OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cooperativa de la Colònia Güell

La Cooperativa de la Colònia Güell és un edifici inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici que es mou entre la tendència historicista i el modernisme industrial, de planta rectangular amb un petit pati interior. Té dues plantes i unes golfes simulades. Els materials són els tradicionals del modernisme, maó arrebossat i vist, teula àrab, combinen bé amb els balcons del primer pis i l'ampla sanefa sota el ràfec que li donen un aire neomedieval. A la planta baixa, a la part que fa magatzem hi té algunes finestres tapiades. Tota la planta noble fa les funcions de local social. Cal destacar el ritme de balcons i finestres del primer pis, en harmonia amb les portes i finestres dels baixos.

## Història

Un dels elements més notables en totes les colònies industrials de finals del segle xx era la cooperativa, un dels dos eixos de la vida domèstica. Per tant, era lògic que a l'hora de projectar-lo s'hi volgués donar el relleu adequat, tant per dimensions com en la part tocant a l'estètica externa i funcionalitat. Aquest és un edifici que sense perdre la línia arquitectònica dominant a la Colònia Güell destaca per la seva alçada i l'harmoniosa decoració del maó vist.
Als anys 1980 feia les funcions de magatzem i comerç d'alimentació i el primer pis de local social. Actualment, acull l'Oficina d'Informació i l'exposició permanent de la Colònia, on destaca una reproducció de la maqueta estereostàtica de l'església ideada per Gaudí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cooperativa de la Colònia Güell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Colònia Güell: Cooperativa». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Colònia Güell: Cooperativa». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Sjarhej Baroŭski

Sjarhej Baroŭski (Minsk, 29 de gener de 1956) és un exfutbolista belarús de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou 21 cops internacional amb la selecció de la Unió Soviètica amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dinamo Minsk.
Trajectòria com a entrenador:
* 1989–1994: Molodechno
* 1994–1996: Selecció de Belarús
* 1997–1998: Ventspils
* 1998–1999: Sheriff Tiraspol
* 1999–2000: Selecció de Belarús
* 2002: Torpedo-MAZ Minsk
* 2003–2004: FBK Kaunas
* 2004: Metalurh Zaporizhya
* 2004: Belshina Bobruisk
* 2005: Vėtra
* 2006: Dinamo Brest
* 2009–2010: SKVICH Minsk
* 2010–2011: Vitebsk
* 2011–2012: SKVICH Minsk
* 2012–2013: Kazakhstan sub-21
* 2014–2015: Shakhtyor Soligorsk
* 2016–2017: Dinamo Minsk

## Referències

* ↑ «Profile (in Russian)». Arxivat de l'original el 2021-02-03. [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ Sjarhej Baroŭski a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Сергей Боровский покинул пост главного тренера минского "Динамо"‚ football.by, 2 maig 2017
# Interès públic

L'interès públic, també anomenat interès general, és tot allò que, per consens, es comparteix i considera com a útil, valuós i fins i tot vital per a una societat, fins a l'extrem d'obligar a l'Estat, com una de les seves finalitats constitucionals, a titulitzar-ho en benefici de tots els ciutadans. Per aquest imperatiu, l'acció política i legislativa no pot tenir com a objectiu la consagració d'interessos particulars.
Segons Sánchez Morón, la noció d'interès públic és un correlat de la separació teòrica entre Estat i societat, base del constitucionalisme liberal, així com de la divisió entre Dret públic i privat, que té les seves arrels en el Dret romà. L'interès públic és aquell, en el qual la seva gestió i tutela està encomanada, directament o indirecta als poders públics. Constitueix l'antítesi dels interessos particulars o privats, propis dels individus i dels grups socials de lliure creació.
La jurisprudència ha conformat una concepció coherent, però no precisa, de la noció d'interès públic. Coherent perquè compleix una funció única, mancada de precisió perquè opera sobre una àmplia diversitat de continguts. Junt amb els interessos públics tradicionals, com ara la garantia del funcionament dels serveis públics, la preservació de l'ordre públic en totes les seves manifestacions, la protecció del medi ambient, han aparegut nous interessos d'abast general: l'interès públic social, l'interès públic econòmic i més recentment l'interès públic tecnològic representat pels estàndards oberts. Aquests nous interessos, exigeixen ampliar l'àmbit d'aplicació del concepte.

## Referències

* ↑ «Interés público». [Consulta: 24 agost 2021].
* ↑ «Significado de Interés» (en castellà). [Consulta: 24 agost 2021].
* ↑ «What does public interest mean?». [Consulta: 24 agost 2021].

