OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 21 condicions per a l'admisió a la Internacional Comunista

Les condicions per a l'admissió a la Internacional Comunista, popularment conegudes com les 21 condicions, eren els punts ideològics i organitzatius que havia d'aprovar tot partit o organització que volgués adherir-se a la Internacional Comunista. Aquestes condicions van ser aprovades durant el segon Congrés Mundial de la Internacional Comunista, el 30 de juliol de 1920. Algunes d'aquestes condicions establien, per exemple:
* Trencar totalment amb els reformistes i la seva expulsió (2a, 7a i 21a condicions).
* Combinar el treball legal amb l'il·legal (4a condició).
* Denunciar tant el "social-patriotisme" com el "social-pacifisme" (6a condició).
* Crear una organització clandestina paral·lela a la legal (3a condició).
* Donar suport a tot moviment d'alliberament de les colònies del mateix país (8a condició).
* Atacar la "Internacional" de sindicats "grocs" d'Amsterdam (10a condició).
* Organitzar el partit d'acord amb els principis del centralisme democràtic (12a condició).
* Donar suport incondicional a totes les Repúbliques Soviètiques (14a condició).
* Que tot partit membre s'anomenés: "Partit Comunista de <Estat>(secció de la Internacional Comunista)" (17a condició).
# Tomografia de coherència òptica

La tomografia de coherència òptica (TCO; sovint abreviada com OCT, de l'anglès Optical coherence tomography) és una tècnica d'imatge tomogràfica òptica, no invasiva i interferomètrica, que ofereix una penetració de mil·límetres (aproximadament 2-3 mm en el teixit) amb una resolució axial i lateral d'escala micromètrica. La tècnica va ser primer demostrada el 1991 amb una resolució axial de ~30μm. El 2001, la TCO va assolir una resolució submicromètrica a causa de la introducció de fonts de llum d'amplada de banda ampla (fonts emetent longituds d'ona sobre un rang de ~100 nm). Ara la TCO ha trobat el seu lloc com una tècnica d'imatge àmpliament acceptada, especialment en oftalmologia, altres aplicacions biomèdiques, i la conservació d'obres d'art.
# Huosi

Els Huosi foren una de les famílies Uradel (nobles aristocràtics) al ducat de Baviera durant el regnat de la dinastia Agilolfinga, esmentada a la Lex Baiuvariorum del 743.
Moltes abadies al sud de Baviera com Benediktbeuern (739 o 740), Polling (vers 750), Staffelsee (vers 750), Tegernsee (entre 746 i 765), Ilmmünster (762), Schlehdorf (763/772) i Scharnitz (769/772), van ser fundades al segle VIII per gent que es creu que foren membres dels Huosi. Diversos descendents de la família ocuparen el càrrec de bisbe de Freising al segle IX. L'afiliació a la posterior dinastia dels Luitpoldings és possible, però no està provada.

## Referències

* Lorenz Maier: Huosi, die. a: Karl Bosl (Hrsg.): Bosls bayerische Biographie. Pustet, Regensburg 1983, ISBN 3-7917-0792-2, S. 380 (online al website de Universitätsbibliothek Regensburg).
* Gertrud Diepolder: Die Herkunft der Aribonen. a: Zeitschrift für bayerische Landesgeschichte 27, 1964, ISSN 0044-2364, S. 74–119.
* Johann Martin Maximilian Einzinger von Einzing: Historische Erläuterung der im uralten bojuvarischen Gesetzbuche aufgezeichneten sechs fürstlichen Geschlechtsnamen Drozza, Huosi, Fagana, Hahilinga, Aenion und Agilulfinger, auf das höchst erfreulichen Jubelfest des im Jahre 1180 wieder an das durchlauchtigste Arnulfische Haus gebrachten Bajerlandes. Strobel, München 1780.
# Suncoast Estates

Suncoast Estates és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 4.867 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Suncoast Estates tenia 4.867 habitants, 1.815 habitatges, i 1.196 famílies. La densitat de població era de 698,6 habitants/km².
Dels 1.815 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,6% hi vivien parelles casades, en un 15,1% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.510 $ i la renda mediana per família de 27.892 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.258 $ mentre que les dones 15.570 $. La renda per capita de la població era d'11.581 $. Entorn del 21,7% de les famílies i el 23,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Suncoast Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Suncoast Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Euríbat de Lacònia

