OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sad (nassarita)

Abu-Nasr Sad al-Mustaín bi-L·lah fou rei musulmà de la dinastia nassarita de Granada. Era fill d'Ali i net de Yússuf II. Tenia el suport de Castella i dels Abecerrajes i el 1453/1454 a la mort de Muhàmmad IX al-Aysar les faccions van proclamar a Muhàmmad XI el Xic (el Chiquito) fill de Muhàmmad VIII que va dominar l'Emirat de Gharnata, Màlaga i Almeria, mentre Sad ibn Alí era proclamat també rei i dominava Ronda i la part occidental del regne. Sad, que ja s'havia revoltat una mica abans, era vassall del rei Joan II de Castella, però el 21 de juliol de 1454 va morir a Valladolid, i el rei musulmà, al·legant que el vassallatge era personal va trencar amb Castella. Aquest moviment podria estar relacionat amb la lluita pel poder a Granada on governava Muhàmmad XI el Xic i el 1454 havia signat una treva amb Castella, onerosa pel regne i fou enderrocat (1354) i Sad fou reconegut a Granada. Muhàmmad XI va resistir a Màlaga però finalment fou capturat pel fill de Sad, Abu-l-Hàssan Alí ibn Sad (Muley Hacen a les cròniques cristianes), i executat amb tota la seva família a l'Alhambra.
Durant tres anys els combats amb els castellans foren continuats encara que de baixa intensitat (guerra de Granada de 1455 a 1457). Cap batalla important s'assenyala però els castellans van assolar la Vega de Granada i van ocupar Huelma i Jimena El 1457 es va ajustar una treva parcial.
El juliol de 1462 Sad va trencar amb els Abencerrajes i va fer matar dos dels membres principals de la família a l'Alhambra; la resta dels membres del clan van fugir a Màlaga i el setembre van proclamar sobirà a l'antic rei Yússuf V. Mentre el 20 d'agost els castellans es van apoderar de Gibraltar el governador de la qual es va sotmetre i es va fer cristià. El setembre els castellans ocupaven Archidona. El novembre Yússuf V es va apoderar dels territoris occidentals i va entrar a Granada. Però Sad va recuperar la capital el desembre i Yússfu va morir.
L'agost de 1464 el seu fill Abu-l-Hàssan Alí ibn Sad (Muley Hacen) el va enderrocar en un cop d'estat planejat en aliança amb els Abencerrajes, i el va empresonar.

## Referències

* José Antonio Conde Historia de la dominacion de los Arabes en España: Sacada de varios manuscritos y memorias arabigas
Viccionari
# Sant Pere de Madrona

«Sant Pere de Madrona» té aquests significats:
# Sant Pere de Martorell

Sant Pere de Martorell és una església barroca de Maçanet de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb coberta de dues aigües a nivells diferents i separats (capçalera, volta central i zona de la cúpula interior). Té una façana barroca amb jocs de còncaus i convexos, amb una fornícula buida, un ull de bou i una porta senzilla de llinda horitzontal.
El campanar és de planta quadrada i coronament octogonal. Està decorat en tres pisos. El primer fa de base, el segon conté les obertures de les campanes i decoracions de pilastres i capitells corintis, un fris amb medallons florals i el tercer té una cornisa mensulada i una balustrada coronada amb unes semiarcades d'obra confluents i cobertes de ceràmica valenciana.
Pel que fa als interiors, cal parlar de la decoració pictòrica mural de tipus barroc. Acompanyant als sants principals (Pere, Antoni i Isidre) tenim un cicle iconogràfic conjunt format pels evangelistes, crist, l'esperit sant, Pere i àngels. La decoració interior consta de pilastres amb capitells corintis daurats que a la zona de l'altar es doblen en forma de sis columnes. El sostre està pintat amb un blau lapislàtzuli i estels daurats. L'accés a l'església, que està situada en un turonet, es fa per un seguit de nou esglaons que comencen amb dues parts de roda de molí. Un cop travessat el cementiri trobem la porta i l'estructura de fusta de triple entrada, sobre la qual, i sostentat per un arc carpanell rebaixat, hi ha el cor dels peus de la nau. El presbiteri, elevat, és ple de falses arquitectures enguixades i entaulaments de colors blau, or i gris.
Prop de l'església, a més del petit cementiri, hi ha la casa rectoral i l'anomenada "casa de l'escolà".

