OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Léon Georget

Léon Georget (Preuilly-sur-Claise, 2 d'octubre de 1879 - París, 5 de novembre de 1949) va ser un ciclista francès que va córrer durant el primer quart del segle xx, amb el parèntesi obligat de la Primera Guerra Mundial. Era un gran especialista en grans distàncies, cosa que demostrà al Bol d'Or, una cursa que consistia a recórrer el màxim de quilòmetres possibles en 24 hores donant voltes a una pista. Ell guanyà la cursa 9 vegades entre 1903 i 1919, superant de manera habitual els 900 km.
Era germà d'Émile Georget i pare del medallista olímpic Pierre Georget, ambdós ciclistes.

## Palmarès

* 1903
** 1r al Bol d'Or
* 1906
** 1r a les 24 hores de Brussel·les, amb Émile Georget
** 1r als Sis dies de Tolosa, amb Émile Georget
* 1907
** 1r al Bol d'Or
* 1908
** 1r al Bol d'Or
* 1909
** 1r al Bol d'Or
* 1910
** 1r al Bol d'Or
* 1911
** 1r al Bol d'Or
* 1912
** 1r al Bol d'Or
* 1913
** 1r al Bol d'Or
* 1919
** 1r al Bol d'Or

### Resultats al Tour de França

* 1903. Abandona (5a etapa)
* 1906. 8è de la classificació general
* 1907. Abandona (10a etapa)
* 1908. Abandona (4a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Léon Georget a sitiodeciclismo.net
# Volkswagen Total Flex

Els Volkswagen Total Flex és una gamma de motors que poden funcionar amb una mescla de gasolina i etanol.
Des de la seva comercialització l'any 2003, s'han fabricat un total d'1.000.000 de motors Tota Flex Arxivat 2007-06-02 a Wayback Machine.
De moment només es comercialitzen al Brasil i com ja ve sent la tònica dominant, pot funcionar tant únicament amb gasolina com únicament amb alcohol o en una mescla d'ambdós productes.

## Història

Pot considerar-se a Volkswagen com la màxima propulsora d'aquests tipus de motors al Brasil. El primer cotxe amb motor Total Flex, i el primer cotxe a poder funcionar tant amb alcohol com gasolina va ser el 2003, amb el Volkswagen Gol 1.6 L Total Flex. Posteriorment al mateix any en octubre el primer model a equipar el nou motor 1.0 L Total Flex va ser el Volkswagen Fox.
Volkswgen ha estat el líder en motors flexibles des dels seus inicis el 2003, i en l'actualitat ostenta el 35% del mercat, amb unes vendes de 575.111 unitats fins a l'Abril de 2006, de les quals, el Gol i Fox representen 464.087 unitats .

## Mercat brasiler

En l'actualitat, Volkswagen ofereix les següents opcions:
Motor 1.0 L (999 cc) Total Flex
Vehicles que equipen aquest motor:
* Volkswagen Gol
* Volkswagen Fox
Motor 1.6 L (1599 cc) Total Flex
Vehicles que equipen aquest motor:
* Volkswagen Crossfox
* Volkswagen Gol
* Volkswagen Golf
* Volkswagen Fox
* Volkswagen Polo
* Volkswagen Polo Sedan
* Volkswagen Parati
* Volkswagen Saveiro
* Volkswagen Spacefox
Motor 1.8 L (1781 cc) Total Flex
Vehicles que equipen aquest motor:
* Volkswagen Gol
* Volkswagen Saveiro
* Volkswagen Parati
Hi ha una versió amb motor 1.4 L Total Flex que equipa únicament la Volkswagen Kombi.

## Vegeu també

* Ford Flexifuel
* General Motors Flexfuel
* E85

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial dels motors Total Flex Arxivat 2007-05-05 a Wayback Machine. (portuguès)
* Surt la unitat 1.000.000 amb motor Total Flex Arxivat 2007-06-02 a Wayback Machine. (castellà)
# Jakob Scheuring

Jakob Scheuring (Östringen, 29 d'octubre de 1912 - Östringen, 8 de desembre de 2001) va ser un atleta alemany, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
En el seu palmarès destaquen dues medalles al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938, una d'or en els 4x100 metres, formant equip amb Manfred Kersch, Gerd Hornberger i Karl Neckermann, i una plata en els 200 metres. i cinc campionats nacionals, tres en els 200, un en els 100 i un en el 4x100.

