OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Washington Capitals

* No s'ha de confondre amb Washington Capitols.
Els Washington Capitals són un equip professional d'hoquei sobre gel de Washington DC. L'equip fou fundat el 1974 i juga a la National Hockey League a la Divisió Metropolitana de la Conferència Est.
Els Washington Capitals tenen la seva seu al Capital One Arena, que comparteixen amb els Washington Wizards de l'NBA, amb 18.000 espectadors en hoquei.
Els seus colors són el vermell, el blau i el blanc. L'equip juga amb jersei vermell i pantalons blaus a casa, a fora juga amb jersei blanc i pantalons blaus.

## Història

Els Washington Capitals foren fundats l'any 1974 i van ser, juntament amb els Kansas City Scouts, una de les dues franquícies d'expansió de l'NHL des de la temporada 1974-75. El propietari de l'equip en la seva primera època va ser Abe Pollin, que també posseïa els Washington Bullets de l'NBA i que va ordenar la construcció del pavelló Capital Centre per albergar els dos equips, mentre que el primer director general del club va ser Milt Schmidt. Els Capitals van comptar en els seus inicis amb un planter de pocs jugadors amb experiència a la lliga, i això va repercutir en el seu primer any de debut: amb un rècord de 8-67-5, els Capitals van realitzar una de les pitjors estrenes d'un equip a l'NHL.
La ratxa de mals resultats de l'equip va continuar el 1975-76, arribant a encadenar una ratxa de 25 partits sense una victòria. Després de diversos canvis de director general, entrenadors i jugadors, l'equip va començar a experimentar una lleugera renovació. No obstant això, i malgrat que l'equip va començar a notar una lleu millora, els Capitals no es classificarien a uns playoff durant tota la dècada de 1970 i inicis de la de 1980. Al llarg de la seva història han aconseguit guanyar 1 Copa Stanley (2017-18), 2 Campionats de Conferència (1997-98, 2017-18) i cinc Campionats de Divisió. La temporada 2009/10 va ser la millor de la seva història, ja que van aconseguir guanyar el Trofeu dels Presidents al millor equip de la lliga regular.

## Palmarès

* Copa Stanley (1): 2017-18
* Trofeu dels Presidents (1): 2009/10
* Campionats de Conferència (2): 1997-98, 2017-18
* Campionats de Divisió (5): 1988–89, 1999–00, 2000–01, 2007–08, 2008-09

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# José Cremades Seller

José Cremades Seller (Novelda, 21 de setembre de 1912 - 19 de desembre de 1973) va ser advocat, jutge suplent, regidor i Tinent d'Alcalde de Novelda, conseller de la Caixa d'Estalvis de Novelda, President de l'assemblea local de Creu Roja de Novelda i Cronista Oficial de Novelda.
La revista de festes de Novelda Betània va publicar més d'una vintena dels escrits de José Cremades, tant d'índole literària com de recerca i, juntament amb d'altres van formar el corpus del seu únic llibre publicat En el Recuerdo.
El seu llibre "José Cremades Seller. En el Recuerdo" va ser reeditat en 2018 per Edicions locals d'Augusto Beltrá. Aquesta segona edició, prologada per l'actual Cronista de Novelda Pau Herrero i Jover, duplica les pàgines de l'original i inclou una gran quantitat de fotografies de familiars i amics que mostren l'ambient íntim que va envoltar José Cremades.
El 1965 va ser nomenat Cronista Oficial de la ciutat de Novelda.

## Referències

* ↑ Cremades Seller, José. Augusto Beltrá. José Cremades Seller. En el recuerdo (en español). Novelda: Edicions locals, 2018. ISBN 978-84-947221-8-9.
* ↑ José., Cremades,. En el recuerdo. [Novelda [Alicante]: [Caja de Ahorros], [1973]. ISBN 8450055946.
* ↑ «Acte de presentació del llibre "José Cremades Seller. En el Recuerdo" al Casino de Novelda». Tele Novelda (cableworld media), 05-07-2018.
* ↑ «Acta de la sessió plenària de l'Excm. Ajuntament de Novelda del 10 de desembre de 1965 en què es nomena el Cronista de la ciutat (pàg. 3)» (en castellà), 10-12-1965.
# Rondalles mallorquines

Les rondalles mallorquines són les rondalles pròpies de l'illa de Mallorca, de tradició oral, que passaven de boca en boca i de pares a fills. Aparegueren en forma escrita a partir d'una sèrie de recopilacions recollides i literaturitzades a final del segle xix per Mossèn Antoni Maria Alcover i Sureda (sota el nom d'Aplec de rondalles mallorquines d'en Jordi des Racó) i l'Arxiduc Lluís Salvador (sota el nom de Rondalles de Mallorca).

