OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Salle Alaior

La Salle Alaior és un centre educatiu, concertat i cristià, a l'avinguda Verge del Toro de la ciutat d'Alaior (Illa de Menorca). El col·legi ofereix des d'educació infantil fins a l'educació secundària.

## Història

Va ser fundat l'any 1908 quan els Germans de les Escoles Cristianes de La Salle de Maó van arribar a la ciutat d'Alaior el 1905, el col·legi va ser fundat pel germà Theodard Nizier. Durant la Guerra Civil Espanyola el col·legi va romandre tancat tres anys. Als anys posteriors a la Guerra Civil, enfront del creixement de l'alumnat, el col·legi es traslladà a un edifici amb una major capacitat.
El 1958 es va construir un altre edifici, situat al costat de Sa Palmereta,, a una plaça situada al centre d'aquest poble i el 1980 s'inaugurà l'edifici del col·legi actual, que està als afores d'Alaior. Seguidament es va formar el patronat de la Salle per acollir els antics alumnes del col·legi. Avui en dia ja no fan classes al costat de Sa Palmereta anomenada La Salle Petita,i solament s'usa per al teatre que hi ha a baix de l'escola.

## Enllaços externs

* Pàgina Web
# Marcelino Iglesias Ricou

Marcel·lí Iglesias i Ricou (Bonansa, Ribagorça, 1951) és un polític que va ser president d'Aragó entre els anys 1999 i 2011.

## Naixement

Va néixer el 16 d'abril de 1951 a Bonansa a la comarca de la Ribagorça, fill d'una família de ramaders.

## Inicis polítics

Va començar en la política essent alcalde de Bonansa (1983-1987) pel PSOE-Aragó, més tard va ser President de la Diputació provincial d'Osca (1987-1995), des d'aquesta institució va convertir-se en un dels principals impulsors del turisme rural, fent l'Alt Aragó una zona pionera a tot el país. Defensor del desenvolupament sostenible i de complementar agricultura i la protecció del medi ambient. Iglesias sempre ha destinat molt pressupost a la conservació del medi ambient.

## Partits polítics

Va iniciar-se a la política militant al Partit Comunista d'Aragó, actualment forma part de la coalició IUA), i el 1990 va integrar-se al PSOE-Aragó (Partit dels Socialistes d'Aragó).

## Presidència de la comunitat

Va ocupar la secretaria del PSOE-Aragó a Osca (1995-2001), secretari regional del PSOE-Aragó, i diputat a les corts aragoneses. Forma part de l'executiva federal del PSOE i va presidir el 35è congrés federal al que José Luis Rodríguez Zapatero va ser elegit secretari general del partit.
Va ser nomenat President d'Aragó l'any 1999, amb el suport del PAR (Partit Aragonès), de centredreta. Va ser reelegit el 2003 i el 2007.

## Llei de llengües d'Aragó

Ha estat el principal valedor i artífex de què, finalment, i després de trenta anys, s'aprovés la Llei de llengües d'Aragó, que reglamenta oficialment l'ús, protecció i promoció de l'aragonès i el català com a llengües pròpies de l'Aragó.

## La comparació del sobiranisme català al nazisme

L'11 de novembre de 2012 Iglesias protagonitzà un incident notable durant un míting del PSC que es feia a Lleida en el marc la campanya electoral per a les eleccions catalanes del 25 de novembre, equiparant el sobiranisme impulsat pel president Mas amb "l'hipernacionalisme alemany i francès de les guerres mundials" que han ocasionat "més de 100 milions de morts". Aquell episodi, que no rebé cap condemna contundent per part de la cúpula socialista afegint així més relleu al declivi del PSC, suscità amb tot algunes reaccions de crítica lleugera d'alguns companys socialistes com ara Jordi Martí o Rocío Martínez-Sampere.