## Millors marques

* 100 metres llisos. 10.3" (1938)
* 200 metres llisos. 21.0" (1939)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Jakob Scheuring». Arxivat de l'original el 2019-07-06. [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Finger food

La finger food és la categoria d'aliment preparat per a ésser menjat directament amb els dits, sense estri com la forqueta o el ganivet.

## Referències

* ↑ Sophie Fleury. «Finger food : tellement meilleur avec les doigts !». www.aufeminin.com. [Consulta: 25 març 2019].

## Bibliografia complementària

* Cohen, Elizabeth Wolf. Finger food : delectable dips, nibbles and bites for perfect parties (en anglès). Londres: Southwater, 2001. ISBN 1-84215-507-5.
* Stephen, Wendy (ed,). The Essential finger food cookbook. (en anglès). San Diego, CA: Thunder Bay Press, 1999. ISBN 1-57145-961-8.

## Vegeu també

* Canapè
* Pintxo
# Malvern

«Malvern» té aquests significats:
* Malvern (Alabama), població dels Estats Units a l'estat d'Alabama
* Malvern (Arkansas), població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas
* Malvern (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
* Malvern (Ohio), població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
* Malvern (Anglaterra), població al comtat de Worcestershire (Regne Unit)
# Les Costes (Perauba)

Les Costes és una costa de muntanya del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Perauba.
Està situat just a sota i al nord del Serrat dels Boix de la Serra, a la capçalera de la llau de la Font Freda. És al nord de l'extrem de ponent de la Serra de la Travessa.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Henri Namphy

Henri Namphy (Port-au-Prince, 2 de novembre de 1932 - República Dominicana, 26 de juny dse 2018) fou un militar i polític haitià.
President de facto des del 7 de febrer de 1986 fins al 7 de febrer de 1988. Va exercir el nou règim conegut com "El duvalierisme sense Duvalier".
Va ocupar la presidència d'Haití en un govern interí per la junta militar, que va derrocar el dictador Jean-Claude Duvalier ("Bébé Doc"), posant així el final a gairebé 30 anys de govern personalista de la família Duvalier, però no pas acabant amb el duvalierisme.
Després de la seva designació, va mantenir la dictadura. Fou substituït en el càrrec per l'electe Leslie Manigat el 7 de febrer de 1988. Continuà com a cap de l'exèrcit i en un cop d'estat prengué de nou el poder quan el president Manigat el retirà el juny de 1988. Però el setembre d'aquell mateix any un altre general, Prosper Avril, el deposà de la presidència mitjançant un nou cop.
# Maniquí de Nova Irlanda

El maniquí de Nova Irlanda (Lonchura forbesi) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies de l'illa de Nova Irlanda, a la zona oriental de l'Arxipèlag de Bismarck.

## Referències

* ↑ «Maniquí de Nova Irlanda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Nosofòbia

La nosofòbia (del grec nosos, malaltia i phobia, por) és el temor extremat a tenir una malaltia (greu o incurable). Les persones afectades necessiten tota mena de cures per impedir un possible contagi.
La nosofòbia ha estat considerada moltes vegades com una forma restringida d'hipocondria, en la qual la por a la malaltia, però no la convicció d'ella mateixa, seria la seva característica principal.
# Vila Franca do Campo

Vila Franca do Campo és un municipi de les Açores (Portugal), situat a l'illa de São Miguel. Se sotsdivideix en sis parròquies: Água de Alto, Ponta Garça, Ribeira das Tainhas, Ribeira Seca, São Miguel (Vila Franca do Campo) i São Pedro (Vila Franca do Campo).
Població del municipi de Vila Franca do Campo (1849 – 2004) :
| 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 8398 | 11190 | 11204 | 14596 | 11866 | 11050 | 11150 | 11039 |

## Enllaços externs

* Fotografies de Vila Franca do Campo
# Jaume Cardona i Vila

Jaume Cardona i Vila (Artesa de Segre, 1942 - 20 de novembre de 2002) fou un metge i polític català, diputat al Congrés dels Diputats i senador.

