OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Algansea monticola

Algansea monticola és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ Girard C. F. 1856. Researches upon the cyprinoid fishes inhabiting the fresh waters of the United States, west of the Mississippi Valley, from specimens in the museum of the Smithsonian Institution. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 8. 165-213.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Barbour, C. D. & S. Contreras-Balderas. 1968. Algansea monticola, a new cyprinid fish from the Pacific slope of Central Mexico. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 81: 101-108.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985
# Punt de compensació de la llum

El punt de compensació de la llum és la quantitat d'intensitat de la llum sobre la corba lumínica on la taxa de fotosíntesi coincideix exactament amb la taxa de respiració cel·lular. En aquest punt,la captació de CO₂ a través de vies fotosintètiques es correspon exactament amb l'alliberament respiratoti de diòxid de carboni, i la captació de l'O₂ per la respiració es correspon exactament amb l'alliberament fotosintètic d'oxigen. Les plantes capten (µmol·m$^{−2}$·s$^{−1}$)
En termes d'assimilació fotosintètica, al punt de compensació, l'assimilació neta de diòxid de carboni és zero. Les fulles alliberen CO₂ per fotorespiració i la respiració diària, però el CO₂ també es converteix en carbohidrats per la fotosíntesi. Per tant, l'assimilació és la diferència en la taxa d'aquests processos. A una pressió parcial normal de CO₂ (338mbar el 1980), hi ha una irradiació a la qual l'assimilació neta de CO₂ és zero. Per exemple, a primera hora del matí i al final del vespre, es pot arribar al punt de compensació a mesura que l'activitat fotosintètica disminueix i la respiració s'incrementa. Per tant, la pressió parcial de CO₂ en el punt de compensació, també conegut com a gamma, és una funció de la irradiació. La dependència de la irradiació del punt de compensació s'explica per la concentració de RuBP. Quan l'acceptor ribulosa-1,5-bisfosfat està en concentració saturada, gamma és independent de la irradiació. A concentracions de diòxid de carboni més altes, la taxa de fotosíntesi és més alta, mentre que a baixes concentracions de CO₂, la fotorespiració és més alta.

## Moments del dia

S'assoleix el punt de compensació durant el principi del matí i els final de la tarda. La respiració és relativament constant, mentre que la fotosíntesi depén de la quantitat de llum solar (longituds d'ona de 400 a 700 nm per unitat de superfície i unitat de temps). El punt de compensació ocorre quan la taxa de fotosíntesi es fa igual amb la taxa de respiració.

## Taxa

Al punt de compensació, la taxa de fotosíntesi s'equilibra amb la taxa de respiració. Els productes de la fotosíntesi s'utilitzen en la respiració perquè la planta ni consumeix ni fabrica biomassa.
En les plantes aquàtiques on el nivell de llum a una fondària donada és aproximadament constant per a la major part del dia, el punt de compensació és la fondària a la qual la llum que penetra en l'aigua crea el mateix efecte d'equilibri.
Cada tipus de planta té un punt de compensació de la llum diferenciat i només poden sobreviure si la llum que els arriba supera el seu corresponent punt de compensació,

## Vegeu també

* Fotofosforilació
* Fotosíntesi

## Referències

* ↑ O.L, Lang. Physiological plat ecology II,water relations and carbon assimilation. Nova York: Springer-Verlag, p. 556–558.
* ↑ «Tesi doctoral sobre la determinació del punt de compensació». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 agost 2015].
# Crenicichla tendybaguassu

Crenicichla tendybaguassu és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Uruguai.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Albert Vergés