## Referències

* ↑ Notícia al diari Ara, l'11 de novembre de 2012
* ↑ Article al diari Ara, l'11 de novembre de 2012
# Osvaldo Fattori

Osvaldo Fattori (San Michele Extra, 22 de juny de 1922 - Milà, 27 de desembre de 2017) fou un futbolista italià de les dècades de 1940 i 1950.
Fou 4 cops internacional amb la selecció de futbol d'Itàlia amb la qual participa al Mundial de 1950 i un cop internacional amb la selección d'Itàlia B.
Pel que fa a clubs, destacà a Vicenza Calcio, UC Sampdoria i Inter de Milà.

## Referències

* ↑ Courtney, Barrie. «England - International Results B-Team - Details». RSSSF, 22-05-2014. [Consulta: 21 abril 2017].
* ↑ Osvaldo Fattori a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Morto l'ex centrocampista dell'Inter Osvaldo Fattori, il cordoglio del club in una nota (italià)
* ↑ «Fattori alla Liguria per 10 milioni!!» (en italian). Corriere dello Sport, 21-08-1946, p. 2.
* ↑ Vittorio Finizio «Le 20 squadre di Serie A come si presentano dopo la campagna degli ingaggi» (en italian). Corriere dello Sport, 01-09-1946, p. 3.
# Scotlandita

La scotlandita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom d'Escòcia, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La scotlandita és un sulfit de plom molt rar de fórmula química PbSO₃. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1984. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la scotlandita pertany a «04.JE - Sulfits» juntament amb els següents minerals: gravegliaïta, hannebachita i orschallita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Susanna, a la localitat de Leadhills, a South Lanarkshire (Escòcia), on es troba associada principalment a anglesita, així com a barita i a altres minerals també descoberts en aquesta mina: lanarkita, leadhil·lita i susannita. També ha estat descrita en altres punts d'Escòcia i de la resta del Regne Unit, així com a França, Itàlia, Alemanya, Namíbia, Rússia, l'Argentina i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Scotlandite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 gener 2022].
# Psychoda acutilamina

Psychoda acutilamina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a les illes Filipines (Negros) i Carolines.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Taxonomic Study of Philippine Psychodidae (Diptera) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Quate, LW., 1959. Diptera: Psychodidae. Insects of Micronesia. 12:435-484.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Southgate (Florida)

Southgate és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 7.455 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Southgate tenia 7.455 habitants, 3.629 habitatges, i 2.072 famílies. La densitat de població era de 1.411 habitants/km².
Dels 3.629 habitatges en un 18,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,8% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 42,9% no eren unitats familiars. En el 34,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,62.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,7% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 27% de 45 a 60 i un 27,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.762 $ i la renda mediana per família de 50.335 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.109 $ mentre que les dones 26.955 $. La renda per capita de la població era de 24.148 $. Entorn del 5,1% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Southgate». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Southgate». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Persa occidental

El persa occidental o el persa iranià és el dialecte més àmpliament parlat de persa. És parlat dins Iran i per minories dins Iraq i els estats de Golf Pèrsic. Perses ètnics dins Kuwait, Qatar, EAU, Bahrain per més de 25-30% de les poblacions allà. És un de tres dialectes importants de persa.l persa occidental és també conegut Persa iranià, Farsi, Occidental Farsi, o senzillament Persa.

## Referències

* 1 2 3 «Persian». University of Cambridge. Arxivat de l'original el 18 de setembre 2012. [Consulta: 16 juliol 2013].
# Laodicea de Mèdia

Laodicea de Mèdia (en grec antic Λαοδίκεια) era una ciutat de Mèdia fundada per Seleuc I Nicàtor que li va donar el nom en honor de la seva mare Laodice, com va fer en quatre ciutats més. La fundació es va fer al mateix temps que Apamea i Heraclea de Síria. Plini el Vell diu que la va fundar Antíoc I Sòter. El lloc no s'ha localitzat amb exactitud.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Laodiceia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 abril 2021].
# Marcelino Martínez Cao

