OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chef-Haut

Chef-Haut és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 48 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chef-Haut era de 48 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 26 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 25 eren cases i 1 era un apartament. Dels 19 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 3 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chef-Haut el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 25 eren actives i 3 eren inactives. De les 25 persones actives 23 estaven ocupades (13 homes i 10 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 3 persones inactives 1 estava jubilada i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una perruqueria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chef-Haut a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chef-Haut a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cherepanovita

La cherepanovita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom en honor de Vladimir Aleksandrovich Cherepanov (1927-1983), geòleg i mineralogista rus.

## Característiques

La cherepanovita és arsenur de rodi amb fórmula química RhAs. A més dels elemenets de la seva fórmula, pot contenir impureses de ruteni, platí i níquel. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en forma de grans de fins a 0,5 mm i en forma d'agregats. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cherepanovita pertany a «02.C - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Ni, Fe, Co, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: achavalita, breithauptita, freboldita, kotulskita, langisita, niquelina, sederholmita, sobolevskita, stumpflita, sudburyita, jaipurita, zlatogorita, pirrotina, smythita, troilita, modderita, rutenarsenita, westerveldita, mil·lerita, mäkinenita, mackinawita, hexatestibiopanickelita, vavřínita, braggita, cooperita i vysotskita.

## Formació i jaciments

La cherepanovita es va descobrir l'any 1984 en un placer amb altres minerals d'elements del grup del platí derivats d'un massís ultramàfic en una banda d'ofiolita al riu Pekul'nei Nord, al Districte autònom de Txukotka (Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia). També ha estat trobada a altres indrets de Rússia, el Brasil, el Canadà, els Estats Units, l'Índia, Nova Zelanda i Sud-àfrica.

## Referències

* 1 2 «Cherepanovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Cherepanovite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 20 febrer 2017].
# Caça amb llosa

La caça amb llosa, llosella (lloella) o lloseta és un sistema de prendre animals petits, ocells, mitjançant un parany. Part fonamental del dispositiu és una llosa. Preparar aqueix parany s'anomena “parar la llosa”.
* Descripció del parany: Una llosa de dimensions adequades es posa en posició alçada i formant un cert angle amb l'horitzontal. La llosa, en posició inestable, és manté dreta mitjançant unes quantes branquetes o bastonets disposats de forma particular. Com aquell qui diu “a punt de disparar-se” (o desparar-se). Un cop parada la llosa cal posar un esquer adequat per a atraure l'animal que hom vol caçar.
* Quan l'animal (ocell, conill…) prova de menjar l'esquer, si toca qualsevol branqueta la llosa li cau damunt i resta atrapat. Aquesta mena de caça és reglamentada a Europa, certs països la prohibeixen.
En la llosa de caçar, s'anomenen clavilles el bastó que amorra al capçalet o la tiba (pedra plana en la qual s'estalonen les clavilles, i que cau damunt la presa).

## Referències

* ↑ Moisés D. Boza. El trampeo y demás artes de caza tradicionales en la península ibérica. Editorial HISPANO EUROPEA, març 2012, p. 4–. ISBN 978-84-255-1446-3.
* ↑ Diccionari catalá-castellá-llatí-frances-italiá, 1. En la imprèmpta de Joseph Torner, 1839, p. 147–.
* ↑ Josep Gironès Descarrega. La cuina més senzilla d'una dona del terròs. Cossetània Edicions, 2005, p. 43–. ISBN 978-84-9791-121-4.
* ↑ DCVB
# Kevin Morgan

Kevin Morgan (3 de gener de 1948) va ser un ciclista australià. S'especialitzà en el ciclisme en pista. Va participar en els Jocs Olímpics de 1968.

