OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patricia del Soto i Traver

Patricia del Soto Traver (Esplugues de Llobregat, Baix Llobregat, 16 de desembre de 1980) és una jugadora de waterpolo catalana, i posteriorment entrenadora.
Jugadora en la posició de portera, va formar-se al Club Natació Esplugues. L'any 1995 va jugar al CE Mediterrani i el 1999 va fitxar pel Club Natació Sabadell, fet és considerat com un dels primers traspassos a nivell professional del waterpolo femení estatal. Durant aquest període va aconseguir set Lligues espanyoles, sis Copes de la Reina i diverses Lligues catalanes. La temporada 2005-06 va marxar a jugar a la lliga grega amb l'Ethnikos Pireaus, l'Olimpiakós i el Vouliagmeni, amb el qual va aconseguir dues Eurolligues (2009 i 2010) i dues Supercopes d'Europa (2010 i 2011). Internacional amb la selecció espanyola de waterpolo en 174 ocasions, va participar en quatre Campionats d'Europa (2001, 2003, 2006, 2008), aconseguint una medalla d'argent a l'Europeu de 2008; en quatre Campionats del Món (2003, 2005, 2007, 2009) i en cinc Lligues Mundials. Després de la seva retirada professional, el 2019 va incorporar-se al cos tècnic del CN Molins de Rei com a entrenadora de porters.
Entre d'altres distincions, va rebre la medalla de serveis distingits de bronze (2001), argent (2002) i or (2003) de la Reial Federació Espanyola de Natació i la medalla al mèrit esportiu de la Federació Catalana de Natació el 2004.

## Palmarès
### Selecció espanyola

* 1 medalla d'argent al Campionat d'Europa de waterpolo: 2008

### Clubs

* 2 Eurolliga femenina de la LEN: 2008-09, 2009-10
* 2 Supercopa d'Europa de waterpolo femenina: 2009-10, 2010-11
* 7 Lliga espanyola de waterpolo femenina: 1996-97, 1997-98, 1999-00, 2000-01, 2001-02, 2003-04, 2004-05
* 6 Copa espanyola de waterpolo femenina: 1996-97, 1997-98, 2000-01, 2001-02, 2003-04, 2004-05
* 5 Lliga catalana de waterpolo femenina: 1994-95, 1995-96, 1996-97, 1997-98, 2001-02
* 1 Lliga grega de waterpolo femenina: 2009–10

## Referències

* 1 2 «Patricia del Soto i Traver». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ventura, Gaspar. «La historia de superación del waterpolo femenino» (en castellà). Waterpolista.com, 25-10-2017. Arxivat de l'original el 2020-03-18. [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ Pérez, Lluís Carles. «Un final heroico asegura a España luchar por el oro» (en castellà). Mundo Deportivo, 11-07-2008. [Consulta: 2 juny 2020].
* ↑ «Dues històriques formen el futur molinenc». CN Molins, 21-02-2019. [Consulta: 2 juny 2020].
# Jan Smit

Jan Smit (Volendam, 31 de desembre del 1985) és un cantant, presentador de televisió i actor neerlandès.
Smit va néixer i créixer a Volendam i a l'edat de 10 anys va aconseguir arribar al número 1 de la llista de ventes amb la cançó «Ik zing dit lied voor jou alleen» ('Canto aquesta cançó només per tu'). Els anys següents, va assolir més èxits als Països Baixos, així com a Alemanya, Àustria, Bèlgica i Suïssa.
El 2005 va ser protagonista del programa de telerealitat Gewoon Jan Smit, sobre la seva vida. Des del 2011, és comentarista del Festival de la Cançó d'Eurovisió pels Països Baixos. Des del 2012 presenta el programa musical Beste Zangers.
Des del 2015, Smit forma part del trio de schlager KLUBBB3 i des del 2017 també del grup musical De Toppers.
Va ser un dels presentadors del Festival de la Cançó d'Eurovisió 2021 a Rotterdam.

