OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Leptojulis

Leptojulis és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Leptojulis chrysotaenia (Randall and Ferraris, 1981)
* Leptojulis cyanopleura (Bleeker, 1853)
* Leptojulis lambdastigma (Randall i Ferraris, 1981)
* Leptojulis polylepis (Randall, 1996)
* Leptojulis urostigma (Randall, 1996)

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bleeker P. 1862. Conspectus generum Labroideorum analyticus. Proceedings of the Zoological Society of London. 1861 (pt 3). 408-418.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leptojulis urostigma

Leptojulis urostigma és una espècie de peix de mar de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit per l'ictiòleg John Ernest Randal el 1996.

## Morfologia

Els adults poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan, les Filipines, Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Randal, John Ernest «Second Revision of the Labrid Fish Genus Leptojulis, with Descriptions of Two New Species» (en anglès). Indo-Pacific Fishes. Bernice Pauahi Bishop Museum, 24, 1996 [Consulta: 9 març 2022].
* 1 2 Capuli, Estelita Emily; Paz Olisa, Kristine Elaine Paz. «Leptojulis urostigma Randall, 1996 Tailmark wrasse» (en anglès). FishBase, s.d.
# Linux Lite

Linux Lite és una distribució Linux, basada en Ubuntu i amb suport a llarg termini. Fou iniciada el 2012 i és desenvolupada a Nova Zelanda per Jerry Bezencon. Es caracteritza per oferir una experiència d'escriptori lleugera, estable, amigable i és de disseny acurat. Pensada per a poder fer el pas de Windows a Linux, ve amb el programari requerit per l'usuari de nivell mitjà, ofereix aplicacions per a solucionar problemes (Lite Tweaks) i abundant documentació. L'escriptori XFCE reforça la facilitat d'ús i el poc consum de recursos. Permetent reutilitzar computadores antigues i descartades pels limitats recursos de la màquina o pels exigents requisits de maquinari d'altres sistemes operatius com Ubuntu Linux, Linux Mint, Manjaro Linux o Windows 7 i les versions superiors de Microsoft.

## Referències

* ↑ J.Pomeyrol. «Linux Lite 6.2 renueva sus aplicaciones y mantiene a Chrome». Muy Linux, 03-11-2022. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Prakash, Abhishek. «In Free Software, the Community is the Most Important Ingredient: Jerry Bezencon of Linux Lite [Interview]». It's FOSS, 17-05-2020. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Verma, Adarsh. «11 Best Lightweight Linux Distros For Old Computers [2022 Edition]». FOSS Bytes, 07-02-2022. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Verma, Adarsh. «10 Best Linux Distros For Beginners In 2023». FOSS Bytes, 12-01-2023. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Okoi, Divine. «Linux Lite - An Easy to Use Free and Fast Linux Distro». FOSSMint, 18-11-2020. [Consulta: 27 gener 2023].
# Linux-libre

Linux-libre és una versió modificada del nucli de Linux que no conté blobs binaris, codi ofuscat o codi alliberat sota llicències propietàries. Aquests s'utilitzen principalment per a imatges de microprogramari propietari dins del kernel de Linux. Tot i que generalment es pot redistribuir, els blobs binaris no donen a l'usuari la llibertat d'auditar, modificar o, en conseqüència, redistribuir les seves versions modificades. Linux-libre és el Kernel que segueix les directrius de la FSF, essent el maquinari reconegut i compatible molt restringit.
Des de 1996 hi ha constància que al nucli de Linux s'ha inclòs codi no lliure. Ututo i gNewSense consten com les primeres distribucions Linux que feren una tasca inicial de neteja del nucli Linux, posteriorment Jeff Moe va anunciar Linux-libre. El febrer de 2008 es convertí en un projecte mantingut per la FSF d'Amèrica Llatina. El 2012, es convertí en part del Projecte GNU. Actualment, es manté en sincronització amb la línia principal del nucli Linux.

