OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oliotes

Oliotes (potser Oliotorus, Oliotos, Oligotos, Olímpios o Uhlatos) va ser rei del Bòsfor. A les monedes porta el nom romà de Juli Tiberi Oliotes. L'historiador Christian Settipani creu que aquest Oliotes podria ser en realitat Tiberi Juli Totorses.
Era potser fill de Totorses al que sembla va succeir cap a l'any 308. El seu regnat va ser curt. Se sap que tenia una filla de nom Nana que es va casar amb el rei Mirian III d'Ibèria del Caucas, que va regnar del 284 al 361. El van succeir els seus suposats germans Radamsades i Sauromates, que va estar associat al regne durant uns quatre anys, potser del 308 al 312.

## Referències

* ↑ Settipani, Christian. Continuité des élites à Byzance durant les siècles obscurs. París: De Boccard, 2007, p. 408. ISBN 9782701802268.
# Ümmü Kiraz

Ümmü Kiraz (Acıpayam, Denizli, 27 de setembre de 1982) és una atleta turca de cursa de fons. Ha participat en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 on termina 89a el marató.

## Referències

* ↑ «London 2012 marathon women - Olympic Athletics» (en anglès), 16-11-2020. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Ümmü Kiraz a Sports Reference (arxivat)

## Enllaços externs

* Ümmü Kiraz a IAAF
# Temporada 1945-1946 del Club Joventut Badalona

La temporada 1945-1946 va ser la 7a temporada en actiu del Club Joventut Badalona des que va començar a competir de manera oficial.

## Resultats
### Campionat de Catalunya

En aquesta temporada el Joventut va quedar quart a la primera fase del remodelat Campionat de Catalunya, i també va ser quart a la fase final o de permanència.

### Altres Competicins

A la Copa General Orgaz la Penya va caure a quarts de final davant el Círcol Catòlic. Abans, havia derrotat a l'Hispano Francès i al FJ Hospitalet. També va quedar eliminat de la Copa Hernán en la lligueta classificatòria.

## Plantilla

La plantilla del Joventut aquesta temporada va ser la següent:
* Club Joventut Badalona: plantilla 1945-46
* Jugadors
* Josep Gubern
* Vicenç Lleal
* Francesc Cairó
* Domingo
* Ezequiel Barrios
* Pascual
* Jaume Valls
* Vilaseca
* Jou
* Entrenador
* Xavier Estruch

## Referències

* 1 2 Conde Esteve, Justo; Ramos Pérez, José Ramón. Joventut Badalona. La quinta esencia del basket, 1992, p. 38-39 [Consulta: 7 maig 2018].
* ↑ «Història. Anys 40: La Penya entra a l'elit». Penya.com. [Consulta: 1r maig 2018].
# Histiotus humboldti

Histiotus humboldti és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Colòmbia i Veneçuela. Els seus hàbitats naturals són els matollars montans i la selva nebulosa. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. El nom específic d'aquest animal és en honor de l'explorador i naturalista alemany Alexander von Humboldt.

## Referències

* ↑ Velazco, P.; Aguirre, L. Histiotus humboldti. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 6 juny 2014.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 200. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Sveinbergeïta

La sveinbergeïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la devitoïta. Rep el nom en honor de Svein Arne Berge (n. 1949), un conegut mineralogista i col·leccionista aficionat que ha contribuït significativament a la mineralogia de les pegmatites alcalines del complex plutònic de Larvik, a Noruega, i que va ser el primer a trobar el mineral el 1987.

## Característiques

La sveinbergeïta és un silicat de fórmula química Ca(Fe$^{2+}$₆Fe$^{3+}$)Ti₂(Si₄O₁₂)₂O₂(OH)₅(H₂O)₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2010. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sveinbergeïta pertany a «09.DC - Inosilicats amb ramificacions de 2 cadenes senzilles periòdiques; Si₂O₆ + 2SiO₃ Si₄O₁₂» juntament amb els següents minerals: astrofil·lita, hidroastrofil·lita, kupletskita, lobanovita, niobofil·lita, zircofil·lita, kupletskita-(Cs), niobokupletskita i nalivkinita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Buer, Vesterøya, dins el municipi de Sandefjord (Vestfold, Noruega). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Sveinbergeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 gener 2020].
# Spirídon Athanassópulos

Spirídon Athanassópulos (en grec Σπυρίδων Αθανασόπουλος) va ser un gimnasta grec que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1896, a Atenes.
Athanassópulos va disputar la prova de barres paral·leles per equip formant part de l'equip Panellinios Gymnastikos Syllogos, que finalitzà en la segona posició final i del qual era el líder, amb la qual cosa guanyà la medalla de plata.