## Referències

* ↑ «Presenters» (en anglès). Eurovision.tv. [Consulta: 8 maig 2021].
# Barranc de Llubriqueto

El Barranc de Llubriqueto, o de la Sallent, és un barranc que discorre del tot dins del terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
Situat en la Vall de Llubriqueto, té el naixement a 2.334 metres, en el desguàs de l'Estany Gémena de Baix. El seu curs inicial discorre cap al sud, on es troba el Salt de Llubriqueto, per després virar al sud-est en el Pla de la Cabana, on rep per la dreta les aportacions del Barranc d'Estany Roi i de les Basses d'Estany Roi més orientals. Continuant en el seu curs cap al sud-est rep, també per la dreta, el torrent provinent del Tou de les Olles, per poc després desplomar-se en un segon salt: el de la Sallent, d'uns 220 metres. Finalment desemboca en la riba dreta de la Noguera de Tor, just per sota de Caldes de Boí.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estany Gémena de Baix (desguas). [Consulta: 05/10/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)

## Vegeu també

* Conjunt del barranc de la Sallent: Gemenes i Gelat, zona humida d'interès comunitari

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc de Llubriqueto. [Consulta: 05/10/2013]
# Ferroviário Atlético Clube

* No s'ha de confondre amb Ferroviário Atlético Clube (RO).
El Ferroviário Atlético Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Fortaleza a l'estat de Ceará.

## Història

El club va ser fundat amb la fusió de dos clubs amateurs anomenats Matapasto i Jurubeba, després que la Rede de Viação Cearense, una empresa de ferrocarril, decidí crear un club per a competir al campionat cearense. El 9 de maig de 1933 nasqué el club amb el nom de Ferroviário Foot-Ball Club. Al cap d'un temps canvià per l'actual Ferroviário Atlético Clube.
El 1937 guanyà el campionat cearense de segona divisió i ascendí a la màxima categoria. El 1945 guanyà el seu primer campionat de primera divisió. La seva millor temporada fou el 1968 en què guanyà el campionat sense perdre cap partit.
Tant el logo com els colors són molt similars als del São Paulo Futebol Clube. La seva mascota és un tauró.

## Palmarès

* 9 Campionat cearense: 1945, 1950, 1952, 1968, 1970, 1979, 1988, 1994, 1995
* 1 Campionat cearense de segona divisió: 1937

## Enllaços externs

* Ferroviário Atlético Clube - Lloc web oficial
# Cascades Howick

Les cascades Howick són unes cascades situades a Howick, província de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica). La cascada té aproximadament 95 m d'altura i pertany al riu Umgeni. El poble zulu va anomenar a les cascades KwaNogqaza, que significa «Lloc del tall».

## Identificació de la característica geogràfica

Probablement les cascades van ser vistes per primera vegada pels exploradors europeus a principis del segle xix. No obstant això, la província de KwaZulu-Natal ha conegut l'ocupació humana durant més de 30.000 anys i és probable que sigui un lloc conegut abans de qualsevol influència occidental, donada la rica llegenda que envolta la zona.

## Activitat humana

Moltes persones han caigut per les cascades, especialment en els dies pioners de la província, ja que alguns colons pensaven que el lloc més fàcil per travessar el riu era just a sobre de les cascades. S'han registrat 40 morts al voltant de les cascades Howick; la primera mort registrada que es va produir va ser el 1851. La majoria d'aquestes morts s'han registrat com a suïcidis, però també s'han conegut accidents i homicidis, contribuint a mantenir la llegenda local de les cascades.
El 1999, Jeb Corliss va realitzar un salt BASE gairebé mortal en les cascades, quan la seva obertura del paracaigudes va ser asimètrica i no va poder evitar volar cap a la caiguda de l'aigua.

## Mitologia i cultura popular

Segons la llegenda local, la piscina que hi ha a la part inferior de les cascades és la residència de l'Inkanyamba, una criatura geganta semblant a una serp. Segons la cultura popular, només els sangomes poden creuar de manera segura les cascades i només ells poden oferir oracions i altres actes de culte a lInkanyamba, als esperits ancestrals i al «Gran Déu».

## Turisme

Malgrat, o potser a causa de la seva llegenda, KwaNogqaza s'ha convertit en una de les principals atraccions turístiques de la regió mitjana de KwaZulu-Natal..