Euríbat (en llatí Eurybatus, en grec antic Εὐρύβατος) fou un esportista de Lacònia que va guanyar una de les primeres victòries en lluita a la divuitena olimpíada quan aquesta disciplina va ser introduïda per primer cop. L'esmenta Pausànies

## Referències

* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia, V, 8,7
# Pallissa de Can Bagó

La Pallissa de Can Bagó és una obra de Riudaura (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici aïllat de dues plantes d'alçada, amb coberta de teula àrab a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana principal. Té una gran arcada d'accés a la planta baixa i un finestral també en forma de gran arc al primer pis.

## Referències

* ↑ «Pallissa de Can Bagó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# (1790) Volkov

Volkov. - Asteroide n.º. 1790 de la sèrie (1967 ER), descobert el 9 de març de 1967 des de Nautxni per Liudmila Txernikh, és un asteroide del cinturó principal, amb un període orbital de 1223.7667329 dies (3,35 anys).
Nomenat en honor de Vladislav Nikolàievitx Vólkov (23/11/1935-30/6/1971), enginyer de vol de la Soiuz 11, mort el 30 de juny de 1971 durant el retorn d'aquest a la Terra.
Altres designacions provisionals: 1926 AB, 1950 BU1, 1955 SV2, 1957 FB i 1967 ER.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 31 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1790.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database Browser». NASA. [Consulta: 18 maig 2008].
# Teixidor de Salvadori

El teixidor de Salvadori (Ploceus dichrocephalus) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la vegetació de ribera, canyars i pastures del sud-est de Etiòpia, sud de Somàlia i extrem nord-est de Kenya.

## Referències

* ↑ «Teixidor de Salvadori». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Suncus madagascariensis

Suncus madagascariensis és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a les Comores i Madagascar.
# Takko

Takko (田子町; Takko-machi) és un poble del Japó situat a la prefectura d'Aomori.

## Referències

* ↑ «Aomori (Japan): Prefecture, Cities, Towns and Villages - Population Statistics, Charts and Map» (en anglès).
# Fevralsk

Fevralsk (en rus: Февра́льск) és un possiólok de l'óblast de l'Amur (Rússia) entre els rius Selemdjà i el seu tributari Bissa, a 340 km al nord-est de Blagovésxensk.
# Pota Lait

El grup de eivissenc Pota Lait es va crear l'any 2000. És un grup que en les seues composicions s'hi destil·len diversos gèneres com el rock i el folk amb algunes incursions del hip-hop i fins i tot el reggae o el country. La llengua sempre sempre és l'eivissenc o bé en una mescla parodiada del castellà amb l'eivissenc que la formació anomena eivillano (mescla d'eivissenc i sevillano).
Ha participat en múltiples concerts arreu de les Illes Pitiüses a part d'haver fet concerts a Mallorca, a Menorca i, esporàdicament, a Barcelona. Ha participat en diverses trobades de Músics per la Llengua a les Illes Balears. A l'illa d'Eivissa han sét teloners de grups com El Canto del Loco i Café Quijano. A Formentera han fet de teloners de Tahúres Zurdos i Gossos.
Han gravat, a hores d'ara, dos videoclips. El primer, titulat Es Vedrà i el segon Sa botiga de Dalt Vila que ha sét premiat amb el 3r premi dins la categoria del Millor Clip en català del certamen internacional Musiclip celebrat a Barcelona.

## Membres del grup

* Alfredo Marí (cantant i lletrista)
* Pol Alcaide (guitarres)
* Miguel Arredondo (guitarres)
* Juanan Colomar (baix)
* Pere Cardona (bateria)

## Discografia

* Pota Lait (2001)
* Aferra-t'hi fort (2005)
* Cap a Vila (2012)

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Pota Lait
* ↑ Nou Diari
* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, volum X, veu: Pota Lait
* ↑ Diario de Ibiza
# Pallissa del carrer Escoles