Marcelino Martínez Cao (Ares, 29 d'abril de 1940), conegut com a Marcelino, fou un futbolista espanyol de la dècada de 1960.
Començà a jugar a Galícia als clubs SDC Galicia Mugardos (1957-58) i Racing de Ferrol (1958-59). El 1959 fitxà pel Reial Saragossa on passà la resta de la seva vida esportiva, durant 11 temporades. Marcà 117 gols, i formà part de la davantera coneguda com els magnífics juntament amb Canário, Carlos Lapetra, Eleuterio Santos i Juan Manuel Villa.
Fou 14 cops internacional amb la selecció espanyola, amb la qual participà a l'Eurocopa 1964, on marcà el gol decisiu per obtenir el títol, i al Mundial de 1966.

## Palmarès
### Reial Saragossa

* Copa del rei de futbol: 1963-64, 1965-66
* Copa de Fires: 1963-64

### Espanya

* Eurocopa de futbol: 1964

## Referències

* ↑ «Marcelino» (en castellà). Historias Racinguistas, 03-06-2008. [Consulta: 9 desembre 2009].
* ↑ Gay, Miguel «Los años Magníficos» (en castellà). Heraldo de Aragón, 23-04-2014 [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ Marcelino Martínez Cao a BDFutbol
* ↑ Marcelino Martínez Cao a National-Football-Teams.com (anglès)
* 1 2 «Final del 64» (en castellà). El Mundo, 2004 [Consulta: 25 juny 2013].
* ↑ «Marcelino». European Football. [Consulta: 4 setembre 2017].
* ↑ «R. Zaragoza, 2 - At. de Madrid, 1» (en castellà). Mundo Deportivo, 06-07-1964 [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «El Zaragoza conquistó brillantemente la Copa de S.E.» (en castellà). Mundo Deportivo, 30-05-1966 [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «El Real Zaragoza, campeón de la Copa de Ferias en 1964» (en castellà). Heraldo de Aragón, 25-06-2014 [Consulta: 27 abril 2018].
# Palau de Gel d'Elektrėnai

El Palau de Gel d'Elektrėnai (en lituà: Elektrėnų ledo rumai) és un edifici cobert per a hoquei sobre gel a la ciutat d'Elektrėnai, Lituània. Té capacitat per a 2.000 persones. És la seu del club SC Energija. Quan va ser construït el 1977, va ser la primera pista de gel coberta a Lituània.

## Enllaços externs

* Palau de Gel d'Elektrėnai - Lloc web oficial
# Pàixino (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Pàixino».
Pàixino (en rus: Пашино) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 49 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс село Мещеряковка, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-03.
# Scotoecus albofuscus

Scotoecus albofuscus és una espècie de ratpenat que viu a Benín, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Gàmbia, Ghana, Kenya, Malawi, Moçambic, Nigèria, Senegal, Sierra Leona, Sud-àfrica, el Sudan, Tanzània i Uganda.

## Referències

* Jacobs, D. 2004. Scotoecus albofuscus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. 30 d'abril del 2008.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Tàngara glauca

La tàngara glauca (Thraupis glaucocolpa) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides amb matolls, bosc decidu, vegetació secundària i encara ciutats a les terres baixes fde la costa del Carib, al nord-est de Colòmbia i nord de Veneçuela, incloent l'illa Margarita.

## Referències

* ↑ «Tàngara glauca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Park Jeong Hwan

Park Jeong Hwan, en hangul 박정환, (Corea del Sud, 11 de gener de 1993) és un jugador professional de go, amb rang 9p. El 2010, amb 17 anys, va obtenir el seu estatus i rang actuals, convertint-se en el sud-coreà més jove que ho aconseguia. Va ser alumne de la prestigiosa escola de baduk Kwon Kap-yong, on també van estudiar altres experts com Lee Se Dol o Choi Cheol Han i amb només 12 anys va vèncer jugadors coreans molt reconeguts com ara Seo Bong Su o On So Chin. En juny de 2012 i en juliol de 2013 es va classificar com a millor jugador de Corea. A més, des del 2012 fins al 2015, ocupà el millor lloc de la classificació mundial.