## Distribucions

Distribucions que han entregat el kernel sense codi propietari.
* Ututo: Llançament inicial 16 d'octubre de 2000, darrer llançament 27 d'abril de 2012.
* Dyne:bolic: Llançament inicial 15 de març 2005, darrer llançament 8 de setembre de 2011.
* gNewSense: Llançament inicial 2 novembre 2006, darrer llançament 2 maig 2016.
* Guix. Tot i ser una distribució, el seu valor radica en aportar un gestor de paquets que segueix les directrius de la FSF. Llançament inicial novembre de 2012, distribució activa.
Distribucions que s'han entregat amb el kernel Linux-Libre.
* Dragora: Llançament inicial 13 de març de 2009, distribució activa.
* Hyperbola: Llançament inicial 15 d'abril de 2017, distribució activa.
* Parabola: Llançament inicial 26 d'octubre de 2009, distribució activa.
* PureOS: Llançament inicial 19 de novembre de 2021, distribució activa.
* Trisquel: Llançament inicial 30 de gener de 2007, distribució activa.

## Referències

* ↑ Medina, Eduardo. «Linux-libre 4.17 ya está disponible para cumplir los principios del software libre - MuyLinux». Muy Linux, 05-06-2018. [Consulta: 27 febrer 2023].
* ↑ Oliva, Alexandre. «GNU Linux-libre 5.5-gnu». LWN.net, 27-01-2020. [Consulta: 27 febrer 2023].
* 1 2 3 Byfield, Bruce. «Free as in Really Free » Linux Magazine». Linux Magazine, 01-05-2020. [Consulta: 27 febrer 2023].
* 1 2 Red, Ramces. «5 Best Linux-Libre Distributions for Better Security». Make Tech Easier, 16-03-2022. [Consulta: 27 febrer 2023].
* ↑ Administrator. «Linux-libre cumple 15 años» (en espanyol europeu). Somos Libres, 26-02-2023. [Consulta: 27 febrer 2023].
# Levi Strauss

Levi Strauss (nascut Lob Strauß; Buttenheim, Baviera, Confederació Germànica –actual Alemanya–, 26 de febrer de 1829 - San Francisco, Califòrnia, Estats Units, 26 de setembre de 1902) va ser un empresari jueu fundador de Levi Strauss & Co., un dels majors fabricants de peces de vestits del món.

## Biografia

Criat a Baviera, l'any 1847 va emigrar a Nova York juntament amb les seves germanes i la seva mare, on van ser rebuts per familiars.Es va traslladar a San Francisco l'any 1853 per obrir una petita botiga de merceria, que va créixer fins a convertir-se en un pròsper negoci.
Levi Strauss & Co. va ser la primera companyia a la història en produir pantalons texans. L'any 1872, en Jacob Davis, un sastre nascut en el si d'una família jueva de Riga, qui li comprava regularment peces a en Levi, li va comunicar un inconvenient que presentaven els seus pantalons: les butxaques es descosien fàcilment amb el dur treball de la mina. Tots dos van trobar una possible solució: reforçar les cantonades de les butxaques amb reblons. Li va suggerir que junts sol·licitessin la patent del procés, i el 20 maig del 1873 va arribar la concessió de la marca registrada als EUA i així va néixer oficialment el primer pantaló reblat d'en Levi's i es va iniciar la producció de la peça de vestir més fabricada de tots els temps: el jean o texans.
Va morir als 73 anys, el 26 de setembre de 1902. Els seus nebots van heretar el negoci, que va romandre en actiu fins a l'actualitat. Al llarg del 2008, Levi Strauss va tancar la seva última fàbrica als EUA per traslladar-se als països del tercer món.

## Referències

* ↑ Downey, Lynn. «Còpia arxivada». Levi Strauss & Co., 2008. Arxivat de l'original el de juliol 23, 2011. [Consulta: de maig 20, 2021].
* ↑ James Sullivan, Jeans: a cultural history of an American icon (Gotham, 2007).
* ↑ Carey, Charles W. American inventors, entrepreneurs and business visionaries. Facts on File, 2002, p. 331–332. ISBN 978-0-8160-4559-4.
* ↑ «Who Made America? | Innovators | Levi Strauss».
* ↑ «Levi Strauss, From Immigrant Peddler to International Icon», 26-02-2021.
* ↑ «The Story of Levi Strauss» (en anglès). [Consulta: 26 maig 2020].

