OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Percina burtoni

Percina burtoni és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Virgínia, Carolina del Nord, Kentucky i Tennessee.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i B. Groombridge (editors), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* UICN Conservation Monitoring Centre, 1986. 1986 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* IUCN Conservation Monitoring Centre, 1988. 1988 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* UICN, 1990. Llista Vermella d'Animals Amenaçats de la UICN 1990. IUCN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pere Talrich

Joan Pere Francesc Talrich (Serrallonga, 16 de gener del 1810 — París, 28 de febrer del 1888) va ser un poeta vallespirenc en llengua catalana i dramaturg en francès.

## Biografia

En Pere Talrich nasqué el 1810 a Serrallonga al si d'una família de notables locals, fill de Pere Talrich, un metge i cirurgià del país, i de Teresa Durand. El seu pare va morir de tifus després d'anar a ajudar uns col·legues a Ceret quan es declarà una epidèmia a gran part de la Catalunya del Nord. El 1813 quan morí sa mare es quedà orfe ben jove. Fou enviat després al Col·legi de Perpinyà.
Quan tenia 21 anys, s'establí a París, on treballà al diari Le Siècle. A la capital francesa fundà el cercle catalanista Lo Pardal i participà, a distància, en la Renaixença rossellonesa. Fou autor de l'excel·lent recull de poesia Records del Rosselló, reconegut com a obra mestra per Josep Sebastià Pons i Jacint Verdaguer. També publicà el drama romàntic Vasconcellos (en francès) una reflexió històrica sobre Catalunya emprant una imatge portuguesa. L'escultor Alexandre Oliva en feu un bust, que es conserva al museu de Perpinyà.

## Obres

* Pierre Talrich Au Valespir, chant pyrénéen partitura per a cant i piano amb música d'Antoine Taudou
* Recorts del Rosselló: ab traducció á francés enfront Perpignan: Libr. Charles Latrobe, 1887 (reedició Girona: Ajuntament, 2001)
* Vasconcellos, drame en 4 actes Paris: Plon-Nourrit et Cie, 1902

## Referències

* ↑ Llibre registre de defuncions del Districte 10 de París, Tom D1M9 870, pàgina 125.
* ↑ Gibrat, Joseph «IX Pierre Talrich». Revue Catalane, vol. 13, 1919, pàg. 103-104.

## Enllaços externs

* Presentació de la seva biografia (francès) (català)
* Pere Talric en el segon centenari del seu naixement
# Parupeneus spilurus

Parupeneus spilurus és una espècie de peix de la família dels múl·lids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 36 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Japó fins a Austràlia Occidental, Nova Caledònia i el nord de Nova Zelanda. També a Tonga.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Perspectiva escenogràfica

Perspectiva escenogràfica és un dibuix (tinta a la ploma i a l'aiguada sobre paper) de 39,9 × 25,6 cm realitzat per Diego de Siloé al segon terç del segle xvi, el qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

Arquitecte i escultor, fonamentalment actiu a Burgos i a Granada, Diego de Siloé va ésser un dels representants més importants de l'arquitectura renaixentista castellana de la primera meitat del segle xvi i autor d'algunes de les intervencions artístiques més importants de l'època, entre les quals sobresurten els treballs fets a la Catedral de Santa Maria de Burgos i a la Capella Reial de Granada cap al 1526.
Alguns autors han apuntat com a hipòtesi plausible la possibilitat que aquesta composició constitueixi una manifestació destacada de l'activitat de Siloé com a escenògraf, sense desestimar, però, que pugui tractar-se d'una obra de caràcter efímer, una decoració destinada a algun tipus de celebració festiva. Tanmateix, atès que es tracta de l'únic exemplar d'aquestes característiques que ha arribat fins a l'actualitat, és de destacar que el Gabinet de Dibuixos i Gravats del MNAC conservi una obra d'aquesta importància i significació històrica.

## Descripció

Tot i tractar-se d'un disseny arquitectònic imaginari que fa servir un repertori tipològic molt fantasiós, aquesta obra palesa un coneixement del llenguatge clàssic, del qual extreu una bona part del repertori figuratiu. A banda, Siloé manifesta un domini del recurs de la perspectiva monofocal, que es tradueix en una convincent construcció espacial per a suggerir l'efecte òptic de tridimensionalitat. Algunes d'aquestes aportacions reflecteixen el contacte amb les novetats italianes, probablement apreses durant un breu periple de treball a Nàpols, cap al 1517.