## Palmarès

* 1968
** 1r al Grafton to Inverell Classic
** 1r al The Examiner Tour of the North

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# La Font d'en Torres

La Font d'en Torres és una dena del municipi de Morella (els Ports, País Valencià). La Torre Madó fa les funcions de capçalera i el 2009 tenia 10 habitants disseminats als diversos masos de la dena.
Està situada a la part nord-est del terme de Morella. Els seus límits són els següents: al nord, es troba la Dena d'Herbeset; al sud, la Dena de la Roca; a l'est, part dels termes de Castell de Cabres (Baix Maestrat), més al nord-est, i part del de Vallibona (els Ports); finalment, a l'oest, i de nord a sud la Dena dels Castellons i la Dena de Morella la Vella.
Ocupa una superfície al voltant de 2.370 Ha. abastant una vintena de masos:
| Maset de les Agulles Mas d'Arrufat Mas de Bellviure Mas de Bolinxa Cap de riu Nou Cap de riu Vell Mas de la Carcellera Maset d'Eixameno | Mas de la Font d'en Torres Mas de Llorenç Mas de Meseguer Molí de la Font d'en Torres Maset de la Pobleta Mas de Redon Mas de Regatxol Mas de Regatxolet | Maset de la Ruda Mas de Serraplana Mas de les Solanes Maset del Sopero Maset de Torre Madó Mas de Torre Madó Torre Font d'en Torres Mas de la Torreta Borrum. |

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor de la Comunitat Valenciana, 2009». Arxivat de l'original el 2014-03-07. [Consulta: 25 agost 2010].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Morella Arxivat 2010-10-23 a Wayback Machine.
* «La Font d'en Torres». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# La lectora

La lectora (títol original en anglès, Blind) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 2016 dirigida per Michael Mailer, escrita per John Buffalo Mailer i protagonitzada per Alec Baldwin, Demi Moore, Viva Bianca, Dylan McDermott i James McCaffrey. El rodatge principal va començar l'octubre de 2015. S'ha doblat al valencià per a À Punt, i al català central per a TV3.
La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cinema de Woodstock el 13 d'octubre de 2016. Vertical Entertainment va adquirir els drets de distribució de la pel·lícula el 8 de febrer de 2017 i la va estrenar el 14 de juliol de 2017.

## Repartiment

* Alec Baldwin com a Bill Oakland
* Demi Moore com a Suzanne Dutchman
* Viva Bianca com a Deanna
* Dylan McDermott com a Mark Dutchman
* James McCaffrey com a Howard
* Steven Prescod com a Gavin O'Connor
* Jabari Gray com a Andre
* Renée Willett com a Kelly
* Ski Carr com a Ricky G.
* Drew Moerlein com a Tim Landry
* Eden Epstein com a Ella
* John Buffalo Mailer com a Jimmy
* Chloe Goutal com a Becca
* Gerardo Rodríguez com a Frank
* John-Michael Lyles com a Kyle
* Rae Ritke com a Michelle Oakland

## Referències

* 1 2 «Programació». À Punt. [Consulta: 7 juny 2023].
* ↑ Fleming, Mike. «Alec Baldwin & Demi Moore Team For 'Blind' Movie Directed By Michael Mailer». Deadline, October 20, 2015. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ «Programació de TV3». CCMA, 08-10-2023. [Consulta: 8 octubre 2023].
* ↑ «Alec Baldwin Premieres 'Blind,' Takes Dig at Trump at Woodstock Film Festival». Hollywood Reporter, October 17, 2016. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ «Berlin: Alec Baldwin's 'Blind' Goes to Vertical Entertainment». Hollywood Reporter, February 8, 2017. [Consulta: 23 abril 2017].
# Kymberly García

Kymberly García (Huancayo, Perú 19 d'octubre de 1993, 19 d'octubre de 1993) és una atleta peruana especialitzada en la marxa atlètica. En el Campionat del Món d'Oregon del 2022 va guanyar dues medalles d'or, en les modalitats de 20 i 35km marxa. Això va suposar la primera medalla d'or del Perú en uns Campionats del Món de la seva història i també va ser la primera dona sudamericana en guanyar dues medalles d'or en un Campionat del Món.
# La caiguda de Faetó