## Enllaços externs

* http://www.levistrauss.com/about/history/SP/1900.htm Arxivat 2006-05-07 a Wayback Machine. Portal oficial en Espanyol.
* http://www.levi.com Levi 's
* http://www.eu.levi.com Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine. Levi 's Europe
* http://eu.levi.com/shop Levi's Online Shop
* http://www.levistrauss.com Levi Strauss Company
# Levi Strauss & Co.

Levi Strauss & Co. és una empresa productora de peces de vestir. Va ser fundada l'any 1853 a Sacramento (Califòrnia, Estats Units). El 2008 va tancar la seva última fàbrica als EUA per traslladar-se als països del Tercer Món, a on la mà d'obra és més barata. La seva història està lligada a la del seu fundador, l'immigrant alemany d'origen jueu Levi Strauss.

## Referències

* 1 2 «Levi Strauss & Co. | Company profile from Forbes». Forbes. [Consulta: 27 març 2015].
* ↑ Levi Strauss & Co. 2013 Annual Report
# Levi Óstrov

Levi Óstrov (en rus: Левый Остров) és un poble (un khútor) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 27 habitants. Pertany al districte municipal de Priiútnoie.

## Referències

* ↑ «Климат: Амтя Уста». Arxivat de l'original el 2015-02-27.
* ↑ «усн». Arxivat de l'original el 2014-10-17.
* ↑ «L-38 карты Генштаба СССР. Элиста, Черкесск, Пятигорск, Волгодонск». Arxivat de l'original el 2014-10-17.
# Levi Béreg

Levi Béreg (en rus: Левый Берег) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 73 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Leòcares el Jove

Leòcares el Jove (en llatí Leochares, en grec antic Λεωχάρης) fou un escultor atenenc segurament descendent del gran Leòcares, però d'un període força posterior, probablement del segle I aC.
Ottfried Müller va trobar a Atenes una base amb una inscripció, d'una estàtua que correspon a un Marc Antoni, molt probablement el triumvir, i en tot cas molt posterior al segle iv aC en el que va viure el seu homònim.

## Referències

* ↑ 2.Leochares a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 750
# Llista de colles falconeres

Aquesta és una llista de colles de falcons, una modalitat de torres humanes apareguda a Catalunya a inicis del segle XX i que té com a referència el Sokol, un moviment gimnàstic de República Txeca fundat el 1862. La següent taula està classificada segons el nom, localitat, comarca color de la faixa, millors figures assolides, diades destacades i una imatge de l'escut de les colles falconeres.

## Colles falconeres actuals

Hi ha 10 colles de falcons a Catalunya:
| Nom | Localitat | Comarca | Fundació | Color de faixa | Millors figures | Diades destacades | Escut |
| Falcons de Llorenç del Penedès | Llorenç del Penedès | Baix Penedès | 1942 | Sense faixa | — | — | — |
| Falcons de Vilafranca del Penedès | Vilafranca del Penedès | Alt Penedès | 1959 | Verd | Escala d'11 Pilar de 6 aixecat per sota Pira 6x6 2 pires 6x5 simultànies Piràmide drets de 6 3 de 7 aixecat per sota | Festa Major de Vilafranca del Penedès (agost—setembre) | — |
| Falcons de Vilanova i la Geltrú | Vilanova i la Geltrú | Garraf | 1972—1986, 1998 | Blau | — | — | — |
| Falcons de Piera | Piera | Anoia | 1997 | Vermell | — | — | — |
| Falcons de Barcelona | Barcelona | Barcelonès | 2003 | Vermell | Escala de 9 Pira 5-5 Vol de 5 | Festes de la Mercè (Setembre) Diada de la colla (Octubre) | — |
| Falcons de Castellcir | Castellcir | Vallès Oriental | 2004 | Vermell | — | — | — |
| Falcons de Malla | Malla | Osona | 2008 | Negre | — | — | — |
| Falcons del Riberal | Bao | Rosselló (Catalunya Nord) | 2009 | Negre | — | — | — |
| Falcons de Vallbona d'Anoia | Vallbona d'Anoia | Anoia | 2010 | Turquesa | — | — | — |
| Falcons de Capellades | Capellades | Anoia | 2012 | Lila | — | — |
| Falcons de Vilanova d'Espoia | la Torre de Claramunt | Anoia | 2013 | Grana | — | — | — |

