OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lofa

Lofa és el comtat més septentrional de Libèria. Un dels 15 comtats que constitueixen el primer nivell de divisió administrativa de la nació, té nou districtes. Voinjama serveix com a capital amb l'àrea del comtat que mesura 9.982 quilòmetres quadrats (3.854 milles quadrades). Segons el cens de 2008, tenia 276.863, el que el converteix en el tercer comtat més poblat de Libèria.

## Història

El comtat de Lofa es va establir a partir de l'antiga província occidental el 1964. La Segona Guerra Civil liberiana que va començar el 1989 va afectar negativament el comtat. Molta gent va abandonar la zona com a refugiats l'any 1999 i principis dels anys 2000, ja que es va convertir en un focus principal dels combats durant la guerra civil de Libèria. La Creu Roja va dir que el gener de 2004 moltes persones havien començat a tornar dels camps de refugiats de les veïnes Guinea i Sierra Leone. En aquell moment, la població del comtat s'estimava en 34.310 habitants. El 2005 hi havia forces de pau de l'exèrcit del Pakistan UNMIL.
La capital més gran de la ciutat i del comtat és Voinjama amb una població de 4.945 habitants. Foya és la segona ciutat més gran (1.760 habitants). Lofa va produir un dels líders més respectats de les nacions en el difunt vicepresident Dr. Harry F. Moniba, que va servir de 1984 a 1990.

## Geografia

La part occidental del comtat té planes costaneres que s'eleven a una alçada de 30 m sobre el nivell del mar cap a l'interior fins a una distància de 25 km. Aquestes planes reben una precipitació molt elevada que va des dels 4.450 mm fins als 4.500 mm per any i reben més temps de sol amb una humitat del 85 al 95 per cent. És pantanós al llarg de rius i rieres, mentre que hi ha fragments de bosc de Savannah. L'arròs i la mandioca interplantats amb canya de sucre són els principals cultius que es conreen a la regió. El comtat de Lofa té un bosc comunitari, el Bluyeama, que ocupa una àrea de 44.444 ha. Té tres reserves nacionals proposades, a saber, la muntanya Wologizi (99.538 ha), la serra de Wonegizi (37.979 ha) i el bosc Foya (164.628 ha). Té el Projecte d'Aforestació Foya amb una superfície de 9.062,4 ha, que està designada com a àrea de plantació nacional.

## Referències

* 1 2 2008 Population and Housing census, p. 10
* ↑ «Red Cross estimates of Lofa County populations January 2004». Humanitarian Organization. Arxivat de l'original el 29 setembre 2007.
* ↑ Dunn, Elwood D.; Beyan, Amos J.; Burrowes, Carl Patrick. Historical Dictionary of Liberia. Scarecrow Press, 2000, p. 147. ISBN 9781461659310.
* ↑ «Liberia - Country pastures and forage resource profile». Food and Agricultural Organization. Arxivat de l'original el 2 de novembre 2016.
* ↑ National Forests Classification, Acreages, Location And Utilization Index Division Of Scientific Research. Forest Research and Development (R&D).
# Myioparus

Myioparus és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.10, 2011) aquest gènere està format per dues espècies:
* Myioparus griseigularis - Papamosques gorjagrís.
* Myioparus plumbeus - Papamosques carboner.
Tanmateix, en el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019) es segueix un altre criteri taxonòmic i no es reconeix aquest gènere, pel qual aquestes dues espècies es classifiquen dins del gènere Fraseria.

## Referències

* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 695. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Riot (desambiguació)

«Riot» té aquests significats:
* Riot, cançó del grup de música Three Days Grace.
* Riot Grrrl, moviment musical.
* RIOT (sistema operatiu)
* RIOT Wrestling, associació de lluita lliure barcelonina.
# Rioseco de Soria

Rioseco de Soria és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Reixach

Reixach és el nom dels següents personatges:
* Antoni Reixach i Vilaró (Sant Boi de Lluçanès, 1872 - Lliçà de Vall, 1936), llatinista i autor de manuals
* Carles Reixach(Barcelona, 1947), futbolista català dels anys 70
* Fermí Reixach i García (Lloret de Mar, 1946), actor de teatre, cinema i televisió català
* Jaume Reixach i Riba (Vilanova del Camí, Anoia, 1958), periodista català
* Joan Reixach
* Modest Reixach i Pla (Vic, 1931), sociòleg
* Salvador Reixach (Barcelona ~1725 - Trillo, Osca, 1780), compositor i violinista català
* Suso Reixach (Capdepera, ?), cantant i autor mallorquí

