OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mitja marató

La mitja marató és una prova d'atletisme de fons que consisteix en recórrer la distància establerta de 21,097 quilòmetres (la meitat de la distància d'una marató sencera) en el menor temps possible. Se solen córrer sobre asfalt. Són curses força populars, ja que tot i ser una distància gens menyspreable, és prou fàcil d'organitzar. Per aquest motiu, a les poblacions d'arreu de Catalunya se celebren cada any diverses mitges maratons. La mitja marató més antiga del món se celebra a Luxemburg, la Route du Vin Half Marathon.

## Llista de mitges maratons d'asfalt a Catalunya

| Balaguer Banyoles Barcelona Calella Mitja Marató Costa Barcelona Maresme Cambrils Castellbisbal Castelldefels Cunit El Pont de Suert Empúries Girona Gavà Granollers | Igualada Lleida Mataró Mollerussa Montornès Olot Puigcerdà Reus Ripoll Riudoms Roda de Ter Sabadell Salou | Sant Cugat del Vallès Sitges Tarragona Tàrrega Terrassa Tortosa Tossa de Mar Valls Vic Vilafranca del Penedès Vilanova i la Geltrú |

## Llista de mitges maratons de muntanya a Catalunya

* Aiguafreda
* Collserola
* Sant Llorenç Savall
* Sant Hilari Sacalm
* Santa Coloma de Queralt
* Santa Maria de Queralt

## Rècords del món

* Masculí: 57:32, per Kibiwott Kandie de Kenya el 6 de desembre de 2020, a València
* Femení: 1.02:52, per Letesenbet Gidey d'Etiòpia el 24 d'octubre de 2021

## Referències

* ↑ «CALENDARI CATALÀ CURSES EN RUTA 2012-2013». Federació Catalana d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2013-06-17. [Consulta: 15 desembre 2012].
* ↑ MitjaMaratóValència. «Récord Món Masculí Mitja Marató València 2020». [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «L'etíop Letesenbet Gidey bat el rècord del món de Mitja Marató a València», 24-10-2021. [Consulta: 24 octubre 2021].
# Hähnichen

Hähnichen és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Limita a l'oest amb Rothenburg (Alta Lusàcia) i comprèn els districtes de Hähnichen, Quolsdorf (Chwalecy), Spree (Sprjewje) i Trebus (Trjebuz).

## Enllaços externs

* Web personal sobre Hähnichen Arxivat 2010-11-25 a Wayback Machine. (alemany)
# Laillé

Laillé (en bretó Lalieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 4.366 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.267 | 1.336 | 1.497 | 2.411 | 2.973 | 3.588 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Loïc Chesnel | |
| 2008- | Pascal Hervé | Divers gauche |
# La Higuera

La Higuera és una petita localitat situada al municipi de Pucará al sud de la província de Vallegrande al departament de Santa Cruz (Bolívia), a una distància de 60 km de la ciutat de Vallegrande i a uns 250 quilómetres al sud-oest de Santa Cruz de la Sierra. Està als contraforts de la serralada dels Andes, a una altura de 2.160 m. Deu el seu nom a l'abundant existència, en èpoques passades, de l'arbre del mateix nom, el fruit del qual és la figa.
La comunitat de la Higuera és coneguda pels esdeveniments de l'any 1967, quan un grup de guerrillers comandats per Che Guevara van combatre a les forces de l'exèrcit en el Abra Batán. Aquell octubre, a la batalla de la Quebrada del Churo, El Che va ser ferit i capturat juntament amb un altre company, Willy. Els dos van ser executats el 9 d'octubre a l'escola del poble, on estaven detinguts des del dia anterior.
L'any 2004 es va inaugurar la "Ruta del Che", una destinació turística promoguda pel President Evo Morales i que va des de Santa Cruz a les localitats de Vallegrande i La Higuera, passant pel jaciment inca de Samaipata. La Higuera és una de les parades més importants d'aquesta ruta, i s'hi va erigir un monument al Che i un memorial a l'antiga escola on va morir executat, tot i que poden trobar-se inscripcions i homenatges al guerriller cubanobolivià per tot el poble.