## Història

El 1185 les primeres notícies vinculen Sant Pere amb el monestir de Breda.
El 1830-40 es construeix l'església actual arran d'una epidèmia de Còlera.
Durant la Guerra Civil aquesta església no va patir desperfectes, només va servir de magatzem de combustible.
El 1948 la família Buscastell va apadrinar l'actual campana "Maria Pilar".

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Sant Pere de Martorell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Sasakwa

Sasakwa és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 150 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sasakwa tenia 150 habitants, 58 habitatges, i 41 famílies. La densitat de població era de 275,8 habitants per km².
Dels 58 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 19% dones solteres, i en un 27,6% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,7% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.750 $ i la renda mediana per família de 24.286 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 13.542 $. La renda per capita de la població era de 9.353 $. Entorn del 19,6% de les famílies i el 24,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sasakwa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sasakwa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Sant Salvador de Rubió

Sant Salvador de Rubió és l'església del poble de Rubió, pertanyent al terme municipal de Soriguera, a la comarca del Pallars Sobirà. Formava part del seu terme primigeni. Està situat a l'extrem nord-est del poble, en el vessant sud-oriental del turó que domina el poble. Era sufragània de la parroquial de Sant Martí de Llagunes.

## Descripció

Petita capella de planta rectangular amb capçalera a l'est i porta a ponent descentrada. A l'oest també s'alça la petita espadanya amb arc apuntat, construïda en un moment posterior a la resta de l'edificació. A cada costat de la nau s'aixeca una petita capella lateral. A la capçalera en el parament exterior s'observen certes diferències entre els extrems i la part central que fan suposar l'existència d'un absis (avui en dia desaparegut). Al costat nord existeix una petita porta d'arc de mig punt cegada. L'aparell emprat són blocs de gres roig local i de conglomerat. La coberta a dues aigües és de lloses de llicorella.

## Referències

* ↑ «Sant Salvador de Rubió». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Soriguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Salvador de Rubió en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Schizothorax heterochilus

Schizothorax heterochilus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1838. Fische aus Caschmir gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherrn von Hügel, beschrieben von J. J. Heckel. Wien. Fische Caschmir. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Schizothorax griseus

Schizothorax griseus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina (Yunnan i Guizhou).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Drongo de raquetes petit

El drongo de raquetes petit (Dicrurus remifer) és un ocell de la família dels dicrúrids (Dicruridae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, vegetació secundària i zones més obertes a les terres baixes i turons fins als 2400 m, des dels Himàlaies del nord de l'Índia, Myanmar i sud de la Xina, cap al sud, a través del Sud-est Asiàtic (excepte Tailàndia central i el nord del Vietnam), fins Sumatra i Java.

## Referències

* ↑ «Drongo de raquetes petit». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Plain Dealing

Plain Dealing és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.071 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plain Dealing tenia 1.071 habitants, 418 habitatges, i 280 famílies. La densitat de població era de 260,1 habitants/km².
Dels 418 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,1% hi vivien parelles casades, en un 20,1% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 22,8% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 21,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.706 $ i la renda mediana per família de 32.361 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.132 $ mentre que les dones 25.455 $. La renda per capita de la població era de 14.906 $. Entorn del 23,6% de les famílies i el 26,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plain Dealing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plain Dealing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bridgeton (Nova Jersey)

Bridgeton és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 24.389 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bridgeton tenia 22.771 habitants, 6.182 habitatges, i 4.179 famílies. La densitat de població era de 1.413,5 habitants/km².
Dels 6.182 habitatges en un 36,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,3% hi vivien parelles casades, en un 26,3% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,96 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,49.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 36% entre 25 i 44, un 15,9% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 139,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.923 $ i la renda mediana per família de 30.502 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.858 $ mentre que les dones 22.722 $. La renda per capita de la població era de 10.917 $. Aproximadament el 22,7% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bridgeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bridgeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Town of Pines