## Les rondalles i altres contes populars

Les rondalles contenen elements comuns a altres contes populars d'Europa. Apareixen personatges que són equivalents a Blancaneu, La Ventafocs (Francineta), animals que parlen i personatges fantàstics com gegants, dimonis i dracs. D'altra banda, en molts casos els personatges formen part del patrimoni cultural, molt més tancat, de l'illa. En tots els casos els personatges són de Mallorca, viuen a Mallorca i les seves aventures transcorren, en general, a Mallorca.
A causa de llur antiguitat, molts dels arguments resulten cruels (i potser avui políticament incorrectes). També abunda l'humor escatològic, la qual cosa és sempre especialment divertit per al públic infantil. En algunes rondalles l'argument es pren d'obres literàries o de la dramatúrgia com El mercader de Venècia.
Les rondalles tenen, en definitiva, un to moralitzador, que pertany a l'època en què foren transcrites. Encara que tinguin a voltes, com s'ha dit abans, arguments cruels, exalcen virtuts com la simplicitat, l'honradesa i l'ajuda als altres.

## Referències

* ↑ Grimalt, Josep A. «Aplec de rondaies mallorquines d'en Jordi d'es Recó (1896...) - Obres a lletrA - La literatura catalana a internet». lletra.uoc.edu, 1978.
* ↑ Gelabert i Miró, M. Magdalena. «Les dones i el mal a l'Aplec de Rondalles Mallorquines d'Antoni M. Alcover». A: Sílvia Veà i Àngel Vergés (eds). La representació etnopoètica del mal. Institut d'Estudis Catalans. Societat Catalana de Llengua i Literatura. Grup d'Estudis Etnopoètics, 2022, p. 83-100. ISBN 978-84-9965-675-5. Arxivat 2023-10-29 a Wayback Machine.
* ↑ Gelabert i Miró, Maria Magdalena «Cinc rondalles mallorquines d’Antoni M. Alcover». Estudis de Literatura Oral Popular = Studies in Oral Folk Literature, 2, 31-12-2013, pàg. 247–254. Arxivat de l'original el 2023-10-29. ISSN: 2014-7996 [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ Sagrera Antic, Bàrbara «Esbós de classificació de les unitats fraseològiques localitzades a les Rondalles Mallorquines d'Antoni Maria Alcover». Els gèneres etnopoètics: competència i actuació, pàg. 133-137. Arxivat de l'original el 2023-11-22 [Consulta: 29 octubre 2023].
# Editorial (desambiguació)

«Editorial» té aquests significats:
* L'editorial (opinió), en masculí, és l'escrit del director d'un diari.
* L'editorial (empresa), en femení, és l'empresa que publica llibres.
# Eric Van Meir

Eric Van Meir (28 de febrer de 1968) és un exfutbolista belga. Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1994.

## Referències

* ↑ Fiche du joueur sur le site weltfussball.de
* ↑ «Sélections du joueur sur le site de l'URBSFA». Arxivat de l'original el 2011-05-25. [Consulta: 21 gener 2018].
# Kótorosl

El Kótorosl (en rus: Которосль) és un riu de Rússia, un afluent per la dreta del Volga. Passa per l'óblast de Iaroslavl. Té una llargària de 132 km i una conca de 5.500 km². El seu cabal mitjà és de 30 m³/s. Els afluents més importants del riu són el Pakhma (per l'esquerra) i el Lakhost (per la dreta). Les viles més importants per on passa el Kótorosl són Gavrílov-Iam i Iaroslavl.

## Controvèrsia sobre la font

El Kótorosl es forma de la fusió dels rius Ústie i Vioksa. Aquest darrer és la sortida del llac Nero, prop de Rostov. Aquesta divisió entre l'Ústie i el Kótorosl està vinculada a causes històriques. En temps antics el riu era navegable, i hi navegaven els varegs de camí a Sàrskoie Gorodisxe i Timeriovo.
L'etimologia de la paraula Kótorosl és desconeguda exactament. Cap al segle xx era conegut com a Kótorost. L'opció més probable és que derivi del verb eslau antic «котораться» ('discutir'), suposadament en relació amb la disputa sobre quin havia de ser considerat l'origen del riu. Una altra teoria aclareix l'origen del riu com a provinent de les llengües ugrofineses a causa dels méria, que habitaven aquella zona.
# Christian Fleischer