## Referències

* ↑ The Jeb Corliss Story

## Bibliografia

* «Howick Falls in the World Waterfall Database». Arxivat de l'original el 2009-08-03. [Consulta: 19 maig 2009].

## Vegeu també

* Llista de cascades
# El Cros

El Cros és un edifici del municipi de les Preses (Garrotxa) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil orientat cap al sud amb teulada a dus vessants. El material emprat en la construcció és molt pobre i no s'hi troben elements artístics, pel que les llindes són de fusta.
A la part dret de la façana principal es veuen dues voltes, actualment tapiades, una damunt l'altra.
Davant la casa i com a element auxiliar hi ha una pallissa.
La casa presenta una imatge molt simètrica.

## Història

Més antic que Can Quai, antigament anomenat Cros de Lla, l'antic Cros de Ça, ara només anomenat Cros, ja és documentat al segle xii, concretament l'any 1149 en que Uc Pons de Cervera la deixà a Ramon de Cros.
El 4 de juliol de 1560 està documentat el Cros de Ça unida al senyor Antoni Barnada, el qual és testimoni popular d'un arrendament que en sessió pública i davant dels caps de casa de la contrada feu firmar a Esteve Collferrer en Bertomeu de Montagut.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «El Cros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Fleury-devant-Douaumont

Fleury-devant-Douaumont és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 no tenia cap habitant.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Fleury-devant-Douaumont era de 0 persones.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Fleury-devant-Douaumont a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Fleury-devant-Douaumont a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jan Smyrak

Jan Smyrak (Tłumaczów, Baixa Silèsia, 26 de novembre de 1950) va ser un ciclista polonès que va córrer a primers dels anys 70 del segle xx. Va guanyar una medalla de bronze al Campionat del món en contrarellotge per equips de 1971. L'any següent va participar en els Jocs Olímpics de Múnic. Un cop passat els Jocs es va nacionalitzar alemany.

## Palmarès

* 1972
** 1r a la Coppa Bologna
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Escòcia
* 1975
** 1r a la Volta a Colònia amateur

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Barranc de Llacs

El Barranc de Llacs és un barranc que discorre dins del terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«Llacs és el plural de llac, llot, fangar, per l'acumulació d'al·luvions a la confluència de la Vall del Muntanyó i les dues de Mussoles».
És afluent per l'esquerra del Riu de Sant Nicolau. Té el naixement a 1.790, per sota del Bony del Graller, en el punt de confluència del Barranc de les Mussoles per la dreta i del Barranc del Montanyó per l'esquerra. Discorra direcció nord, per la Ribera de Llacs fins a desaiguar al Planell de Sant Esperit.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc de Llacs. [Consulta: 10/11/2013]

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 1r maig 2011].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc de Llacs (naixement). [Consulta: 10/11/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Carpo (satèl·lit)

Carpo, també conegut com a Júpiter XLVI (designació provisional S/2003 J 20), és un satèl·lit natural de Júpiter. Va ser descobert el 2003 per un equip d'astrònoms de la Universitat de Hawaii liderat per Scott S. Sheppard.
Carpo té uns 3 quilòmetres de diàmetre i orbita Júpiter en una distància mitjana de 18.145 Mm en 458,625 dies, amb una inclinació de 56° respecte a l'eclíptica (55° respecte a l'equador de Júpiter), amb una excentricitat orbital de 0,4316. Totes les llunes de Júpiter més llunyanes que Carpo són retrògrades.
Carpo va ser anomenat el març del 2005 en honor de Carpo, una de les Hores, filla de Zeus (Júpiter).
Igual que Temisto, aquesta lluna sembla membre d'una única classe, la qual cosa la fa bastant interessant. La inclinació orbital de satèl·lits com aquest està limitada per l'efecte Kozai, descobert per Yoshihide Kozai el 1962. Aquest efecte indueix un intercanvi periòdic entre la inclinació i l'excentricitat orbital; si la inclinació és prou gran, l'excentricitat pot créixer de tal manera que el periàpside del satèl·lit seria en els encontorns de les llunes galileanes (Ió, Europa, Ganímedes i Cal·listo). El satèl·lit acabaria per xocar amb algun d'aquests satèl·lits o, sinó, un encontre amb ells el projectaria fora del sistema jovià. El període de precessió del periàpside (P$_w$) és de 6,8 milions d'anys.