Albert Vergés (Tortosa, Baix Ebre, 1967) és un artista català. És de formació artística autodidacta. Pertany a una generació d'artistes que ha evolucionat a cavall entre dos mons: les disciplines clàssiques i les noves formes d'expressió artística.
La seva primera exposició va ser la col·lectiva Anatomies de l'Ànima a la Fundació Joan Miró l'any 1997. Un any després va fer la seva primera exposició individual a Madrid, a la galeria Ynguanzo i l'any 1999 va arribar la seva primera individual a Barcelona a la Galeria Ambit. L'any 2001, va fer la exposició Burlant Echelon a Ambit Galeria d'Art. L'any 2003 va crear la serie "MKT Mix" que va exposar a Barcelona. i a la II Bienal de València.
Des dels seus inicis l'obra pictòrica de Vergés s'ha caracteritzat per l'ús del codi binari com a eina d'expressió. En les seves obres introduiex missatges codificats per explicar allò que vol transmetre. De formació polifacètica la seva activitat professional com a realitzador audiovisual, l'ha portat a participar en diferents projectes audiovisuals i a formar la seva productora audiovisual.
L'abril del 2021, va fer una campanya-exposició als carrers de Barcelona de la serie Fake.Democracy L'acció es basava amb la col·locació de 1.000 cartells de les peces de la serie amb la impressió "Fake-Democracy" com a subtitol de cada peça.

## Obres en col·leccions

* «Albert Vergés». Fundació Vilà Casas.
* «Fundació Banc Sabadell».

## Referències

* ↑ Spiegel, Olga «AlbertVergés expone en Barcelona su pintura basada en el lenguaje informático» (en castellà). La Vanguardia, 27-01-2001, pàg. 50.
* ↑ Spiegel, Olga «Las cabinas de Plensa y el arte con lenguaje informático de Vergés» (en castellà). La Vanguardia, 27-01-2001, pàg. 38 [Consulta: 26 octubre 2019].
* ↑ Spiegel, Olga «El surrealismo de Granell y los códigos binarios de Vergés» (en castellà). La Vanguardia, 28-06-2003, pàg. 40.
* ↑ «La Bienal ofrece una muestra que se basa en el lenguaje informático» (en castellà). El País [Madrid], 11-07-2003. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Sunomono Films» (en castellà), 2019. [Consulta: 27 octubre 2019].
* ↑ «'Fake-Democracy' del artista Albert Vergés,en un pirulo de publi plena calle» (en castellà), 27-04-2021. [Consulta: 17 març 2022].

## Enllaços externs

* Albert Vergés - Lloc web oficial (només en castellà)
# Lasiurus semotus

Lasiurus semotus, conegut localment com a ʻōpeʻapeʻa, és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de l'arxipèlag de Hawaii (Estats Units). Ocupa una gran varietat d'hàbitats. Es tracta d'un animal nocturn que es nodreix d'insectes i fa servir l'ecolocalització per orientar-se. Fins al 2015 fou classificat com a subespècie del ratpenat groc cendrós (L. cinereus). El seu nom específic, semotus, significa 'remot' en llatí.

## Referències

* ↑ Baird, A. B.; Braun, J. K.; Mares, M. A.; Morales, J. C.; Patton, J. C.; Tran, C. Q.; Bickham, J. W. «Molecular systematic revision of tree bats (Lasiurini): Doubling the native mammals of the Hawaiian Islands» (en anglès). Journal of Mammalogy, 96, 6, 2015, pàg. 1.255-1.274. DOI: 10.1093/jmammal/gyv135.
* ↑ Entrada «Lasiurus» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Eli Marcià

Eli Marcià (en llatí Aelius Marcianus) va ser un jurista romà que va escriure amb posterioritat a l'emperador Septimi Sever. Vivia en el regnat de Caracal·la al que va sobreviure i probablement encara vivia en el regnat d'Alexandre Sever (iniciat el 222).
Va deixar nombrosos escrits jurídics: 16 llibres de Institutiones; dos de Publica Judicia; dos d'Appellationes; cinc de Regularia; un de Delatores; un de dret hipotecari i un sobre Sct. Turpillianum. També va escriure unes notes sobre Papinià.

