OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoni Reus Darder

Antoni Reus Darder (Santa Margalida, 1978) és un polític balear, diputat al Parlament de les Illes Balears en la IX legislatura.

## Biografia

És un enginyer tècnic informàtic especialitzat en administració electrònica. Militant del Partit Socialista de Mallorca des de 2001, va fundar els grups Independents per Can Picafort, Santa Margalida i Son Serra en 2006. Fou escollit regidor de l'ajuntament de Santa Margalida a les eleccions municipals espanyoles de 2003, 2007 i 2011. En aquestes darreres eleccions fou cap de la llista Suma pel Canvi i mercè un pacte amb el PSIB-PSOE assolí l'alcaldia de Santa Margalida en 2013. Posteriorment ha estat regidor d'urbanisme.
A les eleccions municipals espanyoles de 2015 fou elegit regidor de l'ajuntament de Santa Margalida. També fou elegit diputat dins les llistes de Més per Mallorca a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2015.

## Referències

* ↑ Antoni Reus asume la alcaldía para continuar el ´cambio´ iniciado en 2011, Diaro de Mallorca, 17 de març de 2013
* ↑ «Primàries del PSM, 2014». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 setembre 2015].
* ↑ «Fitxa a l'Ajuntament de Santa Margalida». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 setembre 2015].
* ↑ Los 59 diputados que formarán el Parlament
# Antoni Reixach i Vilaró

Antoni Reixach i Vilaró (Sant Boi de Lluçanès, Osona, 1872 – Lliçà de Vall, Vallès Oriental, 14 agost 1936) era llatinista i autor de manuals escolars per a l'ensenyament. Format al Seminari de Vic, s'ordenà de prevere en 1898. Després d'exercir de vicari a les parròquies de Susqueda (1898) i Torelló (1899), entrà de catedràtic de llatí al Seminari de Vic (1900). Fins a 1936 ensenyà aquesta disciplina, a més de castellà (1903 – 1936) i d'història sagrada (1918-1934). Publicà tres obres:
* Pretéritos y Supinos que para mayor intel·ligència de sus discipulos ordena el Rdo ... (Ausetana, Vic 1903).
* Rudimentos de Sintaxis, Ortología y Ortografía. (Ausetana, Vic 1913)
* Rudimentos de Castellano y Gramática latina completa para Seminarios y demás centros docentes de España y América (Anglada, Vic 1914; segona edició a Lluís Gili, Barcelona 1919).
Les dues últimes varen ser molt utilitzades tant al mateix Seminari com en altres centres escolars de la península. Són un bon exponent de l'interès del Seminari per dotar els seus alumnes de material pedagògic elaborat pels mateixos professos.
Fou assassinat a la retaguardia republicana durant la Guerra Civil espanyola.

## Bibliografia

* Roviró Alemany, Ignasi. «Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del Seminari de Vic». Gràfiques Diac. Núm. 22-23 (febrer del 2000).
* Anònim, Martirologio.
* Palau, Antonio, Manual Siluetes
# Apristurus spongiceps

Apristurus spongiceps és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes present a les costes d'Indonèsia (Sulawesi) i dels Estats Units (Hawaii). Els mascles poden arribar als 50 cm de longitud total. És ovípar.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Apristurus spongiceps» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ IUCN (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. 1984
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. 2000
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. 1994
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. 1985

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Apristurus sibogae

Apristurus sibogae és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 21 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes d'Indonèsia (entre Borneo i Sulawesi).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Apogon chrysotaenia

Apogon chrysotaenia és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.
Es troba des d'Indonèsia fins al nord-oest d'Austràlia. També a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)
# Apogon chrysopomus

Apogon chrysopomus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des d'Indonèsia i Malàisia fins a Nova Guinea i Salomó.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1854. Vijfde bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Celebes. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 7: 225-260.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Asini

Asini (Asinius) és el nom dels següents personatges:
* Asini Gal, conspirador contra Claudi.
* Marc Asini Agripa, cònsol l'any 25.
* Luci Asini Gal I, militar i magistrat romà
* Luci Asini Gal II, cònsol l'any 62.
* Heri Asini, comandant dels italians a la guerra social.
* Asini Dentó, militar romà
* Gai Asini Gal Saloní, cònsol l'any 8 aC.
* Asini Quadrat, diversos personatges.
* Asini Pol·lió, diversos personatges.
# Asini Gal