## Referències

* 1 2 3 la fura. Els Falcons completen el 52è aniversari amb l'escala de deu, dues pires 6/5 alhora i 140 participants al ral·li, 12 de desembre del 2011 [Consulta: 20 març 2012].
* 1 2 «Falcons de Vilanova i la Geltrú». Festa Major de Vilanova i la Geltrú, 01-05-2010. Arxivat de l'original el 2012-06-23. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ «Els falcons, uns castellers més gimnastes». Nació Digital, 27-06-2011. [Consulta: 20 març 2012].
* ↑ «Els Falcons de Capellades arrenquen temporada a casa». infoanoia.cat, 27-02-2012. Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 7 març 2013].
* ↑ «Capellades estrena la seva colla de Falcons». La Veu de l'Anoia, 17-08-2012. [Consulta: 7 març 2013].
* ↑ http://www.latorredeclaramunt.cat/articles-mostra-3031-cat-els_falcons_de_vilanova_d_espoia_s_estrenen_a_montserrat_amb_cinc_figures_i_un_pilar_de_quatre.htm#.UmwrwXBc3Ss Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine.
* ↑ http://infoanoia.cat/not/4751/els_falcons_de_vilanova_d_espoia_s_estrenen_a_montserrat/ Arxivat 2013-10-26 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.regio7.cat/anoia-baix-llobregat/2013/10/26/nous-falcons-vilanova-despoiadebuten-avui/248083.html?utm_source=rss

## Vegeu també

* Llista de colles castelleres
* Llista de colles de diables

## Enllaços externs

* Els falcons (festes.org)
# Llista de colles de Tità

    En aquest article només es mostra els noms oficials aprovats per la Unió Astronòmica Internacional (UAI).
Aquesta és una llista de colles amb nom de Tità, un dels satèl·lits naturals de Saturn, descobert el 1655 per l'astrònom Christiaan Huygen (1629-1695).
* Imatge de Tità (color veritable) realitzada per les sondes espacials Cassini-Huygens a una distància de 191.000 km, 2012. L'atmosfera de Tità fa que la lluna més grossa de Saturn sembli una bola de color taronja.
* Mapa topogràfic de Tità realitzar a partir de les imatges rebudes de les sondes espacials Cassini-Huygens, 2015
* Imatge d'Arwen Colles presa per la sonda espacial Cassini-Huygens, 2005. La mida de la superfície de la imatge és de 160 × 160 km

## Llista

Els colles de Tità porten els noms de personatges de les novel·les de J. R. R. Tolkien.
La latitud i la longitud es donen com a coordenades planetogràfiques amb longitud oest (+ Oest; 0-360).
| Colles | Coordenades | Diàmetre (km) | Epònim | Ref. |
| Arwen Colles | 7° 30′ S, 260° 00′ O﻿ / ﻿7.5°S,260°O﻿ / -7.5; -260 | 64 | Arwen - Filla d'Elrond. | WGPSN |
| Bilbo Colles | 4° 14′ S, 38° 34′ O﻿ / ﻿4.23°S,38.56°O﻿ / -4.23; -38.56 | 164 | Bilbo - Un hobbit, el personatge principal de la novel·la El Hobbit. | WGPSN |
| Faramir Colles | 4° 00′ N, 153° 48′ O﻿ / ﻿4°N,153.8°O﻿ / 4; -153.8 | 82 | Faramir - Savi noble. | WGPSN |
| Gandalf Colles | 14° 37′ N, 209° 32′ O﻿ / ﻿14.61°N,209.54°O﻿ / 14.61; -209.54 | 102 | Gandalf - Mag | WGPSN |
| Handir Colles | 10° 00′ N, 356° 41′ O﻿ / ﻿10°N,356.68°O﻿ / 10; -356.68 | 100 | Handir - Fill de Haldir. | WGPSN |
| Nimloth Colles | 11° 52′ N, 151° 18′ O﻿ / ﻿11.86°N,151.3°O﻿ / 11.86; -151.3 | 90 | Nimloth - Segona reina de Doriath. | WGPSN |