## Referències

* ↑ Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 4 Francesc M. Quílez i Corella a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 312-313.

## Enllaços externs

* Painting and Frame (anglès)
* ThePhotoSite (anglès)
# París-Roubaix 1986

La París-Roubaix 1986 fou la 84a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 13 d'abril de 1986 i fou guanyada per l'irlandès Sean Kelly, que s'imposà a l'esprint als seus tres companys d'escapada en l'arribada a Roubaix. Rudy Dhaenens i Adrie van der Poel foren segon i tercer respectivament.
Aquesta fou la segona victòria de Sean Kelly en aquesta clàssica, després de l'aconseguida dos anys abans.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Sean Kelly | Kas | 6h 48' 23" |
| 2 | Rudy Dhaenens | Hitachi | + 01" |
| 3 | Adrie van der Poel | Kwantum | m. t. |
| 4 | Ferdi van den Haute | Skala-Skil | + 02" |
| 5 | Ludo Peeters | Kwantum | + 1' 29" |
| 6 | Johan van der Velde | Panasonic | m. t. |
| 7 | Marc Sergeant | Lotto | m. t. |
| 8 | Francesco Moser | Supermercati Brianzoli | m. t. |
| 9 | Patrick Versluys | Fangio | m. t. |
| 10 | Nico Verhoeven | Skala-Skil | m. t. |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl
# Pericoma barremica

Pericoma barremica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Espanya i França.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ Fauna Europaea (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Perlesta teaysia

Perlesta teaysia és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Illinois, Indiana, Kentucky, Maryland, Ohio, Pennsilvània, Tennessee, Virgínia i Virgínia Occidental.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Canad. Ent. 38:222.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kirchner & Kondratieff, 1997. Proc. Entomol. Soc. Wash. 99(2):290.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Aquatic Insects (Mayflies, Stoneflies, and Caddisflies) of Forest Glencounty Forest Preserve and Russell M. Duffin Arxivat 2018-11-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States -Stoneflies of Illinois (anglès)
* ↑ Virginia Department of Game and Inland Fisheries Arxivat 2007-06-30 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Virginia's Precious Heritage (anglès)
* ↑ LandScope Virginia (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* DeWalt & Grubbs, 2011. Illiesia 7(3):35.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Grubbs, S.A. & R.E. DeWalt, 2008. Taxonomic and distributional notes on Perlesta teaysia, Perlesta golconda, and Perlesta shawnee. (Plecoptera: Perlidae). Illiesia, 4(14):143-149.
* Tarter & C.H. Nelson, 2010. Ent. News 121(2):161.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.
# Petroica

Petroica és un gènere d'ocells de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquest gènere està format per 14 espècies:
* Petroica rosea - petroica vinàcia.
* Petroica rodinogaster - petroica rosada.
* Petroica archboldi - petroica roquera.
* Petroica bivittata - petroica muntanyenca.
* Petroica phoenicea - petroica ardent.
* Petroica polymorpha - petroica de les Salomó.
* Petroica pusilla - petroica del Pacífic.
* Petroica multicolor - petroica de l'illa de Norfolk.
* Petroica boodang - petroica escarlata.
* Petroica goodenovii - petroica front-roja.
* Petroica macrocephala - petroica de Nova Zelanda.
* Petroica longipes - petroica de l'illa del Nord.
* Petroica australis - petroica de l'illa del Sud.
* Petroica traversi - petroica negra.
# Petrochromis polyodon

Petrochromis polyodon és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. i M. Poll 1991. Petrochromis. p. 369-373. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París (França). Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pau Montaña i Cantó

Pau Montaña i Cantó (Barcelona, 1775- Olot, 21 d'octubre de 1801) fou un pintor català, fill de Pere Pau Montaña.
Gràcies a la Junta de Comerç va marxar becat a Madrid amb 18 anys, gràcies a la intervenció del seu pare, un conegut professor de l'Escola Gratuïta de Disseny. A Madrid es va formar sota les ordres de Mariano Maella. Més endavant, el 1797, va guanyar una segona medalla en un concurs de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando, on va ingressar el 1799. En tornar a Barcelona fou nomenat professor de l'Acadèmia de Belles Arts, però un problema de salut l'obliga a retirar-se a Olot, on mor el 1801, amb 26 anys.
Al fons del Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserva un dibuix seu, Al·legoria de la Pau de Basilea, fet a Madrid el 1796 amb el que va guanyar la medalla a San Fernando. Al museu de la mateixa acadèmia es conserva la versió final feta amb oli sobre tela.