## Biografia

Estudià medicina a la Universitat de Saragossa i exercí com a metge a la seva localitat natal des del 1970 al 1986. Militant d'Unió Democràtica de Catalunya, fou president del Club Esportiu Artesa de Segre i alcalde d'aquesta localitat per CiU des de l'any 1983 al 1991, i regidor del 1991 al 1999. Aquests anys, formà part del Comitè Executiu de l'Associació Catalana de Municipis i va ser ponent al Congrés per la Defensa del Petit Municipi. Des de l'any 1987 al 1991 fou diputat de la Diputació de Lleida. També formà part del Consell Comarcal de la Noguera com a vicepresident (1988-1991) i com a president (1991-1993).
Des del 1986 al 2002 fou parlamentari a Madrid: senador per la província de Lleida a les eleccions generals espanyoles de 1986, 1989, 1996 i 2000, i diputat per la mateixa província a les eleccions generals espanyoles de 1993. A la Cambra Alta fou portaveu adjunt de CIU, vicepresident primer i secretari quart de la Mesa. Durant la seva activitat parlamentària va tenir responsabilitats en les comissions sobre el pla de drogues, eutanàsia, sanitat i envelliment de la població. A més va participar en les comissions de les Comunitats Autònomes i de la Unió Europea.
Va morir d'un càncer que patia des de feia quatre anys durant el seu darrer mandat i fou substituït en el Senat d'Espanya per Carles Enric Florensa i Tomàs.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Jaume Cardona i Vila, senador por Lleida de Convergència i Unió, El País, 22 de novembre de 2002
# Fingal (cràter)

Fingal és un cràter de l'asteroide de la família Coronis del cinturó principal, (243) Ida, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -13.2 ° de latitud nord i 39.9 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 1.5 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 1997 i fa referència a la cova de Fingal, a les Hèbrides.

## Referències

* ↑ "Fingal (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Webster, Noah; Webster, Merrian Merriam-Webster. Webster's New Geographical Dictionary, 1984. ISBN 0877794464.
# Martinamor

Martinamor és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 99 | 87 | 75 | 69 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2007-11-14 a Wayback Machine.
# Les Coscolletes

Les Coscolletes és un indret i partida del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà.
Està situat en el contrafort sud-oriental del Serrat del Pui, al nord-oest de Guàrdia de Noguera. És a l'extrem de llevant de la Solana del Pui, al sud-oest de Coscolloles i al nord-oest d'Arguinsola, a la dreta del barranc de la Teulera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Herreria

Herreria és un gènere amb quinze espècies de plantes suculentes que pertany a la família de les Agavàcies.
És nativa del Brasil i sud de Sud-amèrica.

## Espècies seleccionades

* Herreria aculeata
* Herreria bonplandii
* Herreria brasiliensis
* Herreria glaziovii
* Llista completa d'espècies

## Referències

* ↑ Sinònims a Kew
* ↑ Espècies a Wikispecies

## Enllaços externs

* Plant systematics
* PPP-index
* The International Plant Names Index
* Catalogue of Life Arxivat 2009-01-15 a Wayback Machine.
# Manuel Lanzarote Bruno

Manuel Lanzarote Bruno (Barcelona, 20 de gener del 1984), més conegut com a Lanza, és un exfutbolista professional català.

## Carrera esportiva

Després de militar a les categories inferiors del Barça i arribar fins i tot a jugar amb el segon equip, va fitxar per la Unió Esportiva Lleida la temporada 2005/2006, que és precisament l'any en què es va consumar el descens de l'equip lleidatà a Segona divisió B, on Lanzarote seguiria durant una temporada més.
La temporada 2006/2007 Lanza va fitxar pel Reial Oviedo, on tornaria a patir un descens, en aquest cas a la Tercera divisió espanyola. Després d'aquests dos fracassos, tot i així, la Unió Esportiva Sant Andreu es va fer amb els seus serveis, equip on va triomfar com a jugador i es va guanyar en gran manera l'estima de l'afició quadribarrada del Narcís Sala i va arribar a disputar dos Play off d'ascens seguits, essent l'últim el més dolorós, ja que no ho van aconseguir en l'última ronda, quan van jugar contra el FC Barcelona B i perdent per només un gol (1-0).
La temporada següent, el jugador barceloní va fitxar pel Club Esportiu Atlètic Balears, tot i que es va acabar desvinculant de l'entitat al pagar la seva clàusula de recissió, pactada amb el mateix club, i va acabar marxant a la SD Eibar, on va tornar a jugar un Play off d'ascens a Segona per tercer any consecutiu, perdent-lo una altra vegada.
Precisament l'equip que va eliminar l'Eibar en aquell Play off va ser el següent equip on jugaria Lanzarote: el Centre d'Esports Sabadell. Lanza va fitxar pel Sabadell la temporada 2011-2012, on hi passaria dues temporades, jugant a la Segona Divisió.
El 5 de febrer del 2013, es va filtrar la notícia que Manuel Lanzarote havia arribat a un acord per a les tres pròximes temporades amb el RCD Espanyol, ja que quedava lliure de fitxa al juny. El juny de 2013 fou finalment presentat com a nou jugador de l'Espanyol, amb l'oportunitat de, amb 29 anys, debutar a la primera divisió.

