OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# AD Associate Designers

AD (Associate Designers) fou una empresa de disseny industrial de Barcelona, activa entre 1983 i 1995. Va ser fundada pel dissenyador industrial Ramón Bigas Balcells i el físic Pep Sant.Integrada per un equip pluridisciplinari, considerava el disseny com una activitat compenetrada amb la comunicació i la tecnologia que donen racionalitat i valor afegit als productes. AD va ser creada per a la realització de projectes en l’àmbit dels béns d'equipament, el transport, l'interiorisme, productes de gran consum i imatge corporativa.
Van realitzar el disseny de l'estètica corporativa de locomotores i interiorisme de trens, com les unitats elèctriques de rodalies per a RENFE (1988-89), i elements d'ús quotidià com el llum de taula Bravo (1990). Van dissenyar el pebeter olímpic, dels Jocs de Barcelona de 1992. L'empresa va obrir oficines a Madrid, Nova York i Mèxic DF.
Entre els dissenyadors que hi han treballat, hi ha Antoni Arola, Pati Núñez, Toni Clariana i Montse Padrós Marquès.
Els seus productes han rebut nombrosos premis tant nacionals com internacionals i es van fabricar a Espanya, Estats Units, Itàlia, Hong Kong, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Ramón Bigas». Fundació Vila. Arxivat de l'original el 28 juny 2012.
* 1 2 De Vilallonga, Isabel. «Fantasía de fuego. El pebetero olímpico, diseño de AD, presidirá los Juegos» (en castellà) p. 52. La Vanguardia, 01-02-1992. [Consulta: 20 octubre 2022].
* 1 2 Sierra, Enric. «El COOB encarrega un estudi per la ubicació de la flama olímpica». Avui, 07-11-1990. [Consulta: 20 octubre 2022].
* 1 2 3 4 5 Biografia al web del Disseny Hub Barcelona Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine.. Per informació detallada, cercar Català → Autor → AD (Associate Designers) → Pitjar imatge → Desplegar la biografia en [+]
* ↑ Serna, Jesus de la «El morro del AVE» (en castellà). El País [Madrid], 23-01-1993. ISSN: 1134-6582.

## Enllaços externs

* Col·lecció de Disseny Industrial Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. del Disseny Hub Barcelona
# AEB

AEB té els següents significats:
* Escola de Bibliotecàries, institució d'ensenyament superior de Barcelona.
* Agência Espacial Brasileira, Agència Espacial Brasilera.
* Associació Espanyola de Banca, Associació de bancs espanyols
# ASKÖ Pasching

L'ASKÖ Pasching (Arbeitsgemeinschaft für Sport und Körperkultur in Österreich Pasching) fou un club de futbol austríac de la ciutat de Pasching, Alta Àustria.

## Història

El club nasqué el 15 de juny de 1946 amb el nom ATSV Pasching, reanomenat ASKÖ Pasching el 1986. Fou el segon equip del país que aconseguí en quatre temporades ascendir des de la Quarta Divisió fins a la Primera Divisió, de forma consecutiva. Participà per primer cop a la Bundesliga la temporada 2002-03, romanent-hi fins al 2007. Aquests anys s'anomenà, per raons de patrocini, SV PlusCity i FC Superfund. Malgrat no guanyar mai cap campionat major, participà en quatre ocasions en competicions europees, essent la seva millor participació la de la Copa Intertoto de 2003-04, en la qual va perdre la final davant del FC Schalke 04 alemany.
L'any 2007, la franquícia, que patia problemes econòmics, fou traslladada a la ciutat de Klagenfurt i el club adoptà el nom SK Austria Kärnten. No obstant, a la ciutat de Pasching nasqué un nou club, que es considera successor de l'ASKÖ anomenat FC Pasching.

## Participacions europees

* Copa de la UEFA:
       2005 - Segona Ronda Classificatòria
       2006 - Segona Ronda Classificatòria
       2007 - Primera Ronda
* Copa Intertoto:
       2004 - Finalista