La Pallissa del carrer Escoles és una obra de Cantallops (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la població de Cantallops, a l'extrem nord-est del terme, al carrer de les Escoles.
Edifici de planta rectangular amb la coberta de teula de dos vessants i organitzat en un sol nivell. El volum està adossat a la façana de llevant de la casa del número 8, de la que forma part. Aquesta presenta les mateixes característiques tipològiques i constructives que la pallissa, tot i que està distribuïda en dos nivells i presenta una gran terrassa descoberta a migdia. La pallissa presenta dos portals d'accés a l'interior oberts a la façana de migdia. Un d'ells és d'arc de mig punt i està bastit en pedra desbastada disposada a sardinell. L'altre portal, de mides més grans que l'anterior, és d'arc rebaixat, està bastit en pedra desbastada i ha estat reformat recentment. La façana està coronada per un doble ràfec de teula i maó pla pintat amb dents de serra. Damunt seu hi ha una canalera de teula verda vidrada. Adossat a la cantonada sud-oest de la construcció, en el punt on s'adossa amb l'habitatge, destaca un cos arrebossat de planta circular amb teulada d'un sol vessant, que probablement es correspongui amb el pou o bé el forn de la casa. A l'interior, l'edifici està cobert per un sostre de bigues i llates de fusta disposat a dos vessants. Un mur central divideix l'espai en dos seguint la línia del carener de la teulada. Aquesta estructura presenta dos grans arcs de mig punt bastits en pedra desbastada, amb les impostes motllurades i sostinguts per un pilar quadrat central.
La construcció és bastida en pedra sense treballar disposada irregularment, amb fragments de maons per regularitzar-lo.

## Referències

* 1 2 3 «Pallissa del carrer Escoles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# ACK

Acknowledgement (ACK) (en català reconeixement o justificant de recepció), en comunicacions entre computadors, és un missatge que s'envia per a confirmar que el missatge o un conjunt de missatges han arribat. Si el terminal de destí té capacitat per a detectar errors, el significat de ACK és «ha arribat i, a més, ha arribat correctament».

## Vegeu també

* TCP
* NACK
* IP
* OSI

## Referències

* ↑ Johnston, Alan B. Sip: Understanding the Session Initiation Protocol (en anglès). 3a ed.. Artech House, 2009, p.78-79. ISBN 1607839954.

## Enllaços externs

* Descripció tècnica del TCP/IP Arxivat 2010-06-19 a Wayback Machine. (castellà)
# The Postal Service

The Postal Service és un grup d'indie pop de Seattle (Washington, Estats Units d'Amèrica) format pel cantant i guitarrista Ben Gibbard, el productor Jimmy Tamborello i Jenny Lewis a les segones veus.
El grup va llançar el seu únic àlbum d'estudi, Give Up, el 2003 amb Sub Pop Records i en va rebre crítiques majoritàriament positives. Give up va arribar al número 114 de la llista d'àlbums Billboard 200 dels EUA i va rebre el disc de platí de la Recording Industry Association of America. Dos anys més tard, The Postal Service es va dissoldre ja que els seus integrants prioritzaven altres projectes musicals. Des de llavors, el grup no ha produït noves composicions, tot i que han fet un parell de gires mundials interpretant Give up el 2013 i entre 2023 i 2024. En totes dues ocasions, el grup ha tocat a Barcelona. Durant aquestes gires, que commemoraven el desè i vintè aniversari, respectivament, del seu únic disc, diversos músics han acompanyat els membres fundadors del grup. És el cas de Laura Burhenn, Jen Wood, Dave Depper i Jason McGerr.

## Referències

* ↑ Ambrose, Anthony. «sonicawareness.net: Show Recap: The Postal Service / Mates of States @ NYC 6/14/2013». Arxivat de l'original el September 10, 2013. [Consulta: June 18, 2013].
* ↑ «Column: My picks for Lollapalooza including Postal Service, The Vaccines, more | Rock Candy». Rockcandy.omaha.com, August 2, 2013. Arxivat de l'original el November 4, 2013. [Consulta: February 10, 2014].
# Targeta magnètica

Una targeta magnètica és una làmina amb una banda magnètica on es poden registrar unes dades i llegir-les posteriorment amb rapidesa (p. ex.: per identificació d'un usuari).