## Referències

* ↑ Santo Ernesto: The Curse Of Che Guevara by Jens Glüsing, Der Spiegel, October 8, 2007
* ↑ The Che Trail in Bolivia
* ↑ El "Che" Guevara homenajeado en La Higuera, donde fue ejecutado hace 49 años «http://www.lavanguardia.com/politica/20161009/41881581515/el-che-guevara-homenajeado-en-la-higuera-donde-fue-ejecutado-hace-49-anos.html». [Consulta: 28 abril 2017].
* ↑ Che Guevara Legacy Lives on in Bolivia BBC News, August 24, 2004
* ↑ Che Sat Here: The Making (and Marketing) of a Martyr Arxivat 2009-10-10 a Wayback Machine. by Alex Ayala Ugarte, Virginia Quarterly Review, Winter 2009 Issue
* ↑ «Valle Grande y La Higuera y la Tumba del Che Guevara». Arxivat de l'original el 2017-06-08. [Consulta: 28 abril 2017].
# Onur Balkan

Onur Balkan (İzmit, 10 de març de 1996) és un ciclista turc, professional des del 2018. Actualment corre a l'equip Salcano Sakarya BB Team. En el seu palmarès destaquen sis campionats nacionals en ruta. El 2016 va representar el seu país als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro.

## Palmarès

* 2015
** Vencedor d'una etapa del Tour de Çanakkale
** Vencedor d'una etapa del Tour de Mersin
** Vencedor d'una etapa del Tour del Mar Negre
** Vencedor de 2 etapes del Tour d'Ankara
** Vencedor d'una etapa del Tour of Aegean
* 2016
** Campió de Turquia en ruta
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Marroc
* 2017
** Campió de Turquia en ruta
* 2018
** Campió de Turquia en ruta
** 1r al Tour of Mediterrennean i vencedor de 2 etapes
** 1r al Tour de Mevlana
** Vencedor d'una etapa del Tour de Mesopotàmia
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Llac Qinghai
** Vencedor d'una etapa del Tour de Capadòcia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Romania
* 2019
** 1r al Gran Premi Justiniano Hotels
** 1r al Tour del Mar Negre i vencedor de 2 etapes
** 1r al Tour de Ribas
** 1r a la Bursa Orhangazi Race
** 1r al Gran Premi Velo Erciyes
** 1r al Tour de Kayseri i vencedor d'una etapa
** 1r a la Fatih Sultan Mehmet Edirne Race
** Vencedor d'una etapa del Tour de Mesopotàmia
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Anatòlia Central
* 2020
** Campió de Turquia en ruta
* 2021
** Campió de Turquia en ruta
** 1r al Gran Premi Mediterrennean
* 2022
** 1r al Gran Premi Gazipasa
** Vencedor d'una etapa al Sharjah International Cycling Tour

## Referències

* ↑ «Salcano Sakarya BB». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 24 febrer 2021. [Consulta: 24 febrer 2021].
* ↑ «Olympedia – Onur Balkan». [Consulta: 14 maig 2021].
# Nelson Goodman

Nelson Goodman (Somerville, Massachusetts, 7 d'agost de 1906 - Needham, Massachusetts, 25 de novembre de 1998) fou un filòsof destacat en el camp de l'estètica i l'epistemologia. Defensà, seguint les idees de David Hume, que les prediccions basades en la inducció eren pur hàbit i que només s'havien de fer servir en camps limitats de la ciència per raons d'utilitat. Considerava que existien dos tipus de judicis, els literals, que sí que podien usar-se en les hipòtesis científiques, i els metafòrics, que són la base de l'art. Els dos creen igualment la realitat, que esdevé un producte humà (constructivisme) i no és fiable, ni tan sols per a la lògica. Tingué com a alumnes destacats Noam Chomsky i Hilary Putnam.

## Referències

* ↑ Scheffler, Israel; Martinich, A.P. (ed.); Sosa, E. David (ed.). «Nelson Goodman (1906-1998». A: A Companion to Analytic Philosophy. John Wiley & Sons, 15 d'abril de 2008, p. 160–164. ISBN 978-0-470-99864-9 [Consulta: 6 novembre 2017].
# Província de Messina

La Província de Messina és una antiga província de la regió de Sicília dins Itàlia. El 2015 va ser reemplaçada per la Ciutat metropolitana de Messina.
Amb vistes al mar Tirrè al nord i a l'est amb el mar Jònic, estava separada de Calàbria per l'estret de Messina. Limitava a l'oest amb la ciutat metropolitana de Palerm, al sud per la província d'Enna i la ciutat metropolitana de Catània.