## Referències

* ↑ «Manolo Lanzarote: Todo se lo debo al Barça"». Arxivat de l'original el 2013-11-09. [Consulta: 17 abril 2013].
* ↑ «El Sabadell ficha a Lanzarote». Arxivat de l'original el 2011-07-09. [Consulta: 17 abril 2013].
* ↑ «Lanzarote ficha por un año por el Sabadell» (en castellà), 06-07-2011. [Consulta: 15 juliol 2013].
* ↑ «Lanzarote: "Estoy preparado para jugar en Primera"» (en castellà). Marca, 18-06-2013. [Consulta: 15 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Manuel Lanzarote Bruno a BDFutbol
# Nosophora

Nosophora és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Nosophora albiguttalis Swinhoe, 1890
* Nosophora barbata Hampson, 1899
* Nosophora bisexualis Hampson, 1912
* Nosophora dispilalis Hampson, 1896
* Nosophora euryterminalis (Hampson, 1918)
* Nosophora euspilalis (Walker, 1866)
* Nosophora flavibasalis Hampson, 1899
* Nosophora fulvalis Hampson, 1898
* Nosophora glyphodalis (Walker, 1866)
* Nosophora hypsalis Walker, [1866]
* Nosophora incomitata (Swinhoe, 1894)
* Nosophora insignis (Butler, 1881)
* Nosophora maculalis (Leech, 1889)
* Nosophora margarita Butler, 1887
* Nosophora mesosticta Hampson, 1912
* Nosophora nubilis C. Felder, R. Felder & Rogenhofer, 1875
* Nosophora obliqualis (Hampson, 1893)
* Nosophora ochnodes Meyrick, 1886
* Nosophora panaresalis (Walker, 1859)
* Nosophora parvipunctalis Hampson, 1896
* Nosophora quadrisignata Moore, 1884
* Nosophora semitritalis (Lederer, 1863)
* Nosophora taihokualis Strand, 1918
* Nosophora tripunctalis (Pagenstecher, 1884)
* Nosophora unipunctalis (Pagenstecher, 1884)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 6 març 2019].
* ↑ «Natural History Museum Lepidoptera genus database» (en anglès). Londres: Natural History Museum.
# Vila Estoril

Vila Estoril és una comuna del municipi de Belas de la província de Luanda.

## Referències

* ↑ Vila Estoril a universal.org
# Florida de Liébana

Florida de Liébana és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Valverdón, a l'Est amb Villamayor, al Sud amb Carrascal de Barregas i Parada de Arriba i a l'Oest amb El Pino de Tormes.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 201 | 252 | 245 | 275 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2009-07-17 a Wayback Machine.
# Martincourt (Meurthe i Mosel·la)

Martincourt és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 80 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Martincourt era de 80 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 14 parelles sense fills i 14 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família i 2 estaven desocupats. 31 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 31 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 4 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Martincourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 48 persones, 34 eren actives i 14 eren inactives. De les 34 persones actives 32 estaven ocupades (15 homes i 17 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 14 persones inactives 7 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Martincourt hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 684 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Martincourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Martincourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Litus

Litus és una pel·lícula espanyola de comèdia dramàtica de 2019 dirigida per Dani de la Orden i protagonitzada per Belén Cuesta, Adrián Lastra, Álex García, Quim Gutiérrez, Miquel Fernández i Marta Nieto.

## Sinopsi

Toni reuneix de nou els seus amics després d'un temps sense veure's. Després de la mort de Litus, per fi poden gaudir d'una estona junts. No obstant això, Toni té una notícia inesperada: Litus va deixar una carta de comiat per a cadascun d'ells. El que havia de ser una trobada per a parlar de Litus, es converteix en l'ocasió perfecta per a descobrir els secrets més íntims i totes les emocions amagades durant anys.