### Partits a Europa

| Temporada | Torneig | Ronda | País | Club | Local | Visitant | Global |
| 2003-04 | Copa Intertoto | 1 | Geòrgia | WIT Georgia | 1-0 | 1-2 | 2-2 |
| | | 2 | Macedònia del Nord | FK Pobeda | 2-1 | 1-1 | 3-2 |
| | | 3 | Kazakhstan | Tobol Kostanay | 3-0 | 1-0 | 4-0 |
| | | Semifinals | Alemanya | Werder Bremen | 4-0 | 1-1 | 5-1 |
| | | Final | Alemanya | FC Schalke 04 | 0-2 | 0-0 | 0-2 |
| 2004-05 | Copa UEFA | Classificatòria 2 | Rússia | Zenit St. Petersburg | 3-1 | 0-2 | 3-3 |
| 2005-06 | Copa UEFA | Classificatòria 2 | Rússia | Zenit St. Petersburg | 2-2 | 1-1 | 3-3 |
| 2006-07 | Copa UEFA | 1 | Itàlia | Livorno | 0-1 | 0-2 | 0-3 |

## Futbolistes destacats

* Manuel Ortlechner
* Thomas Flögel

## Referències

* ↑ Comunicat a la página web del FC Superfund
* ↑ «Bericht über Generalversammlung». kaernten.orf.at, 10. Maig 2007. [Consulta: 20 octubre 2013].

## Enllaços externs

* FC Pashing
# Polig (la Baronia de Rialb)

Polig és un poble del municipi de la Baronia de Rialb, al Segre Mitjà.

## Descripció i situació

El poble de Polig, un dels llocs antics de la baronia, que guarda encara una antiga torre del castell o fortalesa de Polig, és en un altiplà entre els rius Rialb i Segre, a un km a llevant de la Torre de Rialb. És un petit agrupament de cases que té encara alguns habitants, amb una església tardana d'estil clàssic rural dedicada a Sant Josep a la plaça del mateix nom. Aquest lloc, juntament amb el de la Serra de Rialb, damunt Gualter i dominant la vall del Segre, formaven amb la Torre el centre de l'antiga baronia jurisdiccional. Seguint la carretera que passa per Polig i es dirigeix a l'est del municipi, prop del Mas Soler, s'hi emplaça l'ermita de Sant Pere del Soler. Té diversos edificis destacats, com la casa pairal de Cal Capell.
Pel que fa a les comunicacions, s'hi pot accedir des de la carretera C-1412b que surt de Ponts cap a Tremp, la qual es bifurca al punt quilomètric 12,5 en direcció al municipi alturgellenc de Peramola. Després de creuar el pont de la Torre que travessa el pantà de Rialb, es voreja la Torre per la Costa de Sòls de Riu i els Plans de Polig i, finalment, s'arriba a l'entrada de la població, en l'indret conegut com Les Alzineretes.

## Llocs d'interès

* Ermites romàniques de Sant Pere del Soler i de Sant Pere de Vilamonera (s. xi).
* Capella de Sant Josep, d'estil clàssic rural (s. xx).

## Festes locals

* Festa Major: el diumenge següent a la Festivitat de l'Ascensió, durant la primavera.

## Bibliografia

* REIXACH, Jaume i GARCIA, Xavier. "Pantà de Rialb: elegia pel Mig Segre", a Llibre de butxaca, 136. Barcelona, Editorial Pòrtic, 1986. ISBN 978-84-7306-271-8
* BERNAUS I MARQUÉS, Amat. "Arxiu Fotogràfic de La Baronia de Rialb (1994-1996)". La Baronia de Rialb: Ajuntament de La Baronia de Rialb, 2007.

## Vegeu també

* Vila closa de Polig
* Retaule de Sant Iscle i Santa Victòria de la Torre
* Àrea del dolmen de Sòls de Riu
* Pantà de Rialb
* Toponímia de les cases de la Torre i de Polig

## Referències

* ↑ «Polig (la Baronia de Rialb)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bach i Riu, Antoni; Gabriel i Forn, Manel. La Baronia de Rialb: un esbós històric. Diputació de Lleida, 1995 (Viles i Ciutats; 24). ISBN 84-87029-70-1.
* ↑ «Cal Capell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament de la Baronia de Rialb
# Sixt-sur-Aff

Sixt-sur-Aff (en bretó Seizh, en gal·ló Sitz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 2.050 habitants. Està situat al centre d'un triangle entre Rennes, Nantes i Gwened. Limita al nord amb Carentoir, al nord-est amb Quelneuc, a l'est amb Bruc-sur-Aff, al sud-est amb Saint-Just i Renac, al sud amb Bains-sur-Oust, al sud-oest amb Cournon, a l'oest amb La Gacilly i al nord-oest amb La Chapelle-Gaceline.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.772 | 1.722 | 1.713 | 1.848 | 1.885 | 1.915 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1962-1971 | Prosper Rollais | |
| 1971-1995 | Claude Grimaud | |
| 1995-2008 | Yannick Texier | UMP |
| 2008- | René Riaud | |

