OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ryder (cràter)

Ryder és un cràter d'impacte situat a la cara oculta de la Lluna. Està ubicat en una zona de material de la superfície d'albedo superior a l'est de la parella de cràters formada per Roche i Pauli, més grans. El nom d'aquest cràter que es va aprovar oficialment a l'assemblea general de la UAI del 2006.
* Rodalies de Ryder, situat sobre la zona d'albedo més clar propera al centre de la imatge (Imatge LRO)
* Imatge presa per la sonda SELENE
* Imatge de la missió Lunar Orbiter 3 (Ryder al centre)
Aquest cràter circular amb vores erosionades es troba al sector oriental del contorn d'una formació més gran, molt probablement les restes d'un antic impacte desgastat. A menys d'un diàmetre a l'oest de Ryder hi ha el cràter satèl·lit de 24 km de diàmetre Pauli E. Ryder és un impacte oblic, amb una peça coherent amb la morfologia de les capes que conformen l'escorça lunar, situada al costat del costat oriental del cràter.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Roedgen

Roedgen (en luxemburguès: Riedgen; en alemany: Roedgen) és una vila de la comuna de Reckange-sur-Mess del districte de Luxemburg al cantó d'Esch-sur-Alzette. Està a uns 8 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Roedgen». [Consulta: 20 setembre 2015].
# Rongo

Rongo és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 7.33 ° de latitud nord i 352.89 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 68 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el tres de juliol del 2015 i fa referència a Rongo, déu de l'agricultura dels maorís.

## Referències

* ↑ "Rongo". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Roni Dalumi

Roni Dalumi, en hebreu: רוני דלומי, és una cantant israeliana nascuda a Omer el 15 de setembre de 1991, guanyadora de la setena edició de Kojav nolad (Neix un estel), malgrat rebre dures crítiques dels jutges durant tot el programa.
Dalumi va començar a cantar quan tenia 12 anys, després de 7 anys ballant en la Companyia de ball Bat-Dor a Beerxeba. Va ser coronada pels mitjans del sud d'Israel com a Estel prometedor del sud. Com ella rememora, quan li va dir a la seva família que volia ser cantant ells es van sentir malament per ella perquè no sabien que ella podia fins i tot compondre cançons.
Va participar en diversos concursos a Israel i a l'estranger, obtenint el primer lloc en cada ocasió, i va participar en "Shir Nolad", un festival de cançó infantil, en 2006.
Dalumi està treballant actualment en el seu primer senzill amb el guanyador de la sisena edició de Kojav Nolad, Irael Bar-On i protagonitzarà una comèdia de situació inspirada en Hanna Montana. La sèrie que es dirà "El programa de Roni Dalumi" i està produït pels productors Kojav Nolad i Dalumi s'interpretarà a si mateixa.

## Referències

* ↑ Ronni Dalumy wins 7th 'Star is Born'
* ↑ אל תקרא לי מותק Maariv by Li-or Averbach
* ↑ בקרוב: המופע של רוני דלומי Mako, be Yoni Prat
# Sant Salvador de Toló (església)

L'església parroquial de Sant Salvador de Toló és l'església principal de l'antic terme de Sant Salvador de Toló. Pertany al terme municipal de Gavet de la Conca. Manté en teoria el seu caràcter de parroquial, però en realitat depèn de la parròquia de Vilamitjana, com les altres parròquies del terme al qual pertany.
És esmentada ja el 1088, quan Ermengol IV d'Urgell i la seva muller Adelaida donen aquesta església a la canònica de Santa Maria de Solsona. Aquesta donació fou confirmada el 1097 pel papa Urbà II. Tanmateix, a ran de la consagració de la nova església de Solsona, el 1163, el bisbe d'Urgell manifesta la voluntat de mantenir dins del seu bisbat la jurisdicció de Sant Salvador de Toló.
Tenim notícies del 1526: el rector era Antoni Roger, i del 1758: en depenien l'església sufragània de Sant Vicenç de Toló i la capella de Sant Roc de Mata-solana.
De l'obra romànica a penes en queda res més que algunes filades de pedra de la façana meridional, on sembla conservar-se les restes d'una finestra en forma de creu.

## Bibliografia

* CASES I LOSCOS, Maria-Lluïsa. "Sant Salvador de Toló", a El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8) ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rumba cubana

La rumba cubana és la rumba més coneguda a nivell internacional.
És el fruit del mestissatge del Guaguancó, eminentment afrocaribeny, amb algunes pinzellades adquirides del folklore de l'Espanya meridional.