## Trajectòria professional

Títols nacionals :
| Títol | Guanyador | Subcampió |
| Siptan | 2 (2008, 2009) | |
| GS Caltex Cup | 1 (2011) | |
| Prices Information Cup | 1 (2013) | |
| Chunwon | 1 (2009) | |
| KBS Cup | 3 (2010–2012) | |
| Maxim Cup | 2 (2012, 2013) | |
| Baduk Masters Fighting God | 1 (2007) | |
| Total | 11 | 0 |
| Títols continentals |||
| China-Korea Tengen | 1 (2010) | |
| Total | 1 | 0 |
| Títols internacionals |||
| Ing Cup | | 1 (2013) |
| Asian TV Cup | | 1 (2013) |
| Fujitsu Cup | 1 (2011) | |
| LG Cup | 1 (2015) | |
| Total | 2 | 2 |
| Resultat final | 14 | 2 |

### Estil de joc

Des que va començar a despuntar com a jugador professional, Park Jung Hwan ha estat considerat un jugador molt fort i se l'ha volgut veure com el successor natural de Lee Se Dol. Segons An Yeong Kil (8p), el punt feble de Park Jeong Hwan és l'obertura del joc, però aquesta debilitat queda compensada, ja que té molt bona tècnica i és molt fort en el final de joc. S'ha guanyat, així, renom com un dels millors jugadors de yose. A vegades juga variacions rares la qual cosa s'ha relacionat amb la seva condició de jugador jove.

## Referències

* ↑ «Park Jung Hwan a la Biblioteca de Sensei» (en anglès). [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ «Kweon Kap-Yong a la Biblioteca de Sensei» (en anglès). [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ «Número 1 del món. Park Jeong Hwan, num. 1» (en coreà). [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ «World Ranking» (en anglès). [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ «Corea del Sud Classificació | Cyberoro» (en coreà). [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ «Comentari: Parc Jeong Hwan vs Qiu jun - 24 de Fujitsu Copa» (en anglés). Arxivat de l'original el 2016-02-22. [Consulta: 3 març 2016].

## Vegeu també

* Go
* Variants del go
* Sistemes de rànquing en el go
* Handicap en el go
# Leptomys

Leptomys és un gènere de rosegadors de la subfamília dels murins, que viu a Nova Guinea. Es considera part dels gèneres endèmics més antics de de Nova Guinea, és a dir, va formar part de la primera onada de murins que va colonitzar l'illa.

## Taxonomia

* Hi ha cinc espècies reconegudes:
* Leptomys arfakensis
* Leptomys elegans
* Leptomys ernstmayri
* Leptomys paulus
* Leptomys signatus

## Bibliografia

* Musser, G. G. and M. D. Carleton. 2005. Superfamily Muroidea. pp. 894–1531 in Mammal Species of the World a Taxonomic and Geographic Reference. D. E. Wilson and D. M. Reeder eds. Johns Hopkins University Press, Baltimore.
* Musser G.G., Helgen K.M., and Lunde D.P. 2008. Systematic review of New Guinea Leptomys (Muridae, Murinae) with descriptions of two new species. AMERICAN MUSEUM NOVITATES, 3624:1-60.

## Referències

* ↑ Thomas. «Leptomys». A: Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ Leptomys (TSN 585034) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. [Consultat el 14 de desembre del 2017]. (anglès)
# Marta Peiró Giménez