Asini Gal (en llatí: Asinius Gallus) fou un noble romà del segle i. Era fill de Gai Asini Gal Soloní i net de l'historiador Gai Asini Pol·lió, i formava part de la gens Asínia, una antiga família romana d'origen plebeu.
Era un home orgullós del seu llinatge, atès que era germanastre de Drus, el fill de Tiberi. Durant el regnat de Claudi, ell, Estatili i diversos lliberts i esclaus van preparar una conspiració contra l'emperador. El complot va ser descobert, i Claudi es va mostrar prou generós per castigar-lo només a l'exili, segons sembla a les Balears. Suetoni (Claudi, 13) diu que l'objectiu d'Asini Gal era simplement satisfer la seva vanitat.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 225.
* ↑ Font Jaume, Alexandre. «Condenas criminales en las Baleares romanas». A: Mallorca i el món clàssic. Palma: Estudi General Lul·lià i Càtedra Ramon Llull, 1991, p. 139.
# Asini Quadrat

Asini Quadrat és el nom dels següents personatges:
* Asini Quadrat (poeta), poeta grec
* Asini Quadrat (historiador), historiador grec
# Climent Garau Salvà

Climent Garau Salvà (Llucmajor, 1913 - 20 d'abril de 2013) fou un glosador i músic mallorquí.
Climent Garau va ser clarinet principal de la Banda de Música de Llucmajor i membre de diferents conjunts musicals. Va musicar moltes de les seves cançons. És autor de:
* El recull de gloses Honorifiquem els nostres artífexs llucmajorers del 1982.
* Historia de mi vida del 1997.
* Casos, coses i personatges que deixaren record a Llucmajor: per Climent Garau i Salvà del 2002.

## Referències

* ↑ «Climent Garau i Salvà». Llar d'estels. [Consulta: 11 gener 2016].
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 160. ISBN 84-8661702-2.
# Edward Gaming

Edward Gaming (més conegut com EDG) és una organització professional d'esports electrònics amb seu a Xangai, la República Popular de la Xina.
L'equip de League of Legends d'EDG competeix en la League of Legends Pro League (LPL) i juga al Shangai Electric Industrial Park. És l'únic equip de la LPL que ha guanyat el Mid-Season Invitational de 2015 i el World Championship de 2021.

## Referències

* ↑ «MSI季中邀请赛2015» (en xinès). Arxivat de l'original el 21 de juny 2015. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ 324cat. «La final del mundial de "LoL", el més vist en la història dels esports electrònics», 07-11-2021. [Consulta: 7 novembre 2021].
# Aubacs

Aubacs és un jaciment arqueològic d'època paleolítica al terme municipal de l'Albagés, a la comarca catalana de les Garrigues. Se situa en un context d'explotació agropecuària, en uns camps de cultiu en terrasses. El jaciment d'Aubacs fou localitzat com a resultat de la realització d'una prospecció arqueològica preventiva l'any 2003, en el marc del Pla Espacial Urbanístic de Reserva del Sòl (PEURS) al canal Segarra-Garrigues. Durant les tasques de prospeccions realitzades pel Grup d'Investigació Prehistòrica (G.I.P) de la Universitat de Lleida, per encàrrec de l'empresa Regs de Catalunya SA (REGSA), es va documentar la presència d'un conjunt de materials lítics. Al jaciment d'Aubacs es va localitzar en superfície un conjunt de materials lítics patinats, conformat per un nucli i cinc ascles de sílex, i un fragment medial de làmina de sílex cremada.

## Referències

* 1 2 3 4 «eGIPCI (eGestió Integral del Patrimoni Cultural Immoble)».

