OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Prisonnière (llibre)

La Prisonnière (editada en anglès com a Stolen Lives: Twenty Years in a Desert Jail) és un llibre autobiogràfic escrit el 1999 per Malika Oufkir, sobre una dona que fou presonera fins als 38 anys.

## Sumari

El llibre consta de tres parts principals:
* Una descripció dels seus primers anys com a filla del poderós general Mohammed Oufkir i filla adoptiva del rei del Marroc Hassan II. Va ser portada al palau de nena per a ser acompanyant de la filla del rei, la princesa Amina. Tot i que va portar una vida de princesa durant aquests anys, ella no ho era i sempre desitjava tornar a casa amb la seva autèntica família. Va ser posada en llibertat dos anys per viure amb la seva família.
* Els detalls de les vides de la seva família en una de les presons del desert. Mentre Malika vivia amb la seva família, el seu pare es va involucrar en un cop d'estat atemptant contra el rei. A continuació el seu pare va ser executat i ella i els seus cinc germans, la seva mare i dues criades, foren presos polítics els següents vint anys.
* Una descripció de la fugida de quatre dels germans, l'arrest domiciliari de tota la família al Marroc, i la seva fuita final cap a la llibertat.
El llibre ha estat prohibit al Marroc, però es pot trobar.

## Referències

* ↑ MacLeod, Scott «Còpia arxivada». , June 25, 2001 [Consulta: de gener 28, 2017]. Arxivat August 23, 2013$^{[Datemismatch]}$, a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el d’agost 23, 2013. [Consulta: de gener 28, 2017].
* ↑ La Prisonnière, al web de l'Editorial Grasset.
* ↑ Amartia. «Mes lectures: Malika Oufkir, Michèle Fitoussi: LA PRISONNIERE, Poche, 2000», 23-12-2014. [Consulta: 17 novembre 2023].
# El perdó

«El perdó» té aquests significats:
* El perdó (pel·lícula de 2000) (títol original en anglès: The Claim), pel·lícula dirigida per Michael Winterbottom
* El perdó (pel·lícula de 2009), pel·lícula catalana dirigida per Ventura Durall
* El perdó (pel·lícula de 2020) (títol original en persa: Ghasideyeh gave sefid), pel·lícula persa codirigida per Behtash Sanaeeha i Maryam Moqadam
# Lavoisierita

La lavoisierita és un mineral que es troba relacionat amb la sursassita i amb l'ardennita, amb les que forma una relació estructural, així com també amb la pumpel·liïta. Fou anomenat l'any 2012 per P. Orlandi, C. Biagioni, M. Pasero i M. Mellini en honor d'Antoine-Laurent Lavoisier, químic i biòleg francès. És un silicat-fosfat complex que presenta múltiples anions.

## Característiques

La lavoisierita és un mineral de fórmula química Mn$^{2+}$₈[Al$_{10}$(Mn$^{3+}$Mg)][Si$_{11}$P]O$_{44}$(OH)₁₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. En la seva localitat tipus el mineral presentava cristalls prismatico-tabulars elongats en [010], de poc mil·límetres de llargària.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu d'Història Natural i del Territori de la Universitat de Pisa (Itàlia), amb número de registre 19637.

## Formació i jaciments

En la localitat tipus el mineral fou trobat en micaesquists. La cristal·lització d'aquest mineral es troba relacionada amb els esdeveniments tectonico-metamòrfics alpins que afectaren metasediments rics en manganès i alumini. Pot trobar-se associat a quars, miques, surssasita, piemontita, espessartita, braunita i turmalina.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Lavoisierite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ Orlandi, Paolo; Biagioni, Cristian; Pasero, Marco; Mellini, Marcello «Lavoisierite, Mn2+8[Al10(Mn3+Mg)[Si11P]O44(OH)12, a new mineral from Piedmont, Italy: the link between “ardennite” and sursassite]» (en anglès). Physics and Chemistry of Minerals, 40, 3, 01-03-2013, pàg. 239–249. DOI: 10.1007/s00269-013-0564-x. ISSN: 1432-2021.
* ↑ «Lavoisierita» (en anglès). Handbook of Mineralogy, 23-03-2015. Arxivat de l'original el 2019-05-08. [Consulta: 17 juny 2020].
# KVM