## Galeria d'imatges

* Panell bilingüe
* Capella de Noyal
# Schoos

Schoos (en luxemburguès: Schous; en alemany: Schoos) és una vila de la comuna de Fischbach situada al districte de Luxemburg del cantó de Mersch. Està a uns 15 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Schoos». [Consulta: 14 octubre 2015].
# Dècada del 1700
## Esdeveniments

* Fundació de Sant Petersburg
* Guerra de Successió Espanyola
* Acta d'Unió (1707)
* Època de la il·lustració
* Guerra civil a Laos
* La població mundial sobrepassa els 770 milions

## Personatges destacats

* Felip V de Castella
* Josep I del Sacre Imperi Romanogermànic
* Edmond Halley
# Torrubia del Castillo

Torrubia del Castillo és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Borinot (microcotxe)

El Borinot fou un prototipus de microcotxe creat entre 1956 i 1957 per l'empresa Industrias Metálicas de Navarra, SA a Pamplona, Navarra. Dissenyat pels catalans Lluís Alonso i Alfons Vidosa, era un tricicle amb volant sense portes, amb capacitat per a una o dues persones, i duia un motor Iruña 202 amb canvi de tres velocitats i tracció per cadena a la roda posterior que li permetia assolir els 80 km/h. Només se'n construí una unitat, ja que l'empresa va cessar en la producció de vehicles poc després i es va reorientar vers la fabricació de peces per a altres fabricants, especialment per a ENASA.

## Història

Lluís Alonso era propietari d'un taller mecànic a Barcelona, on fabricava components per a la motocicleta Husor que es fabricava a Pamplona des de 1953 (Husor era l'acrònim dels cognoms de Félix Huarte i Ricardo Soriano, els socis propietaris de l'empresa amb factoria a Pamplona i planta d'acoblament a Madrid). Huarte li proposà a Alonso de traslladar la seva activitat a Pamplona i aquest acceptà, traslladant-s'hi acompanyat d'alguns treballadors del seu taller.
El gener de 1954 Ricardo Soriano i Félix Huarte trencaren la societat i el navarrès va canviar la raó social de l'empresa per IMENASA (Industrias Metálicas de Navarra, SA). Lluís Alonso i Alfons Vidosa varen desenvolupar llavors l'escúter Iruña 202, derivat directament de l'antiga Husor 201, del qual se'n fabricaren prop de 1.000 unitats entre 1954 i 1957 fins que es va abandonar el projecte a causa de la forta competència de Vespa i Lambretta.

## Referències

* ↑ «BORINOT» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 5 maig 2016].
* 1 2 3 4 5 «BORINOT (1.957)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 5 maig 2016].
* ↑ «Borinot» (en castellà). losorigenes.net. [Consulta: 5 maig 2016].
Viccionari
# Masbarèu e Mairinhac

Mas Barèu Mairinhac (en francès Masbaraud-Mérignat) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 328 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Bourganeuf-Royère-de-Vassivière.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 334 | 310 | 315 | 339 | 328 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Robert Bchellerie | |
| 2001- | Joël Royère | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Megawita

La megawita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la perovskita. Rep el nom en honor de la cristal·lògrafa britànica Helen Dick Megaw (1907-2002) qui va contribuir significativament a la comprensió de l'estructura i propietats de les perovskites naturals i sintètiques. L'any 1989 es va convertir en la primera dona a rebre la Medalla Roebling de la Societat Mineralògica d'Amèrica.

## Característiques

La megawita és un òxid de fórmula química CaSnO₃. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2010. És el mineral anàleg amb estany de la perovskita i la lakargiïta. Químicament es troba relacionada amb la burtita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la megawita pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(La), davidita-(Y), landauïta, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaïta, dessauïta-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), diaoyudaoïta, hawthorneïta, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeïta, zenzenita i mengxianminita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Lakargi, dins la caldera Verkhnechegemskaya, a la república Kabardino-Balkària, Rússia. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Megawite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 gener 2018].
# Maslovka (Valuiki)

* Per a altres significats, vegeu «Maslovka».
Maslovka - Масловка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 110 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Minden (Louisiana)