## Referències

* 1 2 «Sotirios Athanasopoulos». databaseolympics.com. [Consulta: 31 agost 2015].
* ↑ Mallon, Bill; & Widlund, Ture (1998). The 1896 Olympic Games. Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson: McFarland. ISBN 0-7864-0379-9 (pdf) (anglès)
# Euriptòlem (ambaixador)

* Aquest article tracta sobre l'ambaixador. Vegeu-ne altres significats a «Euriptòlem».
Euriptòlem (en llatí Euryptolemus, en grec antic Εὐρυπτόλεμος) fou un ambaixador atenenc a la cort de Pèrsia, que menciona Xenofont. No es coneixen més fets de la seva vida. No era el mateix que l'orador Euriptòlem, que era a Atenes per donar la benvinguda al seu cosí Alcibíades quan va tornar del desterrament.

## Referències

* ↑ 3.Euryptolemus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 112
# Plaça de la Universitat (Bucarest)

La Plaça de la Universitat de Bucarest (en romanès Piaţa Universităţii), està situada al centre de la capital de Romania, al costat mateix de l'edifici històric de la Universitat de Bucarest. A la plaça hi ha quatre estàtues: la de Ion Heliade-Rădulescu instal·lada l'any 1879), la Mihail Vitezul instal·lada l'any 1874, la de Gheorghe Lazăr instal·lada l'any 1889 i la de Spiru Haret instal·lada l'any 1932.
Aquesta plaça va ser l'escenari de la Golaniad de la primavera de l'any 1990, que va ser una protesta pacífica dels estudiants universitaris romanesos que des del mes d'abril d'aquell any es manifestaven contra els comunistes que a la caiguda de Nicolae Ceauşescu (22 de desembre de 1989) van prendre el control del govern romanès mitjançant el Front de Salvació Nacional (en romanès Frontului Salvării Naţionale). Aquestes manifestacions varen acabar de forma violenta quan el president romanès Ion Iliescu va fer una crida als miners de la vall de Jiu per reinstaurar l'ordre a la capital romanesa (veure Minerada).
Molt a prop de la Plaça de la Universitat de Bucarest es troba el Teatre Nacional de Romania Ion Luca Caragiale i l'Hotel Intercontinental, que és l'edifici més alt de Bucarest.
# Olinto Marinelli

Olinto Marinelli (Udine, 11 de febrer 1874 - Florència, 14 de juny 1926) fou un geògraf friülès. Era fill de Giovanni que era un conegut geògraf. Fou professor universitari a Florència i se’l considera un dels membres de l'escola de geografia naturalista italiana. Fou director de "Rivista geografica Italiana" i president de la Societât Alpine Furlane des del 1901. Ha escrit nombrosos texts (molts d'ells sobre el Friül), continuà la "Guida del Friuli" iniciada pel seu pare, i fou el coordinador del "Atlante Internazionale" del Touring Club Talian.

## Obres

* Del confine linguistico italiano-tedesco, Pagine friulane V, 1892;
* La frana e il lago Borta, Udine 1897;
* Studi orografici nelle Alpi orientali, Roma 1902;
* Il Friuli come tipo di regione naturale, Udine 1917;
* Il Friuli e la Venezia Giulia. Problemi di geografia amministrativa e di toponomastica, Udine 1923.
# Üzümlü

Üzümlü és un poble i districte de la província d'Erzincan, Turquia. La seva població a 2018 és de 14.390; 7.192 dones i 7.198 homes. Abans de ser districte era una vila, anomenat Cimin, a 20 km a l'est d'Erzincan, centre provincial. El seu product més conegut, raïms de Cimin son registrats com a denominació local. El (nou) nom del districte, "Üzümlü", significa "(un lloc) amb raïm" en turc.