## Referències

* ↑ Nomenclature Search Results: Titan > Collis, Colles. usgs.gov. Gazetteer of Planetary Nomenclature – International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN).
* ↑ «PIA19658: Titan Global Map - June 2015» (en anglès). Photo Journal (NASA).
* ↑ Categories for Naming Features on Planets and Satellites. usgs.gov. Gazetteer of Planetary Nomenclature – International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN).
# Llista de monuments de la província d'Alacant

Llista de monuments de la província d'Alacant inscrits en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià per la província d'Alacant.
S'inclouen els monuments declarats com a Béns d'Interés Cultural (BIC), classificats com a béns immobles sota la categoria de monuments (realitzacions arquitectòniques o d'enginyeria, i obres d'escultura colossal), i els monuments declarats com a Béns immobles de rellevància local (BRL). Estan inscrits en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià, en les seccions 1a i 2a respectivament.
Les llistes estan dividides per comarques:
* Llista de monuments de l'Alacantí
* Llista de monuments de l'Alcoià
* Llista de monuments de l'Alt Vinalopó
* Llista de monuments del Baix Segura
* Llista de monuments del Baix Vinalopó
* Llista de monuments del Comtat
* Llista de monuments de la Marina Alta
* Llista de monuments de la Marina Baixa
* Llista de monuments del Vinalopó Mitjà

## Referències

* ↑ Llei 4/1998 del Patrimoni Cultural Valencià, articles 2 i 26. [Consulta: 26 febrer 2011]
* «Béns Immobles de la Comunitat Valenciana». Generalitat Valenciana, 2009. [Consulta: 25 febrer 2011].

## Vegeu també

* Llista de l'art rupestre de l'arc mediterrani a la província d'Alacant
# Lluita de classes (pel·lícula)

Lluita de classes (francès: La Lutte des classes) és una comèdia dramàtica francesa dirigida per Michel Leclerc estrenada el 2019. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Sinopsi

A la localitat de Bagnolet, la Sofia, una advocada, manté una relació amb Paul, bateria del grup de punk rock Amadeus 77. Els seus caràcters xoquen, ja que ella és més ordenada, mentre que el seu company sempre ha mantingut les seves creences anarquistes. El seu fill Corentin, sobrenomenat Coco, va a l'escola pública més propera a casa seva. Veu que els seus companys abandonen l'escola pública per la privada del costat, en nom d'una educació suposadament millor. Els pares estan dividits davant el dilema entre respectar el mapa escolar en nom dels seus ideals de diversitat social i la voluntat de recórrer a una escola privada.

## Repartiment

* Leïla Bekhti: Sofia Belkacem
* Édouard Baer: Paul Clément
* Ramzy Bedia: Tewfik Bensallah
* Tom Levy: Corentin
* Baya Kasmi: Senyoreta Delamarre
* Laurent Capelluto: Senyor Toledano
* Claudia Tagbo: Senyora Traoré
* Eye Haïdara: Dounia

## Referències

* ↑ «La Lutte des classes de Michel Leclerc - (2019) - Film - Comédie» (en francès). [Consulta: 18 abril 2019].
* ↑ Murielle Joudet. «« La Lutte des classes » : un tableau de clichés», 03-04-2019. [Consulta: 5 maig021].
* ↑ «Lluita de classes». À Punt, 05-06-2023. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ Christophe Lehousse. «Michel Leclerc-Baya Kasmi : Un max de mix». seinesaintdenis.fr, 22-03-2019. [Consulta: 23 març 2019].
# Lokichoggio

Lokichoggio, també anomenat Loki, és una població kenyana de la província de Rift Valley. Està a uns 30 quilòmetres de la frontera de Kenya amb el Sudan del Sud, i té una població de 36.187 habitants.

## Referències

* ↑ «2009 Census Vol 1 Table 3 Rural and Urban Population | Open Data Portal». opendata.go.ke. Arxivat de l'original el 29 juliol 2016. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ «Kenia: Provinzen, Städte & Urbane Zentren - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen» (en alemany). [Consulta: 15 abril 2023].
# Los tallos amargos

Los tallos amargos és una pel·lícula argentina de 1956, dirigida per Fernando Ayala, protagonitzada per Carlos Cores i Aída Luz, amb música d'Astor Piazzolla. Estrenada a Buenos Aires el 21 de juny de 1956. Guanyadora del Premi Cóndor de Plata a la millor pel·lícula de 1957. El guió és de Sergio Leonardo sobre la novel·la homònima d'Adolfo Jasca que havia guanyat el premi Emecé i algunes de les escenes van ser rodades en l'estació Ituzaingó. La fotografia realitzada per Ricardo Younis ha estat considerada com una de les millors fotografies cinematogràfiques de la història del cinema mundial.
En una enquesta del 2022 de les 100 millors pel·lícules del cinema argentí presentada al Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata, la pel·lícula va aconseguir el lloc 42.