La caiguda de Faetó és una pintura del mestre flamenc Peter Paul Rubens, presentant l'antic mite grec de Faetó (o Faetont), un tema recurrent en les arts visuals. Rubens va escollir descriure el mite a l'alçada de la seva acció, amb els llamps llançats per Zeus a la dreta. Els llamps proporcionen el contrast de llum per facilitar la mostra d'horror en les cares de Faetó, els cavalls i altres figures, conservant la foscor de l'esdeveniment. Les figures femenines amb ales de papallona representen les hores i estacions, que reaccionen amb terror quan el cicle de la nit i el dia esdevé interromput. El gran cercle astrològic que arqueja els cels és també interromput. _L'assemblatge dels cossos formen un oval diagonal en el centre, separant costats foscos i lleugers de la tela. Els cossos són arranjats a fi d'assistir el viatge de l'espectador contínuament al voltant d'aquell oval.
Rubens va pintar La Caiguda de Faetó a Roma i la pintura fou probablement refeta més tard al voltant de 1606-1608. Ha estat allotjada en la National Gallery of Art des del 5 de gener de 1990. Rubens també va pintar altres temes mitològics grecs, com La caiguda d'Ícar, Perseu allibera Andròmeda, i El judici de Paris.

## Referències

* 1 2 «The Fall of Phaeton». National Gallery of Art.
# Laidy Gómez

Laidy Gómez (Rubio, 9 de desembre de 1981) és una advocada i política veneçolana, dirigent del partit Acció Democràtica (AD) i governadora de l'estat de Táchira.

## Carrera política

Laidy Gómez és advocada i militant d'Acción Democrática (AD). Va ser elegida durant les eleccions primàries de 2015 com a candidata de la Mesa de la Unidad Democrática (MUD) a l'Assemblea Nacional de Veneçuela després de vèncer a les urnes al parlamentari i historiador Walter Márquez, sent diputada entre 2016 i 2017.
Per a les eleccions regionals de 2017 es va presentar com a candidata de la MUD. Va vèncer en les eleccions primàries realitzades el 10 de setembre, competint contra Fernando Andrade, Juan Requesens, Miguel Ángel Rodríguez, Patricia Gutiérrez i Virginia Vives, resultant guanyadora amb el 34,1% dels vots.

### Gobernadora de l'estat de Táchira

Va ser elegida com a governadora de l'estat de Táchira durant les eleccions regionals de 2017 realitzades el 15 d'octubre, guanyant a José Vielma Mora amb el 63,27% dels vots, exercint el període de governadora des del 2017 fins als 2021. És la primera dona elegida com a governadora de l'estat de Táchira.
El 23 d'octubre de 2017, junt amb Alfredo Díaz, Antonio Barreto Sira i Ramón Guevara es va juramentar davant l'Assemblea Nacional Constituent, rebent fortes crítiques pel fet.

## Referències

* ↑ «Gobernadora Laidy Yorveys Gómez Flórez» (en castellà). Gobernación del Estado Táchira. Arxivat de l'original el 2021-04-19. [Consulta: 26 juliol 2020].
* 1 2 «Laidy Gómez, nueva gobernadora del estado Táchira» (en castellà). Caracol Radio, 16-10-2017.
* ↑ Murillo, Anggy. «Laidy Gómez: Crear una zona económica especial en la frontera colombo-venezolana es ilegal» (en castellà). Globovisión, 28-08-2017.
* ↑ «Primero Justicia, Voluntad Popular y Acción Democrática, los vencedores de las primarias» (en castellà). El Cooperante, 17-05-2015.
* ↑ «Comisión Nacional de Primarias dio resultados finales del proceso interno de la MUD» (en castellà). Mesa de la Unidad Democrática, 12-09-2017. Arxivat de l'original el 2017-09-13. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ «Elecciones Regionales 2017» (en castellà). Consejo Nacional Electoral.
* ↑ «Juramento de cuatro gobernadores opositores ante ANC provoca críticas en Venezuela» (en castellà). Diario 2001.
# Laiar

Laiar és un llogaret del municipi mallorquí de Sencelles
Aquest petit nucli està situat al sud del terme municipal i el travessa la carretera MA-3110 entre Sencelles i Algaida. El conformen les possessions de can Raió, can Ribes i can Castell.
L'origen d'aquesta entitat de població sembla que seria una alqueria islàmica amb el nom d'alayar. Just després de la conquesta catalana (1232) el propietari de Laiar era el vescomte de Bearn, Gastó de Montcada, com la resta del juz de Qanarusa. L'any 1578 la possessió de Laiar era propietat d'Antoni Rayó i es trobava valorada en 5.500 lliures.
* Façana lateral de can Raió
* Façana principal de can Raió
* Façana principal de can Castell