## Referències

* ↑ «Üzümlü Nüfusu Erzincan». [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ «Ünal Bolat - “Atı al da gel!..” - #TG» (en turkish). [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ «Cimin üzümü hasadı başladı» (en turc). [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Kanal, Ulusal. «Cimin üzümünün hasadı başladı haberi- Son Dakika Haberleri» (en turc). Arxivat de l'original el 2019-08-02. [Consulta: 16 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Video d'Üzümlü
* Ajuntament d'Üzümlü
* Gobernació
# Temporada 1945-1946 del Liceu

A la temporada 1945-1946 debuta Victòria dels Àngels al Liceu portada pel gran empresari Joan Mestres Calvet, que la va descobrir i li va donar el paper important de la Comtessa a Les noces de Fígaro.
| Temporada 1945-1946 del Liceu |||||||
| Òpera | Compositor | Director musical | Director d'escena | Papers principals | Producció | Dates |
| Madama Butterfly | Giacomo Puccini | Antoni Capdevila | August Gonzalo | Mercè Capsir, Angela Rossini, Mercedes Oviedo/Teresa Wald, Pau Civil, Antoni Cabanes, Fernando Linares, Vicente Riaza, Lázaro Eurazquin | | |
| Aida | Giuseppe Verdi | Josep Sabater | | Raimon Torres, Fidela Campiña, Antonio Vela, Lluis Corbella, Lidia Ibarrondo, Oscar Pol, Linares | | 18 de desembre |
| Borís Godunov | Modest Mússorgski | Napoleone Annovazzi | Nicolas Moysenko | Raimon Torres, Fidela Campiña, Pau Civil, Lluis Corbella, Georges Pozemkowsky, Lolita Torrentó, Ángeles Rossini, Anotni Cabanes, Oscar Pol | | 19 de gener |
| Un ballo in maschera | Giuseppe Verdi | Josep Sabater | August Gonzalo | Pau Civil, Carlos Guichandut, Fidela Campiña, Lidia Ibarrondo, Lolita Torrentó, Vicente Riaza, Lluís Corbella, Òscar Pol, Fernando Linares, Lázaro Erauzquin | | 24, 27 gener |
| Les noces de Fígaro | Wolfgang Amadeus Mozart | Napoleone Annovazzi | Napoleone Annovazzi | Raimon Torres, Rosy de Valenzuela, Ángel Anglada, Victòria dels Àngels, Lidia Ibarrondo, Ángeles Rossini, Vicente Riaza, Pere Castells, Fernando Linares, Lolita Torrentó, Lázaro Erauzquin | | 29 de gener al 9 de febrer |
| Rigoletto | Giuseppe Verdi | Josep Sabater | August Gonzalo | Carmen Gracia, Carlos Guichandut, Antonio Vela, Angela Rossini, Lluís Corbella | | 31 de gener, 3 i 12 de febrer |
| Werther | Jules Massenet | Josep Sabater | Augusto Gonzalo | Guilherme Kjölner, Ángel Anglada, Vicente Riaza, Fernando Linares, Lázaro Erauzquin, Sr. Dotti, Lidia Ibarrondo | | 26 de febrer i 3 de març |
| El barber de Sevilla | Gioachino Rossini | Antoni Capdevila | Joan Sangenís | Guilherme Kjölner, Vicente Riaza, Carmen Gracia, Carlos Guichandut, Lluís Corbella, Fernando Linares, Teresa Wald, Fernando Linares | | |

## Referències

* ↑ Històries de l'òpera: al Liceu. Amb Marcel Gorgori i Roger Alier
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 19 de febrer 2022. [Consulta: 15 febrer 2019].
* ↑ «Programa de mà». Liceu. [Consulta: 8 març 2018].
* ↑ «Programa de mà». Liceu. [Consulta: 8 març 2018].
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 19 de febrer 2019. [Consulta: 18 febrer 2019].
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 17 de setembre 2021. [Consulta: 8 març 2018].
* ↑ Detalls a La Vanguardia
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 17 d’abril 2017. [Consulta: 16 abril 2017].
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 22 d’abril 2017. [Consulta: 21 abril 2017].
* ↑ Tribó, Jaume «Cronologia liceística». . Arxivat 2014-11-29 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 28 novembre 2014].
# Horné Plachtince

Horné Plachtince és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1244.
# Sundbyberg

Sundbyberg és un municipi de Suècia, situat al nord-oest de la ciutat d'Estocolm, essent part integrant del comtat d'Estocolm. És el municipi més petit de Suècia (8,77 km² de superfície) i també el més densament poblat (5.302 habitants per km²).

