OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abd-Al·lah ibn Mussa ibn Nussayr

Abd-Al·lah ibn Mussa ibn Nussayr (àrab: عبد الله بن موسى بن نصير, ʿAbd Allāh b. Mūsà b. Nuṣayr) (m. 720?) fou valí d'Ifríqiya (711, interinament, i 713-715). Abd-Al·lah era el fill gran de Mussa ibn Nussayr, el general àrab que va conquerir el Màgrib i l'Àndalus.
L'any 707 va ser el cap d'una flota que realitzà una ràtzia pels territoris romans d'Orient insulars: Sicília, Sardenya i les Illes Balears, on signà un tractat de submissió o ahd i s'emportà els malik de Mallorca i Menorca a Damasc, per ratificar-lo. Quan el seu pare va partir cap a la península Ibèrica, va encarregar a Abd-Al·lah el govern interí d'Ifríqiya (711). En 713, en partir Mussa ibn Nussayr cap a Damasc, cridat pel califa al-Walid ibn Abd-al-Màlik, Abd-Al·lah va assolir de nou el govern d'Ifríqiya.
En adonar-se el califa Sulayman ibn Abd-al-Màlik, que els tres fills de Mussa ibn Nussayr governaven la part més occidental dels seus dominis —Abd-Al·lah a Ifríqiya, Abd-al-Màlik al Màgrib (l'actual Marroc) i Abd-al-Aziz a l'Àndalus—, se sentí inquiet del poder d'aquesta família i va destituir Abd-Al·lah, tot nomenant nou valí a Muhàmmad ibn Yazid al-Quraixí (715). Es creu que Abd-Al·lah fou executat el 720, per ordre del califa Yazid ibn Abd-al-Màlik, acusat d'instigar la mort de l'aleshores valí d'Ifríqiya Yazid ibn Abi-Múslim. El seu botxí hauria estat Bixr ibn Safwan.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Abd Allah ibn Musa ibn Nusayr

## Bibliografia

* Basset, R. «ʿAbd Allāh b. Mūsā». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 17 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/abd-allah-b-musa-SIM_0058>
# Abd-al-Aziz ibn Muhàmmad ibn Ibrahim as-Sinhají al-Fixtalí

Abd-al-Aziz ibn Muhàmmad ibn Ibrahim as-Sinhají al-Fixtalí (1549-1621/1622) fou un home de lletres marroquí.
Fou cap de la cancelleria (wazir al-qàlam al-ala) i historiador oficial (mutawal·lí tarikh ad-dawla) del soldà sadita Àhmad al-Mansur adh-Dhahabí. La seva obra fou recollida per al-Ifraní a Nushat al-hadi.

## Bibliografia

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «ʿAbd al-ʿAzīz b. Muḥammad».
# Abraham ben Selomó ibn Torrutiel

Abraham ben Selomó ibn Torrutiel (Utiel, 1482 − segle XVI) va ser un historiador jueu de l'Àfrica del Nord i dels jueus d'origen a la península Ibèrica. Amb motiu de l'expulsió dels jueus de Castella el 1492, era un nen de 10 anys quan va arribar amb la seva família a Fes (Marroc). Al voltant de 1510, va escriure una crònica en hebreu com una continuació de la Càbala d'Abraham ibn Daud. La primera part inclou l'apèndix d'aquesta crònica, que tracta en la segona part del període fins a 1463. La tercera part inclou una crònica dels Reis de Castella des de la perspectiva jueva, seguit de la descripció de l'expulsió dels jueus de Castella i l'assentament al Marroc. De particular interès és aquesta part perquè Abraham ben Selomó havia viscut els esdeveniments de 1492 com a testimoni ocular. La Crònica es va publicar per primera vegada per Adolf Neubauer el 1887. També s'atribueixen a Abraham ben Selomó certs escrits cabalístics.