## Enllaços externs

* Pàgina provincial Arxivat 2010-02-13 a Wayback Machine. (italià)
* Fotos, història, turisme, gastronomia, llibres, productes locals i transports a la Província de Messina (italià)(anglès)
# Furi

Furi és el nom dels següents personatges:
* Publi Furi, magistrat romà
* Quint Furi, Pontífex Màxim de Roma el 449 aC
* Luci Furi, tribú de la plebs el 307 aC
* Marc Furi, jurista romà
* Luci Furi, pretor el 200 aC
* Gai Furi, almirall romà
* Publi Furi, tribú el 100 aC.
* Furi d'Heraclea, navarc d'Heraclea Minoa
* Publi Furi, cavaller romà
* Furi, jurista romà
# Michel Cornelisse

Michel Cornelisse (Amsterdam, 24 de desembre de 1965) va ser un ciclista neerlandès, que fou professional entre 1987 i el 2000. Del seu palmarès destaca la victòria a la Volta a Luxemburg de 1989. Un cop retirat, s'ha dedicat a la direcció esportiva de diferents equips.
És fill del també ciclista Henk Cornelisse.

## Palmarès

* 1985
** 1r a la Gant-Staden
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la província de Lieja
** Vencedor d'una etapa de la Volta a les Valls Mineres
* 1987
** 1r a la Ster van Zwolle
* 1988
** 1r al Circuit de les Ardenes flamenques-Ichtegem
* 1989
** 1r a la Volta a Luxemburg
* 1991
** 1r al Gran Premi del 1r de maig-Premi d'honor Vic de Bruyne
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1992
** 1r a la Fletxa costanera
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suècia
** Vencedor d'una etapa del Tour del Mediterrani
* 1993
** 1r a la Nokere Koerse
** 1r a la Fletxa costanera
** 1r a la Ster van Zwolle
** 1r a la Gullegem Koerse
* 1996
** 1r al Gran Premi del 1r de maig-Premi d'honor Vic de Bruyne
** 1r a la Gullegem Koerse
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Àustria
* 1997
** Vencedor de 2 etapes del Teleflex Tour

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.i
# Hämnaren

Hämnaren (en suec el venjador) és una pel·lícula muda sueca de 1915, dirigida per Mauritz Stiller.

## Argument

Georg Vide, fill d'un pastor protestant, deixa la seva promesa Esther, de religió jueva, per la raó que els seus pares mai li permetrien casar-se amb ella, ja que s'oposen a un matrimoni mixt. L'Ester està embarassada de Georg i, poc després de donar a llum al seu fill Josef, mor. Jakob, el cosí i pretendent d'Ester, adopta Josef, i promet venjar la mort d'Ester, segons la seva opinió a causa de l'abandonament de Georg.
20 anys després Jakob, exercint amb Josef, que desconeix la identitat del seu pare, l'activitat de prestador de diners, es disposa a deixar al carrer el terratinent von Sterner, prenent possessió de la casa on aquest viu amb la seva filla Emma, per si en pocs dies no ha pagat el seu deute.
Josef, que està secretament enamorat d'Emma, li fa trobar de manera anònima un títol de pagament amb el qual podria haver reemborsat a Jakob. L'Emma fa canviar el xec de caixa pel seu conegut Georg Vide, que mentrestant s'ha convertit en capellà. Però el títol de pagament és fals, per la qual cosa la insolvència afecta el capellà i l'Emma, que acudeixen a Jakob per obtenir un ajornament. Aquí Georg i Josef, fortuïtament, es reconeixen com a pare i fill.

## Repartiment

* Wilhelm Hansson - Georg Vide, estudiant, després capellà
* Edith Erastoff - Esther, una jove jueva
* Edmond Hansen - El pare de l'Ester
* John Ekman - Jacob Kahn, cosí de l'Ester
* Richard Lund - Josef, fill adoptiu de Jacob
* William Larsson - terratinent von Sterner
* Karin Molander - Emma von Sterner, filla del terratinent
* Gustaf Callmén - El pare de Georg, prebost
* Jenny Tschernichen-Larsson - La mare de Georg
* Emmy Elffors - La nòvia de Georg
* Thure Holm - director del banc
* Tyra Dörum - La donzella de Vide
* Nils Elffors - estudiant a les escales

## Referències

* ↑ Hämnaren a silentera.com
* ↑ Hämnaren : Drama i 3 akter, a The Swedish Film Database
# La passió cega

La passió cega (original: They Drive By Night) és un thriller estatunidenc de Raoul Walsh, estrenat el 1940. Ha estat doblada al català.