## Localització

Sundbyberg delimita per l'oest i sud amb el municipi d'Estocolm (concretament, per la part oest, amb el barri de Bromma), per l'est ho fa amb el municipi de Solna i pel nord amb Sollentuna.

## Demografia

La població del municipi és, a març de 2016, de 46.502 habitants.

## Història

Durant gran part del segle xix Sundbyberg era una zona agrícola i el lloc on les famílies benestants de la ciutat d'Estocolm hi passaven l'estiu. El 1863 gairebé la totalitat de les terres que formen l'actual Sundbyberg van ser adquirides per l'industrial Anders Petter Löfström, que va iniciar la construcció de residències a Duvbo. El 1870 s'hi van començar a establir indústries, residències, el ferrocarril i serveis comunitaris diversos. Anders Petter Löfström va donar al municipi les terres necessàries per a urbanitzar-lo, així com per fer-hi parcs, escoles, esglésies i altres àrees públiques.
El 1888 Sundbyberg es va separar de Bromma (des de 1916 un barri d'Estocolm) per esdevenir una ciutat mercat o köping (mot d'origen medieval que, en suec, indicava el dret d'una localitat d'acollir un mercat). El 1927 Sundbyberg va obtenir el títol de ciutat. El 1949 van ser adherides al terme municipal de Sundbyberg parts dels municipis adjacents de Solna i Spånga.

## Transport públic

Sundbyberg és una zona molt ben comunicada gràcies a les dues parades de metro (Sundbyberg i Duvbo), l'estació de tren de rodalia (pendeltåg en suec) i, també, un tramvia (tvärbanan en suec), inaugurat l'octubre de 2013.

## Divisió administrativa

Sundbyberg està dividida en 8 parts administratives:
* Sundbyberg centre
* Duvbo
* Hästhagen
* Tulemarken
* Hallonbergen
* Lilla Alby
* Rissne
* Storskogen
* Ursvik
* Ör

## Referències

* ↑ http://www.sundbyberg.se/en/the-municipality-of-sundbyberg-/demographic-statistics.html Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. Ajuntament de Sundbyberg
* ↑ «"Folkmängd i riket, län och kommuner 31 mars 2016"». Statistiska centralbyrån. [Consulta: 17 agost 2016].

## Enllaços externs

* Sundbyberg - Lloc web oficial
# Fernando Marías Amondo

Fernando Marías Amondo (Bilbao, 13 de juny de 1958 - Madrid, 5 de febrer de 2022) fou un escriptor i guionista basc en llengua castellana. El 1975 es va traslladar a Madrid per estudiar cinema. La seva primera novel·la, La luz prodigiosa (1990), va guanyar el Premi Ciutat de Barbastro. El 2001, amb la novel·la El niño de los coroneles, va guanyar el Premi Nadal. Va escriure, amb Juan Bas, la sèrie de culte Páginas ocultas de la historia i els guions de les pel·lícules El segon nom (Paco Plaza, 2001) i La luz prodigiosa (Miguel Hermoso, 2003), basada en la seva novel·la homònima.

## Obra
### Narrativa

* La luz prodigiosa (1990).
* Esta noche moriré (1992).
* Páginas ocultas de la historia (1997), escrita amb Juan Bas.
* Los fabulosos hombres película (1998).
* El niño de los coroneles (2001).
* La batalla de Matxitxako (2001).
* La mujer de las alas grises (2003).
* Invasor (2004).
* Cielo abajo (2005).
* El mundo se acaba todos los días (2005).
* Zara y el librero de Bagdad (2008)..
* Todo el amor y casi toda la muerte (2010).
* El silencio se mueve (2010).
* La isla del padre (2015).