## Bibliografia

* Y. Moreno Koch: Dos Crónicas hispanohebreas del siglo XV. Barcelona 1992.
* Adolf Neubauer: Medieval Jewish Chronicles. Oxford 1887.
* F. Cantera Burgos: El libro de la cábala de Abraham ben Salomon de Torrutiel. Salamanca 1928.
* Jaume Bages: Séfer ha-Kabbaláh. Libro de la tradición. Granada 1921.
* Angel Saenz-Badillos: Abraham ben Solomon of Torrutiel. a: Encyclopaedia Judaica. 2. Auflage. Band 1, Detroit/New York u.a. 2007, ISBN 978-0-02-865929-9, S. 311 (anglès)
* Heinrich Graetz: Geschichte der Juden. Band IX, 1866
* Moritz Steinschneider: Die Geschichtsliteratur der Juden. Frankfurt am Main 1905
# Abraham a Sancta Clara

Abraham a Sancta Clara (2 de juliol de 1644-1 de desembre de 1709), fou un predicador alemany nascut en Kreenheinstetten, Àustria, prop de Messkirch. El seu veritable nom era Johann Ulrich Megerle. No ha de confondre's amb el seu oncle Abraham Megerle, compositor (1607-1680).
En 1662 ingressa en l'ordre catòlica dels Agustins Descalços. Una vegada dins de la congregació es canvia el nom pel qual serà conegut a partir d'aquest moment. En aquesta ordre va ascendint de càrrec fins a convertir-se en prior provincial i finalment definitor de la seva província.
Des del principi va obtenir una gran reputació per la seva eloqüència des del púlpit, sent designat predicador de la cort imperial de Viena el 1669.
La gent es reunia per sentir-ho, atret per la força de la seva llengua, el grotesc d'humor, i la severitat imparcial amb la qual va criticar les bogeries de totes les classes de la societat i de la cort particularment. En general, va parlar com un home del carrer, la qualitat predominant del seu estil, que era de desbordar, i tenia un enginy sovint gruixut. Hi ha, no obstant això, molts passos en els seus sermons en els quals utilitza un llenguatge de major qualitat amb unes idees més cultes.
Va morir a Viena l'1 de desembre de 1709.
En els seus escrits publicats va exhibir moltes de les qualitats que també va expressar en el púlpit. Potser el seu millor estil apareix en la novel·la didàctica titulada Der Erzschelm de Judas (4 vols., Salzburg, 1686-1695).
Els seus treballs han estat diverses vegades reproduïts sencera o parcialment, encara que amb moltes interpolacions falses. La millor edició és la publicada en 21 volums a Passau i Lindau (1835-1854). Veure Th. G von Karajan, Abraham a Sancta Clara (Vienna, 1867); Blanckenburg, Studien über die Sprache Abrahams a S. C. (Trobi, 1897); Sisè, Abraham a S. C. (Sigmaringen, 1896); Schnell, Pater A. a S. C. (Múnic, 1895); H Mareta, Über Judes d. Erzschelm (Vienna, 1875).

## Obres

* Der alte Hafen scheppert - 1672 - eLibrary Projekt (- eLib - texto en alemán) Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Österreichisches Deo Gratias - 1688 - eLibrary Projekt (- eLib - texto en alemán) Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Wunderlicher Traum von einem großen Narren-Nest - 1703 - eLibrary Projekt (- eLib - texto en alemán) Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Abraham a Santa Clara - eLibrary Projekt (- eLib -) Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-02-16. [Consulta: 16 abril 2016].
# Abu-Muhàmmad Abd-Al·lah ibn Muhàmmad al-Balawí

Abu-Muhàmmad Abd-Al·lah ibn Muhàmmad al-Balawí al-Madiní fou un historiador egipci que va viure al segle x.
Les seves obres s'han perdut totes excepte una, conservada en una còpia, anomenada Sírat Ibn Tulun (Vida d'Ibn Tulun), la font més important per al coneixement d'aquest sobirà d'Egipte, Àhmad ibn Tulun, i d'Egipte i l'Orient Mitjà en el període abbàssida i especialment durant la segona meitat del segle ix.