## Vegeu també

* Rumba catalana
# Roncone

Roncone (alemany: Rungaun o Ronkan) és una antiga comune (municipi) a Trentino dins la regió italiana del nord Trentino - Alto Adige/Südtirol, localitzat aproximadament a 35 quilòmetres a l'oest de Trento. El 31 desembre 2004, tenia 1438 habitants i una àrea de 29.4 quilòmetres quadrats.
Roncone limitava amb els municipis següents: Daone, Tione di Trento, Bondo, Breguzzo, Praso i Lardaro.
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb els municipis de Breguzzo, Lardaro i Bondo creant així el nou municipi de Sella Giudicarie, del qual actualment és una frazione.

## Referències

* ↑ Demografia i altres estadístiques a l'Institut Nacional d'Estadística Italià (Istat)
# Róvenka (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Rovenka».
Róvenka (en ucraïnès i en rus: Ровенка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 369 habitants. Pertany al districte rural de Sovetski. Fins al 1948 el municipi es deia Kirk-Nemetski.

## Referències

* ↑ «Численность населения Крымского федерального округа, городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений.». Федеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Roure (Torí)

Roure (italià Roure, piemontès Rore) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 966 habitants. Està situat a la Vall Chisone, una de les Valls Occitanes. Forma part de la Comunitat Muntanyenca Vall Chisone i Vall Germanasca. Limita amb els municipis de Bussoleno, Coazze, Finistrèlas, Massello, Mattie, Peirosa, Perrero i San Giorio di Susa.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Rino Tron | Llista cívica |
# SLUC Nancy Basket

Stade Lorrain Université Club Nancy, conegut popularment per l'abreviatura SLUC Nancy, és un club de bàsquet masculí francés fundat el 1967 que competeix en la Pro B, la segona divisió francesa. Amb seu oficial a Nancy, disputa els seus partits al Palais des Sports Jean Weille, amb capacitat per a 6.027 persones.

## Història

El club va ser fundat el 1967 per Pierre Rebourgeon, redactor esportiu del diari L'Est Républicain. Començà jugant en categories inferiors fins que el 1994 aconseguí l'ascens a la Pro A. El seu primer gran èxit es va produir el 2002, quan guanyà la Copa Korać. El 2008 guanyarien per primera vegada la lliga francesa, i el 2011 aconseguirien el seu segon títol en aquesta competició.
Ha comptat entre les seues files amb jugadors famosos com Cyril Julian, Pat Durham, Nicolas Batum o Florent Pietrus.

## Posicions en Lliga

| Temporada | Nivell | Lliga | Pos. | Copa de França | Altres competicions | Altres competicions |
| 2011–12 | 1 | Pro A | 5º | Quarts de final | Eurolliga | FG |
| 2012–13 | 1 | Pro A | 14º | Setzens de final | FIBA EuroChallenge | FG |
| 2013–14 | 1 | Pro A | 4º | Finalista | | |
| 2014–15 | 1 | Pro A | 7º | Setzens de final | Eurocup | L32 |
| 2015–16 | 1 | Pro A | 16º | Huitens de final | Eurocup | FG |
| 2016–17 | 1 | Pro A | 17º | Huitens de final | | |
| 2017-18 | 2 | Pro B | 7º | Ronda de 64 | | |
| 2018-19 | 2 | Pro B | 5º | Huitens de final | | |

## Jugadors destacats

| Nicolas Batum Joseph Gomis Vincent Masingue Cyril Julian Christophe Lion Maxime Zianveni Fabien Dubos Hervé Dubuisson Éric Cérase Ismaïla Sy Ahmadou Keita Steed Tchicamboud Florent Pietrus T.J Parker Michel Morandais Adrien Moerman Alando Tucker Marcellus Sommmerville Marcus Slaughter Jamal Shuler Derek Raivio | Austin Nichols James Banks Keith Jennings Stevin Smith Mike James Jimmy Oliver Tremell Darden Torrell Martin John Linehan Rob Kurz Clevin Hannah Zabian Dowdell Randal Falker Vaughn Duggins Kim English Devin Booker Darius Adams Marcus Banks Cedrick Banks Meir Tapiro Akinlolu Akingbala | Branko Milisavljević Alhaji Mohammed Todor Stoykov Abdel Kader Sylla Willie Deane Maurice Bailey JoJo García Jean-Michel Mipoka Nobel Boungou Colo Moussa Badiane Victor Samnick Pat Durham Tariq Kirksay Derrick Lewis Ricardo Greer Jeff Greer Marques Green Pape-Philippe Amagou Hervé Touré Bandja Sy |