### Guions

* El segon nom (2001)
* La luz prodigiosa (2002)
* Invasor (2012)

## Premis

* 1990: Premi Ciutat de Barbastre per La luz prodigiosa.
* 2001: Premi Nadal de novel·la per El niño de los coroneles.
* 2005: Premi Dulce Chacón de Narrativa Espanyola per Invasor.
* 2005: Premi Anaya per Cielo abajo.
* 2005: Premi Ateneo de Sevilla per El mundo se acaba todos los días.
* 2006: Premi Nacional de literatura infantil i juvenil de les Lletres Espanyoles per Cielo abajo.
* 2008: Premi Gran Angular de literatura juvenil per Zara y el librero de Bagdad.
* 2010: Premi Primavera de novel·la per Todo el amor y casi toda la muerte.
* 2015: Premi Biblioteca Breve per La isla del padre.

## Referències

* ↑ «Fernando Marías Amondo» (en castellà). EcuRed. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «El guionista Fernando Marías gana el Nadal» (en castellà). El País [Madrid], 07-01-2001. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Fernando Marías obtiene el premio Ateneo de Sevilla de novela» (en castellà). ABC, 17-06-2005. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «Fernando Marías, Premio Nacional de Literatura Infantil y Juvenil por» (en castellà). La Vanguardia, 16-10-2006. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «Fernando Marías, Premio Primavera de Novela» (en castellà). Europa Press, 24-02-2010. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «Fernando Marías, Premio Biblioteca Breve por 'La isla del Padre'» (en castellà). Público, 09-02-2015. [Consulta: 11 gener 2020].
# Plaça de la Vellesa (l'Albi)

La Plaça de la Vellesa és una obra de l'Albi (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

No podem dir amb certesa quan es va fer aquesta plaça però J. Lladonosa diu que el 1698 ja era porxada. D'altra banda, a les darreries del segle xviii, hom pensa que estava com avui la podem veure. Té una forma trapezoïdal i tota porticada. Les obertures són totes arcs de mig punt a intervals regulars durant tot el perímetre.
Les cases, amb façanes de pedra, tenen graons per salvar desnivells i el paviment és de codissos. Els portals tenen llindes esquadrades. Els edificis estan datats el 1760, el 1794, el 1878 i majoritàriament són cases de veïns menestrals amb les eines del seu ofici per escut o tan sols una figura.

## Referències

* 1 2 «Plaça de la Vellesa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Pablo Coscolluela

Pablo Cozcolluela Baigorri (Cozco) (Mallén, 2 de setembre de 1932 - Mataró, 5 d'agost de 2013) és un ciclista espanyol que va ser professional entre 1950 i 1958. Va combinar tant el ciclisme en ruta com la pista.

## Palmarès

* 1952
** 8è als Sis dies de Múnic (amb Juan Espín)
* 1953
** 4t als Sis dies de Barcelona (amb Santiago Mostajo)
* 1958
** 1r a Balaguer
** 1r a Saragossa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Üzeyir Hacıbəyov

Üzeyir Hacıbəyov (Ağcabədi, 18 de setembre de 1885 - Bakú, 23 de novembre de 1948) fou un compositor, director d'orquestra, musicòleg, publicista, dramaturg i traductor de l'Azerbaidjan i de la Unió Soviètica.
Professor en el Conservatori de Música de l'Azerbaidjan, va tenir molta fama i alumnes entre ells a Gara Garayev. És considerat el pare de l'òpera i de la música clàssica azerbaidjanesa. Hacıbəyov va compondre la música de l'himne de la República Democràtica de l'Azerbaidjan (que és el mateix de l'actual República de l'Azerbaidjan) el mateix que l'himne de l'RSS de l'Azerbaidjan.