Un switch KVM (Keyboard Video Mouse) és un dispositiu de commutació que permet el control d'uns quants equips amb només un monitor, un teclat, i un ratolí. Aquesta utilitat ens permet treballar amb uns quants PC o servidors alhora, commutant de l'un a l'altre quan calgui. Hi ha moltes versions que permeten la commutació també d'àudio, micròfon, o dispositius perifèrics mitjançant ports USB. També hi ha models amb gestió dels PC o servidors a través de connexions TCP/IP, de manera que podríem utilitzar els nostres equips a través d'internet com si els tinguéssim al davant. Hi ha connexions TCP/IP sèrie (per als equips de comunicacions i Unix), i de connexió gràfica (per a Windows, i GNU/Linux).

## Història

Els primers anys 80, amb el creixement de la indústria, molts centres de càlcul tenien dotzenes i de vegades centenars de monitors, teclats, i ratolins, ocupant molt d'espai als Rack, i escalfant l'ambient. Un altre gran inconvenient va ser que els tècnics havien de moure's d'un servidor a un altre.
Actualment hi ha una discussió sobre qui va fer el primer Switch KVM. Probablement el primer nom assignat va ser KV Switch . L'ambient gràfic i els ratolins no eren gaire comuns en aquella època, de manera que el primer Switch només servia per a teclats i vídeo. Els primers Switch tenien botons per commutar entre PCs, després hi va haver les "Hot-Key", i finalment funcions a la pantalla.
Els Switch KVM permeten que un usuari pugui accedir a uns quants servidors o ordinadors, utilitzant només un monitor, teclat, i ratolí. A més a més d'estalviar temps, no escalfar tant, i estalviar espai, hi ha una reducció de costos, i un estalvi de comprar de monitors, teclats, i ratolins.
Avui dia se'n troben sovint a les sales de servidors (data centers), i fins i tot a les petites empreses i a les llars.

## Enllaços externs

* http://www.42u.com/kvm_switch_history.htm Text original en anglès
# Mollkirch

Mollkirch (en alsacià Mollkírich) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 765 habitants. Limita amb Grendelbruch, Rosenwiller, Rosheim, Gresswiller, Heiligenberg, Muhlbach-sur-Bruche, Niederhaslach i Urmatt.
Forma part del cantó de Molsheim, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de les Portes de Rosheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 384 | 428 | 451 | 451 | 552 | 765 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Richard Schleiss | |
| 2008- | Degrima Daniel | |
# The Face in the Dark

The Face in the dark és una pel·lícula muda de misteri de la Goldwyn Pictures dirigida per Hobart Henley i protagonitzada per Mae Marsh, Niles Welch i Alec B. Francis. Està basada en l'obra The Web escrita per Irvin S. Cobb. La pel·lícula ens explica per què Charles Ridgeway, un agent secret retirat, decideix sacrificar l'amor de la seva filla abans de revelar el que en realitat és. La pel·lícula es considera perduda.

## Argument

Resum IMdB
Jane Ridgeway (Mae Marsh) és la filla de Charles Ridgeway (Alec B. Francis), un home vidu que s'ha retirat dels serveis secrets britànics. Jane té un gran talent com a investigadora i posarà a prova els seus dots per intentar esclarir el robatori d'un banc. L'acusat és el seu enamorat, Richard Grant (Niles Welch) que hi treballava com a caixer. El seu pare, teòricament un auditor de bancs, està en connivència amb dos individus que formen part d'una banda de lladres i falsificadors, sota les ordres d'un cap conegut només amb el nom de "the Face in the Dark", ja que els seus subordinats no li han vist mai la cara. Quan les proves obtingudes per Jane impliquen el seu pare en el robatori, Jane el denuncia Ridgeway aconsegueix escapar junt amb els dos col·laboradors que el porten a veure "The Face in the Dark". Quan aquests dos es troben, el cap li ofereix diners per poder fugir del país però apareix una multitud d'agents del Servei Secret que detenen el misteriós criminal i feliciten Ridgeway pel seu treball. Es descobreix que Ridgeway era un infiltrat per descobrir la identitat de "The Face in the Dark". Richard és alliberat de la presó i Jane es pot reunir amb ell i el seu pare.