## Vegeu també

* Reixac
# Riu Lisva

El Lisva - (rus) Лысьва - és un riu de Rússia, un afluent per l'esquerra del Txussovaia. És un riu de règim nival. El Lisva recorre pel krai de Perm. Neix als Urals, té 112 km de llargària i ocupa una conca de 1.010 km².

## Referències

* ↑ «Река ЛЫСЬВА», Russian State Water Registry
* ↑ «ЛЫСЬВА» (en rus). Arxivat de l'original el 17/2/2008. [Consulta: 27 agost 2023].
# Nunda

«Nunda» té aquests significats:
* Nunda (Dakota del Sud), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud.
* Nunda (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
# Gilli

Gilli (illes Fèroe, segle X - segle XI) va ser un cabdill víking i bóndi de les illes Fèroe. Apareix com a personatge històric a la Saga dels feroesos i a la Saga d'Olaf II el Sant. Aquesta darrera obra diu que va ser el primer Løgmaður (màxim representant polític) de la història de l'arxipèlag cap a l'any 1000, quan les illes van passar a la corona de Noruega, llavors sota el regnat d'Olaf II.
El rei Olaf havia disposat a tres terratinents locals com a lleials representants de la corona a les Illes Fèroe: Gilli, Tórolvur Sigmundsson i Leivur Øssursson. Tróndur í Gølu encara era viu i controlava moltes esferes de la vida política feroesa, cosa que demostra el poc control i influència que tenia realment Olaf II sobre l'arxipèlag. Cap al 1025 dues naus noruegues que es van enviar a les Illes Fèroe amb la intenció de cobrar els deguts impostos mai van arribar al seu destí i van desaparèixer sense deixar rastre; una tercera nau va arribar a port, però l'enviat reial per a la defensa de l'illa Karl Hinn Morske va ser assassinat.
No hi ha més registres històrics que ens puguin definir millor quin era el seu paper polític ni tampoc sobre la seva vida personal. Es desconeix el nom dels successors de Gilli en el càrrec de Løgmaður fins a l'aparició de Sjúrður cap al 1300, que va ser un dels autors del text legal anomenat Seyðabrævið el 1298, el més antic conservat a les Fèroe.

## Referències

* ↑ Saga d'Olaf el Sant, cap. 136.
* ↑ Saga d'Olaf II el Sant, cap. 153

## Bibliografia

* Andreasen, Anja. Løgtingið 150 - Hátíðarrit (en feroès). Tórshavn: Løgtingið, 2002. ISBN 99918-966-3-5.

## Vegeu també

* Løgting

## Enllaços externs

* La Saga dels feroesos en anglès. Traduida per Anthony Faulkes.
* La Saga d'Olaf II el Sant en anglès. Traduïda per Samuel Lang
# Granímetre

Un granímetre és un instrument per a mesurar el nombre de grans de pedra o de calamarsa caiguts en una extensió determinada en un període. Està constituït per una placa d'un material rígid fàcilment deformable (com el poliestirè) recobert o no per una làmina de full d'alumini.
Es diposita a l'aire lliure de forma absolutament horitzontal i lluny d'obstacles (com un mur o arbres) que poguessin comprometre la mesura. Durant l'episodi de calamarsa, els impactes de les partícules de gel deixaran marques en el granímetre. Transcorregut el període que s'estipuli, el recompte d'aquestes marques permetrà de calcular la intensitat de la pedregada.

## Referències

* ↑ «Granímetre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Xarxa de granímetres». Agrupació de Defensa Vegetal de les Terres de Ponent. Arxivat de l'original el 23 de febrer 2014. [Consulta: 7 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Fotografia, descripció i equivalències en diversos idiomes Arxivat 2009-05-19 a Wayback Machine.
# Granyena de les Garrigues

Granyena de les Garrigues és un municipi de la comarca de les Garrigues.