Marta Peiró Giménez (Torrent, Horta Sud, 14 d'abril de 1998) és una exfutbolista valenciana, que jugava com a migcampista.
Comença a jugar a les categories inferiors del CD Torrent, i forma part de les categories inferiors del València CF des dels 10 anys. Debuta amb la selecció valenciana sub-12 als 10 anys, i amb la sub-16 espanyola als 14.
El 8 de setembre de 2013 debuta amb el primer equip del València, integrant-se en les dinàmiques de l'equip fins a obtenir fitxa del primer equip a partir de la temporada 2016-17. La temporada 2015-16, l'equip filial, on tenia fitxa, va ser campió de la lliga de segona divisió. Aquell any va ser subcampiona d'Espanya amb la selecció Valenciana. El 21 d'abril de 2017 va participar en el primer partit que el València femení disputava a Mestalla, un derbi contra el Llevant on les merengotes guanyaren per 6-0. Va marcar l'últim gol de l'equip i va esclatar a plorar, imatge que va esdevindre representativa del partit. Aquest any va participar en la Ronda Élite amb la selecció espanyola sub-19. L'any 2019 no li renoven el contracte, fitxant pel Sporting Huelva. Entre 2020 i 2022 juga al Servette suís.
Finalment, el desembre del 2022, als 24 anys, es retira a causa d'una endometriosi.

## Referències

* ↑ SL, Gurenet Teknologia. «PEIRÓ: Marta Peiró Giménez (Centrocampista) / Jugadora Fútbol Femenino». www.txapeldunak.com. [Consulta: 26 agost 2016].
* 1 2 Editor, News. «Marta Peiró, primera torrentina que juega en la Selección Española de Fútbol :: elperiodic.com». [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ «La jugadora de Torrent, Marta Peiró debuta en el primer equipo del Valencia CF Femenino» (en castellà), 19-09-2013. [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ Studios, Pixel. «Trabajo por delante y detalles esperanzadores». www.diariodemestalla.com. [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ S.L., EDICIONES PLAZA,. «VCF | El Valencia Femenino ultima su plantilla para la campaña 2016-17». Plaza Deportiva. [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ Studios, Pixel. «¡¡El Femenino B campeón de Segunda!!». www.diariodemestalla.com. [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ «El mensaje de Marta Peiró, la valencianista que rompió a llorar tras marcar en Mestalla». Superdeporte.
* ↑ Chilet, Vicent «Marta Peiró: "Había soñado tan fuerte que marcaría, que se ha cumplido"». Levante-EMV, 25-04-2017.
* 1 2 ««Sufrí el doble por ser tan valencianista»». Las Provincias, 15-11-2019. [Consulta: 26 juliol 2020].
* 1 2 «El adiós más triste de Marta Peiró a sus 24 años por una endometriosis». Mundo Deportivo, 06-12-2022. [Consulta: 6 desembre 2022].
# Paula Seguí Carles

Paula Seguí Carles (Maó, 25 d'agost de 1982) és una jugadora de bàsquet menorquina. Formada en l'equip del Segle XXI a la Residència Joaquim Blume de Barcelona, ha jugat en diferents equips i ha format part de la selecció espanyola.
Amb el seu 1'91 metres, ha jugat com a pivot al Real Club Celta Vigourban i en el F.C. Barcelona. Després de militar en el Palau de Congressos d'Eivissa la temporada 2010-2011, la temporada següent va jugar amb la Unió Navarra de Basket, UNB Obenasa Lacturale, un club de Pamplona ja desaparegut.
Durant els dotze anys en què va jugar a bàsquet, Paula Seguí va arribar a participar en més de 300 partits oficials i en 35 partits amb la selecció espanyola absoluta. Va guanyar la medalla de bronze a l'Europeu de 2003. Ha participat també en el campionat del Món de 2006 i en dues edicions dels Jocs Mediterranis.

## Palmarès amb la selecció espanyola

* Medalla de Bronze Eurobasket de Grècia 2003.