## Vegeu també

* El fenomen Nimby

## Bibliografia

* Enciclopedia Jurídica básica, Civitas. Madrid 1995, pàgs. 3658-3661
# Kepler-619c

Kepler-619c és un planeta extrasolar que forma part d'un sistema planetari format per almenys dos planetes. Orbita l'estel denominat Kepler-619. Va ser descobert l'any 2016 per la sonda Kepler per mitjà de trànsit astronòmic.

## Referències

* 1 2 Jason F. Rowe «False positive probabilities for all Kepler objects of interest: 1284 newly validated planets and 428 likely false positives» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 10-05-2016, pàg. 86–86. DOI: 10.3847/0004-637X/822/2/86.
* ↑ «Transit Timing Variations and linear ephemerides of confirmed Kepler transiting exoplanets». Research in Astronomy and Astrophysics, 3, 2019, pàg. 041. DOI: 10.1088/1674-4527/19/3/41.
* ↑ Jennifer van Saders «Revised Radii of Kepler Stars and Planets Using Gaia Data Release 2» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 16-10-2018, pàg. 99. DOI: 10.3847/1538-4357/AADA83.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet Kepler-619 c» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «El sistema planetari Kepler-619 està compost almenys per dos planetes.». Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Planeta Kepler-619 c». The Extrasolar Planet Encyclopaedia.
# Estació d'Ailly-sur-Noye

L'estació d'Ailly-sur-Noye és una estació ferroviària situada al municipi francès d'Ailly-sur-Noye (al departament del Somme).
És servida pels trens del TER Picardie.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Amiens | Dommartin-Remiencourt | TER Picardie | La Faloise | Paris-Nord |
# Cooperativa de Consum la Protectora

La Cooperativa de Consum la Protectora és un edifici eclèctic del municipi de Cassà de la Selva (Gironès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici urbà organitzat a partir d'unificar dues construccions anteriors. La façana manté el caràcter urbà amb tot el repertori formal romànic propi de l'època. Destaquem el guardapols amb decoracions de motius florals i geomètrics, així com el coronament de les façanes amb balustrada, cornisa i mènsules. La façana és arrebossada totalment. L'edifici és d'estructura metàl·lica amb pilar central que suporta les jàsseres i el forjat de revoltons de rajola.

## Història

L'edifici es troba inserit en el context de major esplendor de la indústria del suro, que comportà l'aparició industrial, habitatges així com cooperativa de consum. Va deixar de funcionar a principis dels anys 60 del s. XX. Hi havia queviures i magatzems de cereals.

## Referències

* 1 2 «Societat Cooperativa de Consum». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Sjef van Run

Jozephus Johannes Antonius Franciscus "Sjef" van Run (12 de gener de 1904 - 17 de desembre de 1973) va ser un jugador de futbol neerlandès que jugava com a defensa. Va jugar representant els Països Baixos a la Copa del Món de la FIFA de 1934. També va jugar al PSV Eindhoven, on va participar en 359 partits de lliga entre 1926 i 1942. Va formar part de la selecció dels Països Baixos als Jocs Olímpics d'estiu de 1928, però no hi va jugar cap partit.

## Referències

* ↑ 1934 FIFA World Cup Italy
* ↑ «Sjef van Run stoere back» (en neerlandès). PSV.nl. Arxivat de l'original el 5 de juliol 2013. [Consulta: 5 agost 2013].
* ↑ «Sjef van Run». Olympedia. [Consulta: 14 setembre 2021].
# Josep Lluís Grau Vallès

Josep Lluís Grau Vallès (Puertomingalvo, 26 de març de 1956) és un mestre i polític valencià, diputat al Congrés dels Diputats en la X Legislatura i actualment senador al Senat espanyol.
Graduat en magisteri per l'Escola de Magisteri de Castelló i llicenciat en humanitats en la Universitat Jaume I. Ha estat militant del STEPV i de la UGT del País Valencià. Membre també del PSPV-PSOE, n'ha estat secretari general de Castelló de 2008 a 2012. Fou escollit regidor de l'ajuntament de Castelló de la Plana a les eleccions municipals espanyoles de 2007 i 2011.
En juny de 2015 va substituir en el seu escó Ximo Puig, qui havia estat elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 2011, per haver estat nomenat president de la Generalitat Valenciana. Ha estat portaveu adjunt de la Comissió d'Educació i Esport i vocal de la Comissió d'Ocupació i Seguretat Social. Des de les eleccions generals de 2015 és senador per la circumscripció de Castelló.

## Referències

* ↑ «Currículum». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 28 agost 2015].
* ↑ Llegan al Congreso los sustitutos de Uxue Barkos y Ximo Puig, Europa Press, 9 de juny de 2015
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ «Fitxa del Senat».
# Kepler-62d

Kepler-62d és un exoplaneta que orbita l'estel Kepler-62. És el més gran i el tercer més interior del sistema planetari d'aquesta estrella, amb una mida d'aproximadament dues vegades el diàmetre de la Terra. Va ser trobat utilitzant el mètode del trànsit, en el qual es mesuren les fluctuacions que un planeta causa en creuar davant la seva estrella des del punt de vista de la Terra. El seu flux estel·lar és 15 ± 2 vegades el de la Terra.

## Vegeu també

* Kepler-62
* Exoplaneta
* Llista d'estrelles amb planetes extrasolars confirmats
* Missió Kepler

## Referències

* 1 2 Lars A. Buchhave «Kepler-62: a five-planet system with planets of 1.4 and 1.6 Earth radii in the habitable zone» (en anglès). Science, 6132, 18-04-2013, pàg. 587-590. DOI: 10.1126/SCIENCE.1234702.
* 1 2 3 Afirmat a: The Kepler Giant Planet Search. I: A Decade of Kepler Planet-host Radial Velocities from W. M. Keck Observatory. Indicat a la font segons: NASA Exoplanet Archive. Data de publicació: 2024. DOI: 10.3847/1538-4365/AD0CAB.
* ↑ «Transit Timing Variations and linear ephemerides of confirmed Kepler transiting exoplanets». Research in Astronomy and Astrophysics, 3, 2019, pàg. 041. DOI: 10.1088/1674-4527/19/3/41.
* ↑ Lars A. Buchhave «Kepler-62: a five-planet system with planets of 1.4 and 1.6 Earth radii in the habitable zone» (en anglès). Science, 6132, 18-04-2013, pàg. 587-590. DOI: 10.1126/SCIENCE.1234702.
* ↑ «A statistical reconstruction of the planet population around Kepler solar-type stars» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 2015, pàg. 180. DOI: 10.1088/0004-637X/799/2/180.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Identificador Extrasolar Planets Encyclopaedia d'exoplaneta: d/ Kepler-62 d. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ «Planet Kepler-62 d» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system Kepler-62 hosts at least 5 planets.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].
* 1 2 Borucki, William J. [et al]. «Kepler-62: A Five-Planet System with Planets of 1.4 and 1.6 Earth Radii in the Habitable Zone». Science Express, 18-04-2013. DOI: 10.1126/science.1234702 [Consulta: 18 abril 2013].
Sistema planetari Kepler-62 :
Kepler-62b · Kepler-62c · Kepler-62d · Kepler-62e · Kepler-62f :
# Mahler (cràter)

Mahler és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 104 km de diàmetre. Porta el nom del compositor austríac Gustav Mahler (1860-1911), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Mahler». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 14 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Jhaknauda

Jhaknauda fou un antic estat tributari protegit de l'Índia, un dels jagirs de Jhabua regit per un umrao tributari. La capital era la població de Jhaknauda a uns 24 km de Sardapur i a 38,5 km al nord-est de Jhabua (ciutat). El thakur governant era un dels nou principals umraos. Els ingressos s'estimaven en 1.000 lliures a l'any i pagava un tribut de 311 lliures a l'estat d'Indore (Holkar).

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Festival Llatinoamericà de Cinema de Quito

El Festival Llatinoamericà de Cinema de Quito (FLACQ) és un esdeveniment anual cinematogràfic a Quito, l'Equador. La seva primera edició es va realitzar l'any 2013.
Té com a missió promoure el desenvolupament del cinema llatinoamericà. El festival compta amb al voltant de 14.000 espectadors cada any, segons la Casa de la Cultura Ecuatoriana. Les mostres es realitzen en diversos seus com el Teatro Nacional Casa de la Cultura Ecuatoriana, Sala de Cine Alfredo Pareja, Teatre Universitari de la Universitat Central de Ecuador, Cumandá Parque Urbano, Teatro Capitol, Flacso Cine y Ocho y Medio.

## Premis

Hi ha una competència llargmetratge llatinoamericà i una en la categoria curtmetratge nacional amb premis econòmics.

### Guanyadors

| Any | Millor pel·lícula llatinoamericana | Millor pel·lícula equatoriana |
| 2013 | Vot del públic: Elefante blanco | Mejor no hablar de ciertas cosas |
| 2015 | Premi del jurat: El evangelio de la carne Vot del públic: Conducta | Silencio en la tierra de los sueños |
| 2016 | Premi del jurat: Boi Neon Vot del públic: Un secreto en la caja | Un secreto en la caja |
| 2017 | Premi del jurat: Arábia Vot del públic: Translúcido | llargmetratge: Alba i Quitojotes Negros curtmetratge: Día de la ceniza |
| 2018 | Premi del jurat: La casa lobo Vot de públic: Agujero negro | curtmetratge: Afterwork |
| 2019 | Premi del públic: La mala noche | curtmetratge: Skin |

## Referències

* ↑ Obras de 14 países llegarán al V Festival Latinoamericano de Cine de Quito, El Comercio, 31 de mayo de 2018
* ↑ Festival de Cine Latinoamericano se celebrará en Quito, La Hora, 2 de juny de 2018
* ↑ Ecuador prepara V Festival Latinoamericano de Cine de Quito, teleSUR, 29 de mayo de 2018
* ↑ Quito, escenario de V edición del Festival Latinoamericano de Cine, Cristóbal Peñafiel, El Universo, 30 de mayo de 2018
* ↑ «Informacions sobre las ediciones de 2013-2016 en el sitio oficial». Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 19 febrer 2022].
* ↑ "Alba" y "Quijotes Negros" ganan competencia nacional de cine, El Telégrafo, 19 de junio de 2017
* ↑ Ceremonia de Clausura del Cuarto Festival de Cine Latinoamericano La Casa Cine Fest 2017, Casa de la Cultura, 19 de junio del 2017
* ↑ Filme chileno gana como mejor película en festival regional en Ecuador, El Comercio, 15 de junio de 2018
* ↑ Gana filme de Ecuador voto del público en Festival de Quito (+ Fotos), Prensa Latina, 11 de junio de 2018
* ↑ «Película ecuatoriana brilla en el New York Latino Film Festival de HBO». El Comercio, 19-08-2019. Arxivat de l'original el 5 de setembre de 2019. [Consulta: 16 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Sitio oficial Arxivat 2021-12-29 a Wayback Machine..
# Corporatocràcia

Corporatocràcia és un terme que s'utilitza per referir-se a un sistema econòmic i polític controlat per les corporacions o interessos corporatius. És en general un terme pejoratiu utilitzat sovint pels crítics de l'actual situació econòmica d'un país, especialment als Estats Units. El concepte és diferent del corporativisme, el qual és l'organització de la societat en grups amb interessos comuns. Corporatocràcia com a terme s'utilitza sovint pels crítics liberals i d'esquerres, però també alguns crítics econòmics i altres observadors polítics a través de l'espectre polític.
# Siúiska

Siúiska (en rus: Сюйська) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2018 tenia 35 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# József Moravetz

József Moravetz (14 de gener de 1911 - 16 de febrer de 1990) fou un futbolista romanès. Va formar part de l'equip romanès a la Copa del Món de 1934.
# Manaquí de capell blanc

El manaquí de capell blanc (Pseudopipra pipra) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae) i única espècie del gènere Pseudopipra. Kirwan, David, N, Gregory, S, Jobling, Steinheimer et Brito, 2016

## Hàbitat i distribució

Habita el terra del bosc i sabana de les muntanyes de Costa Rica i oest i centre de Panamà, les terres baixes des de Colòmbia, nord-oest, est i sud de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, fins l'est de l'Equador, est del Perú i Amazònia, nord i est del Brasil.

## Taxonomia

Classificat tradicionalment al gènere Pipra va ser ubicat al gènere Dixiphia Ludwig Reichenbach|Reichenbach, 1850 al comprovar que Pipra era un gènere polifilètic, arran treballs com ara Prum, 1992. Més tard i arran l'estudi de Kirwan et al, 2016, es va crear el monotípic gènere Pseudopipra per aquesta espècie.

## Referències

* ↑ «Manaquí de capell blanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ RO Prum. 1992. Syringeal morphology, phylogeny, and evolution of the Neotropical manakins (Aves: Pipridae). American Museum Novitates 3043: 1–65.do
* ↑ GM Kirwan, N David, SMS Gregory, JA Jobling, F Steinheimer i GRR Brito. 2016. The mistaken manakin: a new genus-group name for Parus pipra Linnaeus, 1758 (Aves: Passeriformes: Pipridae). Zootaxa 4121(1): 089–094.
# Jenlain

Jenlain és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.097 habitants. Està situat entre Valenciennes (10 kilòmetres) i Le Quesnoy (6 kilòmetres).

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 502 | 469 | 690 | 783 | 881 | 959 | 1.000 | 1.025 | 998 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1.009 | 979 | 990 | - | 898 | 924 | 976 | 1.016 | 938 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 950 | 930 | 912 | 772 | 810 | 774 | 781 | 809 | 809 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 845 | 907 | 962 | 978 | 1.137 | 1.140 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Laurent | |
# Estació d'Alacant-Benalua

L'estació d'Alacant-Benalua, també coneguda com a estació d'Andalusos, va ser una estació ferroviària de caràcter terminal que va existir a la localitat valenciana d'Alacant. Va estar operativa entre 1888 i 1974.

## Situació ferroviària

Està situada al pq 0,1 del ramal que enllaça l'estació de Sant Gabriel amb Alacant-Benalua. A més, antigament constituïa l'estació terminal de la línia Múrcia-Alacant, si bé l'estació d'Alacant-Terminal assumiria aquest rol.

## Història

L'estació, construïda per la Companyia dels Ferrocarrils Andalusos, va entrar en servei en 1888. Fins a aquest moment, des de la inauguració de la línia Múrcia-Alacant en 1884 només hi havia hagut un senzill edifici de viatgers. El complex ferroviari es trobava situat a l'alacantí barri de Benalua, aleshores pràcticament deshabitat. A la ciutat coexistia amb l'estació de Madrid, operada per la companyia MSA, que mantenia connexions amb Madrid i la Meseta.
En 1941, amb la nacionalització dels ferrocarrils d'ample ibèric, l'estació va quedar integrada a la Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles (RENFE). L'any 1974 va deixar de prestar serveis i va ser emprada des de llavors com a dipòsit de material per RENFE. Els trens procedents de Múrcia van ser traslladats fins a l'estació d'Alacant-Terminal, on es van centralitzar els serveis ferroviaris. Després de la seua clausura, les instal·lacions van estar abandonades durant molts anys i van deteriorar-se, si bé la platja de vies ha continuat utilitzant-se per acollir serveis logístics i de mercaderies.
Des del 31 de desembre de 2004, Renfe Operadora explota la línia, mentre que Adif és la titular de les instal·lacions ferroviàries.
En l'actualitat, l'edifici de viatgers ha estat restaurat i ocupa la seu de la Casa Mediterrani.

## Referències

* ↑ Aguilar Civera, 1980, p. 10.
* ↑ Martínez Medina, 1998, p. 28.
* ↑ Abellán García, 1979, p. 218.
* ↑ Aguilar Civera, 1998, p. 279.

## Bibliografia

* Abellán García, Antonio. Los ferrocarriles del sureste. Instituto Juan Sebastián Elcano/CSIC, 1979.
* Aguilar Civera, Inmaculada. Las Estaciones ferroviarias de Madrid. Su arquitectura e incidencia en el desarrollo de la ciudad. Madrid: Servicio de Publicaciones del Colegio Oficial de Arquitectos, 1980.
* Aguilar Civera, Manuel José «150 años del ferrocarril. El patrimonio ferroviario». Cursos sobre el patrimonio histórico 3. Actas de los IX Cursos Monográficos sobre el Patrimonio Histórico (Reinosa, julio-agosto 1998). Universidad de Cantabria [Santander], 1998, pàg. 259-280.
* Comín, Francisco. 150 años de historia de los ferrocarriles españoles. I. Anaya, 1998.
* Martínez Medina, Andrés. Arquitectura de la ciudad de Alicante, 1923-1943. La aventura de la modernidad. Alacant: Instituto de Cultura «Juan Gil-Albert», 1998.
# Fontcoberta de Baix

Fontcoberta de Baix és una masia de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta rectangular coberta a quatre vessants amb la façana orientada a llevant, on hi ha un gros portal dovellat. És de planta baixa i dos pisos.
Té alguns cossos annexionats destinats a dependències agrícoles. L'era és de grans dimensions i està feta amb petites lloses.
Està construïda amb còdols de riu i lleves de pedra. Algunes finestres tenen sobrearcs de totxo. Els elements de ressalt són de pedra picada. Cal remarcar que els angles de l'edificació són de pedra picada i marquen un punt rodó.
L'estat de conservació és bo malgrat alguns afegitons de totxo que desmereixen l'antiga tipologia.

## Història

Als fogatges de Vic i fora mur de la ciutat trobem registrada la masia de Fontcuberta davall. Són datats l'any 1553.
Pertany a l'ennoblit marquès de Fontcuberta, també propietari de Sala d'heures de Santa Eugènia de Berga.
Aquest mas, segons llinda, fou reformat l'any 1589.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Fontcoberta de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].