## Referències

* ↑ «Eli Marcià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Epinephelus coeruleopunctatus

Epinephelus coeruleopunctatus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 76 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a East London (Sud-àfrica), Tonga i Fidji.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1793. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 7. i-xiv + 1-144.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bloch, M. E. 1790. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturgeschichte der Ausländischen Fische. v. 4: i-xii + 1-128, Pls. 217-252.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Epinephelus bontoides

Epinephelus bontoides és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia, Taiwan, Salomó i Nova Bretanya.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1793. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 7. i-xiv + 1-144.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Epinephelus bontoides» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1855. Zesde bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Amboina. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië v. 8: 391-434.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Epinephelus chlorostigma

Epinephelus chlorostigma és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 75 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), l'oest del Pacífic, el sud del Japó i Nova Caledònia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E. i P.C. Heemstra, 1991. Revision of Indo-Pacific groupers (Perciformes: Serranidae: Epinephelinae), with descriptions of five new species. Indo-Pacific Fishes (20):332 p.

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1828. Histoire naturelle des poissons. Tome second. Livre Troisième. Des poissons de la famille des perches, ou des percoïdes. Historie naturelle des poissons. Tome Sixième. v. 2: i-xxi + 2 pp. + 1-490, Pls. 9-40.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Enrique Linés Escardó

Enrique Linés Escardó (Logronyo, 8 de novembre de 1914 - Madrid, 31 d'agost de 1988) fou un matemàtic espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

Doctorat en Ciències Exactes, treballà uns anys com a professor a la Universitat de Jena. En tornar a Espanya fou catedràtic de Ciències Matemàtiques de les Universitats de Saragossa, Barcelona (on fou secretari general de la Universitat) i Complutense, i finalment fou Director del Departament de Matemàtiques Fonamentals a la Universitat Nacional d'Educació a Distància. També fou editor i director de Collectanea Mathematica.
El 1942 fou distingit amb un premi del CSIC pel seu treball Aplicaciones de la Teoría de las redes regulares al estudio de las funciones cuasiperiódicas. Entre 1951-1952 participà en els treballs de l'Institute for Applied Mathematics de la Universitat de Maryland. De 1970 a 1976 fou president de la Reial Societat Matemàtica Espanyola. També ha estat Conseller adjunt del Patronat Alfonso el Sabio del CSIC i cap del Departament de Matemàtica Aplicada. En abril de 1981 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals i en va prendre possessió el 1982 amb el discurs La función zeta de Riemann.

## Obres

* Principio de análisis matemático
* Tratado de Análisis Matemático II (Cálculo diferencial en espacios normados y teoría de la medida e integración) (1975)
* Tratado de Análisis IV (Análisis Complejo) (1979)
* Cálculo en variedades (1979)
* Introducción a la teoría analítica de los números (1980)

## Referències

* ↑ Esquela Arxivat 2016-04-27 a Wayback Machine. al diari ABC
* ↑ Biografia Arxivat 2016-05-06 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Enllaços exaterns

* Enrique Linés Escardó a documat.unirioja.es
# Entrenadors campions de l'NBA

La següent és una llista dels entrenadors que han guanyat algun cop el títol de campió de l'NBA, ordenats per nombre de victòries.

## Entrenadors que han guanyat títols a l'NBA (28)
### 11 títols

Phil Jackson
* Chicago Bulls (1991, 1992, 1993, 1996, 1997, 1998)
* Los Angeles Lakers (2000, 2001, 2002, 2009, 2010)

### 9 títols

Red Auerbach
* Boston Celtics (1957, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966)

### 5 títols

John Kundla
* Minneapolis Lakers (1949, 1950, 1952, 1953, 1954)
Pat Riley
* Los Angeles Lakers (1982, 1985, 1987, 1988)
* Miami Heat (2006)
Gregg Popovich
* San Antonio Spurs (1999, 2003, 2005, 2007, 2014)

### 3 títols

Steve Kerr
* Golden State Warriors (2015, 2017, 2018)

### 2 títols

Alex Hannum
* St. Louis Hawks (1958)
* Philadelphia 76ers (1967)
Bill Russell
* Boston Celtics (1968, 1969)
Red Holzman
* New York Knicks (1970, 1973)
Tom Heinsohn
* Boston Celtics (1974, 1976)
K. C. Jones
* Boston Celtics (1984, 1986)
Chuck Daly
* Detroit Pistons (1989, 1990)
Rudy Tomjanovich
* Houston Rockets (1994, 1995)

