OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Creu de Sant Guillem

* Per a altres significats, vegeu «Creu de Sant Guillem (Campins)».
La Creu de Sant Guillem és una creu de terme del municipi de Llucmajor, Mallorca, situada la ronda Carles V. Amb una alçada de 3,56 m, està composta per una base de planta rectangular de dos petits graons; un fust de secció octogonal; una cartel·la o orla en la qual hi ha escrit a l'anvers: "A Sant Guillem advocat dels desganats" i al revers: "Anno Domini MCMLXVIII"; damunt l'orla un capitell de reduïdes dimensions amb decoració de fulles d'acant; i, a la part superior, un creuer de tipologia llatina de braços rectes amb terminacions en florons i decoració de tipus vegetals entre els braços.
Aquesta creu fou bastida l'any 1968 en substitució d'una altra del segle xvi, la creu d'en Xeriquet, situada davant el desaparegut molí d'en Xeriquet, a l'esquerra de la sortida de Llucmajor cap a Campos abans de travessar la Ronda Carles V, derruït l'any 1972. És una còpia de la creu del Virrei de Palma, situada molt a prop de la plaça Espanya.

## Referències

* ↑ Amorós, M. «Creu de Sant Guillem». Creus de terme de Llucmajor. Arxivat de l'original el 20 de juny 2013. [Consulta: 3 octubre 2012].
# Coryphaenoides myersi

Coryphaenoides myersi és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu fins als 457 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i W. Schneider, 1995. Macrouridae. Granaderos. p. 1246-1265. A W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* ↑ Iwamoto, T. i J.E. McCosker, 2001. Notes on Galápagos granadiers (Pisces, Gadiformes, Macrouridae), with the description of a new species of Coryphaenoides. Rev. Biol. Trop. 49 (Suppl.1):21-27.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Coryphaenoides profundicolus

Coryphaenoides profundicolus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i marí d'aigües subtropicals que viu entre 4867-4872 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Mar Cantàbrica i a les Illes Canàries.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coryphaenoides profundicolus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Marshall, N.B. 1979. Macrouridae. p. 287-299. A J.C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Haedrich, R.L. i N.R. Merrett, 1988. Summary atlas of deep-living demersal fishes in the North Atlantic Basin. J. Nat. Hist. 22:1325-1362.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Merrett, N.R., 1992. Demersal ichthyofaunal distribution in the abyssal eastern North Atlantic, with special reference to Coryphaenoides (Nematonurus) Armatus (Macrouridae). J. Mar. Biol. Assoc. U.K. 72(1):5-24.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Coryphaenoides microstomus

Coryphaenoides microstomus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 1549-1723 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Crocidura attila

Crocidura attila és una espècie de musaranya pertanyent a la família dels sorícids.

## Distribució geogràfica

Es troba al Camerun, la República Democràtica del Congo, Nigèria i, possiblement també, la República Centreafricana.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Hutterer, R.; Jenkins, P. (2016). "Crocidura attila." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Bibliografia

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* Hutterer, R. i Joger, U., 1982. Kleinsäuger aus dem Hochland von Adamaoua, Kamerun. Bonner Zoologische Beiträge 33: 119–132.
* Hutterer, R., Dieterlen, F. i Nikolaus, G., 1992. Small mammals from forest islands of eastern Nigeria and adjacent Cameroon, with systematical and biogeographical notes. Bonner Zoologische Beiträge 43: 393–414.
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130.
* Hutterer, R., 2005. «Order Soricomorpha». A: D. E. Wilson i D. M. Reeder (editors), Mammal Species of the World, p. 220-311. Johns Hopkins University Press, Baltimore, Maryland (Estats Units).
* Schlitter, D. A., Hutterer, R., Maddalena, T. i Robbins, L. W., 1999. New karyotypes of shrews (Mammalia: Soricidae) from Cameroon and Somalia. Annals of Carnegie Museum 68: 1–13.
* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Cucut de Santa Helena

El cucut de Santa Helena (Nannococcyx psix) és un ocell extint de la família dels cucúlids (Cuculidae) i única espècie del gènere Nannococcyx Olson, 1975. Les proves de la seva existència estan recolzades en la troballa d'un únic húmer. Relativament a altres cucs, era relativament petit, i probablement vivia en els boscos de l'illa de Santa Helena. La seva extinció va ser fruit de la desforestació a l'illa durant el segle xviii.
# Cuadecuc, vampir

Cuadecuc, vampir és una pel·lícula documental espanyola, dirigida per Pere Portabella l'any 1970. Fou rodada en anglès i ha estat doblada al català.