## Bibliografia

* DDAA. La col·lecció Raimon Casellas. Publicacions del Mnac/ Museo del Prado, 1992. ISBN 84-87317-21-9. «Catàleg de l'exposició del mateix títol que es va dur a terme al Palau Nacional de Montjuïc entre el 28 de juliol i el 20 de setembre de 1992»
* Museo del Prado. «Colección de 35 dibujos, de Pau Montaña Cantó» (en castellà). Museo del Prado. [Consulta: 30 març 2014].
* ↑ «Olot.Llibre d'òbits (1793-1809) pàg.109v (imatge 128)». A.D.G., 21-10-1801. [Consulta: 5 juny 2022].
# Philippe Schneider

Philippe Schneider (Wiltz, 1908 - 19 de febrer de 1980) fou un productor i director de cinema luxemburguès.

## Filmografia
### Documentals

* Metz et Luxembourg acclament Winston Churchill (1946)
* Le Luxembourg et son Industrie (1955)
* Das Grossherzogtum Luxemburg (1979)
* Port de Mertert (1976)
* Escale au Luxembourg (1974)
* Electricité, moteur des temps modernes (1970)
* L'aventure industrielle du Luxembourg (1967)
* Le lait, aliment complet de la nature (1964)
* La centrale de Vianden (1964)
* Regards sur le passé (1963)
* Au coeur de l'Europe (1963)
* Luxembourg, ville millénaire 963-1963 (1963)
* Luxembourg au Coeur de l'Europe (1961)
* L'électricité au service du pays (1960)
* Le droit au soleil (1959)
* Au service de la Nation (1959)
* Le Roi Baudoin 1er au Grand-Duché de Luxembourg (1959)
* Luxembourg 1958 - Luxembourg, pays des châteaux et des forêts (1958)
* Dudelange - Cinquantenaire (1957)
* Promenade au Luxembourg (1954)
* L'aéroport de Luxembourg (1956)
* Benelux - Le Luxembourg et son industrie (1953)
* L'Arbed en deuil (1952)
* Un beau petit pays (1950)
* Le Luxembourg au travail (1948)
* Pour la liberté (1948)
* Tour du Luxembourg 1947 (1947)
* Le Tour du Luxembourg (1946)
* Churchill à Luxembourg (1946)

### Pel·lícules

* L'amour, oui! mais... (1970) (productor, director i actor)
* Les traquenards (productor)

## Vegeu també

* Cinema de Luxemburg

## Referències

* de Film iwwer de Ph. Schneider um site vum CNA Arxivat 2016-09-13 a Wayback Machine. (francès)
* Säit iwwer de Philippe Schneider um Site vum CNA Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (francès)
# Philippe Sollers

Philippe Sollers (francès: Philippe Joyaux) (Talença, 28 de novembre de 1936 - 15è districte de París, 5 de maig de 2023), pseudònim per Philippe Joyaux, fou un escriptor francès, conegut tant per les seves obres de ficció i crítica com per ser editor de la important revista literària Tel Quel. Sollers estava casat amb la filòsofa Julia Kristeva.