## Palmarés

* Leaders Cup: 2005
* Copa Korać: 2002
* Campió de la Lliga Francesa: 2008, 2011
* Supercopa de Bàsquet de França: 2008, 2011

## Enllaços externs

* SLUC Nancy Basket - Lloc web oficial
* Pàgina del Nancy a Eurobasket.com
# Xesús Rábade Paredes

Xesús Rábade Paredes (Seixas, Cospeito, Lugo, 1949) és un poeta, narrador i estudiós de la literatura.
Va estudiar la carrera de lletres a la Universitat de Santiago i va ser professor de gallec en l'ensenyament secundari. Membre fundador del PEN Clube de Galicia, Rábade Paredes ha publicat nombrosos llibres com Saraverde (1988), Branca de Loboso (1991), A palabra secreta (1989) o As sombras do barroco (1994), obtenint diversos premis. Va ser guardonat amb el Premi Galícia pels llibres No aló de nós i Morrer en Vilaquinte, elaborats conjuntament amb la seva esposa, Helena Villar Janeiro. També va rebre el XIII Premi Esquío amb el recull de poemes Poldros de música (1993). El 2006 va rebre el Premi Blanco Amor de novel·la llarga per l'obra Mentres a herba medra (2007).
Considerat com un poeta destacat del realisme social gallec, en les seves darreres publicacions poètiques la temàtica dominant és l'amor i l'erotisme.
# Manaquí de Wied

La manaquí de Wied (Neopelma aurifrons) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes del sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Manaquí de Wied». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ BirdLife International. «Wied's Tyrant-manakin. Neopelma aurifrons». Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura. Rev. 20/02/2023 (anglès)
# Nasir Mirza

Nasir Mirza (mort el 1515) fou un príncep timúrida, germà petit de Baber.
Devia ser molt jove quan Baber va recollir la successió del pare Umar Shaykh II a Andijan (juny de 1494). Quan Baber va perdre el poder a Andijan en favor del seu germà Jahangir Mirza i de fet del beg Sultan Ahmad Tambal, mentre estava absent a Samarcanda (octubre de 1497 a febrer de 1498), no se l'esmenta encara (llavors Baber tenia 16 anys i Nasir era més jove, enmig encara hi havia el germà Jahangir Mirza). El 1501 Baber va recuperar Andijan breument però al marxar a Samarcanda el 1502 el governador d'Andijan Ali Dost Toghai va passar la seva lleialtat a Sultan Ahmad Tambal i a Jahangir. Aquest darrer no era deslleial al seu germà sinó que era utilitzat pels begs en la lluita pel poder, i l'havien triat per ser més manejable que Baber, però es va poder escapar del seu beg a la tardor del 1502 quan es va reunir amb el seu germà i probablement llavors Nasir Mirza també va passar a les petites forces d'aquest que rondaven per les muntanyes.
Quan a l'octubre de 1504 Baber va conquerir Kabul li va donar el govern de Ningnahar. Com que hi havia molts a obtenir prebendes i Baber tenia pocs recursos, va fer una expedició (una ràtzia més aviat) al Sind, però Nasir no el va acompanyar i va emprendre una campanya pel seu compte contra la vall del Nur que fou un desastre. El febrer de 1505 es va incorporar a les forces rebels del Badakhxan dirigides per Mubarak Shah, Zubayr Raghi, Jahangir Shah i Muhammad "el mestre d'armes", que el van acceptar amb els braços oberts, i l'estiu l'havien coronat com a rei del Badakhxan; els uzbeks foren derrotats a Shakdan. Però al cap d'uns mesos van esclatar dissensions entre Nasir i els caps rebels i el 1507 aquestos van reunir forces que van avançar pel riu Kotcha i van derrotar a Nasir Mirza a Khamchan (moderna Kuri a 5 km a l'oest de Fayzabad). Nasir va fugir i va arribar a Kabul amb menys de 40 homes.
Després de la conquesta de Kandahar el mateix 1507, Baber li va donar el govern de la ciutat, però les forces locals van fugir al cap d'uns mesos davant els arghuns aliats als uzbeks i Nasir va tornar a Kabul (1508). Llavors fou governador de Gazni on el seu germà Jahangir Mira havia mort feia poc. El 1511 Baber va marxar de Kabul i li va encomanar el govern en la seva absència, que va durar tres anys. Al retorn de Baber al començament del 1514 Nasir Mirza va retornar al govern de Gazni sense posar el menor problema a Baber.
Va morir a Gazni el 1515 i a la seva mort va esclatar una revolta popular de la que no se'n saben les causes però que tenia un ampli suport popular i social, incloent als mongols, a mercenaris mongols que antigament havien lluitat contra Baber, i antics fidels de Baber encapçalats per Mulla Baba de Pashagar (que durant les absències de Baber de Kabul per campanyes, havia governat en alguns moments i era de la seva màxima confiança). Baber hi va anar amb algunes forces i va rebre un contingent de Qambar Ali ibn Qasim Beg, governador de Kunduz, per ajudar-lo, i va derrotar els rebels; molts van fugir a Kaixgar i altres foren fets presoners.