## Referències

* Anne Stancu. «al-Balawī.» Encyclopedia of the Medieval Chronicle. Editada per: Graeme Dunphy. Brill Online, 2016. 22 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedia-of-the-medieval-chronicle/al-balawi-EMCSIM_01847 Arxivat 2016-06-24 a Wayback Machine.>
* Gordon, Matthew S. «al-Balawī». Encyclopaedia of Islam, THREE. Editada per: Kate Fleet, Gudrun Krämer, Denis Matringe, John Nawas, Everett Rowson. Brill Online, 2016. 22 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-3/al-balawi-COM_24505>
# Abu-Muhàmmad Abd-Al·lah ibn Muhàmmad

Abu-Muhàmmad Abd-Al·lah ibn Muhàmmad fou emir midràrida de Sigilmasa.
Era fill d'Abu-l-Múntasir Muhàmmad ibn Muhàmmad i va succeir al seu germà al-Múntassir Samgú ibn Muhàmmad, a qui va enderrocar amb el suport d'una banda que va organitzar de només dotze homes, el 963. Va reconèixer immediatament la sobirania del califa fatimita.
El 976/977 (980 segons algunes fonts) el cap maghrawa Khazrun ibn Falful, aliat de Qúrtuba, després d'algun intent anterior frustrat, va ocupar el principat i va matar l'emir, el cap del qual fou enviat a la capital omeia. Llavors es va fundar l'emirat maghrawa de Sigilmasa que va existir fins a la conquesta almoràvit el 1053.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 1023
# Acció Sindical de Treballadors

Acció Sindical de Treballadors va ser una organització sindical de caràcter catòlic dels anys seixanta a Espanya, l'evolució dels quals va portar a la creació de l'Organització Revolucionària dels Treballadors (1969, que es va definir com maoista en 1974) i del Sindicat Unitari (1977). Creada a l'entorn de les HOAC, va tenir certa implantació a Madrid, Pamplona, Huelva i Torrelavega (Cantàbria).

## Referències

* ↑ Partidos, sindicatos y organizaciones ciudadanas en la provincia de Alicante durante la Transición (1974-1982): Organización Revolucionaria de Trabajadores Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine., per Francisco Moreno Sáez

## Enllaços externs

* Inventari del Fons DPP. Subsèrie Organización Revolucionaria de Trabajadores (ORT) de la Biblioteca del Pavelló de la República de la Universitat de Barcelona Arxivat 2010-07-25 a Wayback Machine.
# Acció Solidària Contra l’Atur

Acció Solidària Contra l'Atur (ASCA) és una organització no governamental i sense ànim de lucre —concretament, una fundació privada—, fundada el 4 de març de 1981 a Barcelona, l'objectiu de la qual és mobilitzar la ciutadania per lluitar per canviar la realitat injusta de l'atur, però no pas fent beneficència sinó amb la creació de nous llocs de treball.
Està formada bàsicament per persones voluntàries. Gestiona un fons econòmic privat amb el qual concedeix préstecs sense interessos a persones o col·lectius que presentin un projecte de negoci que creï ocupació i que, a més, sigui viable.
Consta d'un Patronat, d'un Consell directiu, d'un Consell executiu, de diverses persones voluntàries i de 4 treballadores assalariades.

## Referències

* ↑ «Qui som – Acció Solidària Contra l'atur / ASCA». Arxivat de l'original el 2020-07-26. [Consulta: 26 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Web d'Acció Solidària Contra l'Atur Arxivat 2020-07-26 a Wayback Machine.
# Acció Sindical Bages

Acció Sindical Bages és un sindicat català, considerat el primer eminentment local del Bages.
Va ser creat formalment el 24 de febrer del 2019 al Bages, amb el suport de diversos col·lectius de la comarca compromesos amb els drets socials, malgrat que feia més de mig any que els membres treballaven per materialitzar-lo.
Té com a únic objectiu millorar les condicions laborals de la classe treballadora del territori a través de la generació d'una comunitat i d'un sentiment col·lectiu de pertinença. El model organitzatiu, de caràcter assembleari i amb focus en el suport mutu, és el que el fa diferencial de la resta de grups sindicals bagencs; està basat en la PAHC Bages. Combina l'acció col·lectiva amb la judicial, si cal, però se centra en la mobilització col·lectiva, la denúncia pública i les accions solidàries.
Entre d'altres, s'ha implicat judicialment en el cas d'Aniol Vila, un advocat de Santpedor acomiadat per demanar un augment de sou; i en el d'una treballadora del grup gastronòmic Grup Tomàs, regentat pel guanyador de MasterChef David García, per nombroses irregularitats.