## Geografia

* Llista de topònims de Granyena de les Garrigues (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 24 | 32 | 36 | 141 | 354 | 684 | 711 | 559 | 613 | 631 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 598 | 520 | 436 | 409 | 371 | 297 | 222 | 199 | 174 | 174 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 179 | 168 | 170 | 156 | 169 | 176 | 161 | 177 | 175 | 162 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 158 | 144 | 140 | 147 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Vegeu també

* Monuments inventariats
* Església de Sant Miquel Arcàngel
* Punta del Mariano
* Roca Cavallera
* Serra del Matissar
* Tossal del Puiggròs

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament Arxivat 2012-06-18 a Wayback Machine.
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
[[Categoria: ]]
# Graphiurus ocularis

Graphiurus ocularis és una espècie de mamífer rosegador esciüromorf de la família Gliridae, i una de les quatre espècies de Graphiurus endèmiques de Sud-àfrica.
Té un cua espessa semblant a la cua d'un esquirol, un musell força curt, orelles petites i pelatge suau. El seu rostre està marcat amb blanc i gris, amb anells foscos (ulleres) al voltant dels seus ulls. Les seves galtes, les parts inferiors i les superfícies superiors de les potes són de color blanc. La seva cua és també generalment amb una punta blanca.
La seva distribució està restringida a Cederberg a l'oest de Sud-àfrica, i s'associa amb hàbitats rocosos, així com arbres i edificis. És nocturna i un escalador àgil. La seva dieta consisteix principalment de llavors, altres materials vegetals i invertebrats

## Referències

* ↑ Coetzee, N.; Griffin, M.; Grubb, P.. «Graphiurus ocularis» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 16 novembre 2015].
* Stuart C. i Stuart T. 2001. Field Guide to Mammals of Southern Africa Arxivat 2012-03-14 a Wayback Machine.. p. 92. Struik Publishers, Cape Town.
* Holden, M. E.. 2005. Family Gliridae. Pp. 819-841 in Mammal Species of the World a Taxonomic and Geographic Reference. D. E. Wilson and D. M. Reeder eds. Johns Hopkins University Press, Baltimore.
Espècies vivents de lirons :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Glirinae :
Graphiurinae :
Leithiinae :
Categoria :
# Gueorgui Plekhànov

Gueorgui Valentínovitx Plekhànov (Георгий Валентинович Плеханов) (11 de desembre de 1856 - 30 de maig de 1918; segons l'antic calendari: 29 de novembre de 1856 - 17 de maig de 1918) va ser un revolucionari rus, teòric i propagandista del marxisme. Va ser un dels fundadors, el 1883, del grup marxista Emancipació del Treball, i després, del Partit Obrer Socialdemòcrata Rus (POSDR), el 1898. Va contribuir a moltes idees marxistes en el camp de la filosofia, va polemitzar amb els revolucionaris de Naródnaia Vólia i amb el populisme, el terrorisme, l'anarquisme i el liberalisme, i va contribuir a la difusió del marxisme entre els obrers i els intel·lectuals de Rússia.
Després de la divisió del POSDR en el segon congrés, el 1903, Plekhànov es va agrupar amb la fracció menxevic. Durant la I Guerra Mundial va donar suport al bàndol rus, cosa que va aguditzar el seu enfrontament amb els bolxevics, oposats a la guerra. El 1917 va donar suport la Revolució de Febrer, però es va oposar a la Revolució d'Octubre, encara que no va participar en la lluita contra el poder. En les seves activitats polítiques va adoptar el nom de guerra de Volgin, pel riu Volga. Alguns han comentat que el seu pseudònim va influenciar el famós revolucionari Vladímir Ílitx Uliànov, que va adoptar el nom de Lenin per ressaltar la seva oposició política a Plekhànov. De Lenin va dir en el seu testament polític:
* "És la meva criatura, però la seva revolució serà una desgràcia per a tot el moviment obrer."
* "No haver comprès la meta real d'aquest fanàtic maximalista ha estat el meu error més gran."

## Obres

* El concepte del materialisme de la història
* El paper de l'individu a la història
* Contra l'anarquisme
* Problemes fonamentals del marxisme

## Enllaços externs

* (anglès) Marxists.org - Gueorgui Plekhànov
* (anglès) Gueorgui Plekhànov Arxivat 2010-02-05 a Wayback Machine.
# Giacomo Luigi Ciamician

Giacomo Luigi Ciamician (Trieste, 27 d'agost de 1857 - Bolonya, 2 de gener de 1922) fou un químic italià d'origen armeni que destacà en el camp de la fotoquímica.