## Argument

Als anys 70, el director madrileny Jess Franco rodava la coproducció hispano-italo-alemanya de Count Dracula, protagonitzada per Christopher Lee. Un fet que un altre cineasta, el català Pere Portabella, va aprofitar per a filmar un documental a manera de making-of sobre la pel·lícula del seu company. Inspirant-se en les preses originals i els terrorífics decorats, Portabella dona la seva pròpia visió del mite de Dràcula, apartant-se del cinema oficial del franquisme i optant per un avantguardisme prohibit a Espanya.
Cuadecuc, vampir és un exemple primitiu dels actuals making-of, un documental que transcendeix la realitat per a explorar camins ficcionats i un film clau a l'hora d'entendre la diferència entre el cinema oficial franquista i el clandestí, mai estrenat a Espanya. El cineasta Pere Portabella va partir de la pel·lícula El comte Drácula, dirigida per Jess Franco, per a reflexionar sobre el cinema de l'època, però també va utilitzar les preses dels actors per a transformar-les en imatges renovades que donessin al públic una nova visió del mite de Drácula.
El resultat és un documental que recorda a l'estètica de Nosferatu i Vampyr, —de Murnau i Carl Theodor Dreyer respectivament— amb una atmosfera misteriosa que només es veu alterada per la banda sonora. Portabella no va superar la censura franquista i es va veure obligat a estrenar la seva pel·lícula més avantguardista a l'estranger. Doncs bé, 38 anys després del seu rodatge i amb l'èxit de El silenci abans de Bach encara present, el realitzador, per fi, estrena a Espanya una de les seves obres més polèmiques.
En 2012 Ricard Carbonell realitza un muntatge entre totes dues pel·lícules en el curtmetratge documental "Dracula vs. Vampir", estrenat en el Festival de Cinema de Sitges 2012.

## Referències

* ↑ Vampir a esadir-cat
* ↑ Vampir-Cuadecuc a Enciclopèdia del Cinema a Catalunya
* La versió original de l'article, o part d'ell, procedeix de 20 minutos, que edita sota llicència cc-by-2.1-es. Consulteu les restriccions d'ús.

## Enllaços externs

* 08. ‘Cuadecuc Vampir’. Vida en sombras Arxivat 2020-12-08 a Wayback Machine. a contrapicado.net
* 20minutos.es
* Tràiler a YouTube
# Coshocton

Coshocton és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 11.682 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coshocton tenia 11.682 habitants, 5.048 habitatges, i 3.160 famílies. La densitat de població era de 603 habitants per km².
Dels 5.048 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 20,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.098 $ i la renda mediana per família de 42.088 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.163 $ mentre que les dones 22.130 $. La renda per capita de la població era de 17.436 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Coshocton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coshocton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cosette Morché

Cosette Morché (Lawrenceville, Geòrgia, 9 de juny de 1997) és una futbolista estatunidenca, que juga com a portera al València CF.
Fou futbolista de l'Eskilstuna United DFF de la Damallsvenskan sueca, i el desembre del 2020 fitxà per l'OL Reign. Posteriorment va jugar al GPSO 92 Issy francés, fins que l'estiu del 2022 fitxa pel València CF.