Town of Pines és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 798 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Town of Pines tenia 798 habitants, 332 habitatges, i 226 famílies. La densitat de població era de 135,1 habitants/km².
Dels 332 habitatges en un 27,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 29,6% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.875 $ i la renda mediana per família de 47.143 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.000 $ mentre que les dones 22.969 $. La renda per capita de la població era de 19.856 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Town of Pines». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Town of Pines». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Roger Lemerre

Roger Lemerre (Bricquebec, Manche, 18 de juny de 1941) és un exfutbolista i entrenador de futbol francès.
La seva carrera com a jugador professional va abastar 15 temporades, des de 1961 a 1975: entre 1961 i 1969 va jugar per al Club Sportif Sedan Ardennes, després es traslladà al Nantes (1968-1971), Nancy (1971-1973) i Lens (1973-1975).
Ha estat seleccionador de diverses seleccions, entre les quals França, Tunísia i el Marroc. Amb la selecció de futbol de França es va coronar campió europeu de nacions en l'Eurocopa 2000.
El 23 de desembre de 2009 signà com a entrenador de l'Ankaragücü de la Superlliga de Turquia.

## Referències

* ↑ «Lemerre sacked as France coach». BBC Sport. BBC, 05-07-2002 [Consulta: 15 gener 2012].
* ↑ «Lemerre sacked as Tunisia coach». Jp.soccerway.com, 14-02-2008. Arxivat de l'original el 23 de juliol 2012. [Consulta: 28 abril 2011].
* ↑ Maroc-football.com. «Roger Lemerre takes over as Morocco coach». Maroc-football.com. Arxivat de l'original el 14 juliol 2011. [Consulta: 28 abril 2011].
* ↑ «Lemerre new Ankaragücü coach». Ntvmsnbc.com, 23-12-2009. [Consulta: 28 abril 2011].

## Enllaços externs

* Dades i fotos del jugador (francès)
# Roger Loppacher i Crehuet

Roger Loppacher i Crehuet (Barcelona, 1956) és un advocat català que ha ocupat diversos càrrecs en l'Administració de la Generalitat de Catalunya, entre els quals el de president del Consell de l'Audiovisual de Catalunya entre els anys 2012 i 2022. També ha estat vicepresident del Consell de Govern de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, director general de Mitjans Audiovisuals, secretari general dels departaments d’Interior (1999-2001) i Governació (1995-1999), i vicepresident del Consell d’Administració del Centre de Telecomunicacions de la Generalitat. Actualment és el president de l'Autoritat Catalana de la Competència.

## Referències

* ↑ «Roger Loppacher i Crehuet». Consell de l'Audiovisual de Catalunya. [Consulta: 20 juny 2023].
* ↑ «Estructura i composició». Autoritat Catalana de la Competència. [Consulta: 20 juny 2023].
* ↑ «Roger Loppacher pren possessió com a president de l'Autoritat Catalana de la Competència». Autoritat Catalana de la Competència, 22-02-2022. [Consulta: 20 juny 2023].
# Renald II de Clermont