## Òperes

* Arşın mal alan (opereta)
* Leyli vä Mäcnum / Leyli vә Mәcnun ("Leyli i Medzhnun"), òpera en 5 (revisats 4) actes (25 [12] de gener de 1908 a Bakú)
* Şeyx Sän'an ("Jeque Sänan"), òpera en 4 actes (30 de novembre [13 de desembre] de 1909 a Bakú)
* Rüstäm vä Zöhrab ("Rüstäm i Zöhrab"), òpera en 4 actes (25 [12] de novembre de 1910 a Bakú)
* Şah Abbas vä Xurşud Banu ("Xa Abbas i Hurxid Banu"), òpera en 4 actes (23 [10] de març de 1912 a Bakú)
* Äsli vä Käräm ("Asli i Kerem"), òpera en 4 actes (31 [18] de maig de 1912 a Bakú)
* Köroğlu, òpera en 5 actes (30 d'abril de 1937 a Bakú)
* Firuzä ("Firuze"), òpera en 5 actes (1945, sense estrenar)

## Referències

* ↑ «Dades òperes» (en alemany). Operone. [Consulta: 24 gener 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina dedicada a Üzeyir Hajibeyov - HAJIBEYOV.com Inclou arxius sonors.
* Projecte de monument en honor d'Üzeyir Hajibeyov Arxivat 2009-09-07 a Wayback Machine..
* Soviet Music and Society Under Lenin and Stalin: The Baton and the Sickle AZER.com, Volum 13.1 (Estiu de 2005).
* Politically Correct Music: Stalin's Era and the Struggle of Azerbaijani Composers AZER.com, AI Volum 14.2 (Estiu de 2006).
# The Factory

The Factory (en català literalment La fàbrica) fou un estudi d'art fundat per Andy Warhol amb seu a la planta cinquena del número 231 del carrer 47 Est a Midtown (Manhattan), Nova York. L'estudi va funcionar del 1963 al 1968, quan Andy va traslladar The Factory a la planta sisena del número 33 del carrer Union Square Oest, prop del famós club i restaurant Max's Kansas City.

## L'estudi

The Factory fou famós per les seves festes i perquè era freqüentat per gent moderna amb pretensions artístiques, bohemis excèntrics i consumidors d'amfetamines.
Segons declaracions de John Cale el 2002: No es deia The Factory perquè sí, ja que allà era on es produïen en cadena les serigrafies de Warhol. Mentre algú feia una serigrafia, algú altre filmava una pel·lícula. Cada dia hi havia quelcom nou.
Quan Warhol va fer-se famós treballava nit i dia en els seus quadres, que consistien en serigrafies i litografies fabricades en sèrie de la mateixa manera que les grans companyies capitalistes fabricaven productes de consum. Per poder continuar aquest ritme de feina va reunir al voltant seu una petita cort d'estrelles porno, drogoaddictes, drag queens, músics i lliurepensadors que l'havien d'ajudar a elaborar els seus quadres, havien d'actuar en les seves pel·lícules i crear l'ambient que va fer del The Factory una llegenda a Nova York.

## Referències

* ↑ John Cale el 2002
# Huang Ding

Huang Ding (xinès simplificat: 黄鼎; xinès tradicional: 黃鼎; pinyin: Huáng Dǐng) fou un pintor i poeta xinès que va viure sota la dinastia Qing.
Va néixer vers l'any 1650 a Changshu. Província de Jiangsu i va morir el 1730. Va viatjar molt pel seu país fet que va deixar emprenta en la seva pintura. Va destacar com a pintor de paisatges. Va ser influït per la pintura Wang Yuanqi.

## Bibliografia

* Gao Xiang et Huang Ding. Une collection particulière. Any 2013. ISBN 9782809709513

## Enllaços externs

* http://www.china-on-site.com/pages/painter/1096.php Arxivat 2014-05-12 a Wayback Machine.
* http://www.contemporaryartdaily.com/2014/02/ascan-pinckernelle-at-gisela-capitain-2/2013_ap_397/
# Sundem

Sundem fou un estat tributari protegit a Maharashtra, un estat al centre oest de la República de l'Índia. Fou fundat el 1555.

## Llista de rages

* Sawai Basavalinga I Rajendra Udaiyar 1763 - 1843
* Sadashiva II Rajendra Udaiyar 1843
* Vira Rajendra Udaiyar 1843 - ?
* Sawai Basavalinga II Rajendra Udaiyar ?
* Sawai Vira Sadashiva Rajendra Udaiyar ?
* Basavalinga II Rajendra Udaiyar ? - 1935
* Desconegut 1935 - 1948?

## Referències

* Foto de la família reial
* Llista de governants