## Referències

* ↑ «Cosette Morché aterriza en el VCF Femenino: "Tengo muchas ganas de vivir en una ciudad tan bonita"» (en castellà), 28-06-2022. [Consulta: 29 setembre 2022].
* ↑ Martín, Luis Fernando Ramos. «Cosette Morché, un cerrojo para la portería del Valencia» (en castellà), 29-06-2022. [Consulta: 29 setembre 2022].
* ↑ Voght, Steve. «OL Reign goalkeeper Cosette Morché loaned to French club Issy» (en anglès), 26-07-2021. Arxivat de l'original el 2022-09-29. [Consulta: 29 setembre 2022].
* ↑ «El Valencia CF cierra el fichaje de Cosette Morché». Superdeporte, 28-06-2022. [Consulta: 30 setembre 2022].
# Courtney Solomon

Courtney Solomon, de nom real Corei Solomon (Ontario, Canadà, 1 de setembre de 1971) és un director de cinema canadenc però que ha desenvolupat la seva carrera als Estats Units.

## Trajectòria

Va començar com a director l'any 2000, amb l'adaptació al cinema de Dracs i Masmorres, basat en el popular còmic del mateix nom. L'actor Jeremy Irons va ser l'escollit per fer de dolent i per assignar-li el que seria el pitjor paper de tota la seva filmografia. La pel·lícula de Solomon no va obtenir gran èxit en taquilla, i va tenir molt baixes crítiques.
Malgrat això, el 2005 va produir la segona part de Dracs i masmorres, Dungeons & Dragons 2: Wrath of the Dragon God, i mesos després va dirigir An American Haunting, on va reunir Donald Sutherland, Sissy Spacek i a Rachel Hurd-Wood. La història explicava els fets reals que van ocórrer entre 1818 i 1820 a Tennessee sobre l'anomenada Bruixa de Bell.
Actualment viu a Los Angeles amb la seva esposa Martha.

## Filmografia

* 2000: Dracs i Masmorres (Dungeons and Dragons)
* 2005: Malefici (An American Haunting)
* 2013: Getaway

## Referències

* ↑ Jams, Snyder S. «Creating a Captive Audience» (en anglès). The New York Sun., 13-07-2007. Arxivat de l'original el 2017-09-20. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Cowan, Douglas E. Magic, Monsters, and Make-Believe Heroes: How Myth and Religion Shape Fantasy Culture (en anglès). Univ of California Press, 2019-02-26, p. 5. ISBN 978-0-520-96727-4.
* ↑ Jams, Snyder, S. «Creating a Captive Audience» (en anglès). New York Sun, 13-07-2017. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ Cieply, Michael «Already Under Fire, a Producer Is Going Further» (en anglès). The New York Times, 25-06-2007. ISSN: 0362-4331.
# Corèutids

Els corèutids (Choreutidae) són una família de lepidòpters ditrisis, l'única de la superfamília dels coreutoïdeus (Choreutoidea).
Són arnes que es poden trobar a tot el món, amb 19 gèneres en tres subfamílies definits per les característiques estructurals dels estadis immadurs (larves i pupes), en lloc dels caràcters dels adults (Heppner i Duckworth, 1981; Rota, 2005).

## Comportament

Aquestes arnes petites solen tenir tons metàl·lics i la majoria de vol diürn (alguns també nocturn). Alguns exemplars tropicals com el gènere Saptha són bastant espectaculars, amb brillants bandes verdes metàl·liques. Els membres del gènere Brenthia, sovint es troben en la seva pròpia subfamília (Brenthiinae), tenen punts rodons en les ales i s'ha demostrat que imiten a les aranyes saltadores (Rota i Wagner, 2006).

## Subfamílies i gèneres

Millieriinae
* Millieria Ragonot, 1874
* Phormoestes Heppner, 1982
* Nyx Heppner, 1982
Brenthiinae
* Brenthia Clemens, 1860
** =Microaethia Chambers, 1878
* Litobrenthia Diakonoff 1978
Choreutinae
* Alasea Rota, 2008
* Anthophila Haworth [1811]
* Asterivora Dugdale, 1979
* Caloreas Heppner, 1977
* Choreutis Hübner [1825]
** =Choreutidia Sauber, 1902
** =Hemerophila Fernald, 1900
** =Allononyma Busck, 1904
** =Macropia Costa, 1836
* Hemerophila Hübner [1817]
* ?Melanoxena Dognin, 1910
* Peotyle Diakonoff, 1978
* Prochoreutis Heppner, 1981
* Rhobonda Walker, 1863
* Saptha Walker, 1864
** =Badera Walker, 1866
** =Chordates Snellen, 1877
* Tebenna Billberg, 1820
** =Porpe Hübner, 1825
* Trichocirca Meyrick, 1920
* Telosphrantis Meyrick, 1932
* Tortyra Walker, 1863
** =Choregia Zeller, 1877
** =Walsinghamia Riley, 1889
* Zodia Heppner, 1879