## Obra
### Novel·les

* Une Curieuse Solitude - Le Seuil, 1958
* Le Parc - Le Seuil, 1961, Premi Médicis
* Drame - Le Seuil, 1965
* Nombres - Le Seuil, 1966
* Lois - Le Seuil, 1972
* H - Le Seuil, 1973
* Paradis - Le Seuil, 1981
* Femmes - Gallimard, 1983
* Portrait du joueur - Gallimard, 1984
* Paradis 2 - Gallimard, 1986
* Le cœur absolu - Gallimard, 1987
* Les Folies Françaises - Gallimard, 1988
* Le lys d'or - Gallimard, 1989
* La fête à Venise - Gallimard, 1991
* Le Secret - Gallimard, 1993
* Studio - Gallimard, 1997
* Passion fixe - Gallimard, 2000
* Un amour américain - Mille et une nuits, 2001
* L'étoile des amants - Gallimard, 2002
* Fleurs - Hermann, 2006
* Une vie divine - Gallimard, 2007
* Un vrai roman - Mémoires - Plon, 2007
* Les voyageurs du temps, Gallimard, 2009
* L'École du Mystère, Gallimard, 2015
* Mouvement, Gallimard, 2016
* Centre, Gallimard, 2018
* Beauté, Gallimard, 2018
* Le Nouveau, Gallimard, 2020
* Désir, Gallimard, 2021
* Légende, Gallimard, 2021
* Graal, Gallimard 2022

### Assaigs

* Francis Ponge, Seghers, 1963, reedició 2001
* L'intermédiaire, Le Seuil, 1963
* Logiques, Le Seuil, 1968
* L'écriture et l'expérience des limites, Le Seuil, 1968
* Sur le matérialisme, Le Seuil, 1974
* Théorie des exceptions, Folio, 1985
* Improvisations, Gallimard, 1991
* Liberté du XVIIIe Gallimard, 2002
* La guerre du goût,Gallimard, 1994
* Sade contre l'Être suprême Gallimard 1996
* L'année du tigre, journal de l'année 1998, Le Seuil, 1999
* Éloge de l'Infini, Gallimard, 2001
* Illuminations à travers les textes sacrés, Robert Laffont, 2003
* Dictionnaire amoureux de Venise, Plon, 2004
* Le Saint-Ane, Verdier, 2004.
* Logique de la fiction, Cécile Deffaut 2006
* Fleurs, Hermann, 2006
* Guerres secrètes, Carnets nord, 2007
* Grand beau temps, Le cherche midi, 2009
* Lettres à Dominique Rolen, Gallimard, 2019
* Agent secret, Gallimard, 2021

## Referències

* ↑ Dictionnaire de la litterature francaise du XXe siecle.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-147-9.
* ↑ Traducció al català: Passió fixa. Ed. Proa, Barcelona 2001. Traducció de Joan Casas.

## Enllaços externs

* Philippe Sollers - Lloc web oficial
* Sobre l'autor
# Peral de Arlanza

Peral de Arlanza és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 260 | 279 | 239 | 223 |
# Pisto

«Pisto» té aquests significats:
* Pisto (salsa) o pistou, és una salsa freda típica de la Provença.
* Pisto manxec, és una preparació a base de verdures, molt semblant a una samfaina amb ceba.
# Picot de Tullberg

El picot de Tullberg (Campethera tullbergi) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita boscos i clarianes a les muntanyes per sobre dels 900 m, al sud-est de Nigèria, Camerun, illes del Golf de Guinea i nord de la República Democràtica del Congo.
# Picot de capell daurat

El picot de capell daurat (Colaptes chrysoides) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita deserts amb cactus i iuca i vegetació de ribera des del sud-est de Califòrnia, fins Baixa Califòrnia i centre d'Arizona.
# Phlyctimantis verrucosus

Phlyctimantis verrucosus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo, Ruanda, Uganda i, possiblement també, a Tanzània.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A. & Drewes, R. 2004. Phlyctimantis verrucosus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Phnom Bakheng

Phnom Bakheng és un temple budista i hindú que forma part de l'arquitectura khmer de temple de muntanya, situat a Angkor, Cambodja. El van declarar, al costat de la resta de conjunt d'Angkorn Patrimoni de la Humanitat per la Unesco l'any 1992.
Dedicat a Xiva, fou construït a la fi del segle ix, en el regnat del rei Yasovarman I (889-910). És una estructura composta per una piràmide de terrasses al cim d'un turó, envoltada de 108 torres de santuari. És hui un lloc turístic molt popular per les vistes del capvespre al temple d'Angkor Vat, que és al bell mig de la selva a 1,5 km al sud-est. El gran nombre de visitants fa de Phnom Bakheng un dels monuments més amenaçats d'Angkor.