## Banda magnètica

Una banda magnètica (anomenada de vegades magstripe com a abreviació de magnetic stripe) és tota aquella banda fosca present en targetes de crèdit, abonaments de transport públic o carnets personals que està composta per partícules ferromagnètiques incrustades en una matriu de resina (generalment epoxi) i que emmagatzemen certa quantitat d'informació mitjançant una codificació determinada que polaritza aquestes partícules. La banda magnètica és gravada o llegida mitjançant contacte físic passant-la a través d'un cap lectora/escriptora gràcies al fenomen de la inducció magnètica. En aplicacions estàndard de targetes identificació, com les usades per a les transaccions financeres, la informació continguda a la banda magnètica s'organitza en diferents pistes. El format i estructura de dades d'aquestes pistes estan regulats pels estàndards internacionals ISO7813 (per a les pistes 1 i 2) i ISO4909 (per a la pista 3).

## Aplicacions

Alguns usos que se'ls dona aquestes targetes són:
* Targeta de crèdit i de dèbit ja comentades.
* Abonament multiviatge (o monoviatge) per al transport públic.
* Val com a pagament d'un servei. Dispensació d'aigua, temps de joc en una màquina, o un pagament en línia
* Forrellats electrònics.
* Caixes fortes.
* Programes de fidelització. El baix cost de la targeta de banda magnètica, molt menor que les tecnologies més segures, fa que sigui ideal per repartir sense cost als clients per a una aplicació de fidelització.
Aquestes targetes contrasten amb la nova generació de targetes intel·ligents que contenen un xip amb contactes metàl·lics, o targetes sense contacte que usen un camp magnètic o radiofreqüència (RFID) per a la lectura a una distància mitjana.

## Vegeu també

* Targeta Octopus
* Near Field Communication

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.47. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 12 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Format de pistes de les targetes de banda magnètica Arxivat 2014-09-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Font del Bullidor (Vilanoveta)

La Font del Bullidor és una font de l'antic poble de Vilanoveta, de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'actual municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Està situada a 618 m d'altitud, al sector sud del terme, al sud-oest de Vilanoveta i a l'est-sud-est d'Aramunt. És a l'esquerra del riu de Carreu, prop d'on hi aiguavessa la llau Gran.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Prattville (Alabama)

Prattville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2006 tenia 31.119 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prattville tenia 24.303 habitants, 8.939 habitatges, i 6.918 famílies La densitat de població era de 405 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 10,6% 65 anys o més.
La mitjana d'edat era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 91,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 45.728 $ i la renda mitjana per família de 51.774 $. Els homes tenien una renda mitjana de 36.677 $ mentre que les dones 22.978 $. La renda per capita de la població era de 19.832 $. Aproximadament el 6,4% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Prattville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prattville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Partido Balear

El Partido Balear és una formació política de les illes Balears que es defineix com a de dreta moderat, liberal i no nacionalista.
La seva aparició dins la societat illenca es produí el gener del 2006 i es presenta a les eleccions autonòmiques i municipals del 2007 al Parlament de les illes Balears (Susana Oliver Nuñez), al Consell de Mallorca (Miquel Àngel Estarás Gelabert) i a l'ajuntament de Palma (Francisco Fernández Ochoa).
S'ha considerat una escissió del PP per motivacions lingüístiques, s'inclou dins el moviment gonella.

## Enllaços externs

* Web del Partido Balear Arxivat 2007-04-29 a Wayback Machine.
# Abric de les Dogues

L'abric de les Dogues és un jaciment amb pintures rupestres situat a Ares del Maestrat, al País Valencià i descobert el 1934. Anàlisis han confirmat que s'utilitzà carbó vegetal com a base del pigment de les pintures. Fins i tot s'han pogut identificar les espècies vegetals utilitzades gràcies a la troballa de cèl·lules vegetals. L'obra representa una escena de guerra amb més de 27 arquers humans de fins a 6 cm d'altura.

## Vegeu també

* Cova del Roure

## Referències

* ↑ «Las pinturas rupestres del barranco de "Les Dogues"». [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ «Identifiquen cèl·lules vegetals a les Dogues que revelen les espècies amb què es creaven els pigments negres de les pintures rupestres». [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ Rupestre, Repositorio Digital de Arte. «Les Dogues» (en castellà). [Consulta: 14 abril 2019].
# Torpede (pel·lícula de 1970)

* Aquest article tracta sobre Torpede (pel·lícula de 1970). Vegeu-ne altres significats a «Torpede (pel·lícula de 1958)».
Torpede (en francès original, La Peau de Torpédo) és un film francès realitzat per Jean Delannoy, rodada l'any 1969 i estrenada l'any 1970. Es va estrenar en català per TV3 el 10 de maig de 1992.