## Repartiment

* Mae Marsh (Jane Ridgeway)
* Niles Welch (Richard Grant)
* Alec B. Francis (Charles Ridgeway)
* Harry C. Myers (Jim Weaver)
* Donald Hal (Nixon)
* Joseph Smiley (Charles Hammond)
* Isabelle Lamon (Rosalind Hammond)
* Alice Wilson (Mrs. Hammond)
* Willard Dashiell

## Fitxa Tècnica

* Producció: Goldwyn Pictures Corporation
* Distribució: Goldwyn Pictures Corporation
* Nacionalitat: EUA
* Direcció: Hobart Henley
* Ajudant de direcció:
* Direcció artística: Hugo Ballin
* Guió: Tom Bret (subtítols), Irvin S. Cobb (història original)
* Director de fotografia: J. C. Bitzer
* Idioma original: anglès (muda)

## Referències

* 1 2 H.S.N. «The Face in the Dark (Goldwyn)». Motion Picture Magazine, 01-07-1918, pàg. 93.
* ↑ «Face In The Dark», 1918. [Consulta: 19 maig 2017].

## Enllaços externs

* The Face in the Dark al catàleg de l'AFI
# Francesc Serrat

Francesc Serrat (Sant Joan de les Abadesses) fou mestre i intèrpret de viola especialment actiu durant el primer terç del segle xix a Castelló d'Empúries.
Natural de Sant Joan de les Abadesses, fou cabíscol i xantre tenor de la col·legiata de Santa Maria de Vilabertran fins a l'any 1818. Va obtenir, l'any 1826 el benefici eclesiàstic de Santa Caterina com a intèrpret de viola, vacant per òbit de Miquel Agramont. L'any 1828 també hi consta com a beneficiari annex sense cap especificació d'instrument, però el clergue Ramon Frigola constà en acte que tenia la plaça de primer violí.

## Referències

* 1 2 Maria, Gregori i Cifré, Josep; Elena, Salgado Cobo. Inventaris dels fons musicals de Catalunya: Volum 7: Fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries. Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona, 2011-01-13. ISBN 978-84-490-4484-7.
# La Propagadora del Gas

«La Propagadora del Gas» té aquests significats:
* La Propagadora del Gas (Gràcia), antiga fàbrica de gas de Gràcia
* Fàbrica del Gas (Premià de Mar), antiga fàbrica gas de Premià de Mar
# Eddie Baily

Edward Francis Baily (6 d'agost de 1925 - 13 d'octubre de 2010) fou un futbolista anglès de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1950. Jugà durant una dècada al Tottenham Hotspur FC, de 1946 a 1956. També jugà al Port Vale, Nottingham Forest FC i Leyton Orient in 1958. Posteriorment fou entrenador, essent assistent de Bill Nicholson al Tottenham.

## Palmarès
### Tottenham Hotspur

* Football League First Division: 1950-51
* Football League Second Division: 1949-50

## Referències

* ↑ «Eddie Baily on England fanzine site». . Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-03-10. [Consulta: 22 agost 2018].
* ↑ Glanville, Brian. «Eddie Baily obituary». The Guardian, 13-10-2010. [Consulta: 14 octubre 2010].
* ↑ Stan, East. «the power behind the throne». mehstg.com. [Consulta: 9 febrer 2012].
* ↑ Kent, Jeff. Port Vale Personalities. Witan Books, 1996, p. 14. ISBN 0-9529152-0-0.
* ↑ «Eddie Baily». [Consulta: 7 agost 2015].
# Lavonia

Lavonia és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 1.827 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lavonia tenia 1.827 habitants, 777 habitatges, i 519 famílies. La densitat de població era de 181,3 habitants/km².
Dels 777 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,5% hi vivien parelles casades, en un 18,3% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 18,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.286 $ i la renda mediana per família de 28.464 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.250 $ mentre que les dones 21.328 $. La renda per capita de la població era de 12.876 $. Entorn del 28,1% de les famílies i el 29,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lavonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lavonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kelp Island (Maldives)

Kelp Island o Cattle Island (en castellà, Isla Rebaño) és una de les Illes Malvines, territori del Regne Unit disputat amb l'Argentina. Es troba a l'est de Lafonia, a l'illa Soledad. També es troba prop de les illes Fanny i les illes del Puerto.

## Referències

* ↑ «Carta H-411, Isla Soledad (esc. 1:200.000 - 76 cm x 110 cm)» (Mapa con toponimia en castellano). Depositado por la Argentina en la Organización de las Naciones Unidas. Servicio de Hidrografía Naval [Buenos Aires], 1969, reimpresión julio de 1990.
* ↑ "BASE DE DATOS DE NOMBRES GEOGRÁFICOS DE LAS ISLAS MALVINAS"
* ↑ Datos de Mapcarta
* ↑ Datos en Wikimapia
# Gregorio López Pelayo

Gregorio López Pelayo "Goyo" (Barcelona 29 d'agost de 1951 - Barcelona 8 de juny de 1987) fou un jugador d'handbol format al Bosco Navas (Barcelona). Va jugar 15 anys a Divisió d'Honor: 5 temporades al Picadero, 7 al CB Calpisa i 2 al BM Granollers. Fou 4 vegades campió de Lliga, 4 de la Copa del Rei i 1 Recopa d'Europa. 108 vegades internacional amb la Selecció Espanyola amb la que conquerí un campionat del món "B" a Barcelona (1979), i una cinquena posició als Jocs Olímpics de Moscou 1980.
Jugador de gran talent i visió de joc. Demarcació: Central. Cervell del gran Calpisa d´Alacant compartint equip amb els històrics Pitiu Rochel, Perramon, Melo, Cabanas, Poli, Cascallana, Albizu, etc.

## Referències

* ↑ Obituari de Gregorio López's (castellà)
* ↑ «Olympic results». Arxivat de l'original el 2012-11-03. [Consulta: 13 febrer 2016].
# The Pretenders

The Pretenders són un grup de rock anglo-estatunidenc, creat el 1978 a Hereford. La banda originalment consistia en la seva fundadora, autora i vocalista Chrissie Hynde, el guitarrista principal, James Honeyman-Scott, el baixista Pete Farndon i el bateria Martin Chambers.
Aquesta banda es va separar a causa de problemes relacionats amb drogues (Honeyman-Scott i Farndon van morir de sobredosi) i subseqüents canvis personals que han ocorregut al llarg dels anys sent Hynde l'únic membre constant d'aquesta banda. Actualment Chambers també en forma part, tot i que va estar separat de la banda durant uns quants anys.

## Discografia

* 1980 – Pretenders (UK #1) (US #9)
* 1981 – Extended Play (US #27)
* 1981 – Pretenders II (UK #7) (US #10)
* 1984 – Learning To Crawl (UK #11) (US #5)
* 1986 – Get Close (UK #6) (US #25)
* 1987 – The Singles (UK #6) (US #69)
* 1990 – Packed! (UK #19) (US #48)
* 1994 – Last of the Independents (UK #8) (US #41)
* 1995 – The Isle of View (UK #23) (US #100)
* 1999 – Viva el Amor (UK #32) (US #158)
* 2000 – Greatest Hits (UK #21)
* 2002 – Loose Screw (UK #55) (US #179)
* 2006 – Pirate Radio (4 CD/1 DVD Box Set)
* 2008 – Break Up The Concrete

## Guardons
### Nominacions

* 1981: Grammy al millor nou artista

## Referències

* ↑ Brown, Andy. «Pretenders, Hereford». bbc.co.uk. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Peter Buckley, The Rough Guide to Rock. Rough Guides, 2003, p. 813. ISBN 1-84353-105-4 [Consulta: 8 novembre 2009].
* ↑ Deanna R. Adams, Rock 'n' roll and the Cleveland connection. Kent State University Press, 2002, p. 396. ISBN 0-87338-691-4 [Consulta: 8 novembre 2009].
* ↑ Hynde, Chrissie. Reckless. Ebury Press, 2015, p. 242. ISBN 9781785031441.

## Enllaços externs

* The Pretenders - Lloc web oficial
* Lloc Web fet per fans Arxivat 2011-10-24 a Wayback Machine. (anglès)
# Football Canon 105 de Libreville

El Football Canon 105 de Libreville és un club gabonès de futbol de la ciutat de Libreville. Va ser fundat el 1975 com al de l'armada i la policia. Juga a l'Stade Omar Bongo. Durant uns anys fou conegut com a ASMO (AS Militaire Omnisports).

## Palmarès

* Lliga gabonesa de futbol:
** 1978, 1982, 1983, 1985, 1986, 1987, 1997, 1998, 1999, 2001, 2007
* Copa gabonesa de futbol:
** 1984, 1986, 1996, 2004, 2009
* Supercopa gabonesa de futbol:
** 2007

## Referències

* ↑ Fundació a rsssf.com
* ↑ «Gabon - List of Champions».
* 1 2 «Gabon - List of Cup Winners».
# Mona

«Mona» té aquests significats:
* Art: Mona Lisa, pintura a l'oli sobre fusta del segle xvi, obra de Leonardo da Vinci.
* Còmic: Mona Jay Simpson, mare de Homer Simpson.
* Gastronomia: mona de Pasqua, pastís típic de Pasqua.
* Geografia:
** illa de Mona, illa de Puerto Rico, propera a la costa dominicana, situada al pas de la Mona.
** Savignac-Mona, municipi del Cantó de Samatan.
** Mona (Utah), població de l'estat de Utah (els Estats Units)
* Història: Mona (Britànnia), nom clàssic de l'illa anglesa d'Anglesey.
* Joc: Mona (joc de cartes), joc de cartes o naips en què una carta s'anomena mona, així com el perdedor.
* Música: Mona (òpera), òpera d'Horatio William Parker.
* Zoologia: mona, primat del gènere dels cercopitecs (Cercopithecus).
Viccionari
# The Power and the Glory (pel·lícula de 1918)

The Power and the Glory és una pel·lícula muda de World Film dirigida per Lawrence C. Windom i protagonitzada per June Elvidge i Frank Mayo. Basada en la novel·la homònima de Grace MacGowan Cooke (1910), la pel·lícula es va estrenar el 2 de setembre de 1918.

## Argument

Jonnie Consadine, una que viu a les muntanyes Blue Ridge en mig de la pobresa. Davant dels deutes de la família decideix anar a la ciutat de Cottonville per treballar i així poder ajudar a la família. Mentrestant, el seu oncle Pros Passmore es queda per continuar la seva recerca d’una mina de plata perduda. La noia troba feina en una filatura on les dones i nens són explotats fins a l'extenuació sense cap mesura de seguretat. A la feina coneix Gray Stoddard, un dels propietaris de la filatura i que en el fons intenta millorar les condicions dels treballadors i s’acaben enamorant. Això fa que un dels treballadors, de Shade Buckheath, que ja no el pot veure perquè el considera culpable de les condicions en què treballen, l’acabi odiant ja que ell pretenia casar-se amb Jonnie. El propietari de la pensió on viu Jonnie, Pap Himes, s'assabenta que Pros ha descobert la mina perduda. Aleshores ell i Shade l’ataquen, el deixen inconscient i li roben la plata. Pap es casa amb la mare de Jonnie i posa els nens a treballar a la fàbrica, cosa que disgusta molt a Gray ja que creu que Jonnie hi està d’acord. Després de diverses aventures en què les vides de Gray i Jonnie són posades en perill Gray i Jonnie es casen i la mina de Pros retorna a la família Consadine.

## Repartiment

* June Elvidge (Jonnie Consadine)
* Frank Mayo (Gray Stoddard)
* Madge Evans (Deanie Consadine)
* Johnny Hines (Charles Conroy)
* Al Hart (Pros Passmore)
* Clay Clement (Shade Buckheath)
* Jack Drumier (Hardwick)
* Ricca Allen (Laurella Consadine)
* Ned Burton (Pap Himes)
* Nora Cecil (Mandy Meacham)
* Sheridan Tansey (Milo)
* Charley Jackson (Pony)
* Inez Marcel (Mavity Bence)
* Violet Reed (Lydia Sessions)
* Grace Stevens (Mrs. Archbold)
* A. G. Corbell (Dr. Millsaps)

## Referències

* ↑ «The Power and the Glory». Variety LI, 13, 23 d’agost 1918, pàg. 41.
* ↑ «“The Power and the Glory” June Elvidge in an average program offering». Motion Picture News, 14-09-1918, pàg. 1765.
* ↑ «Features – Current and coming». Motion Picture News, 12 d’octubre 1918, pàg. 2414.

## Enllaços externs

* The Power and the Glory al catàleg de l'American Film Institute
# Frontera entre l'Aràbia Saudita i els Emirats Àrabs Units

La frontera entre Aràbia Saudita i els Emirats Àrabs Units és la frontera que separa l'Aràbia Saudita dels Emirats Àrabs Units.