## Argument

Joe Fabrini (George Raft) i Paul Fabrini (Humphrey Bogart) són dos germans que treballen a la regió de San Francisco. Endeutats, els costa sortir-se'n i acabar de pagar el seu camió, i nombroses contrarietats no els ajuden. Un dia tanmateix, Joe troba treball en l'empresa d'Ed Carlsen (Alan Hale). Tot sembla estar millor per a ell, el treball li agrada, com la bonica Cassie (Ann Sheridan) de qui aviat s'enamora. Però, Lana (Ida Lupino), la dona del seu patró, s'enamora de Joe.

## Repartiment

* George Raft: Joe Fabrini
* Ann Sheridan: Cassie Hartley
* Ida Lupino: Lana Carlsen
* Humphrey Bogart: Paul Fabrini
* Gale Page: Pearl Fabrini
* Alan Hale: Ed Carlsen
* Roscoe Karns: Irish McGurn
* John Litel: Harry McNamara
* George Tobias: George Rondolos
I, entre els actors que no surten als crèdits :
* Joyce Compton: Sue Carter
* Howard C. Hickman: El jutge

## Referències

* ↑ esadir.cat. La passió cega. esadir.cat.
* ↑ «They drive by night». The New York Times.

## Enllaços externs

* Anàlisi del film a dvd classik Arxivat 2010-10-06 a Wayback Machine.
# La Révolte des enfants

La Révolte des enfants és una pel·lícula francesa dirigida per Gérard Poitou-Weber, estrenada el 1992.

## Argument

El 1847, Rase-Motte (Robinson Stévenin), un nen de 8 anys, es trobaa tancat a una presó infantil a Grande-île a Bretanya després del robatori d'un pollastre. Descobreix el tracte dur, tant dels supervisors més o menys sàdics, com dels seus companys més grans que exerceixen una pressió constant sobre els més joves.
A la barca que el va portar al lloc de la seva condemna de 5 anys, va conèixer la comtessa d'Ozeray (Clémentine Amouroux), una periodista que ve a conèixer aquesta "colònia" paternal per escriure un article. Aquest és el moment en què els nens decideixen revoltar-se contra les condicions humiliants de les seves vides iniciant el motí.

## Repartiment

* Michel Aumont : L'oncle
* André Wilms : M. Alexis
* Clémentine Amouroux : La comtessa d'Ozeray
* Nada Strancar : Mme Alexis
* Bernard Ballet: El guàrdia chiourme
* Dominique Reymond: Jeanne
* Daniel Laloux: El sacerdot
* Bernard Musson: El pare del Sr. Alexis
* Loïc Even: El Pensador
* Robinson Stévenin: Rase-Motte
* Jonathan Zaccaï: Boca Gran
* Sagamore Stévenin: Cap buit

## Inspiració històrica

L'escenari trasllada a un altre temps i un altre lloc la revolta que va tenir lloc als reformatori de Belle -Île- en-Mer el 1934 i les condicions de vida a la colònia penitenciària de Mettray al segle xix.

## Premis

Premi del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics al millor guió a la XII edició de la Mostra de València.

## Vegeu també

* La Chasse à l'enfant, cançó de Jacques Prévert.
* Les Vauriens, telefilm sobre el mateix tema

## Enllaços externs

* ↑ La Revolte des enfants a senscritique.com
* ↑ La révolte des enfants du bagne de Belle-Île, Radio France, 5 de juny de 2023
* ↑ la Mostra de Cinema premia al cine turco, La Vanguardia, 19 d'octubre de 1991

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Padmanayaka

Padmanayaka vol dir "els favorits del rei" i fou un títol de l'Imperi Kakatiya que es va donar a destacats generals i caps de l'imperi que una vegada caigut el domini Kakatiya es van constituir en sobirans independents. Aquestes dinasties foren anomenades padmanayakes i també dels nayaks (Nayaka). La primera i principal dinastia padmanayaka formada a la caiguda dels Kakatiyes fou la dels Nayaks Recherles o Nayaks Velames o Nayaks Recherles Velames (tot i que alguns indicis permeten suposar que els Recherles no eren de la casta velama, que es va formar posteriorment).
Vegeu Nayaks Recherles.