Minden és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 13.027 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Minden tenia 13.027 habitants. La densitat de població era de 423 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.175 $ i la renda mediana per família de 31.477 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.401 $ mentre que les dones 19.199 $. La renda per capita de la població era de 14.114 $. Entorn del 21% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Minden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Fact Sheet- Minden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
# Memoria sobre educación pública

Obra escrita per Gaspar Melchor de Jovellanos els primers anys del segle xix durant el seu desterro, primer a la cartoixa de Valldemossa i després al castell de Bellver a l'illa de Mallorca. L'obra se subtitulava com "tratado teórico-práctico de enseñanza, con aplicación a las escuelas y colegios de niños". Jovellanos l'escriu per enviar a un concurs convocat per la Societat Econòmica Mallorquina d'Amics del País que vol fer un projecte de Seminari de Nobles. En aquesta obra, Jovellanos mostra la influència dels principis educatius de la Revolució Francesa, com es demostra ja al títol fent servir el terme "educació pública". Jovellanos critica que calgui fer seminaris per nobles separats de les escoles professionals pels plebeus, com proposen els il·lustrats mallorquins i propugna centres on puguin assistir els fills de famílies acomodades amb independència del seu estament.

## Referències

* ↑ Jovellanos, Gaspar Melchor de. Memoria sobre educación pública o sea, tratado teórico-práctico de enseñanza, con aplicación a las escuelas y colegios de niños. Editorial: Consell de Mallorca. Edició,introducció i notes a cura de: Antoni J. Colom Cañellas i Bernat Sureda García. Palma: Consell de Mallorca, 2008. ISBN ISBN 10: 8492603038.
# Memorial Artemio Franchi

El Memorial Artemio Franchi és un torneig futbolístic de caràcter amistós que organitzà l'ACF Fiorentina de Florència (Itàlia) en dues ocasions, els anys 2008 i 2009. Aquesta copa honra la figura d'Artemio Franchi.
Un altre torneig anomenat en honor d'aquest jugador va ser la Copa Artemio Franchi, torneig avalat per la FIFA i disputat per les nacions campiones d'Europa (Eurocopa) i d'Amèrica (Copa Amèrica de futbol). Només se'n disputaren dues edicions, el 1985 i el 1993, essent precursor de l'actual Copa Confederacions de la FIFA.

## Historial

| Edició | Any | Campió | Resultat | Segon |
| I (1a) | 2008 | FC Barcelona | 3-1 | ACF Fiorentina |
| II (2a) | 2009 | Paris Saint-Germain FC | 3-0 | ACF Fiorentina |

## Palmarès

* 1 títol FC Barcelona (2008)
# Menedem

Menedem és el nom dels següents personatges:
* Menedem de Macedònia (general), general d'Alexandre el Gran
* Menedem de Macedònia (cesarià), militar macedoni del partit cesarià
* Menedem de Crotona, tirà de Crotona
* Menedem de Rodes, general rodi
* Menedem (oficial de Lucul·le), oficial i amic del general Lucul·le
* Menedem d'Erètria, filòsof i governant d'Erètria
* Menedem el Cínic, filòsof cínic grec
# Menedem d'Erètria

Menedem (en grec antic: Μενέδημος, llatí: Menedemus), fill de Clístenes, fou un filòsof grec nadiu d'Erètria, de la família dels teopròpides, però de naixement pobre. Va treballar en diversos oficis.
Es diu que, en un servei militar, fou enviat a Mègara, i allà va escoltar Plató i va abandonar l'exèrcit per dedicar-se a la filosofia; aquest extrem, per raons cronològiques, és dubtós, perquè Plató hauria mort sent Menedem un infant, però sí que pogué estudiar a l'Acadèmia platònica. Diògenes Laerci diu que va seguir Asclepíades de Fliünt a Mègara, a l'escola d'Estilpó. Fos com fos, va tornar a Erètria, on va establir una escola de filosofia anomenada Escola Erètria.
També va participar en la política local, i va arribar a dirigent de la ciutat. Va estar al capdavant d'ambaixades a Ptolemeu (segurament Ptolemeu Ceraune de Macedònia), Lisímac de Tràcia i Demetri Poliorcetes, del qual va obtenir una reducció del tribut. Els darrers anys de la seva vida va visitar Xipre, on regnava Nicocreont. Fou aliat d'Antígon II Gònates, a qui va agrair públicament en nom de la ciutat d'Erètria la seva victòria sobre els gals.
Sospitós de voler lliurar Erètria a Macedònia, segons una versió va fugir i es va refugiar al santuari d'Amfiarau a Oropos, però els beocis el van obligar a anar-se'n i va anar a la cort d'Antígon on va morir poc després; segons un altre relat, Erètria va caure en mans d'Antígon, i Menedem el va anar a visitar per demanar-li de restablir la llibertat de la ciutat. Com que no ho va aconseguir, es va suïcidar a 74 anys, vers el 275 aC.
Es va casar dues vegades. Es va divorciar de la seva primera dona per casar-se amb una de més distingida, quan va arribar a la direcció de l'estat. Amb la seva dona Oròpia (que no ser sap si fou la primera o la segona) va tenir tres filles.
De la seva filosofia només es coneix que era pròxim a la filosofia megàrica. No va deixar cap escrit.