## Bibliografia

* Memòria intervenció arqueològica preventiva traçat del Canal Segarra-Garrigues, balses reguladores i embassament d'Albagés (2003)
* eGIPCI (eGestió Integral del Patrimoni Cultural Immoble)

## Enllaços externs

* http://www.paeria.es/arqueologia/inici.htm Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
# Can Cerdà (Cerdanyola del Vallès)

* Per a altres significats, vegeu «barri de Can Cerdà».
Can Cerdà és una masia al barri de Can Cerdà al terme municipal de Cerdanyola del Vallès a la comarca catalana del Vallès Occidental. Can Cerdà, coneguda també amb els noms de Montcerdà i Can Cerdà del Bosc. El 1150, el seu territori formava part de les propietats del primer Monestir del Cister a Catalunya, Valldaura, però a partir de 1169 s'instal·la a Santes Creus, encara que mantenia una granja a Valldaura fins a final del segle xiii. Jaume II hi va fer obres per ser una Casa Reial de caça a partir de 1294. Valldaura va estar activa com a Casa Reial fins a principis del segle xiv (Martí I) i a partir d'aquell moment va entrar en decadència. L'any 1426 el rei Alfons el Magnànim va donar a Joan Cerdà el territori de Montcerdà com a compensació per acció de guerra. Es va convertir en una Quadra (una mena de petit municipi) a partir de principis del segle xvi i incloïa tres focs: Valldaura, Montcerdà i Güell. El seu senyoriu passa per mans de diverses famílies com la Rebolledo, Pasqual, Calça, Genovard, Magarola i Francolí. Els Montcerdà tradicionalment van actuar com a batlles de la Quadra (n'existeix informació escrita a partir de 1517). Hi ha constància documental de la reconstrucció de la casa l'any 1671, en temps del propietari Pere Cerdà, així com de diverses obres de reforma realitzades al llarg dels segles xviii i xix. Montcerdà passa a mans de la família Duran a partir de 1736. A la façana sud existeix una inscripció amb la data 1743, moment en què el propietari era Jeroni Duran. El 1836 la Quadra de Valldaura es va annexionar a Cerdanyola i, per tant, Montcerdà passa a formar part d'aquest municipi. El 1906 la masia va ser ampliada (datació per font).
Masia formada per diversos cossos amb coberta de teula a dos vessants a diferent nivell i el carener perpendicular a la façana principal. Té obertures de diversa tipologia. En l'actualitat el conjunt es troba molt modificat. El seu valor és fonamentalment històric.
Nota: La informació publicada a la web de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya és parcialment errònia: "El 1112 formava part de la casa palau de Valldaura" El 1112 Valldaura no existia.
Pel que fa a la següent informació: "L'any 1426 el rei Alfons el Magnànim la va donar a Joan Cerdà com a compensació per acció de guerra.", seria bo tenir la referència documental que la suporta.

## Referències

* 1 2 3 «Can Cerdà - Can Moncerdà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# Sepp Bradl

Sepp Bradl (Wasserburg am Inn, 8 de gener de 1918 - Mühlbach am Hochkönig, 3 de març de 1982) fou un saltador d'esquí austríac que va competir durant les dècades de 1930, 1940 i 1950.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Hivern, el 1936, 1952 i 1956, però en cap de les participacions va aconseguir finalitzar entre els deu primers en les proves que disputà. El 1952 fou l'encarregat de dur l'abanderat durant la cerimònia inaugural dels Jocs.
El 15 de març de 1936 fou el primer home de la història en fer un salt amb esquís de més de cent metres, en saltar 101,5 metres al trampolí de Planica, Regne de Iugoslàvia. El 15 de març de 1938 va establir un nou rècord mundial en saltar 107 metres. Després de la Segona Guerra Mundial va ser empresonat al camp de Glasenbach i no se li va permetre disputar els Jocs Olímpics de 1948 perquè havia estat membre de l'organització paramilitar nazi Sturmabteilung.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or al Campionat del Món de 1939, competint sota bandera alemanya després de l'Anschluss del 12 de març de 1938, la victòria a la general del Torneig dels Quatre Trampolins de 1952-53, primera edició d'aquest torneig i set campionats nacionals austríacs i dos d'alemanys.
Una vegada retirat es va convertir en entrenador de salts d'esquí, entrenant les seleccions d'Alemanya i Àustria.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Sepp Bradl». [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «Planica -- 101 m! (actually 101.5 m, no space for 4th number), p.1» (en eslovè). Jutro, 16-03-1936.
* ↑ «Smuške tekme na Planici brez Norvežanov» (en eslovè). Ponedeljski Slovenec, 16-03-1936.
* ↑ «Josef Bradl 101.5 m Planica 1936 (Norwegian Commentary)». YouTube, 15-03-1936. Arxivat de l'original el 2021-12-17.
* ↑ «107 metrov na planiški skakalnici (page 7)» (en eslovè). Slovenec, 16-03-1938.
* ↑ «Bradl je skočil 107 m (page 4)» (en eslovè). Slovenski narod, 16-03-1938.
* ↑ «BRADL Josef - Athlete Information». [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «ÖSV Siegertafel», 05-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «Wyniki Zawodnika». [Consulta: 4 abril 2022].
# Sepp Kerschbaumer