## Sinopsi

Al protagonista, un periodista, li ofereixen fer un negoci que li deixarà diners fàcils estafant gent per correu. Al principi tot sembla de somni, però després començaran les sospites.

## Fotografia: entre les millors de la història

L'any 2000, la revista American Cinematographer, reconeguda com la millor en matèria de fotografia de cinema, va realitzar una enquesta que va reconèixer Los tallos amargos com un dels millors treballs de fotografia cinematogràfica de la història, situant-la en el posat Núm. 49. El reconeixement recau especialment sobre Ricardo Younis, encarregat directe d'aquesta.
Younis havia estudiat fotografia amb Gregg Toland, qui va ser considerat per la mateixa enquesta com a autor de la millor fotografia cinematogràfica de la història, a Ciutadà Kane (1943), amb direcció d'Orson Welles.

## Actors

* Carlos Cores (Alfredo Gasper)
* Aída Luz (Elena)
* Julia Sandoval (Susana)
* Vassili Lambrinos (Paar Liudas)
* Bernardo Perrone (Andreani)
* Virginia Romay (Madre de Alfredo)
* Gilda Lousek (Esther Gasper)
* Pablo Moret (Jarvis Liudas)
* Alfonso Pisano (Chávez)
* Jorge Villoldo (José)
* Jorge Hilton (Hombre en redacción)
* Otto Weber (Noriega)
* Carmen Giménez (Dueña de pensión)
* Adolfo Linvel (Editor)

## Premis

* Premi Cóndor de Plata a la millor pel·lícula (1957)

## Referències

* ↑ Ricardo García Oliveri. Las mejores fotografiadas del siglo Arxivat 2008-06-19 a Wayback Machine., Clarín, 4 de enero de 2000.
* ↑ «Top 100». Encuesta de cine argentino, 11-11-2022. [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ Las mejores fotografiadas del siglo Arxivat 2008-06-19 a Wayback Machine., Clarín, 4 de enero de 2000.

## Enllaços externs

* Los tallos amargos, Cinenacional.com
* Los tallos amargos a YouTube
# Lythrurus ardens

Lythrurus ardens és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Etnier, D.A. i W.C. Starnes 1993: The fishes of Tennessee. The University of Tennessee Press, Knoxville (Tennessee), Estats Units.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea and W.B. Scott 1991: Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Filament de Perseu–Pegàs

El filament Perseu–Pegàs és un filament de galàxia que conté el Supercúmul Perseu-Peixos i s'estén per més o menys un bilió d'anys llum (o per damunt 300/h Mpc). Actualment, és considerat per ser una de les estructures conegudes més grans en l'univers. Aquest filament és adjacent al complex de supercúmuls Peixos-Balena.

## Descobriment

El filament de Perseu–Pegàs va ser descobert per David Batuski i Jack Burns de la Universitat Estatal de Nou Mèxic el 1985.

## Vegeu també

* Catàleg Abell
* Univers observable
* Grans estructures galàctiques

## Referències

* ↑ «Superclusters - Large Scale Structures». science.jrank.org. [Consulta: 25 maig 2017].
* ↑ La referència citada reivindica el filament Perseu-Peixos com l'estructura més gran coneguda de l'univers. Tot i això, diversos informes citen la Gran Barrera d'Hèrcules-Corona Boreal com la més gran 10,000,000,000 anys llum (3.1×10$^9$ pc)
* ↑ «Astronomy & Cosmology - Large Scale Structure of the Universe». whillyard.com. [Consulta: 25 maig 2017].
* 1 2 Batuski, D. J.; Burns, J. O. The Astrophysical Journal, 299, 1985, pàg. 5. Bibcode: 1985ApJ...299....5B. DOI: 10.1086/163677.