## Biografia

Després d'estudiar a Trieste i a Viena es doctorà a la Universitat de Giessen amb una tesi sobre l'afinitat química. Fou ajudant de Stanislao Cannizzaro a Roma. En el 1887 fou nomenat professor de química de la Universitat de Pàdua i en el 1887 de la Universitat de Bolònia.
Fou nominat nou vegades al premi Nobel sense èxit. A partir del 1898 fou membre de l'Acadèmia Nacional de Ciència i en el 1910 fou nomenat senador del Regne d'Itàlia.

## Obra

Les investigacions de Ciamician se centraren en el camp de la fotoquímica. Entre 1900 i 1914 publicà 40 notes i 9 memòries. El seu primer treball fou publicat el 1886 amb el títol On the conversion of quinone into quinol.
És considerat com el pare dels panells solars. N'instal·là un en el seu laboratori que li permetia mantenir una bombeta encesa. En el 1912 presentà un article en el 8è Congrés Internacional de Química Aplicada on apostava per l'ús de l'energia solar, una energia neta.

### Obres

* Ciamician, G.; Dennestedt, M. Ciamician synthesis of pyridines from pyrroles. Chem. Ber. 1881, 14, 1153
* Ciamician, G.; Silber, P. Ciamician photodisproportionation. Chem. Ber. 1901, 34, 2040
# Grup Atletisme Lluïsos Mataró

El Grup Atletisme Lluïsos Mataró és un club d'atletisme de la ciutat de Mataró.
És una entitat amb més de 70 anys d'antiguitat. Dedicats bàsicament a l'esport i a la cultura, en un primer moment fou una colla sardanista i més endavant donà pas a un grup gimnàstic amb el nom Grup Gimnàstic Lluïsos.
La seva activitat esportiva es desenvolupava en el pati del ja desaparegut Convent dels Caputxins de Mataró. En l'actualitat en aquest indret s'hi pot trobar una Plaça entre edificacions, però el que sí que es conserva pel record de la ciutat és el nom de Plaça dels Lluïsos.
La primera secció que es va crear era de gimnàstica esportiva i amb el temps s'anaren afegint pràctiques d'esports diversos, entre ells l'halterofília, la boxa, l'handbol, el bàsquet i finalment l'atletisme, que és l'únic que es practica actualment.
Avui té una massa social de 450 persones, s'entrena a l'Estadi Municipal, amb unes pistes de 6 carrers i un gimnàs. Els atletes tenen a la seva disposició un equip de 4 entrenadors, amb capacitat per preparar atletes de qualsevol especialitat.

## Referències

* ↑ «Grup Gimnàstic Lluïsos». ilurosport.cat. [Consulta: 7 abril 2024].

## Vegeu també

* Cros Ciutat de Mataró

## Enllaços externs

* Grup Atletisme Lluïsos Mataró - Lloc web oficial
# Gran Premi Ciclista de Quebec 2016

El Gran Premi Ciclista de Quebec 2016 fou la setena edició del Gran Premi Ciclista del Quebec. La cursa es disputà el 9 de setembre de 2016. Aquesta fou la 24a prova de l'UCI World Tour 2016. Junt al Gran Premi Ciclista de Mont-real, que es disputa dos dies més tard, és una de les dues proves World Tour que es disputen a Amèrica del Nord.
El vencedor fou l'eslovac Peter Sagan (Team Tinkoff), que s'imposà a l'esprint al belga Greg Van Avermaet (BMC Racing Team) i al francès Anthony Roux (FDJ), segon i tercer respectivament.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

### UCI World Tour

El Gran Premi Ciclista de Quebec atorga punts per l'UCI World Tour 2016 sols als ciclistes dels equips de categoria World Tour.
| Posició | 1r | 2n | 3r | 4t | 5è | 6è | 7è | 8è | 9è | 10è |
| Classificació general | 80 | 60 | 50 | 40 | 30 | 22 | 14 | 10 | 6 | 2 |

## Referències

* ↑ «Peter Sagan impone su ley en Quebec». Marca, 09-09-2016 [Consulta: 9 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-09-27 a Wayback Machine.
# Haltsu

Haltsu (en francès i oficialment Halsou) és un municipi d'Iparralde al territori de Lapurdi, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de la Nova Aquitània).
La comuna és recorreguda pel curs del riu Niva, afluent de l'Ador. Limita al nord amb Jatsu, amb Hazparne a l'est, Kanbo al sud-est i Larresoro al sud-oest.