## Referències

* Dugdale, J.S., Kristensen, N.P., Robinson, G.S. and Scoble, M.J. (1999) [1998]. The smaller microlepidoptera grade superfamilies, Ch.13., pàg. 217–232 in Kristensen, N.P. (Ed.). Lepidoptera, Moths and Butterflies. Volume 1: Evolution, Systematics, and Biogeography. Handbuch der Zoologie. Eine Naturgeschichte der Stämme des Tierreiches / Handbook of Zoology. A Natural History of the phyla of the Animal Kingdom. Band / Volume IV Arthropoda: Insecta Teilband / Part 35: 491 pàg. Walter de Gruyter, Berlín, Nova York.
* Heppner, J. B. and W. D. Duckworth (1981). Classification of the superfamily Sesioidea (Lepidoptera: Ditrysia). Smithsonian Contributions to Zoology 314: 1-144.
* Minet, J. (1986). Ébauche d'une classification moderne de l'ordre des Lépidoptères. Alexanor 14(7): 291-313.
* Rota, J. (2005) Larval and Pupal Descriptions of the Neotropical Choreutid Genera Rhobonda Walker and Zodia Heppner (Lepidoptera: Choreutidae) Annals of the Entomological Society of America, 98: 37-47. Abstract
* Rota, J. and Wagner, D.L. (2006). Predator Mimicry: Metalmark Moths Mimic Their Jumping Spider Predators. PLoS ONE, 1(1): i45. Published online 20 December 2006. doi:10.1371/journal.pone.0000045 10.1371/journal.posa.0000045. Abstract/pdf

## Bibliografia

* Firefly Encyclopedia of Insects and Spiders, edited by Christopher O'Toole, ISBN 1-55297-612-2, 2002

## Enllaços externs

* Tree of Life
# Cànem a Alemanya

A Alemanya, el seu simple ús no és pas penalitzat però la possessió, cultura, etc., suposa una infracció.
El febrer de 2008, set pacients alemanys van poder beneficiar-se d'un tractament mèdic de cànnabis, distribuït sobre ordenança en farmàcies. Amb la finalitat de regular-ne l'ús terapèutic, Alemanya s'inspira en el model del seu país veí, Països Baixos, que en distribueix des de 2003. La quantitat per vendre variava entre 5 i 30 grams segons els lands; a Baviera, per exemple, era molt més estricta que la Baixa-Porcellana. Des de 2007, en canvi, no queden més que tres valors diferents: els lands de Bremen, Berlín i Baixa Saxònia van aturar el seu volum autoritzat a 15 grams, Baden-Württemberg es va decidir per tres unitats de consum (és a dir, 2 grams per unitat de consum, o sigui aprox. 6 grams), i el conjunt dels uns altres länder van fixar el seu límit a 15 grammes.
El gener de 2017, Alemanya va legalitzar l'ús terapèutic del cànnabis per a les patologies mèdiques més greus (càncer, epilèpsia, esclerosi múltiple) sense teràpies alternatives. Els productes es distribueixen en farmàcies i la prescripció és reemborsada per l'assegurança mèdica.

## Notes i referències

* ↑ Germany: First patients to receive cannabis from the pharmacy, IACM-Bulletin of 15 February 2009 http://www.cannabis-med.org/english/nav/home-bulletin.htm Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine.
* ↑ «News | Deutscher Hanfverband» (en (alemany)). Hanfverband.de. [Consulta: 28 abril 2017].
* ↑ «L'Allemagne légalise le cannabis à usage thérapeutique». Lefigaro.fr, 19-01-2017. [Consulta: 28 abril 2017].