## Repartiment

* Belén Cuesta com Laia
* Adrián Lastra com Marcos
* Álex García com Pablo
* Quim Gutiérrez com Toni
* Miquel Fernández com Pepe
* Marta Nieto com Su
* Jorge Cabrera com Manager
* María Jesús Hoyos com a Mare
* José Manuel Valdés com a Pare

## Premis

Premis i Nominacions :
| Any | Premi | Categoria | Resultat |
| 2020 | Premis Sant Jordi de Cinematografia | Millor actriu espanyola (Marta Nieto) | Guanyadora |
| 2020 | Premis Feroz | Millor comèdia | Nominada |
| 2019 | Festival de Màlaga | Bisnaga de Plata al millor actor secundari (Quim Gutiérrez) | Guanyador |

## Referències

* ↑ 'Litus', cuando la tragedia pone a prueba a la amistad
* ↑ «Web oficial de «Litus» en A Contracorriente Films». Arxivat de l'original el 2020-07-14. [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ Litus a Fotogramas
* ↑ «Lo que arde», mejor película española en los Premios Sant Jordi de Cine
* ↑ «Las películas destacadas de los Premios Feroz, disponibles en casa en la sección dedicada de Rakuten TV». Arxivat de l'original el 2020-07-15. [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ Quim Gutiérrez: "Parece que el suicidio fuera un tema tabú en España", El Mundo, 12 de setembre de 2019
# Herrera de Pisuerga

Herrera de Pisuerga és un municipi de la província de Palència, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Pedanies

* Naveros de Pisuerga
* Olmos de Pisuerga
* Ventosa de Pisuerga
* Villabermudo de Ojeda
# Manuel Gutiérrez

Manuel Gutiérrez Hernández (8 d'abril de 1920 - ?) fou un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil Arxivat 2011-10-25 a Wayback Machine.
* ↑ Manuel Gutiérrez Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Nosologia

La nosologia (del grec antic νόσος, malaltia, i λογία, col·lecta, recaptació) és la branca de la medicina que tracta de les malalties en general i les classifica des del punt de vista explicatiu.

## Vegeu també

* Classificació internacional de malalties.

## Referències

* ↑ «Nosologia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Vila Fecsa (Lleida)

La Vila Fecsa és una obra del monumentalisme academicista de Lleida protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici d'oficines entre mitgeres, de planta baixa i tres pisos a la part de l'Avinguda Blondel, i de planta baixa a l'Avinguda Madrid. Façana executada amb pedra, amb dues parts diferenciades: una fins a la segona planta i l'altra rematada amb un frontó. Escala central entorn la qual es distribueixen els locals a cada planta. Pilastres amb capitells jònics. Parets mestres i forjats isostàtics.

## Història

La tercera planta fou afegida amb posterioritat.

## Referències

* 1 2 «Vila Fecsa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Jaume Suau Puig

Jaume Suau Puig (Felanitx, Illes Balears 1950) és llicenciat en Filosofia i Lletres (secció d'Història Moderna), per la Universitat de Barcelona el 1975 va ser nomenat doctor en Filosofia i Lletres (secció d'història moderna) per la Universitat de Barcelona el 1979 amb la tesi "La pagesia mallorquina als segles xviii i xix". Des de 1975 és professor a la Universitat de Barcelona. Ha estudiat l'aplicació de les noves tecnologies. Ha escrit diversos articles en revistes especialitzades. Va investigar des del pas d'Antic Règim al món contemporani els aspectes agraris, demogràfics i estructures de poder a les comunitats rurals mallorquines i catalanes. També és autor de "Cronologia de les crisis demogràfiques a Mallorca" l'any 1991.

## Publicacions

* Suau, Jaume, El Món rural Mallorquí segles XVIII-XIX, Barcelona, Curial, 1991.
* Suau, Jaume; Borderías, Cristina, CD-ROM La Revolució Francesa, Barcelona, Edicions Universitat de Barcelona/ TEAM, CD-ROM, 1999.
* Suau, Jaume (coordinador), El present en clau històrica, Barcelona, Edicions Universitat de Barcelona, 2000.
* Suau, J.; Tugores, J.; Vilanova, P., ¿Hacia dónde va el mundo? Reflexiones sobre la gobernabilidad mundial, Barcelona, Edicions Universitat de Barcelona/UBVirtual, CD-ROM, 2004.
* Suau, Els crèdits ECTS: reptes i oportunitat per millorar la docència (Una experiència d'innovació docent en l'assignatura Història Contemporània Universal, curs 2006-2007), dins Experiències d'innovació docent en l'ensenyament d'Història, Barcelona, Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2008, pp.51-66.
* Suau, Jaume, Rwanda, guerra i pau. Les claus per entendre un conflicte, Barcelona, Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2009.

## Referències

* ↑ Dolç, Miquel. Gran Enciclopèdia de Mallorca. Mallorca: Promomallorca. ISBN 84-8661717-2.