## Referències

* Dinastia Recherla Velama Padmanayaka
# Novel·la pastoral

La novel·la pastoral és un gènere de novel·la que es va iniciar al segle xvi i que es caracteritza per narrar aventures amoroses galants en un entorn rural descrit com un locus amoenus. Els protagonistes són nobles que volen tenir relacions amb pastors o altres nobles i que fugen de les ciutats per trobar la pau i la bellesa al camp, en un to similar al de l'ègloga. És una novel·la d'evasió, on l'atenció es fixa en l'estil harmònic i en el final feliç de les aventures amoroses, idealitzades.

## Novel·les destacades

* Dafnis i Cloe, de Longus
* Arcàdia de Jacopo Sannazaro
* Diana de Jorge de Montemayor
* La Galatea de Miguel de Cervantes
* The Arcadia de Philip Sidney
* Astrea d'Honoré d'Urfé.

## Vegeu també

* Literatura espanyola del Renaixement
# Província de Ruhengeri

La província de Ruhengeri (o profectura de Ruhengeri) era una de les dotze províncies de Ruanda fins fins a finals de 2005, quan es van redreçar les fronteres per crear cinc províncies multiètniques. La província estava al nord del país, limita al nord amb Uganda i al nord-oest per la República Democràtica del Congo. Constava de 10 districtes.
Tenia una superfície de 1.651,2 quilòmetres quadrats, dels quals 1.439,2 es consideren habitables. La regió és muntanyosa, i inclou el volcà inactiu de 4.507 metres, el Karisimbi.
El cens de 2002 mostrava 891.498 habitants a la província, incloent 475.424 dones i 416.074 homes, el que fa de Ruhengeri la província més poblada de Ruanda, amb un 11% de la població nacional. Era la quarta província més poblada en el cens de 1991, que comptava 769.297 persones, i la quarta més poblada del cens de 1978, que comptava 531,927.
El cens de 2002 va trobar que l'edat mitjana de la població de la província era de 20,3 anys, mentre que la mediana era de 15,8 anys. La majoria dels habitants, 819.987 persones, vivien a les zones rurals, amb 71.551 en zones urbanes com la ciutat de Ruhengeri. Hi havia 29.286 habitants urbans comptats el 1991 i 18.942 el 1978.

## Notes

* ↑ Rwanda redrawn to reflect compass, 3 gener 2006.
* 1 2 3 Mugabo, Damien; Mutijima Nkaka, Prosper; Lamlenn, Samson B. A synthesis of the analyses of the 2002 census of Rwanda. Ministry of Finance and Economic Planning, 2005.

## Bibliografia

* Roger Heremans et Philippe Simon, « Découverte d'une tombe récente en Préfecture de Ruhengeri », Études rwandaises, Série lettres et sciences humaines, 1 (4), juillet-septembre 1987, p. 416-438
* Alphonse Nizeyimana, Le problème de l'inkwano en préfecture de Ruhengeri (approche historique), École supérieure militaire, Kigali, 1987, 190 p.
* Emmanuel Twarabamenye, L'habitat rural dans la préfecture de Ruhengeri (Rwanda), Université de Bordeaux 3, 1991, 443 p. (thèse de Géographie)
# Fractura (geologia)

Una fractura és el pla de separació o discontinuïtat a una formació geològica que la divideix en dues o més seccions i sense necessitat que es produeixi desplaçament de les masses separades.