## Demografia

Dades de població :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 316 | 283 | 290 | 324 | 376 | 443 | 503 |
| A partir de 1962 només es comptabilitzen els habitants empadronats exclusivament a la comuna |||||||
# Halur metàl·lic

El halurs metàl·lics, en anglès:Metal halides, són compostos químics que es troben entre els metalls i els halògens. Alguns com el clorur de sodi són iònics, mentre d'altres estan units per enllaços covalents. Els halurs metàl·lics enllaçats per enllaços covalents poden ser molècules discretes, com l'hexafluorur d'urani, o poden tenir estructures polimèriques, com el clorur de pal·ladi.
* Estructura cristal·lina del clorur de sodi
* Molècules discretes de UF₆
* Cadenes infinites en clorur de pal·ladi

## Preparació

En principi, la majoria dels halurs meàl·lics es poden preparar per la combinació directa dels elements. Per exemple, tetraclorur d'estany:
    Sn + 2 Cl₂ → SnCl₄
En la pràctica no es fa així per ser una reacció molt exotèrmica. Per exemple per a passar el clorur d'or(III) a clorur d'or(I):
    AuCl₃ → AuCl + Cl₂ at 160 °C

## Aplicacions

La volatilitat dels complexos de tetraclorur i tetraiodur de Ti(IV) s'aprofita per a la purificació del titani mitjançant el Procediment Kroll i els procediments Van Arkel, respectivament.
També es fan servir com precursors en compostos inorgànics.

## Referències

* 1 2 Greenwood, Norman N. Butterworth-Heinemann. Chemistry of the Elements (en anglès). 2a, 1997. ISBN 978-0-08-037941-8.
# Haludaria melanampyx

Haludaria melanampyx és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a l'Índia. Va ser descrit com a Puntius melanampyx per l'ictiòleg Francis Day el 1865.
Els adults poden assolir fins a 7,5 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 Torres, Armi G. «Haludaria melanampyx (Day, 1865)» (en anglès). Fishbase.FishBase (anglès)
* ↑ Day, Francis «On the fishes of Cochin, on the Malabar Coast of India. Part II. Anacanthini». Proceedings of the Zoological Society of London, 1865, pàg. 266-318.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. «Haludaria pradhani». A: Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
# Hampsícoras

Hampsícoras o Hampsàgoras fou un cap sard que després de la batalla de Cannes (216 aC) va entrar en negociacions secretes amb Hanníbal, que va convidar a enviar tropes a l'illa. Hanníbal va enviar Hasdrúbal el Calb amb una flota i un exèrcit.
Abans d'arribar, mentre Hampsícoras era a l'interior de l'illa reclutant forces per una revolta, el seu fill Hiost es va deixar portar a un enfrontament amb els romans dirigits pel pretor Titus Manili, en el qual fou derrotat i les seves forces dispersades.
L'arribada d'Àsdrubal va canviar la situació i el cap cartaginès i Hampsícoras van reunir les seves forces i van avançar cap a Caralis (Càller) la capital provincial on Manili els va presentar batalla. Manili va obtenir una victòria completa i Hiost va morir; Hampsícoras es va poder escapar, però en assabentar-se de la mort del seu fill es va suïcidar (estiu del 215 aC).

## Referències

* ↑ Livi, Titus. Ab Urbe Condita, Llibre XXIII.
# Guardians del cel

Els guardians del cel en la mitologia xinesa i, a imitació d'aquesta, la mitologia japonesa són les critarues mítiques guardians de cada punt cardinal del cel/firmament.

