45.000 homes. La guarnició de Narva estava encapçalada pel Comandant Major-General Henning Rudolf Horn af Ranzien, i constava de 3.800 infants i 1.300 genets. Els russos feren un atac per tres fronts i després d'una llarga batalla prengueren Narva. El general Horn, uns quants oficials i un gran nombre de soldats suecs foren capturats, tenint 3.200 baixes aproximadament. Els russos, encara que venceren, patiren grans pèrdues - 13.000 homes durant el setge i l'atac final.

## Referències

* ↑ Dupuy, Richard Ernest; Dupuy, Trevor Nevitt. The encyclopedia of military history from 3500 B.C. to the present. 2a ed.. Harper & Row, 1986. ISBN 0-06-181235-8.
# GD

El GD fou un automòbil dissenyat pel pilot belga establert a Catalunya Gilbert Dutrieu i fabricat a Barcelona el 1924. No se'n coneixen gaire més dades.

## Referències

* ↑ Miguel Vidal, Ricard. Los motores aeroespaciales A Z (en castellà). Barcelona: L'aeroteca, 2012, p. 3.004. ISBN 978-84-612-7903-6.
# Clann na Talmhan

Clann na Talmhan (Fills de la Terra) fou un partit polític irlandès fundat el 1938 a Athenry (comtat de Galway), amb l'ambició de donar veu al Dáil Éireann als grangers irlandesos. El seu ideari incloïa la promoció dels petits agricultors, demanant al govern suport en les reclamacions de terres, desforestacions intensives i menor càrrega impositiva. El seu fundador i cap fou Michael Donnellan.
Es presentà per primer cop a les eleccions al Dáil Éireann de 1943, on guanyà 14 escons, que es van reduir a 11 el 1944. Donnellan va dimitir i fou substituït per Joseph Blowick. Participà en el primer govern de coalició de 1948-1951, en el que Donnellan fou secretari parlamentari i Blowick ministre de terres. Després de participar en el govern, va perdre pes específic i vots, que anaren al Fine Gael i al Fianna Fáil, alhora que van fer poc esforç per a ampliar la seva base militant més enllà del sud i oest del país. A les eleccions de 1961 només quedaven com a diputats Donnellan i Browick. Quan el primer va morir el 1964, el seu fill fou elegit diputat pel Fine Gael, i Blowick decidí no presentar-se a les eleccions de 1965, liquidant així el partit.

## Bibliografia

* Maurice Fitzgerald, 2000. "Ireland's European Integration, 1957 to 1966." In Protectionism to Liberalization: Ireland and the EEC, 1957 to 1966. Aldershot, UK: Ashgate. Còpia en accés obert
# Espuri Meli

Espuri Meli és el nom dels següents personatges:
* Espuri Meli (439 aC), ric cavaller romà plebeu que va lluitar contra els patricis el 439 aC
* Espuri Meli (tribú), tribú de la plebs el 436 aC
# Fritz Schäfer

Fritz Schäfer (Pirmasens, 7 de setembre de 1912 - Ludwigshafen, 15 d'octubre de 1973) va ser un lluitador alemany que va competir durant les dècades de 1930 i 1940. Combinà la lluita grecoromana i la lluita lliure.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en la competició del pes wèlter del programa de lluita grecoromana. En el seu palmarès també destaquen sis medalles al Campionat d'Europa de lluita, tres d'or i una de plata en estil grecoromà i una d'or i una de plata en estil lliure. A nivell nacional aconseguí catorze títols alemanys, vuit en estil grecoromà (1934-35, 1937-40 i 1942-43) i sos en estil lliure (1935, 1937-38, 1940 i 1942-43).
Durant la Segona Guerra Mundial va lluitar al nord d'Àfrica, on fou donat per desaparegut. En realitat havia estat fer presoner pels francesos el 1943. Un cop alliberat es va unir a la Legió Estrangera i va lluitar a Indoxina i Algèria. El 1972 va tornar indigent a Alemanya, on havia estat donat per mort. Va morir un any després.

## Bibliografia

* Wolfgang Kauer: Jenseits von Afrika mit Hunden gehaust. Warum Ausnahme-Athlet Fritz "Spitzer" Schäfer vor über 30 Jahren als verschollen galt. (Rückblende; 1.) In: Die Rheinpfalz. [Teilausgabe:] Ludwigshafener Rundschau, Nr. 275 vom 6. Agost 2005, Lokalsport.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Fritz Schäfer». [Consulta: 5 agost 2022].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 5 agost 2022].
# Baradat-Esteve

* Per a altres significats, vegeu «Baradat-Esteve (motor)».
Baradat-Esteve fou una marca catalana d'automòbils, fabricats el 1922 a Barcelona per l'empresa Cortina, Baradat y Esteve. Fundada pels enginyers Claudi i Carles Baradat, amb el suport dels financers Cortina i Frederic Esteve, l'empresa va tancar aquell mateix any després d'haver produït un total de dotze unitats del seu únic model. L'únic model Baradat-Esteve fou exhibit al Saló de l'Automòbil de Barcelona de 1922. D'aspecte convencional, el vehicle muntava però un motor radial, obra dels germans Baradat, que s'havia fet servir abans com a motor d'aviació. El motor cubicava 2.000 cc i lliurava 110 CV.

## Referències

* ↑ Suman-Hreblay, Marián. Automobile Manufacturers Worldwide Registry (en anglès). Jefferson (NC): McFarland & Company, 2000. D.L. B. 14.169-1990. ISBN 978-0786409723.
# Frigil canyella

La frigil canyella (Donacospiza albifrons) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) i única espècie del gènere Donacospiza Cabanis, 1851.

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb herba a prop de l'aigua de les terres baixes del nord de Bolívia, sud-est del Brasil, Paraguai, Uruguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Frigil canyella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Clarias intermedius

Clarias intermedius és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Characidium bolivianum

Characidium bolivianum és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Madeira a Bolívia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium bolivianum». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)