## Referències

* Referències històriques de Sencelles al web de la Mancomunitat del Pla de Mallorca Arxivat 2010-02-24 a Wayback Machine.
* Recull de noms oblidats de cristians mallorquins del segle xiii, Ixent
* Coordinació Vª agrorruta a la finca Can Caló de Ruberts al blog de Xavier Terrades
* Màxima protecció per a Laiar al Diari de Balears (14/05/2010)
# Lalden

Lalden és un municipi del cantó suís del Valais, situat al districte de Visp.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Lamphun

«Lamphun» té aquests significats:
* Lamphun (ciutat)
* Província de Lamphun
* Principat de Lamphun
# Lampertsloch

Lampertsloch (en alsacià Làmpertschloch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 644 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes Sauer-Pechelbronn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 657 | 675 | 703 | 701 | 680 | 644 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alfred Sturm | |
| 2008- | Alfred Thalmann | |
# Lamphelpat

Lamphelpat és una ciutat de cens de l'estat de Manipur, capital del districte d'Imphal West, Índia. Al cens del 2001 la població era de 15.239 habitants.

## Referències

* ↑ «List of villages under Lamphel Police Station» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2010].
# La Moleta Llarga

La Moleta Llarga és una muntanya de 312 metres que es troba al municipi del Molar, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Chapelle-de-Brain

La Chapelle-de-Brain (en bretó Chapel-Braen) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 919 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 920 | 991 | 928 | 909 | 887 | 838 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Dominique Julaud | Divers droite |
# Laertes Editorial

Laertes Editorial és una editorial independent nascuda l'any 1975. Publica tant en català com en castellà.

## Història

Fundada el 1975 per Eduard Suárez i Carme Miret ha publicat més de 1.000 títols, entre edicions en paper i ebooks, i ha estat distingida amb diversos guardons.
Consta de 22 col·leccions (18 en castellà i 4 en català) que abasten tot tipus de matèries: guies de viatge, literatura, assaig, fantàstic, educació, pedagogia, literatura de viatges, còmic, turisme, política, història, filosofia, antropologia, música.
Laertes va ser la primera editorial que va publicar en català Stephen King, Richard Matheson, H.P. Lovecraft i Douglas Adams, entre d'altres, i a l'espanyol Lou-Andreas Salomé, Joyce Carol Oates i Jacques Rancière. A més, a Laertes també van publicar la seva primera obra Luis Antonio de Villena i Alberto Cardín, entre altres autors.

## Col·lecció «L'Arcà»

L'Arcà neix l'any 1983. És una de les col·leccions més respectades entre els seguidors i els experts de la literatura fantàstica. Entre els títols més destacats hi ha traduccions al català de clàssics com Conan Doyle, Edgar Allan Poe, Jules Verne o H.P. Lovecraft, així com diverses antologies, que han esdevingut èxits de vendes i llibres de referència escolar.
Al llarg d'aquests anys, la col·lecció ha comptat amb diversos directors: entre els anys 1983 i 1992, Alfred Sargatal i Eduard Suárez; entre 1992 i 2020, Eduard Suárez; i a partir de 2021 compaginen aquesta tasca Daniel Genís, Jordi Casals i Jacob Suárez.

## Referències

* ↑ «Discurs d'Eduard Suárez, de l'Editorial Laertes, Premi SGE de Comunicació 2015». Sociedad Geográfica Española, 14-03-2016. [Consulta: 30 gener 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina de Laertes Editorial
# La Coma (Galliner)

La Coma és, com el seu nom indica, una coma del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, en terres de l'antic municipi d'Orcau, al Pallars Jussà.
Està situada a l'extrem nord-occidental del terme, a ponent de l'antic poble de Galliner. És la capçalera del barranc de la Coma, que baixa cap al terme de Tremp. Els extrems nord-occidental de la Coma són en terme de Talarn. A l'extrem nord de la Coma hi ha la Casa Casasses.
# Lede

Lede és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Lede, Impe, Oordegem, Smetlede i Wanzele.

## Personatges il·lustres

* Julius De Geyter, escriptor flamenc.
# La reconquista

La reconquista és un pel·lícula romàntica espanyola del 2016 dirigida per Jonás Trueba, la seva quarta pel·lícula després de Todas las canciones hablan de mí, Los ilusos i Los exiliados románticos, basada en la retrobada amb el primer amor i la recerca de la identitat.