## Referències

* ↑ «Angkor». UNESCO Culture Sector. [Consulta: 27 març 2015].
* ↑ «Unesdoc». [Consulta: 11 agost 2024].
* ↑ Smith, Justine «Tourist invasion threatens to ruin glories of Angkor Wat» (en anglés). The Observer, 25-02-2007. ISSN: 0029-7712.
# Plaça de Francesc Macià

La plaça de Francesc Macià es troba a la confluència de l'Avinguda Diagonal, el carrer del Comte d'Urgell, i les avingudes de Josep Tarradellas i Pau Casals de Barcelona. La part central, que no és accessible, conté un petit estany amb la forma de Menorca, illa on nasqué el seu creador, Nicolau Maria Rubió i Tudurí. També hi ha una escultura femenina anomenada Joventut, dissenyada per Josep Manuel Benedicto el 1953.

## Història

La plaça fou dissenyada per l'arquitecte menorquí Nicolau Maria Rubió i Tudurí a principis de la dècada del 1930 sota el Proyecto de Urbanización de la Avenida de Alfonso XIII, entre la calle Urgel, desde el Palacio Real hasta el límite del término municipal. Al llarg del temps, la plaça ha estat rebatejada diverses vegades fins a arribar al nom oficial i actual que es manté des del 20 de desembre del 1979, en honor de l'expresident de la Generalitat de Catalunya, Francesc Macià i Llussà.
El 1932, se li posà el nom per primera vegada d'Alcalá Zamora, en honor de l'expresident de la Segona República Espanyola. Quatre anys més tard, el 1936, es rebatejà com a Germans Badia, per recordar Josep i Miquel Badia, assassinats per la FAI el 28 d'abril del mateix any. El 1939 canvià el nom per Calvo Sotelo, polític espanyol, fundador de la coalició monàrquica Bloque Nacional i assassinat a Madrid l'any 1936.

## Notes i referències

* ↑ El 28 d'abril de 1936, pistolers de la FAI mataren al carrer Muntaner el polític català Miquel Badia i Capell i al seu germà Josep com a represàlia a la campanya antibèl·lica que estaven duent a terme.
* ↑ Morales, Tomàs de. Oxford University Press, 2011-10-31.

## Bibliografia

* Jesús Portavella i Isidoro. Itineraris: Sant Gervasi. Ajuntament de Barcelona, 2005. ISBN 978-84-9850-032-5.
* Enciclopèdia Catalana. Enciclopèdia de Barcelona, Vol. 3, 2006. ISBN 84-412-1397-6.

## Vegeu també

* Torre Godó
* Edifici Winterthur
# Plaça de Guillem II

La plaça de Guillem II (en francès: Place Guillaume II; popularment coneguda en luxemburguès com a Knuedler) és una plaça a la ciutat de Luxemburg, al sud del Gran Ducat de Luxemburg.

## Situació

La plaça es troba a l'oest de Krautmaart i al nord del bulevard de Franklin Delano Roosevelt al cor de l'històric barri de Ville Haute de Luxemburg. Es coneix col·loquialment com a Knuedler, que ve de la paraula de la llengua luxemburguesa 'nus', amb referència al nus del cinturó usat pels frares franciscans.
La meitat oest de la plaça està dominada per l'Ajuntament de Luxemburg, al sud-oest, mentre que l'estàtua eqüestre de l'ex Gran Duc Guillem II, es troba a la part est.

## Vegeu també

* Rock um Knuedler

## Referències

* ↑ «Visite de la ministre de la Culture des fouilles archéologiques "préventives" au Knuedler» (en francès). Governement.lu. [Consulta: 22 juliol 2015].
# Philip Fotheringham-Parker

Philip Fotheringham-Parker va ser un pilot de curses automobilístiques anglès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Philip Fotheringham-Parker va néixer el 22 de setembre del 1907 a Beckenham, Kent, Anglaterra. Va morir el 15 d'octubre del 1981 a Beckley, East Sussex.

## A la F1

Va debutar a la segona temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, l'any 1951, disputant el 14 de juliol del 1951 el GP de Gran Bretanya, que era la cinquena prova de la temporada.
Philip Fotheringham-Parker va participar en aquesta única cursa puntuable pel campionat de la F1, no tornant a córrer a la F1.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1951 | P. Fotheringham-Parker | Maserati | Maserati | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR Ret | ALE | ITA | ESP | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |