OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hringvegur

El Hringvegur o Ruta 1 (islandès: Þjóðvegur 1) és la carretera principal d'Islàndia que fa la volta a tota l'illa i connecta les parts més poblades del país. La carretera té un total de 1.339 quilòmetres.
La carretera és de dos carrils pràcticament pertot arreu, amb un carril en cada sentit. Quan passa per les ciutats més grans pot tenir més carrils, com passa a Reykjavík i al túnel Hvalfjörður. La majoria dels ponts més petits són d'un sol carril i acostumen a estar fets de fusta o d'acer. El camí està pavimentat amb asfalt durant la major part de la seva longitud, però encara hi ha trams a la part oriental del país amb una superfície de grava sense asfaltar. L'administració de camins d'Islàndia, Vegagerðin, supervisa el manteniment i la creació de vies d'accés als camins més petits del país. El cercle que forma la carretera es va acabar l'any 1974, per celebrar els 1100 anys de la colonització.
La velocitat màxima en la major part de la carretera és de 90 quilòmetres per hora a les zones pavimentades i de 80 km/h a les parts de grava.
El trànsit a la carretera varia segons la ubicació. A prop de Reykjavík el volum està al voltant dels 5.000-10.000 vehicles per dia, força lluny de la resta de grans ciutats islandeses que amb prou feines tenen 100 vehicles per dia de mitjana. És una carretera força popular entre els turistes, ja que connecta gran part del país, especialment molts llocs d'interès turístic.
La part sud de la carretera ha quedat destruïda algunes vegades per col·lapse glacial causat normalment per la calor geotèrmica o la fusió del gel de les glaceres, com ara Vatnajökull, que es troba a sobre dels volcans propers.

## Llista de ciutats i pobles de la Ruta 1

Aquestes són les poblacions que es troben al pas de la ruta 1 viatjant en el sentit de les agulles del rellotge sortint des de Reykjavík:
* Reykjavik
* Mosfellsbær
* Grundarhverfi
* Borgarnes
* Bifröst
* Brú
* Blönduós
* Akureyri
* Reykjahlíð
* Egilsstaðir
* Breiðdalsvík
* Djúpivogur
* Höfn
* Kirkjubæjarklaustur
* Vík í Mýrdal (Vík)
* Skógar
* Hvolsvöllur
* Hella
* Selfoss
* Hveragerði

## Vegeu també

* Almannaskarðsgöng

## Referències

* 1 2 «Driving Iceland» (en anglès). Visit iceland. Arxivat de l'original el 2012-08-06. [Consulta: 31 juliol 2012].
* ↑ «Milestones in Icelandic History» (en anglès). Iceland on the web.
# Eudes II de Borgonya

Eudes II de Borgonya (1118 - 1162), duc de Borgonya (1143-1162).

## Orígens familiars

Nasqué l'any 1118 sent el tercer fill, el primer mascle, del duc Hug II de Borgonya i la seva esposa Matilde de Mayenne. Era net per línia paterna del duc Eudes I de Borgonya i Sibil·la de Borgonya, i per línia materna de Bosó I de Turena.

## Ducat de Borgonya

Abans de rebre el ducat de mans del seu pare, Eudes II viatjà fins a Portugal en la lluita cristiana contra els musulmans.
A l'adveniment de Lluís VII de França al tron francès, Eudes II rebutjà rendir-li homenatge tal com havien fet els seus predecessors. El Papa Adrià IV, però, l'obligà a fer-ho sota amenaça d'excomunió.

## Núpcies i descendents

Es casà el 1145 amb Maria de Blois, filla del comte Teobald II de Xampanya i de Matilde de Caríntia. D'aquesta unió nasqueren:
* la infanta Alícia de Borgonya (1146-1192), casada el 1164 amb Arquimbald de Borbó
* l'infant Hug III de Borgonya (1148-1192), duc de Borgonya
* la infanta Matilde de Borgonya (?-1202), casada amb Robert IV d'Alvèrnia
Eudes II morí el 27 de setembre de 1162 en viatge de peregrinació a Terra Santa per expiar els seus pecats, sent enterrat a Citeaux.
# Mammoth (cràter)

Mammoth és un cràter de l'asteroide de la família Coronis del cinturó principal, (243) Ida, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -18.3 ° de latitud nord i 180.3 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 10.2 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 1997 i fa referència a la Cova Mammoth, la caverna de pedra calcària més llarga coneguda a la Terra (Estats Units d'Amèrica).

## Referències

* ↑ "Mammoth (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Merriam Co., G. and C.. Mass. Webster's New Geographical Dictionary, 1972, 1977.
# MFO

MFO té els següents significats:
* Força Multinacional i Observadors (del seu nom en anglès Multinational Force and Observers), forces internacionals de supervisió dels acords de pau entre Egipte i Israel
* Institut de Recerca Matemàtica d'Oberwolfach (del seu nom en alemany Mathematisches Forschungsinstitut Oberwolfach), institució alemanya de recerca en matemàtiques
* Monitor forma d'ona, aparell de mesura usat en televisió per visualitzar el senyal de vídeo
* mfo també és el codi ISO 639-3 del mbe, llengua parlada a Nigèria
# Hans Baldung

Hans Baldung, també conegut com a Grien o Grün (1484 o 1485, Schwäbisch Gmünd - setembre de 1545 a Estrasburg), va ser un pintor alemany del renaixement, il·lustrador i gravador deixeble de Albrecht Dürer, tot i que va conformar un estil molt diferent i personal. Va realitzar nombrosos pintures en fusta i dissenys de vidrieres. Va passar molt de temps de la seva vida a Estrasburg i a Friburg de Brisgòvia, lloc on té una gran part de la seva obra (Augustinermuseum). Ocasionalment va produir retrats; l'únic signat que es coneix és al Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid.

## Biografia

Hans Baldung neix a la ciutat de Schwäbisch Gmünd a Suàbia, Sacre Imperi, fill d'un advocat. El sobrenom «Grien» («verd» en alemany) pot ser degut a un vestit habitual seu. Cap a 1504 ingressa com aprenent al taller de Dürer, igual que Hans Schaüfelein. En aquesta època produeix alguns gravats, encara sota l'estil del seu mestre, el que en part s'explica per la necessitat de produir obres amb un estil homogeni.
Cap a 1507, Baldung s'independitza i comença a manifestar un estil propi. Els seus temes principals són escenes religioses i al·legories, en general d'expressivitat molt crispada i estètica extravagant. Són famoses les seves escenes de Venus i altres figures femenines nues, assetjades per esquelets i criatures diabòliques (Les tres edats i la mort, Museu del Prado).
# Neopomacentrus anabatoides

Neopomacentrus anabatoides és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Filipines fins a Indonèsia, Salomó i Nova Caledònia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hostal Comtes d'Urgell

Hostal Comtes d'Urgell és una obra de Lleida inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici hoteler concebut com un únic volum, situat a l'entrada de Lleida, retranquejant-se dues vegades i deixant clar què és la planta d'entrada, les dues plantes de serveis i les tres d'apartaments. Té una composició d'obertures quadrades repetitiva i projectant-se cap a l'exterior a tall de tribuna. Un corredor distribueix als apartaments. La façana és aplacada de pedra.

## Història

L'edifici vell es troba a prop d'aquest.

## Referències

* 1 2 «Hostal Comtes d'Urgell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Eudes I

Eudes I és el nom dels següents personatges:
* Eudes I o Odó I de França (860–898), rei dels francs (888 - 898), comte d'Anjou, Duc de França i Comte de París
* Eudes I d'Aquitània, primer gran duc documentat de l'Aquitània que hauria governat vers 676-735
* Eudes I de Blois (950 – 995 /996), comte de Blois, Tours, Châteaudun, Chartres, Beauvais i Dreux i senyor de Chion i Saumur
* Eudes I de Borgonya (1058 - Tars, 1103), duc de Borgonya (1079 -1103)
* Eudes I de Borgonya-comtat o Eudes IV de Borgonya (1295 - Sens, 1350), duc de Borgonya (1315 -1349) i comte consort de Borgonya i Artois (1330-1347)
* Eudes I d'Orleans (v. 790 - 834), comte d'Orleans, d'Autun i de Nevers
* Eudes I de Porhoët (segle XII -1173), vescomte de Porhoët
# Manuel Fernández Cortinas

Manuel Fernández Cortinas (1905-1978) va ser un polític i militar espanyol.

## Biografia

Va néixer a Lugo el 1905. Ingressaria en el Partit Comunista d'Espanya (PCE) el 1928, on desenvoluparia una intensa activitat. Després de l'esclat de la Guerra civil es va unir a les milícies populars. Al llarg de la contesa seria comandant de les brigades mixtes 37a i 42a, en el front de Madrid. Al març de 1939, durant el cop de Casado, Fernández Cortinas es va mantenir lleial al govern Negrín. Les tropes de la 42a Brigada Mixta van sortir del seu sector i van arribar a ocupar els Nuevos Ministerios, si bé el contraatac anti-casadista acabaria fracassant. Amb la derrota republicana va haver de marxar a l'exili, instal·lant-se en la Unió Soviètica.
A l'URSS treballaria com a obrer a Crimea i Dnipropetrovsk. Va morir an Dnipropetrovsk el 22 de juny de 1978.

## Referències

* 1 2 3 Alzines Moral, 2008, p. 287.
* ↑ Engel, 1999.
* ↑ Romero, 1976, p. 283.

## Bibliografia

* Encinas Moral, Ángel Luis. Fuentes históricas para el estudio de la emigración española a la U.R.S.S. (1936-2007). Madrid: Exterior XXI, 2008.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. ISBN 84-922644-7-0.
* Romero, Luis. El Final de la guerra. Barcelona: Ed. Ariel, 1976.
# Madrona Romaguera i Pla

Madrona Romaguera i Pla (Sant Feliu de Guíxols, Baix Empordà, 1856 -1942) va ser llevadora a Sant Feliu de Guíxols al pas del segle xix al xx.
Era la filla de Maria Concepció Pla i Bas de Sant Feliu de Guíxols i de Narcís Romaguera i Pruneda, natural de Castell d'Aro. Es calcula que va assistir més del 80% dels parts que es van produir a la ciutat durant aquesta època. Vivia a l'antiga plaça del Raig actual plaça Ferran Agulló i, com era costum en aquella època, va adquirir els seus coneixements a base d'experiència, a partir de l'exercici de la seva professió.
Amb la reforma de la legislació realitzada en l'àmbit de la medicina, a començament de la dècada dels anys 1880, s'estipulà que tot el personal havia de comptar amb una titulació oficial. Als 28 anys es va examinar a la facultat de Medicina de Barcelona i es va diplomar com a matrona al març de 1886. Les seves habilitats professionals anaven acompanyades d'un delicat tracte humà, molt reconfortant per a les parteres.
Va estar en actiu fins a finals de la dècada 1920. L'últim part que va assistir va ser el de la seva besneta l'any 1929, l'edat de 73 anys.

## Referències

* ↑ Vicens i Tarré, Joan «Dones que han deixat empremta». Revista del Baix Empordà [Palamós], Nº38, 2012,, pàg. 47.
* ↑ Ancestors of Michael Gerard Romaguera
* ↑ Bussot, Gerard. Gent d'un segle Sant Feliu de Guíxols 1900-2000 (401 apunts biogràfics). Sant Feliu de Guíxols: Ajuntament, 2011, p. 366.
* ↑ ««El llegat de les emprenedores - Madrona Romaguera Pla»». Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 10 juliol 2013].
* ↑ «Romaguera Pla, Madrona»
* ↑ http://www.rsf.fm/2012/dones-guixolenques-a-la-revista-del-baix-emporda.html/ Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine.
# Live Nation

Live Nation, Inc. és una productora de concerts en viu amb seu a Beverly Hills, Califòrnia (EUA). L'any 2005 la Live Nation va derivar de Clear Channel Communications i el seu director general és Michael Rapino. Tot i que la seva activitat principal és organitzar concerts, també contracta artistes amb un segell discogràfic, però en lloc de comprar-los-els els drets d'explotació dels seus temes, els promou. U2, Madonna, Lady Gaga o Miley Cyrus són alguns dels exemples dels contractes que s'han arribat a signar. És de les companyies més importants als EUA amb prop 117 sales de feta repartits en 43 països.

## Referències

* ↑ http://www.theguardian.com/music/2008/apr/03/jayz.urban
* ↑ http://news.bbc.co.uk/2/hi/entertainment/7505108.stm
# Habitatge al carrer de la Guàrdia, 10 (Tossa de Mar)

L'edifici situat al carrer de la Guàrdia. 10 del municipi de Tossa de Mar (Selva) és una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de façana estreta, situat entre mitgeres i amb tres plantes i coberta amb terrassa. La façana és arrebossada i pintada de blanc. Es tracta d'una casa reformada a mitjan segle XX sobre una casa antiga de finals del XVIII, l'única resta de la qual és l'emmarcament de pedra calcària de la porta principal, format per una llinda monolítica, brancals i llindar de grans blocs i decorats amb motllures. L'altra obertura de la planta baixa, un aparador de la botiga de roba infantil, imita amb placats de pedra artificial la forma de la porta d'accés. A la llinda de la porta principal es llegeix: AVE 1785 MARIA. Les plantes superiors tenen tres finestres quadrades i rectangulars d'obra de rajola.

## Història

Bona part de les cases i els carrers de la vila nova de Tossa són originàries del segle xviii, quan la vila va suportar un creixement econòmic i demogràfic que va urbanitzar aquesta zona. Moltes d'elles, malgrat haver-se reformat interiorment i exteriorment, han conservat restes de les cases originals, com ara llindes gravades o finestres motllurades de pedra. D'altra banda, aquests elements són, la major part de les vegades, els únics elements conservats. En aquest cas, aquesta casa és originària del segle xviii i reformada al segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Habitatge del carrer de la Guàrdia, 10». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Neoplàsia endocrina múltiple tipus 1

La neoplàsia endocrina múltiple tipus 1 (MEN-1, de l'anglès Multiple endocrine neoplasia type 1) és un dels grups de neoplàsies endocrines múltiples, que afecten el sistema endocrí a través del desenvolupament de lesions neoplàstiques en hipòfisi, paratiroides i pàncrees.

## Referències

* ↑ Lemmens, I; Van De Ven, W. J.; Kas, K; Zhang, C. X.; Giraud, S; Wautot, V; Buisson, N; De Witte, K; Salandre, J «Identification of the multiple endocrine neoplasia type 1 (MEN1) gene. The European Consortium on MEN1». Human Molecular Genetics, 6, 7, 1997, pàg. 1177–83. DOI: 10.1093/hmg/6.7.1177. PMID: 9215690.
# Eudes II de Troyes

* No confondre amb Eudes II, comte de Troyes i Meaux
Eudes II de Troyes va ser comte de Troyes. Era fill d'Eudes I, comte de Troyes, i Wandilmodis.
Se sap molt poc sobre aquest comte. El comtat de Troyes havia estat confiscat al seu pare el 858, no se sap si s'havia recuperat més tard, de manera que es desconeix si Eudes II esdevingué comte de Troyes com a herència del seu pare o per cessió del rei Carles II el Calb. Havia heretat els béns situats a la regió de Châteaudun, el que va provocar que alguns historiadors el cridessin erròniament com a comte de Châteaudun.
El 25 d'octubre de 876, Carles el Calb va signar una carta per la qual va cedir el domini de Chaource, a la regió de Tonnerre a Eudes i Robert, el seu germà.

## Bibliografia

* Édouard de Saint-Phalle, « Comtes de Troyes et de Poitiers au IXe siècle : histoire d'un double échec » dans Onomastique et Parenté dans l'Occident médiéval, Oxford, Linacre College, Unit for Prosopographical Research, coll. « Prosopographica et Genealogica / 3 », 2000, 310 p. (ISBN 1-900934-01-9), p. 154-170

## Referències

* Eudes II de Troyes a Foundation for Medieval Genealogy
# Manuel Fernández Anidos

Manuel Fernández Anidos, més conegut com a Manel (Narón, 9 de maig de 1972) és un exfutbolista gallec que jugava com a migcampista. Va ser internacional sub-21 per Espanya.

## Trajectòria

Després de passar per l'equip juvenil del Racing de Ferrol, Manel va cridar l'atenció del Celta de Vigo, que el va incorporar per jugar al seu filial. La temporada 93/94 debuta amb el primer equip, tot disputant vint-i-tres minuts d'un partits, els únics de la seua carrera a la màxima categoria.
A l'any següent, la 94/95, retorna al Racing de Ferrol, que militava a la Segona B. Dos anys després fitxa per l'Elx CF. Amb l'equip il·licità aconsegueix l'ascens a Segona. En la categoria d'argent, l'any 97/98, el gallec juga 12 partits i el seu equip descendeix.
L'estiu de 1998 comença la seua tercera etapa a Ferrol, passant dos anys a Segona B i altres tres a la Segona A. En aquesta última, en la qual hi va estar entre el 200 i el 2003, va ser titular les dues primeres campanyes, per perdre eixe privilegi la temporada 02/03, en la qual, tot i això, va aparèixer en 17 partits, la majoria com a suplent.
A partir del 2003, la carrera de Manel ha estat en equips gallecs de menor rang, com el Cerceda (03/04), el Viveiro (04/06) o el Narón (06/08), on va coincidir amb l'exblaugrana Angel Cuellar.
# Manaquí de carpó blau

El manaquí de carpó blau (Lepidothrix isidorei) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva pluvial dels turons dels Andes de l'est de Colòmbia, est de l'Equador i est del Perú.

## Referències

* ↑ «Manaquí de carpó blau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ Robert Ridley i Guy Tudor (2009). Field guide to the songbirds of South America: the passerines. Mildred Wyatt-World series in ornithology (en inglés) (1a. edición). Austin: University of Texas Press. ISBN 978-0-292-71748-0. «Lepidothrix isidorei, p. 495
# Gueneràlskoie

«Gueneràlskoie» té aquests significats:
* Gueneràlskoie (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Gueneràlske (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna
# Valbuena de Duero

Valbuena de Duero és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 547 | 518 | 504 | 502 |

## Enllaços externs

* Art romànic a la ribera del Duero
# Neo Pistea

Sebastián Chinellato (Merlo, Argentina; 5 d'octubre de 1994), conegut artísticament com a Neo Pistea, és un raper argentí, considerat com un dels majors referents del moviment urbà a Argentina. Forma part del grup de trap «Modo Diablo» juntament amb Duki i Ysy A.

## Biografia

Chinellato va començar a relacionar-se amb la cultura del hip-hop a través del grafiti. Va aprendre a rapejar amb setze anys juntament amb altres artistes reconeguts de l'escena com CNO i Obie Wan Shot.
Va gravar les seves primeres cançons amb programes d'enregistrament que va instal·lar a l'ordinador del programa «Conectar Igualdad», del govern argentí. Duki va declarar l'any 2019: «Allà pel 2014, aquest malalt es gravava, es produïa ell sol i feia trap abans que ningú».
La seva carrera va començar el 2015, quan va llançar els temes «White Chocolate», «Tony The Kid» i «Black Chocolate».
L'any 2017 va llançar el seu únic EP titulat Oro y Perfume, el qual va comptar amb 4 senzills i col·laboracions amb els artistes Lara91k i Mike Southside.
L'any 2018 va formar part del trio musical «Modo Diablo» al costat dels rapers YSY A i Duki, van treure a la llum cançons com «Quavo» i «Trap N' Export», els quals els van ajudar a exposar el gènere del trap a sud-amèrica.
A finals de març de 2019 va llançar un remix del seu tema «Tumbando el club» al costat d'altres artistes de trap d'argentina: Duki, Cazzu, Ysy A, Khea, Lucho SSJ, Marcianos Crew, Obie Wan Shot, C.R.O i Coqeéin Montana. Aquest mateix any participa en el Lollapalooza d'Argentina.
L'any 2021, llança el seu únic àlbum d'estudi titulat Punkdemia, el qual compta amb 13 senzills i col·laboracions amb artistes com Cazzu, Duki, YSY A, Neutro Shorty, De la Ghetto, Omar Montes, Dante Spinetta, entre d'altres.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Punkdemia (2021)

### EPs

* Oro y Perfume (2017)

### Mixtapes

* TonyTheKid Mixtape Vol. 1 (2015)

## Referències

* 1 2 CMTV. «CMTV - Biografía de Neo Pistea» (en castellà). [Consulta: 6 maig 2022].
* 1 2 «Neo Pistéa guía al trap argentino con un himno que supera las 45 millones de reproducciones en YouTube» (en castellà), 08-05-2019. [Consulta: 6 maig 2022].
* 1 2 Clarín.com. «Neo Pistea, el trapero que cantaba en Le Brique cuando empezó la pelea mortal» (en castellà), 21-01-2020. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ «¿Quién es Neo Pistea? El trapero que tocó en Le Brique el día que asesinaron a Fernando Báez Sosa» (en castellà). [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ «Oro y Perfume - EP de Neo Pistea & 0-600» (en espanyol de Mèxic), 14-09-2017. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ «Neo Pistea arma su club y lanza el himno del trap argentino» (en castellà), 28-03-2019. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ «Neo Pistéa presenta su esperado primer disco: Punkdemia» (en castellà), 16-04-2021. [Consulta: 6 maig 2022].
# Indústria dels semiconductors

La indústria dels semiconductors és el conjunt d'empreses que es dediquen al disseny i fabricació de semiconductors i dispositius semiconductors, com ara transistors i circuits integrats. Es va formar al voltant de 1960, un cop la fabricació de dispositius semiconductors es va convertir en un negoci viable. Des de llavors, els ingressos anuals de vendes de semiconductors de la indústria han crescut moltíssim. El 2019, el 32,4% del segment del mercat de semiconductors era per a xarxes i dispositius de comunicacions.
La indústria es basa en el model de fosa, que consisteix en plantes de fabricació de semiconductors (fones) i operacions de disseny de circuits integrats, cadascuna pertanyent a empreses o filials separades. Algunes empreses, conegudes com a fabricants de dispositius integrats, dissenyen i fabriquen semiconductors. El model de foneria ha donat lloc a la consolidació entre foneries. A partir del 2021, només tres empreses poden fabricar els semiconductors més avançats: TSMC de Taiwan, Samsung de Corea del Sud i Intel dels Estats Units. Part d'això es deu als alts costos de capital de la construcció de foneries. L'última fàbrica de TSMC, capaç de fabricar semiconductors de procés de 3 nm i acabada el 2020, va costar 19.500 milions de dòlars.
Les empreses més grans del sector per xifra de negoci:
| Rank | 2023 | 2020 | 2018 | 2017 | 2011 | 2006 |
| 1 | TSMC | Intel | Samsung | Samsung | Intel | Intel |
| 2 | Intel | Samsung | Intel | Intel | Samsung | Samsung |
| 3 | Samsung | TSMC | SK Hynix | TSMC | TSMC | TI |
| 4 | Nvidia | SK Hynix | TSMC | SK Hynix | TI | Toshiba |
| 5 | Qualcomm | Micron | Micron | Micron | Toshiba | ST |
| 6 | Broadcom | Qualcomm | Broadcom | Broadcom | Renesas | Renesas |
| 7 | SK Hynix | Broadcom | Qualcomm | Qualcomm | Qualcomm | Hynix |
| 8 | AMD | Nvidia | Toshiba | TI | ST | Freescale |
| 9 | Infineon | TI | TI | Toshiba | Hynix | NXP |
| 10 | ST | Infineon | Nvidia | Nvidia | Micron | NEC |

## Referències

* ↑ «Semiconductors – the Next Wave» (en anglès). Deloitte, 01-04-2019. Arxivat de l'original el 11 d’octubre 2019. [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ «IT Industry Outlook 2019» (en anglès). CompTIA, 01-01-2019. [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ , 29-03-2019 [Consulta: 13 octubre 2019].
* ↑ Kamal, Kamal Y. Journal of Engineering Science and Technology Review, 15, 1, 2022, pàg. 110–115. DOI: 10.25103/jestr.151.14. ISSN: 1791-2377 [Consulta: 26 maig 2022].
* 1 2 «Chipmaking is being redesigned. Effects will be far-reaching». The Economist, 23-01-2021.
* ↑ «TSMC No.1 and Nvidia posts triple-digit growth in TechInsights 2023 top-25 chip suppliers rankings» (en anglès). Digi Times, 17-04-2024. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ «ic insights». www.icinsights.com, 23-11-2020. [Consulta: 24 febrer 2021].
* 1 2 «Top Ten (+5) Semiconductor Companies 2018». , 14-11-2018 [Consulta: 15 juny 2019].
* ↑ «Top 25 2011 Semiconductor Sales Ranking». IC Insights, 05-04-2012. [Consulta: 9 juliol 2019].
* ↑ «Tracking the Top 10 Semiconductor Sales Leaders Over 26 Years». , 12-12-2011.