## Particularitats

Les fractures es poden donar a un cingle o a una falla i poden ser simples o múltiples. La causa més comuna d'una fractura és l'acció de tensions tectòniques que ultrapassen el límit d'elasticitat i de resistència de les capes de roca i provoquen ruptura de la massa rocosa.
Les fractures poden contribuir a l'amillorament de la permeabilitat d'un terreny, facilitant el flux de l'aigua o dels hidrocarburs. Zones molt fracturades poden constituir, generalment, bons aqüífers amb la capacitat d'emmagatzemar quantitats d'aigua més grans que no pas zones on la fracturació és absent.
# Landscheid

Landscheid (en luxemburguès: Laaschent; en alemany: Landscheid) és una vila de la comuna de Tandel situada al districte de Diekirch del cantó de Vianden. Està a uns 35 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Landscheid». [Consulta: 5 octubre 2015].
# La batalla del Riu de la Plata

La batalla del Riu de la Plata (títol original: The Battle of the River Plate) és una pel·lícula britànica del 1956, del gènere drama-bèl·lic, codirigida per Michael Powell i Emeric Pressburger, que també en foren els guionistes; amb Peter Finch, Anthony Quayle, John Gregson, Ian Hunter i Jack Gwillim en els papers principals. Fou nominada als Premis BAFTA el 1957, com a millor film britànic, millor guió i millor film internacional. Està doblada al català.

## Argument

Narra la història verídica del final del pocket battleship alemany Admiral Graf Spee, comandat pel capità Hans Langsdorff (Peter Finch), que durant la Segona Guerra Mundial fou perseguit per una flota de la Marina Real Britànica comandada pel comodor Henry Harwood (Anthony Quayle),i conformada pels creuers lleugers HMS Ajax i HMNZS Achilles i el creuer pesant HMS Exeter, sota el comandament dels capitans Charles H.L. Woodhouse (Ian Hunter), W.E. Parry (Jack Gwillim) i Frederick Secker Bell (John Gregson) respectivament.
El dia 13 de desembre del 1939 el vaixell alemany entra en combat amb ells en l'estuari del Riu de la Plata, per a després de patir importants danys, optar per cercar refugi per 72 hores al port neutral de Montevideo, Uruguai, per reparacions. Davant la pressió diplomàtica del Regne Unit, el govern de l'Uruguai obligà el navili alemany a salpar-ne, sabent que pels seus danys, no tenia moltes possibilitats d'escapar-ne dels vaixells britànics que l'estaven esperant a poques milles de distància.

## Referències

* ↑ «The Battle of the River Plate (1956)» (en anglès). filmaffinity.com. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «La batalla del riu de la Plata». esadir.cat. [Consulta: 13 gener 2024].
* ↑ Woodman, Richard. The Battle of the River Plate: A Grand Delusion (en anglès). Casemate Publishers, 2008-03-20. ISBN 978-1-84468-953-8.
* ↑ Gutiérrez Molina, José Luis «Hans Langsdorf y el Graf Spee». Ubi Sunt?: Revista de historia, 15, 2004, pàg. 8–10. ISSN: 1139-4250.
* ↑ Solar Cubillas, David «La odisea del Graf Spee». Cambio 16, 1464 (DIC 27), 1999, pàg. 90–91. ISSN: 0211-285X.
* ↑ Diez Zubieta, José «El final del "Graf Spee"». La Aventura de la historia, 74, 2004, pàg. 88–93. ISSN: 1579-427X.
* ↑ Reyes, Ignacio de los «What should Uruguay do with its Nazi eagle?» (en anglès). BBC News, 15-12-2014.
Powell i Pressburger (The Archers) :
Michael Powell
Emeric Pressburger :
The Spy in Black
Contraband
49th Parallel
One of Our Aircraft is Missing
Coronel Blimp
The Volunteer
Un conte de Canterbury
Sé el que vull
A vida o mort
Narcís negre
Les sabatilles vermelles
The Small Back Room
El llibertador
Gone to Earth
The Tales of Hoffmann
Oh... Rosalinda!!
La batalla del Riu de la Plata
Ill Met by Moonlight
They're a Weird Mob
The Boy Who Turned Yellow :
# Padmaïta

La padmaïta és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la cobaltita. Rep el nom de la mina Srednyaya Padma (Rússia), la seva localitat tipus.

## Característiques

La padmaïta és un sulfur de fórmula química PdBiSe. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la padmaïta pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Srednyaya Padma, situada dins el dipòsit d'urani i vanadi de Velikaya Guba, a la península de Zaonezhie (República de Carèlia, Rússia). També ha estat descrita al complex Coldwell, a Ontario (Canadà), i a la mina Buraco do Ouro, a Goiás (Brasil). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Padmaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 desembre 2020].