Sepp Kerschbaumer (Frangart, Eppan an der Weinstraße, 9 de novembre de 1913 - Verona, 7 de desembre de 1964) fou un activista sudtirolès, fundador i cap del Befreiungsausschuss Südtirol. Fill d'un comerciant, el seu pare va morir al front dels Dolomites a la Primera Guerra Mundial i als nou anys va quedar orfe de mare. Estudià a Bozen i al monestir de Neustift. El 1934 fou desterrat dos anys per fer un míting prohibit, però el 1935 fou perdonat per Benito Mussolini.
Després de l'Acord d'Opció al Tirol del Sud acordada el 1939, es traslladà al Tercer Reich, però en quedà decebut i en acabar la Segona Guerra Mundial tornà al Tirol del Sud, ingressant al Südtiroler Volkspartei, del que en fou cap local a la fracció de Frangart. Però a començament dels anys 1950 va dissentir de la política massa conciliadora del SVP, i durant una manifestació el 17 de novembre de 1957 va distribuir pamflets demanant un Tirol del Sud Lliure. Poc després fundaria el clandestí Befreiungsausschuss Südtirol. Començà fent actes simbòlics com el desplegament de la bandera del Tirol del Sud (aleshores prohibida) i de pamflets, però fou empentat per elements més radicals, com Georg Klotz, a fer atemptats amb explosius contra torres d'alta tensió, com els de la Feuernacht de 12 de juny de 1961.
Arran dels fets, fou arrestat per la policia italiana i afirmà haver patit mals tractes durant la detenció. El 16 de juliol de 1964 fou condemnat a 15 anys i 11 mesos de presó per l'organització dels atemptats. El 9 de novembre de 1964 va morir d'un atac de cor a la presó de Verona. Al seu funeral hi van assistir més de 15.000 persones

## Bibliografia

* (alemany) Fontana Josef, Hans Mayr: Sepp Kerschbaumer; Eine Biographie, Bozen 2001 (ISBN 88-7283-142-3)
* Cambra dels Diputats de la República Italiana - Seduta n. 99 del 29/1/2007 - Interrogatori a resposta escrita

## Enllaços externs

* Südtiroler Schützenbund - 2004 commemoració per a Sepp Kerschbaumer Arxivat 2009-08-13 a Wayback Machine. (alemany)
* La qüestió sudtirolesa – Universitat d'Innsbruck Arxivat 2010-09-20 a Wayback Machine. (alemany)
# Sargà

* Per a altres significats, vegeu «Sarga».
Sargà (en rus: Сагра) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 267 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский». Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Sargònides

La dinastia dels sargònides va ser una nissaga que va regnar a Accàdia des de l'any 2235 aC aproximadament a la cronologia mínima o curta. La dinastia la van formar els següents sobirans:
* Sargon, rei d'Accad, va regnar 56 anys
* Rimuix, fill, 9 anys
* Man-Ishtishu, germà gran de Rimuix, 15 anys
* Naram-Sin, fill de Man-Ishtishu, 56 anys
* Shar-Kali-Sharri, fill de Naram-Sin, 25 anys
* Usurpacions, uns tres anys (Irgigi, Imi, Nanum, Ilulu, no sargònides)
* Dudu, fill de Shar-Kali-Sharri, 21 anys
* Shu-Durul, fill de Dudu, 15 anys
Més rarament es parla dels sargònides d'Assíria, la nissaga que va governar el país als darrers anys de l'imperi, formada pels següents sobirans:
* Sargon II 722-705 aC
* Sennàquerib, fill 705-681 aC
* Assarhaddon, fill 681-669 aC
* Assurbanipal, fill 669-631 o 627 aC
* Ashuretililani, fill, vers 631 o 630-627 o 626 aC
* Sinshumulishir (usurpador) 626 aC
* Sinsharishkun, fill d'Assurbanipal, vers 626-612 aC
* Ashuruballit II, germà, vers 612-609 aC (a Harran).