## Sinopsi

La pel·lícula tracta sobre la consciència del temps perdut i del temps recuperat, el que hom recorda de si mateix, les paraules, gestos i sentiments que ens defineixen en present passat i futur. Per això ofereix un passeig nocturn per Madrid amb dos personatges, Manuela i Olmo, que es van enamorar quan eren adolescents, però se van separar. Quinze anys més tard tornen a trobar-se i ambdós s'interroguen sobre el que van ser i el que són en aquest moment.

## Repartiment

* Itsaso Arana - Manuela
* Francesco Carril - Olmo
* Candela Recio... Manuela adolescent
* Pablo Hoyos... Olmo adolescent
* Aura Garrido... Carla

## Premis i nominacions

Va participar al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2016 i al Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata. Va obtenir un Premi Especial als XXVI Premis Turia. Al Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc de 2016 va obtenir la Violette d'Or a la millor pel·lícula, el premi al millor director i una menció especial per Aura Garrido.

## Referències

* ↑ Versión Española estrena 'La reconquista', de Jonás Trueba, rtve.es, 8 de maig de 2018
* ↑ La reconquista a Fotogramas
* ↑ Nostalgia y amor en 'La reconquista', de Jonás Trueba, El Periódico de Aragón, 23 de setembre de 2016
* ↑ Festival de Mar del Plata: La reconquista, de Jonás Trueba Arxivat 2020-07-03 a Wayback Machine., subjetiva.ara, 23 de novembre de 2016
* ↑ 'El hombre de las mil caras', 'El hijo de Saúl', o 'La estrategia del silencio', o 'Merlí', Premis Turia 2017, La Vanguardia, 29 de juny de 2017
* ↑ "La reconquista", de Jonás Trueba, Violeta de Oro del Festival Cinespaña, La Vanguardia, 8 d'octubre de 2016
# Leptobarbus melanotaenia

Leptobarbus melanotaenia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Suvatti, C., 1981. Fishes of Thailand. Royal Institute of Thailand, Bangkok, Tailàndia. 379 p.

## Bibliografia

* Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La vida lliure

La vida lliure és una pel·lícula catalana dirigida per Marc Recha, estrenada l'any 2017.

## Argument

1915, Tina i Biel descobreixen un valuós tresor a la seva illa de Menorca i decideixen utilitzar-ho com a moneda de canvi per poder viatjar amb la seva mare a Alger, que ja està allà buscant feina. El major desig d'aquests dos germans és arribar al país africà i per aconseguir-ho demanen ajuda a Rom, un home solitari que no rendeix comptes a ningú.

## Repartiment

* Macià Arguimbau: Biel
* Blai Bonet
* Miquel Gelabert
* Mariona Gomila: Tina
* Sergi López: Rom
* Núria Prims

## Rebuda
### Premis

* 2017: Festival de Gijón: Secció oficial llargmetratges a concurs

### Crítica

* "Recha presenta ara la seva heterodoxa lectura minimalista d'una pel·lícula de pirates (...) aconsegueix invocar l'esperit de l'aventura amb gran economia d'elements (...) l'essencial no està en la imatgeria tradicionalment associada al gènere, sinó en els diversos estímuls"
* "Recha modula una altra de les seves històries de naturalisme extrem, de paisatges agrests i bellesa en viu (…) Puntuació: ★★★½ (sobre 5)"
* "És tota una declaració de principis d'un creador independent les obres del qual, per molt senzilles que semblin, sempre equilibren la profunditat i la diversió, la filosofia i allò que és lúdic. (…)" Puntuació: ★★★★ (sobre 5)

## Referències

* ↑ «La vida lliure». Ara [Consulta: 30 gener 2019].
* ↑ Costa, Jordi «Crítica | Una de piratas» (en castellà). El País [Madrid], 02-03-2018. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Ruiz, Paula Arantzazu. «La vida lliure» (en espanyol europeu), 28-02-2018. [Consulta: 30 gener 2019].
* ↑ Vall, Por Pere. «La vida lliure» (en espanyol europeu). Fotogramas, 29-11-2017. [Consulta: 30 gener 2019].