## Referències

* Babur-nama
# Oreophryne jeffersoniana

Oreophryne jeffersoniana és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Oreophryne jeffersoniana. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Noces de platí

Noces de platí és el nom amb què es coneix el setanta-cinquè aniversari d'un casament. Venen de les noces de plata (25 anys), les noces d'or (50 anys) i les noces de diamant (60 anys).

## Referències

* ↑ «noces». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Espinal i Farré, Maria Teresa. Universitat Autònoma de Barcelona. Diccionari de sinònims de frases fetes, 2004, p. 159. ISBN 84-490-2346-7 [Consulta: 16 juliol 2018].
# Northampton (desambiguació)

«Northampton» té aquests significats:

## Geografia

* Northampton, població comercial i districte local al comtat de Northamptonshire, Anglaterra
* Northampton (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts
* Northampton (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York
* Comtat de Northampton (Pennsilvània), comtat dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
# Obrer i Dona del Kolkhoz

Obrer i Dona del Kolkhoz (rus: Рабочий и колхозница; transliterat: Rabotxi i kolkhoznitsa) és una estàtua de 24,5 metres, feta en acer inoxidable, de l'escultora soviètica Vera Mukhina el 1937. L'escultura és un clar exemple de l'estil realista soviètic, així com d'estil Art Deco. L'obrer sosté en alt un martell i la dona del kolkhoz sosté una falç, formant el símbol soviètic de la falç i el martell.
L'escultura va ser creada originalment per ser la peça central pel pavelló soviètic (creat per l'arquitecte Boris Iofan) de l'Exposició Internacional de París de 1937. Els organitzadors havien situat els pavellons soviètic i alemany un davant de l'altre, travessats per l'avinguda de peatons principal del Palau de Chaillot a la riba nord del Sena. Albert Speer, encarregat del disseny del pavelló alemany, va obtenir un esborrany confidencial del pla soviètic durant una inspecció del lloc de la fira. Va quedar impressionat per "una parella de figures... marxant triomfants cap al pavelló alemany" i dissenyà una resposta arquitectònica al gegantí grup escultòric.
Mukhina s'inspirà en el seu estudi dels clàssics Tiranicides, la Victòria alada de Samotràcia, la Marselesa, a més del grup escultòric de François Rude de l'Arc de Triomf per donar una confiada composició de realisme socialista a París. El simbolisme de les dues figures, avançant de l'est a l'oest, no va passar pas desapercebut als espectadors.
Encara que Mukhina afirmà que volia "que l'escultura havia de continuar la idea inherent de l'edifici, i que era una part inseparable de l'estructura", després de l'exposició l'escultura va passar molt de temps exposada a l'entrada del que ara és el Centre Panrus d'Exposicions, anteriorment l'Exposició de les fites de l'economia nacional de l'URSS a Moscou.
El 1941, gràcies a l'escultura Mukhina va rebre un dels primers Premis Stalin
L'escultura va ser retirada del seu lloc per ser restaurada el 2003, per ser preparada per a l'Expo 2010. Es planejà el seu retorn pel 2005, però com que l'Exposició Universal va ser concedida a Xangai i no pas a Moscou, el procés de restauració s'anà retardant per raons de finançament..
Al cinema, Obrer i Dona del Kolkhoz va ser triada el 1947 per ser el logotip dels estudis Mosfilm. Pot veure's als crèdits d'obertura de Red Heat, a més de molts altres films soviètics i post-soviètics produïts pels estudis Mosfilm.

## Galeria

* Obrer i Dona del Kolkhoz va ser commemorada entre les obres d'art més destacades del segle XX a aquest segell rus de 2000.