## Referències

* ↑ Diògenes Laerci. περὶ βίων, δογμάτων καὶ ἀποφθεγμάτων τῶν ἐν φιλοσοφία εὐδοκιμησάντων (Sobre les vides, les opinions i les sentències dels filòsofs il·lustres) II, 126-144
# Michael Hoffman

Michael Lynn Hoffman (Hawaii, 30 de novembre de 1956) és un director de cinema estatunidenc.

## Biografia

Nascut a Hawaii, Hoffman va créixer a Payette, Idaho. Després de graduar-se a l'escola secundària de Payette, després d'estudiar a la Boise State University, on es va distingir com un jugador de bàsquet i president del cos estudiantil, també estudia literatura renaixentista en l'Oriel College de la Universitat d'Oxford. Aquí cofunda la Fundació de Cinema de la Universitat d'Oxford, i a través d'ella se les arregla per fer el seu debut com a director amb la pel·lícula Privileged, que en el repartiment inclou a un jove Hugh Grant. El 1987 destaca amb la pel·lícula Promised Land, finançada amb el suport de l'Institut Sundance de Robert Redford.
El 1991 dirigeix Escàndol al plató, comèdia satírica sobre el món de la telenovel·la, segueix la pel·lícula costumista Restoration de 1995 i a l'any següent dirigeix la parella George Clooney i Michelle Pfeiffer en la comèdia romàntica One Fine Day. El 1999 dirigeix El somni d'una nit d'estiu, una altra adaptació de l'obra de William Shakespeare. Hoffman sempre ha estat vinculat a la figura de Shakespeare, sent cofundador del Festival d'Idaho Shakespeare.
El 2002 dirigeix The Emperor's Club , amb Kevin Kline i Emile Hirsch, i el 2005 dirigeix, a partir d'un guió de l'escriptor Don DeLillo, el drama esportiu Game 6, amb Michael Keaton i Robert Downey Jr.. La seva següent pel·lícula és The Last Station , protagonitzada per James McAvoy. El 2014 va dirigir la pel·lícula The Best of Me, adaptació cinematogràfica de la novel·la de Nicholas Sparks.

## Filmografia
### Director

* Privileged (1982)
* Restless Natives (1985)
* Promised Land (1987)
* Some Girls (1988)
* Escàndol al plató (Soapdish) (1991)
* Restoration (1995)
* One Fine Day (1996)
* A Midsummer Night's Dream (1999)
* The Emperor's Club (2002)
* MDs (2002)
* Aquest cop, sí (Game 6) (2005)
* Out of the Blue: A Film About Life and Football (2007)
* The Last Station (2009)
* Gambit (2012)
* The Best of Me (2014)

### Guionista

* Privileged (1982)
* Promised Land (1987)
* A Midsummer Night's Dream (1999)
* The Last Station (2009)

### Productor

* A Midsummer Night's Dream (1999)
* The Great New Wonderful (2005)
* 12 and Holding (2005)
* The Narrows (2008)

### Actor

* Privileged (1982) — Alan

## Referències

* ↑ The New York Times
* ↑ «Michael Hoffman».
* ↑ Johnson, G. Allen; Writer, Chronicle Staff. «Michael Hoffman, director of 'The Last Station'», 31-01-2010. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «The Emperor's Club INTERVIEW: Michael Hoffman and Marc Abraham / an exclusive • Christian Spotlight on the Movies • ChristianAnswers.Net». Arxivat de l'original el 2019-02-09. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ Canby, Vincent «Drama at Oxford» (en anglès). The New York Times, 08-04-1983. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Programme 1996». [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Idaho's Michael Hoffman will premiere his new film in Boise» (en anglès). [Consulta: 9 febrer 2019].