## Referències

* ↑ «Resultados y estadísticas. SEGUÍ CARLES, PAULA». Federación Española de Baloncesto - Competiciones FEB. [Consulta: 2 juliol 2020].
* ↑ «Paula Seguí vuelve para vestir de rojo» (en castellà). Menorca - Es diari, 24-07-2015. Arxivat de l'original el 2017-08-02 [Consulta: 2 agost 2017].
* 1 2 Cendán, Edu. «El PSOE de Maó 'ficha' a la exjugadora profesional de baloncesto Paula Seguí» (en castellà). Cadena Ser, 25-03-2019. [Consulta: 2 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Paula Seguí Carles - Competiciones FEB
# Pàixino

«Pàixino» té aquests significats:
* Pàixino (Mordòvia), localitat de la república de Mordòvia, a Rússia
* Pàixino (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Santa Maria de Besora

Santa Maria de Besora és un municipi de la comarca d'Osona dins de la subcomarca del Bisaura, situat entre Sant Quirze de Besora i Vidrà. Està ubicat al centre de la regió de l'Alt Ter. Té una església romànica i hi ha una gran activitat pel que fa al turisme rural. A la zona hi ha diversos llocs d'interès, reclam pels turistes rurals com ara el Molí de Mir que actualment s'està rehabilitant mitjançant un camp de treball. També hi trobem l'espectacular Salt del Mir, els Bufadors de Beví i el
El nucli i cap del municipi és conegut com el Pla de Teia. També trobem dos veïnats: el Mir, vora el torrent de la Clarella; i els del Beví, afluent del Ter.
Llista de topònims de Santa Maria de Besora (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 20 | 30 | - | 270 | 386 | 638 | 447 | 448 | 467 | 461 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 475 | 449 | 388 | 364 | 320 | 259 | 235 | 208 | 202 | 202 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 166 | 175 | 183 | 180 | 175 | 187 | 169 | 168 | 157 | 162 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 148 | 143 | 161 | 159 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Festes i tradicions

* Mercat medieval: Se celebra el Divendres Sant. Hi ha demostracions d'oficis, artesania, productes naturals, jocs infantils i sorpreses.
* Homenatge a la gent gran: L'últim dissabte del mes de juliol té lloc aquest homenatge per totes les persones del poble més grans de 65 anys. Se'ls ofereix una missa i tot seguit un vermut i un dinar.
* Aplec de la Sardana: Se celebra l'últim dissabte del mes d'agost a les 6 de la tarda amb la participació de dues cobles.
* Festa Major: Se celebra la setmana de l'11 de setembre amb l'organització de diversos actes entre els quals destaquen la festa del jovent i el dinar popular. També hi trobem havaneres, espectacles i ball.
* Ballabisaura: Cicle de Música Tradicional i Popular al Bisaura. El primer dissabte del mes de novembre té lloc a Santa Maria de Besora la cloenda del cicle anual amb la celebració d'un sopar i el Ball de cloenda.

## Vegeu també

* Puig Anyívol
* Marquesat de Besora

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Unna

* Aquest article tracta sobre Unna, municipi de Rin del Nord - Westfàlia. Vegeu-ne altres significats a «Unna (desambiguació)».
Unna és un municipi del districte d'Unna, a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia, a Alemanya.

## Ciutats agermanades

* Waalwijk ( Països Baixos)
* Palaiseau ( França)
* Döbeln ( Alemanya)
* Ajka ( Hongria)
* Pisa ( Itàlia)
* Kirklees ( Regne Unit)
# Steffi Jones

Stephanie Ann Jones (Frankfurt, 22 de desembre de 1972) és una antiga futbolista alemanya.
Va jugar a la Bundesliga en el SG Praunheim (88-91, 92-93, 94-95), el FSV Frankfurt (91-92, 95-96), el TuS Niederkirchen (93-94), el SC Bad Neuenahr (98-00) i el 1. FFC Frankfurt (00-07), amb el qual va guanyar dues Lligues de Campions. També va jugar als Estats Units (Washington Freedom, 02-03).
Amb la selecció alemanya va jugar 111 partits entre 1993 y 2007, guanyant dos Mundials, dos bronzes olímpics y dues Eurocopes. Tras retirarse en 2007, va presidir el comité organitzados del Mundial Alemanya 2011, i des de 2015 és la seleccionadora assistent de la selecció alemanya.

## Referències

* ↑ DFB