## Referències

* ↑ Fontanals, Pere; Merino, Andreu. «Les estructures populars de Manresa, una llavor que germina a tot el país». NacióManresa, 09-07-2021. [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ «Neix a Manresa un nou sindicat assembleari, Acció Sindical Bages». Regió7, 25-02-2019. [Consulta: 24 abril 2023].
* 1 2 «Neix Acció Sindical Bages, un sindicat autònom i assembleari d'abast comarcal». NacióManresa, 25-02-2019. [Consulta: 24 abril 2023].
* 1 2 Domínguez, Begoña. «Una nova eina sindical i de classe al Bages». La Directa, 18-06-2019. [Consulta: 24 abril 2023].
# Agostino Rovere

Agostino Rovere (Monza, 1804 - Nova York, 1865) fou un baix italià.
Començà la seva carrera com a baix seriós però aviat es va passar al gènere còmic, que en aquells anys també es deia basso caricato. El 1842 va cantar a l'estrena a Viena de Linda di Chamounix de Donizetti, en el paper còmic del Marchese di Boisfleury, i al Liceu de Barcelona va intervenir també en l'estrena d'aquesta mateixa òpera en el mateix paper l'11 de novembre de 1847. Dos mesos més tard va interpretar el paper protagonista de Don Pasquale al Liceu, paper que requereix un cantant de qualitat i que ell mateix ja havia cantat a Itàlia.
És curiós que tot i la rivalitat existent entre el Liceu i el Teatre Principal, Rovere fos contractat per ambdós. Al Principal, Rovere va participar en la poc afortunada estrena de Don Giovanni de Mozart el desembre de 1849, la qual, segons les crítiques de d'època, va ser un desastre. Més tard actuà en altres teatres europeus, molt sovint al Teatro Real de Madrid.

## Referències

* ↑ Alier, Roger. Gran Teatre del Liceu. Poema satíric en català [ca. 1850]. Barcelona: Biblioteca de Catalunya, 2008. ISBN 84-7845-030-5.
# A Hero's Death (cançó)

"A Hero's Death" és una cançó de la banda irlandesa post-punk, Fontaines D.C. La cançó és el senzill principal i la cançó principal del seu segon àlbum. La cançó es va publicar el 5 de maig de 2020 a través de Partisan Records.
"A Hero's Death" va ser la primera cançó de la banda a classificar-se, arribant al número 30 a Escòcia i al número 67 a l'UK Singles Downloads Chart.

## Vídeo musical

El vídeo musical de la cançó va ser dirigit per Hugh Mulhern i produït per Aaron McEnaney i Theresa Adebiyi. l vídeo musical inclou un espectacle nocturn fictici anomenat The Georgie Barnes Show protagonitzat per un carismàtic presentador de tertúlies anomenat Georgie Barnes, (interpretat per Aidan Gillen) el co-presentador és un titella. La sèrie compta amb l'amfitrió de la tertúlia saludant la banda abans que toquessin una cançó al programa, però esdevé existencial quan la banda sembla mostrar més agraïment al titellaire (Bryan Quinn) i al titella en lloc de l'amfitrió.

## Actuacions en directe

La primera actuació en directe de la cançó va arribar el 12 de juliol de 2020 a Later... with Jools Holland quan la banda va interpretar la cançó. A causa de la pandèmia de COVID-19, els membres de la banda van actuar en diferents llocs i van ser emesos simultàniament per a una actuació "At Home" de la cançó. La primera actuació en directe de la banda junts va ser el 28 de gener de 2021 quan la banda va actuar a The Tonight Show Starring Jimmy Fallon.

## Referències

* ↑ Posicions màximes de les llistes a Escòcia: "A Hero's Death": «19 juny 2020 - 25 June 2020 Scottish Singles Archive». Official Charts Company. [Consulta: 19 juny 2020].
* ↑ Peak chart positions on the UK Singles Download Chart: "A Hero's Death": «19 juny 2020 - 25 June 2020 UK Singles Downloads Archive». Official Charts Company. [Consulta: 19 juny 2020].
* ↑ «Fontaines D.C. 'A Hero's Death' by Hugh Mulhern», 06-07-2020. [Consulta: 1r agost 2020].
* ↑ «Game of Thrones Aidan Gillen stars in new Fontaines DC music video A Hero's Death», 05-05-2020. [Consulta: 1r agost 2020].
* ↑ «Interview: Fontaines D.C. (Ireland) chat A Hero's Death, life in lockdown, and working with Aidan Gillen», 30-07-2020. [Consulta: 1r agost 2020].
* ↑ «Fontaines D.C. set to perform on Later With Jools Holland», 08-07-2020.
* ↑ @fontainesdublin. «Here’s last night’s performance of “A Hero’s Death” for “The Tonight Show with Jimmy Fallon”.».

## Enllaços externs

* Fontaines D.C. - A Hero's Death (Official Music Video) a YouTube
# A Hard Day's Night (desambiguació)

A Hard Day's Night (desambiguació) és el nom de les següents obres:
* Tercer àlbum de The Beatles. Vegeu A Hard Day's Night
* Primera pel·lícula de The Beatles. Vegeu A Hard Day's Night (pel·lícula)
* Cançó composta per John Lennon i Paul McCartney. Vegeu A Hard Day's Night (cançó)
# Acroneuria grahami

Acroneuria grahami és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:144.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F. & Claassen, 1934. Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 9:111-129.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:308.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Aethomys stannarius

Aethomys stannarius és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Són rosegadors de mitjanes dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 130 a 171 mm i una cua de 142 a 191 mm. Poden arribar a pesar fins a 124 grams. Es troba al Camerun i a Nigèria. Els seus hàbitats naturals són la sabana seca, matollars secs subtropicals o tropicals i prades seques subtropicals o tropicals.

## Referències

* ↑ Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 894-1.531. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ Oldfield Thomas «New African Epimys and Jaculus». The Annals and Magazine of Natural History, 11, 1913.
* ↑ Boitani, L., Taylor, P.J., Agwanda, B.. Aethomys stannarius. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 de febrer 2009.
# Ahmed Fathy

Ahmed Fathy (àrab: أحمد فتحي) (Banha, 10 de novembre de 1984) és un futbolista egipci de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 2018.
Pel que fa a clubs, destacà a Ismaily SC, Sheffield United FC, Al Ahly, Kazma i Hull City AFC.

## Referències

* ↑ «List of Temporary Transfers of Players under Written Contract Between 01/01/2013 and 31/01/2013» (PDF). The Football Association. [Consulta: 24 febrer 2013].
* ↑ «2018 FIFA World Cup Russia – List of Players» (PDF). Fédération Internationale de Football Association, 04-06-2018. Arxivat de l'original el 19 de juny 2018.
* ↑ «World Cup 2018: Russia beat Egypt 3-1 to close in on last-16 spot» (en anglès). BBC Sport, 19-06-2018.
* ↑ «From team to team». Al-Ahram Weekly, 07-02-2007. Arxivat de l'original el 8 maig 2013. [Consulta: 22 gener 2014].
* ↑ «Fathi completes move to Sheff Utd». BBC Sport, 24-01-2007. [Consulta: 12 maig 2011].
* ↑ Ahmed Fathy a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ahmed Galdoune

Ahmed Amine Galdoune (31 de maig de 1996) és un ciclista marroquí. Combina la carretera amb el ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 2014
** Campió del Marroc júnior en ruta
* 2016
** 1r a la Coppa San Sabino
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hongria
* 2017
** 1r al Challenge de la Marxa Verda-Gran Premi Sakia El Hamra
** 1r al Challenge del Príncep-Trofeu de la Casa Reial
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
** Vencedor d'una etapa a la Carpathia Couriers Path
* 2018
** 1r a la Coppa Caduti Nervianesi
** Vencedor d'una etapa a la Carpathia Couriers Path

## Palmarès en pista

* 2016
** Campió d'Àfrica en keirin

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# A Matter of Size

A Matter of Size (hebreu: סיפור גדול‎) és una pel·lícula israeliana de 2009. El cuiner Herzl, amb sobrepès, perd el seu treball en el menjador d'un restaurant d'amanides de l'aeroport quan els clients es queixen que no és presentable per la seva mida. Herzl troba feina com rentaplats en un restaurant japonès, descobrint un món on la gent de gran mida són honrats i apreciats. Ell convenç els seus companys, d'un grup d'autoajuda per baixar de pes, a iniciar un club de lluita de sumo. Kitano, propietari del restaurant japonès, entrenarà el grup d'amics.