## Referències

* 1 2 «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ IAUC 8125: S/2003 J 19 and S/2003 J 20 abril del 2003 (descoberta)
* ↑ MPEC 2003-G67: S/2003 J 20 abril del 2003 (efemèrides)
* 1 2 IAUC 8502: Satellites of Jupiter març 2005 (anomenament)
* ↑ Jacobson, R.A. (2006) JUP262. «Planetary Satellite Mean Orbital Parameters». JPL/NASA, 28-08-2007. [Consulta: 19 gener 2008].

## Enllaços externs

* Jupiter's Known Satellites (anglès) (per Scott S. Sheppard)
Viccionari
# El vell rei

El vell rei (Le Vieux Roi) és un retrat de mig cos d'un governant de perfil, fet per l'artista francès Georges Rouault. Va ser pintat al llarg de vint anys, de 1916 a 1936, abans que un comerciant d'art el convencés d'exhibir-lo.

## Referències

* ↑ «Georges Rouault». Art Now and Then, 30-01-2011. [Consulta: 6 abril 2018].
* ↑ «El viejo rey (1937) Georges Rouault». [Consulta: 10 febrer 2022].

## Bibliografia

* Carol Strickland, John Boswell. The Annotated Mona Lisa: A Crash Course in Art History from Prehistoric to Post-Modern. 1. illustrated, reprint, annotated. Andrews McMeel Publishing, 2007, p. 132 (Annotated Series). ISBN 9780740768729.
* Robert Suckale. Ingo F. Walther. Masterpieces of Western Art: A History of Art in 900 Individual Studies from the Gothic to the Present Day, Part 1. illustrated, reprint. Taschen, 2002, p. 561. ISBN 9783822818251.
# Fleurville

Fleurville és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 470 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Patricia Clément | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 268 | 304 | 332 | 455 | 485 | 471 | 470 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Otolithoides

Otolithoides és un gènere de peixos de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Otolithoides biauritus (Cantor, 1849)
* Otolithoides pama (Hamilton, 1822)

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1933. Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions. The fishes of the families Banjosidae...Enoplosidae collected by the United States Bureau of Fisheries steamer "Albatross," chiefly in Philippine seas and adjacent waters. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 100, v. 12. i-vi + 1-465.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Cantor, T. E., 1849. Catalogue of Malayan fishes. Journal and Proceedings of the Asiatic Society of Bengal v. 18 (pt 2): i-xii + 983-1443, Pls. 1-14.
* ↑ Francis Buchanan-Hamilton, 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Jaume Cardona Tur

Jaume Cardona Tur (Eivissa, 26 de febrer de 1838 - Madrid, 4 de gener de 1923) fou un religiós eivissenc, bisbe castrense d'Espanya, senador i acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.

## Biografia

Va estudiar al Seminari d'Eivissa i es traslladà a Madrid, on fou ordenat prevere a la catedral de l'Almudena en 1862. Fou destinat com a coadjutor del rector de Santa Gertrudis de Fruitera, després fou rector a Palma fins que el 1865 fou destinat a la Vicaria Castrense de Madrid. Durant el Sexenni Democràtic va guanyar fama de qualitat oratòria i va fer nombrosos sermons a parròquies de Madrid. Quan es va produir la restauració borbònica es mostrà lleial a la monarquia i fou nomenat canonge d'Osca, capellà honorari de la Reial Capella i rector de la parròquia del Buen Suceso de Madrid.
En 1892 fou ordenat Bisbe titular de Sió i Vicari Castrense d'Espanya, la qual cosa li conferia la dignitat de Pro-Capellà del Rei i primera autoritat de la Capella Reial. Gaudí de l'amistat de la regent Maria Cristina d'Habsburg-Lorena, va fer les exèquies fúnebres d'Alfons XII i donà la comunió al jove rei Alfons XIII d'Espanya. El 3 de març de 1896 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques. Entre altres distincions, va rebre les grans creus de l'Orde d'Isabel la Catòlica i de l'Orde de Carles III, la Medalla del Mèrit Militar i la Medalla del Mèrit Naval.
Fou nomenat Senat d'Espanya senador per l'Arquebisbat de València el 1907-1908 i el 1910-1911. Quan en 1920 fou ordenat Patriarca de les Índies Occidentals fou nomenat senador per dret propi. Des del seu càrrec va lluitar pel restabliment de la diòcesi d'Eivissa, cosa que no s'aconseguí fins a 1927, quatre anys després de la seva mort. Quan va morir el 3 de gener de 1923 va rebre funerals militars segons el previst a les Reials Ordenances i fou enterrat a l'Església de Santa Isabel de Madrid.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Jaume Cardona Tur
* 1 2 Jaume Cardona y Tur Arxivat 2013-06-11 a Wayback Machine., a l'Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera
* ↑ El darrer bisbe eivissenc, Diario de Ibiza, 23 d'agost de 2009
* ↑ «Personajes célebres de Ibiza». Arxivat de l'original el 2017-04-26. [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ Medalla 8 Arxivat 2016-03-10 a Wayback Machine. de la RACMYP
* ↑ Beatriz Comella. Josemaría Escrivá de Balaguer en el Real Patronato de Santa Isabel de Madrid (1931-1945). Madrid: Ediciones Rialp, 2010, p. 64.
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Entierro del Obispo de Sión, diari ABC, 6 de gener de 1923
# Barranc de Santa