Renald II de Clermont (~1075 - ~ 1152) va ser comte de Clermont-en-Beauvaisis a partir de 1101.
Era fill d'Hug I de Clermont, i de Margarida de Roucy. Casat en primeres noces vers el 1104 amb Adelaida de Vermandois (vers 1062 † 1122), comtessa de Vermandois i de Valois, filla d'Heribert IV de Vermandois, comte de Vermandois, i d'Adelaida de Valois (o Alix de Valois), comtessa de Valois. Alix/Adelaida era vídua d'Hug el Gran, comte de Vermandois i germà del rei Felip I de França. D'aquest matrimoni van néixer:
* Margarida de Clermont (vers 1105 -després 1145), casada en primeres noces, abans de 1119, amb Carles el Bo (vers 1083 -1127), comte de Flandes, després en segones noces, vers el 1128, amb Hug II de Campdavaine, Comte de Saint-Pol, i finalment en tercer i darrer matrimoni amb Balduí d'Encre.
* Raül, citat el 1119
El 1118 el comtat d'Amiens que la corona francesa havia confiscat a la família de Boves, fou cedit a Adelaida de Vermandois i durant uns mesos el va administrar juntament amb el seu marit Renald II. Adelaida va morir pocs mesos després.
Els historiadors consideren que Renald va tenir una segona esposa de la qual la història no ha retingut el nom. En efecte, entre la mort d'Adelaida i el seu tercer matrimoni amb Clemència, van passar sis anys. Sabent que el comte no tenia en aquesta època més que una sola noia, sembla improbable que hagi esperat sis anys abans de casar-se de nou i de tenir un hereu. D'aquest segon matrimoni van néixer:
* Raül I (mort el 1191), comte de Clermont
* Simó (mort després de 1189), senyor de Nesle i d'Ailly-sur-Noye, fundador del casal de Clermont-Nesle
* Esteve
* Matilde (mort el 1200), casada al comte Alberic III de Dammartin (1155 -1200), senyor de Lillebonne.
Vídu, es va casar per tercer cop, el 1129, amb Clemència de Bar (1112 -després de 1182), filla de Renald I el Borni, comte de Bar, i de Gisela de Vaudémont. D'aquest tercer matrimoni van néixer:
* Renald
* Hug (mort el 28-5-1200), abat de Creil el 1176, canonge a Toul després ardiaca a Ligny el 1186.
* Guiu, citat el 1186
* Gautier
* Marggarida, casada el 1152 amb Guiu III «el Boteller» de Senlis (mort 1188).
* Constància, casada amb Roger de La Tournelle.
Va morir el 1152 i el va succeir el seu fill Raül I de Clermont.

## Notes i referències

* ↑ Raül (el d'aquest nom del primer matrimoni, nom que després es va donar a un fill d'un segon matrimoni) ja no és esmentat després de 1119, i es pot doncs pensar raonablement que va morir vers aquest any

## Fonts

* Foundation for Medieval Genealogy
# Rondalla d'esparvers

Rondalla d'esparvers és un poema escènic en dos actes (el segon dividit en dos quadres) i en vers, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 10 de gener de 1918.
Fou la primera obra estrenada d'aquest autor.
L'acció passa en un racó solitari de les Guilleries. L'Andreu, casat amb la Margarida, desvela una passió per la seva cunyada Joana, amb qui fugirà. Viuran al bosc fins que ella el trairà amb un altre home. L'Andreu, en descobrir-ho, la matarà "torçant-li el coll com una serp". Al segon quadre del segon acte, uns facinerosos capitanejats per l'Andreu assaltaran un convent de monges per robar-lo. Dins d'ell hi trobarà entre les religioses la que fou la seva muller. El batlle amb els seus homes accedirà finalment al convent per tal de detenir-lo. Andreu acabarà llevant-se la vida amb un ganivet.

## Repartiment de l'estrena

* Margarida: Elvira Fremont.
* Andreu: Enric Giménez.
* Joana: Mercè Nicolau.
* Pere: Emili Ginestet.
* Bernat: Vicent Daroqui.
* El Traginer: Lluís Munt-Rosés
* El Batlle: Joaquim Vinyas.
* Dos agutzins, dos homes, dues monges.

## Una òpera catalana

El 29 de novembre de 1975, el compositor de sardanes Jaume Ventura i Tort va estrenar al Gran Teatre del Liceu una òpera d'homònim títol, a partir del text sagarrià. El repartiment fou: Mirna Lacambra (Margarida, soprano); Carmen Hernández (Joana, soprano); Enric Serra (Andreu, baríton); Antoni Lluch (Pere, tenor); Joan Pons (Bernat), Manuel Soro (Batlle), Dalmaci González (Traginer.) La direcció musical va anar a càrrec de Gerardo Pérez Busquier, la direcció escènica a càrrec de Dídac Monjo i els esbossos del vestuari, de Ramon Ivars.
# Rondanina

Rondanina (en ligur Rondaninn) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. El 2011 tenia 68 habitants, sent el municipi menys poblat de la província de la regió.

## Geografia

Es troba a l'alta vall del Trebbia, als vessants dels Apenins, a l'est de Gènova. Té una superfície de 12,81 km² i les frazioni de Conio Avena, Costalunga, Fontanasse, Giardino, Gorreto dei Ballini, Maiada i Retezzo. Limita amb les comunes de Fascia, Montebruno, Propata i Torriglia.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 7 de gener 2019. [Consulta: 24 juliol 2015].