## Argument

Una jove vídua es troba al cor d'un afer que enfronta els serveis secrets francesos a una organització internacional

## Fitxa tècnica

* Títol : La Pell de Torpédo
* Realització : Jean Delannoy
* Guió : Jean Cau i Jean Delannoy, segons la novel·la de Francis Ryck
* Diàlegs : Jean Cau
* Ajudant-realitzador : François Dupont-Midy
* Producció : Maurice Jacquin
* Fotografia : Edmond Séchan i Didier Tarot
* Música : Francesc de Roubaix
* So : Christian Forget
* Muntatge : Louisette Hautecoeur i Henri Taverna
* Cascades : Claude Carliez i Rémy Julienne
* Societats de producció : Comacico, Els Films Copèrnic, Mart Film, Paramount-Orion, Filmproduktion, Roxy Films i Ultra Film
* País d'origen : França
* Rodatge : del 19 de 19 de 1969 al 20 de 20 de 19
* Format : Color (Eastmancolor) — 35 mm — 1,66:1 — So : Mono
* Gènere : Film policíac
* Durada : 110 minuts.॥॥
* Data de sortida : 3 de 3 de 3 a França

## Repartiment

* Stéphane Audran : Dominica
* Klaus Kinski : Pavel Richko / Torpédo # I
* Lilli Palmer : Helen
* Michel Constantí : Coster
* Angelo Infanti : Jean / Gianni
* Jean Claudio : Fedor / La Filatura
* Frédéric de Pasquale : Nicolas Baslier
* Noëlle Adam : Laurence
* Philippe March : El venedor (sota el nom de "Aimé de March")
* Christine Fabréga : Sylvianne Collet
* Jacques Harden : L'inspector de policia a París
* Micheline Luccioni : La postière
* Georges Lycan : Torpédo # II
* Bernard Musson : L'inspector de policia a Fécamp
* Roger Lumont : El camionneur
* Robert Favart : El comissari principal
* Catherine Jacobsen : Françoise, "La bústia"
* Pierre Koulak : Un inspector
* Michel Charrel : Un inspector
* Rita Maiden : La prostituta
* Roland Malet : Un urbà
* Yves Massard : L'inspector de la filatura
* Paul Pavel : L'inspector de la filatura
* Christian Brocard : L'home a la morgue
* Marie-Pierre Casey : La dona a la morgue
* Filipina Pascal
* Henri Gilabert
* Alexandre Klimenko
* Gérard Dauzat
* Paul Bisciglia
* Driss Kettani
* Aldo Bastoni

## Referències

* ↑ Torpede a la web de la Filmoteca, "ésAdir"

## Enllaços externs

* Torpede a Internet Movie Database (anglès)
# Huàcies

Huàcia (Huaceae) és una família de plantes amb flor.
En el sistema de classificació filogenètica APG II està ubicada dins el clade eurosids I sense assignar a cap ordre en concret. En el sistema Cronquist la família de les Huàcies és dins l'ordre Violales. La família conté dos genères: Afrostyrax i Hua i tres espècies en total.
La distribució de la família és a la regió Paleotropical (Àfrica tropical). Són arbusts lianes o herbes de fulles alternades i d'olor d'all. Flors hermafrodites de forma regular. Fruit no sec, no pas carnós en forma de càpsula i grans llavors que també fan olor d'all.

## Enllaços externs

* Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.:Descripció de la família Huaceae (en anglès)
# Sófino (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Sófino».
Sófino (en rus: Софьино) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 259 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс деревня Александровка, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-02.
# Filoxen de Lèucada

Filoxen (en grec antic: Φιλόξενος, llatí: Philoxenus), fill d'Erixis, fou un poeta de l'antiga Grècia natural de l'illa de Lèucada.
Era efeminat, paràsit i golós, però tenia sempre un gran enginy i bon humor, fins al punt que era el favorit de moltes taules. Va viure vers el segle iv aC i iii aC i va escriure diverses obres que no s'han conservat més que en reduïts fragments. Va morir a Efes. Probablement és el mateix Filoxen que Aristòfanes anomena ἡ Πτερνοκοπίς ('el tallapernils') a Les granotes, i és ridiculitzat també per altres autors còmics.

## Referències

* ↑ «Philo'xenus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.