## Mitologia xinesa

En la mitologia xinesa, els guardians van patir una evolució.
La deessa Nu Wa lluità contra els dimonis de l'aigua i del foc per evitar la destrucció del món. La deessa guanyà però un pilar del es trencà. Ella el va reconstruir mentre creava les quatre criatures guardianes més d'un al mig per a mantindre l'harmonia. Les 5 criatures són establides com les guardianes dels cels:
* Al Sud, el fènix vermelló.
* Als vents freds del Nord, el xuan-bu o genbu, un híbrid de tortuga i serp
* A l'Est, el drac atzur, caracteritzat per la saviesa.
* A l'Oest, el tigre blanc, amo del metall i la tecnologia.
* El cinquè guardià és el Qilin, un unicorni virtuós i portador de la bona fortuna.
Amb el temps, en algunes regions de la Xina va desaparèixer la referència al Qilin.

## Mitologia japonesa

En la cultura japonesa, prengueren la creença dels guardians del cel xinesos canviant a l'Oest establint-hi el Qilin, amb els atributs del Qilin xinès sumats als del tigre blanc.

## Referències

* 1 2 3 4 Gallego, Marta E. «Guardianes de los cielos». A: B't X vol 2. Madrid: Otakuland, 2003, p. 2-3. ISBN 84-96172-08-2.
# Gran Premi de Moscou

El Gran Premi de Moscou és una competició ciclista d'un sol dia que es disputa als voltants de Moscou (Rússia). La primera edició data del 2004, i l'any següent ja va formar part del calendari de l'UCI Europa Tour. Aleksandr Khatúntsev, amb dues victòries, és el ciclista que més vegades guanyà la cursa. El 2015 es disputà la darrera edició.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2004 | Roman Paramonov | Iuri Trofímov | Ivan Seledkov |
| 2005 | Aleksei Schmidt | Aleksandr Khatúntsev | Serguei Kolésnikov |
| 2006 | Aleksandr Khatúntsev | Iuri Trofímov | Serguei Kolésnikov |
| 2007 | Roman Klimov | Vitali Kondrut | Andrei Kliúiev |
| 2008 | Oļegs Meļehs | Timofei Kritski | Anatoliy Yugov |
| 2009 | Aleksandr Khatúntsev | Alexander Budagarin | Eric Baumann |
| 2010 | Esad Hasanović | Valeri Valinin | Anton Vorobyev |
| 2011 | Oleksandr Martynenko | Aleksei Tsatévitx | Alexander Serebryakov |
| 2012 | Vitali Popkov | Alexander Mironov | Ivan Stević |
| 2013 | Ivan Kovaliov | Leonid Krasnov | Oleksandr Martynenko |
| 2014 | Leonid Krasnov | Andriy Kulyk | Andris Smirnovs |
| 2015 | Siarhei Papok | Ivan Savitskiy | Dzmitry Zhyhunou |

## Referències

* ↑ «Grand Prix of Moscow (Rus) - Cat.1.2». [Consulta: 27 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a cqranking.com
# Gran Premi de les Nacions 1992

L'edició del 1992 fou la 59a del Gran Premi de les Nacions. La cursa es disputà el 24 d'octubre de 1992, pels voltants de Palma i amb un recorregut de 56 quilòmetres en format contrarellotge. El vencedor final fou el belga Johan Bruyneel, que s'imposà per davant de Tony Rominger i Viatxeslav Iekímov.
Va ser la dotzena i darrera prova de la Copa del Món de ciclisme de 1992.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Johan Bruyneel | ONCE | 1h 09' 00" |
| 2 | Tony Rominger | Clas-Cajastur | + 05" |
| 3 | Viatxeslav Iekímov | Panasonic-Sportlife | + 16" |
| 4 | Alex Zülle | ONCE | + 47" |
| 5 | Thomas Wegmüller | Lotus-Festina | + 49" |
| 6 | Arturas Kasputis | Ryalco-Postobón | + 58" |
| 7 | Gianni Bugno | Gatorade-Chateaux d'Ax | + 1'06" |
| 8 | Jelle Nijdam | Buckler-Colnago | |
| 9 | Melcior Mauri | ONCE | + 1'48" |
| 10 | Dimitri Vassiltchenko | Lotus-Festina | |

## Referències

* ↑ Resultats a cyclebase.nl
* ↑ «Bruyneel vence al cronómetro». Mundo Deportivo, 25-10-1992 [Consulta: 21 maig 2015].