### 1 títol

Eddie Gottlieb
* Philadelphia Warriors (1947)
Buddy Jeannette
* Baltimore Bullets (1948)
Les Harrison
* Rochester Royals (1951)
Al Cervi
* Syracuse Nationals (1955)
George Senesky
* Philadelphia Warriors (1956)
Larry Costello
* Milwaukee Bucks (1971)
Bill Sharman
* Los Angeles Lakers (1972)
Al Attles
* Golden State Warriors (1975)
Jack Ramsay
* Portland Trail Blazers (1977)
Dick Motta
* Washington Bullets (1978)
Lenny Wilkens
* Seattle SuperSonics (1979)
Paul Westhead
* Los Angeles Lakers (1980)
Bill Fitch
* Boston Celtics (1981)
Billy Cunningham
* Philadelphia 76ers (1983)
Larry Brown
* Detroit Pistons (2004)
Doc Rivers
* Boston Celtics (2008)
Rick Carlisie
* Dallas Mavericks (2011)
* Nick Nurse
* Toronto Raptors (2019)
* Frank Vogel
* LA Lakers (2020)
* Mike Budenholzer
* Milwaukee Bucks (2021)

## Entrenadors que han guanyat un títol amb almenys dos equips diferents (3)

Alex Hannum
* St. Louis Hawks (1958)
* Philadelphia 76ers (1967)
Pat Riley
* Los Angeles Lakers (1982, 1985, 1987, 1988)
* Miami Heat (2006)
Phil Jackson
* Chicago Bulls (1991, 1992, 1993, 1996, 1997, 1998)
* Los Angeles Lakers (2000, 2001, 2002, 2009, 2010)
# Ergonomia

L'ergonomia és l'aplicació d'informació científica sobre els humans al disseny d'objectes, sistemes i entorns per a ús humà. Popularment es coneix l'ergonomia com la forma en què les empreses dissenyen tasques i àrees de treball per a maximitzar l'eficiència i la qualitat del treball dels seus empleats. Tot i això, l'ergonomia està present a qualsevol cosa que implica a gent. Els sistemes de treball, esports i lleure o salut i seguretat, són àrees en què s'haurien d'aplicar els principis de l'ergonomia si es dissenyen bé.
Les investigacions en ergonomia es fan principalment per ergonomistes que estudien les capacitats humanes en relació amb les demandes del seu treball. La informació derivada dels ergonomistes contribueix al disseny i l'avaluació de tasques, treballs, productes, entorns i sistemes per a fer-los compatibles amb les necessitats, capacitats i limitacions de la gent (IEA, 2000). Un exemple de l'ergonomia són les cadires especialitzades.

## Referències

* ↑ Definició adoptada per l'Associació Internacional de l'Ergonomia el 2007
* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.201. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].

## Vegeu també

* Antropometria
# Enwang

L'Enwang (o Oron) és una llengua que es parla a l'estat de Akwa Ibom, al sud-est de Nigèria. Es parla a la LGA de Mbo.
L'Enwang és una llengua de la subfamília lingüística de les llengües del baix Cross, que formen part de les llengües Benué-Congo. Està íntimament relacionada amb la llengua uda.
L'ethnologue xifra que el 1998 hi ha 15.000 parlants d'enwang.

## Referències

* ↑ enwang al joshuaproject.net
* 1 2 enwang a l'ethnologue.com
# Epinephelus melanostigma

Epinephelus melanostigma és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica) fins al Pacífic central.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1793. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 7. i-xiv + 1-144.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Schultz, L. P., E. S. Herald, E. A. Lachner, A. D. Welander & L. P. Woods. 1953. Fishes of the Marshall and Marianas islands. Vol. I. Families from Asymmetrontidae through Siganidae. Bulletin of the United States National Museum No. 202, v. 1: i-xxxii + 1-685, Pls. 1-74.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Epinephelus faveatus

Epinephelus faveatus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 32 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est de l'Índic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.