## Traçat

Segons l'acord de 1974, el límit segueix quatre segments rectes: primer s'estén des del punt d'unió entre les fronteres EAU/Oman i Aràbia Saudita/Oman al sud-oest, dos llargs a l'oest, després al nord-oest, i un curt cap al nord fins al Golf Pèrsic.
No obstant això, d'acord amb les reivindicacions dels Emirats, la frontera continua cap a l'oest al llarg del Golf Pèrsic al marge sud del khawr al-Udayd, davant del territori de Qatar.
La frontera és el límit oriental de la província Saudita Ash-Sharqiyah i la frontera sud i sud-oest de l'emirat d'Abu Dhabi.

## Història

Les zones desèrtiques controlades per Abd-al-Aziz ibn Saüd, llavors a la conquesta dels territoris que es convertiran en l'Aràbia Saudita el 1932, i el Estats de la Treva, sota protectorat del Regne Unit des de 1892, entren en contacte en la dècada de 1920 pel Tractat de Jeddah de 1927, a canvi del reconeixement del seu control sobre l'Hijaz i el Nejd, Ibn Saud va acordar no posar en perill els emirats protegits pel Regne Unit.
Després de la independència dels Emirats Àrabs Units el 1971, el sultà dels Emirats Zayed va signar amb el rei saudita Fàysal un acord fronterer el 21 d'agost de 1974. El traçat deixa les aldees de la zona de la frontera oasi d'al-Breimi, fronterer amb Oman, i gran part del desert d'al-Zafra als EAU, mentre que l'Aràbia Saudita aconsegueix un accés a la costa entre els territoris de Qatar i l'emirat d'Abu Dhabi, al sud-est de la badia d'al-Udayd, i el control dels jaciments petrolífers de Shaybah.
Es va fer públic el 1995 quan va ser presentat a les Nacions Unides. Ratificat el 1993 per l'Aràbia Saudita, no pas pels Emirats Àrabs Units.
A mitjans de la dècada de 2000, després de la mort de sultà Zayed, les autoritats dels Emirats van desafiar l'acord de 1974 Els ministeris utilitzen un mapa que abasta el territori de la Federació fins a la frontera terrestre de Qatar. El traçat de 1974 i les seves conseqüències marítimes tindrien un impacte, per exemple, en el projecte Projecte de Gas Dolphin de gasoducte entre els EAU, Qatar i Oman.

## Referències

* ↑ « Border disputes erupt between Saudi Arabia, UAE; Riyadh denies », ArabicNews.com, 23 février 2005 ; page consultée le 3 février 2012.
* ↑ Simon Henderson, « Map Wars: The UAE Reclaims Lost Territory from Saudi Arabia » Arxivat 2007-07-07 at Archive.is, The Washington Institute for Near East Policy, 19 gener 2006 ; consultat el 3 febrer 2012.
# Lady Macbeth

Lady Macbeth és un personatge de l'obra de teatre Macbeth, escrita per William Shakespeare, el qual va tenir lloc entre 1603 i 1607. Es tracta de la dona del noble escocès, lord Macbeth, i després d'haver estat incitada a cometre regicidi, es converteix en reina d'Escòcia. No obstant, se sent culpable pel crim succeït i en l'últim acte mor fora d'escena semblant un suïcidi. L'origen del personatge es troba en el relat sobre els reis Duff i Duncan de les Cròniques de Holinshed, una història d'origen anglès escrita en 1587 amb la qual Shakespeare se sentia familiaritzat. Lady Macbeth té un paper essencial en l'obra, especialment en els dos primers actes. No obstant això, en morir el rei Duncan la seva presència en l'argument passa desapercebuda i es converteix en una simple espectadora de la conspiració de Macbeth.
# Dušan Savić

Dušan "Dule" Savić (en serbi: Душaн Caвић; 1 de juny de 1955 és un exfutbolista serbi de la dècada de 1970.
Fou 12 cops internacional amb la selecció iugoslava.
Defensà els colors d'Estrella Roja de Belgrad, Sporting de Gijón, Lille OSC i AS Cannes.

## Referències

* ↑ Perfil a reprezentacija.rs
* ↑ Dušan Savić a National-Football-Teams.com (anglès)