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del Antiguo Oriente I: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 90-96. ISBN 8432300411.
* ↑ Jacobsen, Thorkild. The Sumerian King List (pdf) (en anglès). 4a ed. 1973. Xicago: Chicago University Press, 1939, p. 238. ISBN 0226622738.
# Salvelinus thingvallensis

Salvelinus thingvallensis és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Alimentació

Menja principalment caragols i, en menor grau, insectes bentònics.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües dolces i de clima polar (65°N-64°N, 22°W-20°W).

## Distribució geogràfica

Es troba a Islàndia.

## Referències

* ↑ Richardson J. 1836. The Fish. A Fauna Boreali-Americana; or the zoology of the northern parts of British America: containing descriptions of the objects of natural history collected on the late northern land expeditions, under the command of Sir John Franklin, R.N. Fauna Boreali-Americana Part 3. i-xv + 1-327.
* ↑ Saemundsson, B., 1908. Oversigt over Islands fiske med oplysninger om deres forekomst, vigtigste biologiske forhold og økonomiske betydning. Skrifter Udgivne Komm. Havundersøgelser No. 5: 1-140.
* ↑ «Salvelinus thingvallensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Beamish, F.W.H., 1980. Swimming performance and oxygen consumption of the charrs. p. 739-748. A E.K. Balon (ed.) Perspectives in vertebrae science: charrs, salmonid fishes of the genus Salvelinus. Chapter 24. W. Junk, Dordrecht, Països Baixos.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B. i P.E. Ihssen, 1985. Chromosome banding in salmonid fish: Nucleolar organizer regions in Salmo and Salvelinus. Canad. J. Genet. Cytol.. 27:433-440.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Saint-Cast-le-Guildo

Saint-Cast-le-Guildo (en bretó Sant-Kast-ar-Gwildoù, gal·ló Saent-Cast-le-Giledo) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2007 tenia 3.420 habitants. El setembre de 1758, durant la Guerra dels Set Anys, els anglesos fracassaren a Saint-Cast patint grans pèrdues i finalitzant els atacs a la costa francesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 3.041 | 3.087 | 3.105 | 3.165 | 3.093 | 3.187 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1967-1995 | Yves Sabouret | Divers droite |
| 1995-2008 | Henri Baudet | |
| 2008- | Jean Fernandez | Divers droite |

## Referències

* ↑ Fortescue, J.W.. A History of the British Army (en anglès). vol.2. Londres: MacMillan, 1899, p. 345.
# Sanahut

Sanahuitta o Sanahut (Šanahuitta o Šanahut) era una ciutat hitita situada al nord o nord-est d'Hattusa. La seva posició exacta es desconeix, però hauria estat propera a les guarnicions d'Hakpis i Istahara. El rei de Kussara va nomenar en aquesta ciutat governador del territori on estava situat Sanahut al seu fill Labarnas (Labarnas I), i també el seu successor, però per raons desconegudes, alguns membres de la seva pròpia família, entre ells el rebel Papahdilmah es van aixecar contra aquest nomenament. Labarnas s'hi va oposar amb les armes i va prendre possessió del títol de rei. Alguns autors pensen que Labarnas no va arribar a prendre possessió del tron i que va morir en la revolta.
El rei Hattusilis I va marxar contra aquesta ciutat al primer any del seu regnat. No la va destruir, però va destruir els seus territoris i va deixar guarnicions militars en dos llocs. Més tard, al quart any del seu mandat, va tornar a atacar la ciutat. Els habitants de Sanahut van combatre durant cinc mesos, però al sisè mes el rei la va ocupar i la va destruir. A la tornada va a oferir el botí a la deessa d'Arinna.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. El reino de los hititas. Madrid: Cátedra, 2001, p. 96-97. ISBN 8437619181.
* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 108. ISBN 8446011239.