El barranc de Santa és un barranc afluent de la Noguera Pallaresa. Discorre íntegrament pel terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, però neix a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, i després davalla cap a l'antic municipi de Claverol.
Es forma a 864,5 m. alt. en un fons de vall ran de la carretera de Claverol (Conca de Dalt) a Hortoneda, a sota de l'extrem sud del Roc de Santa, per la unió de diversos barrancs de muntanya, entre els quals destaca la llau dels Carants, formada per la llau del Goteller i la llau de la Gargalla.
Des d'aquell lloc davalla cap al nord, lleugerament decantat cap a ponent, i discorre pel costat de ponent de l'espectacular Roc de Santa, des d'on, sempre en la mateixa direcció, passa pel Solà de Santa, i rep per l'esquerra el barranc de la Solaneta.
S'aboca a la Noguera Pallaresa en territori de Sossís, a prop i a llevant de la Borda del Ros, de l'antiga caseria de Gramuntill, pertanyent al terme municipal de la Pobla de Segur.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Carpobrotus

Carpobrotus és un gènere de plantes amb fulles suculentes i grans flors. El nom es refereix als fruits comestibles: prové del grec karpos (fruit) i brota (comestible). En català s'anomenen bàlsam, patates fregides, corre-corre o ungla de moix o de gat. Hi ha devers vint-i-cinc espècies en aquest gènere, que es distribueixen arreu del món. La majoria d'elles són de Sud-àfrica, però una espècie n'és d'Amèrica del Sud i quatre en són d'Austràlia. Hi ha espècies de creixement molt ràpid, sovint considerades com a planta invasora d'ecosistemes. A la zona Mediterrània, una varietat d'aquest gènere (Carpobrotus edulis), introduïda inicialment per als jardins, s'ha assilvestrat, ha proliferat bastant i actualment amenaça la flora autòctona. En els darrers temps algunes poblacions al·lòctones de l'Empordà han estat objecte de control per tal d'erradicar-les.

## Referències

* ↑ «Retiren la flora invasora que ha colonitzat el litoral - Uns operaris estan retirant aquests dies les espècies provinents de jardins que han envaït Palafrugell». Diari de Girona, Dimecres 18 novembre 2009 [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ «Erradicar les plantes invasores del Parc - Una associació, que compta amb el suport de diverses administracions, busca voluntaris per treure aquesta espècie». Diari de Girona - Comarques, 27-06-2013 [Consulta: 30 juny 2013].

## Enllaços externs

* NSW Flora online - Carpobrotus.
# Chambroncourt

Chambroncourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 39 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chambroncourt era de 39 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 10 estaven desocupats. 30 eren cases i 1 era un apartament. Dels 20 habitatges principals, 17 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chambroncourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 15 eren actives i 10 eren inactives. De les 15 persones actives 13 estaven ocupades (8 homes i 5 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chambroncourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chambroncourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.