## Referències

* ↑ Erinnerungen,, Albert Speer
* ↑ Art and Power: Europe under the dictators, 1995, ISBN 1853321486
* ↑ Art and Power: Europe under the dictators, 1995, ISBN 1-85332-148-6
* 1 2 Totalitarian Art, Golomstock, 1990 ISBN 0002721694
* ↑ Arkhitekturnaya gazeta, 28 February 1938
# Ogiva

«Ogiva» té aquests significats:
* Ogiva o arc ogival, arc típic de l'arquitectura gòtica
* Ogiva (arma), part davantera d'un projectil
* Ogiva (estadística), gràfica associada a una distribució de freqüència
# Oriol Alsina i García

Oriol Alsina Garcia (Arenys de Mar, 19 de febrer del 1967) és l'entrenador de la Unió Esportiva Llagostera. Durant diversos anys va ser director esportiu i segon entrenador d'aquest equip, al costat de l'entrenador Lluís Carrillo Millan. Com a jugador de futbol va passar per Arenys, Rubí, Vilassar, CF Balaguer, Vidreres, Sils, Arbúcies i UE Llagostera. Com a entrenador o director esportiu va aconseguir diversos ascensos amb el Llagostera, fins que el 2014 l'equip assolí la segona divisió del futbol espanyol. Fitxà com a secretari tècnic del Girona FC l'estiu de 2014, però després d'unes desavinences amb la directiva tornà al Llagostera. Al mes d'octubre del 2014 el Llagostera destituí l'entrenador Santiago Castillejo Castillejo, i el tàndem entre Oriol Alsina i Lluís Carrillo Millan, els mateixos que van aconseguir diversos ascensos en el passat, agafaren l'equip.

## Referències

* ↑ Ciurana, E. «Alsina serà l'entrenador». L'Esportiu, 28-07-2015.
* ↑ «Cos tècnic». http://www.uellagostera.com/. UE Llagostera. Arxivat de l'original el 27 d'octubre 2014. [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ Brugués, Marc «Oriol Alsina: «No cobro per entrenar el Llagostera»». Diari de Girona, 2012 [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ Roura, Jordi «Oriol Alsina s'ho repensa i deixarà el Girona per tornar al Llagostera». Diari de Girona, 01-07-2014 [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ «El trident Lluís Carrillo, Oriol Alsina i Óscar Álvarez es fa càrrec del Llagostera». Esport3, 22-10-2014 [Consulta: 27 octubre 2014].
# Oteiza (llinatge)

El llinatge dels Oteiza era un llinatge aragonès d'origen navarrès.

## Armes heràldiques

Desconegudes.

## Llista dels Oteiza

* Aznar Fortunyones, senyor relacionat amb Sanç III de Navarra y a Garcia IV Sanxes III de Navarra
* Eximén Aznárez d'Oteiza (fill)
* Aznar Ximénez d'Oteiza (fill)
* Guillem Aznárez d'Oteiza (fill de l'anterior)
* Ximeno Aznárez d'Oteiza (germà de l'anterior)
* Lope Aznárez d'Oteiza (germà de l'anterior)
* Martín Guillem d'Oteiza (fill de Guillem Aznárez d'Oteiza)
* Pero López d'Oteiza (fill de Lope Aznárez d'Oteiza) casat amb Sancha Robert
* Lope Guillem d'Oteiza (fill de l'anterior)
* Martín Pérez d'Oteiza (germà de l'anterior)
* Ximeno Pérez d'Oteiza (germà de l'anterior)

## Bibliografia

* Jerónimo Zurita: Anales de la Corona de Aragón (Ed. 1562-1580) (castellà)
* Linajes feuales y estructuras señoriales en Aragón (castellà)
# Xesús Cañedo Valle

Xesús Cañedo Valle (Gijon, 9 de desembre de 1958) és un polític asturià, secretari general i fundador del Partíu Asturianista, i estudiós d'Astúries i la seva cultura amb obres com el "Refraneru Asturianu" amb el també asturianista Xuan Xosé Sánchez Vicente. Va ser a més un dels fundadors i membre del Conceyu Nacionalista Astur entre 1976 i 1981. És llicenciat en Dret.

## Bibliografia

* Refraneru Asturianu (2002) Editorial Trabe, ISBN 9788480532310
* El Gran Libro de la Mitología Asturiana (2003) Editorial Trabe, ISBN 9788480532686
* Dende Roma hasta Internet (seis visiones d'Asturies) (2000) Fundación Nueva Asturies

## Referències

* ↑ Partíu Asturianista, 25 años en la encrucijada, La Nueva España, 31 de maig de 2010

## Vegeu també

* Partíu Asturianista
* Asturianisme polític
* Nacionalisme asturià
* Regionalisme asturià

## Enllaços externs

* Xuan Xosé Sánchez Vicente y Xesús Cañedo Valle acaben de publicar la 2ª edición del "Refraneru asturianu" a falar y lleer.