## Repartiment

* Itzik Cohen - Herzl
* Dvir Benedek - Aharon
* Alon Dahan - Gidi
* Shmulik Cohen - Sami
* Irit Kaplan - Zehava
* Togo Igawa - Kitano
# Abd-al-Alí (nom)

Abd-al-Alí és un nom masculí teòfor àrab islàmic —àrab: عبد العلي, ʿAbd al-ʿAlī— que literalment significa ‘Servidor de l'Altíssim’ o ‘Servidor del Sublim’, essent «l'Altíssim» o «el Sublim» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Alí és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Ali, ‘Abdul ‘Alie... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Vegeu també

* Abd-al-Ala (nom)

## Notes

* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. "علا". ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. "علا" (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Col·legi d'Advocats de Puerto Rico

El Col·legi d'Advocats i Advocades de Puerto Rico es una entitat creada el 1840.
Sota el règim espanyol, la adscripció al Col·legi era obligatòria pels advocats abans que se'ls permetés practicar. El Col·legi va ser creat pel Reial Decret el 28 de maig de 1838 per la Reina Regent Maria Cristina i va ser el 27 de juliol de 1840 quan va iniciar la seva activitat dirigida a informar el govern i els tribunals sobre qüestions legals i examinar la conducta dels advocats així com va defensar-los contra atacs o acusacions injustificades.
El juny de 1840, sent governador Miguel López de Baños, es va convocar a dotze advocats de l'illa per a procedir a la seva fundació: Juan Vicente de Goicoechea y Castillobeitía, José Silvestre de Santalíz, Jutge de Primera Instància de San Juan; José Bello y González; Juan de Mata Aybar, Benigno Orvergozo; Antonio de Silva Suárez, Auditor Honorari de Marina; Fernando José de Montilla, Auditor Honorari de Marina; Agustín María de Sirgado; Andrés Avelino de Mena; Dr. José María Bobadilla; Dr. José Saldaña i Antonio Castelló.
El 1898, el Col·legi d'Advocats de Puerto Rico va quedar afectat pel canvi de sobirania a l'illa i per continuar funcionant com una corporació semipública fou necessari que s'emetés una llei pel nou dominador. El 3 de desembre de 1898, el Govern Militar dels Estats Units el va restablir mantenint els seus estatuts inicials, en la mesura que no s'oposaven a la sobirania i la Constitució dels Estats Units.
El 18 de desembre de 1911, el Col·legi va ser reorganitzat, canviant el seu nom pel de Associació d'Advocats de Puerto Rico, sent d'adscripció voluntària pagant una quota, i sense que la pertinença fos un requisit per a exercir davant els tribunals.
El 1933, el Senat de Puerto Rico va aprobar la creació del Col·legi d'Advocats de Puerto Rico, d'adscripció obligatoria.

## Llista de degans des de 1840 fins a 1900

* Juan Vicente Goicoechea (1840)
* Agustín María de Sirgado (1843)
* Fernando J. Montilla (1848)
* Juan de Mata Aybar (1851)
* Manuel Valdés Linares (1852)
* Pablo Sáez (1876)
* José Severo Quiñones y Caro (1879)
* Hilario Cuevillas Hernández (1883-1900)

## Referències

* ↑ «Colegio de Abogados celebra su 170 aniversario» (en castellà). Primera Hora, 04-10-2010. [Consulta: 31 març 2019].
* 1 2 3 4 5 6 Delgado-Cintron, Carmelo «Historia del Colegio de Abogados de Puerto Rico» (en castellà). Academia, 25-08-2009.
* ↑ Torres Rivera, Alejandro. «¡Ser colegiado es un honor!» (en castellà). El Nuevo Dia (ENDI), 25-08-2015. [Consulta: 31 març 2019].