Christian Fleischer (1713 – 21 de març de 1768) va exercir càrrecs en l'administració naval de Dinamarca.
Era fill pòstum de Herman Reinhold Fleischer (1656–1712), però diversos dels seus oncles, incloent Baltzer Fleischer, tenien carreres notables a Noruega. Christian Fleischer era besoncle de Palle Rømer Fleischer. Aquesta família era originària d'Elbing, Prússia Oriental.
Va ser amic de Morten Thrane Brünnich, i una col·lecció d'ocells de Fleischer va servir a Brünnich d'ajuda per escriure la seva Ornithologia Borealis el 1764.

## Referències

* 1 2 Jantzen, A. «Fleischer, Christian». A: Bricka, Carl Frederik. Dansk biografisk lexikon (en danish). 5. Copenhagen: Gyldendalske Boghandels Forlag, 1891, p. 193–194 [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Fleischer». A: Henriksen, Petter. Store norske leksikon (en norwegian). Oslo: Kunnskapsforlaget, 2007 [Consulta: 18 setembre 2010].
# Eleccions municipals a Puig-reig

Les eleccions municipals a Puig-reig de 2011 van celebrar-se el 22 de maig de 2011 d'acord amb el que estabeix la Llei Orgànica del Règim Electoral General. La seva convocatòria va ser publicada en el BOE el 29 de març del mateix any.

## 2011

| Candidatura | Vots | %Vots | Regidors |
| Convergència i Unió (CiU) | 961 | 45,61 | 6 |
| Independents de Puig-reig - Entesa de Progrés Municipal (IP-EPM) | 515 | 24,44 | 3 |
| Independents - Acord Municipal (ERC-AM) | 293 | 13,91 | 1 |
| Partit dels Socialistes de Catalunya - Progrés Municipal (PSC-PM) | 159 | 7,55 | 1 |
| Partit Popular (PP) | 33 | 1,57 | - |
| vot en blanc | 146 | 6,93 | - |
| vot nul | 55 | 2,54 | - |
Regidors Electes en les Eleccions Municipals de 2011 :
| Nom dels regidors | Partit polític | Regidories |
| Antoni Clement i Guitart (Alcalde) | CIU (cap de llista) | Urbanisme, Governació i Noves Tecnologies |
| Maria Carme Rossell Noguera (Primera tinent d'alcalde) | CIU | Benestar Social, Cultura i Ensenyament. |
| Dídac Flores Flores (Segon tinent d'alcalde) | CIU | Serveis Urbans, Medi Ambient i Esports |
| Robert Molas Cardona¹ | CIU | Promoció Econòmica, Colònies i Nuclis Agregats. |
| Elisabet Serra Castañe | CIU | Joventut, Festes i Sanitat. |
| Ramon Ros Codina | CIU | Hisenda, Dipositari i Seguretat. |
| Pere Xavier del Río Olivera² | IP-EPM | - |
| Pere Picado Rodríguez | IP-EPM | - |
| Mercè Garcia Lizana | IP-EPM | - |
| Antoni Pérez Martos | ERC-AM (cap de llista) | - |
| Josefina Serrano Alsina$^3$ | PSC-PM | - |
1. En substitució d'Isabel Corominas Santaulària.
2. En substitució de Saturnino Domínguez Vinagre (cap de llista).
3. En substitució de Laura Parramona Ariño (cap de llista).

## Referències

* ↑ [http://resultados2011.mir.es/99MU/DMU0908917599_L1.htm?d=2508&e=0%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D Ministeri de l'Interior(castellà)]
* ↑ Ajuntament de Puig-reig
# Eleccions al Consell Insular de Mallorca de 2007

Les eleccions al Consell Insular de Mallorca de 2007 foren unes eleccions celebrades el 27 de maig de 2007 conjuntament amb les eleccions municipals espanyoles de 2007 i les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2007 per tal d'elegir als consellers del Consell Insular de Mallorca. Tenien dret de vot tots els ciutadans majors de 18 anys empadronats a Mallorca abans de l'1 de març de 2007, 554.697. Es tracten de les primeres eleccions al Consell Insular de Mallorca directes i amb llistes pròpies i diferenciades, ja que des del restabliment de la democràcia, la tria dels consellers insulars s'havia realitzat d'acord amb els resultats electorals de les eleccions autonòmiques a la circumscripció corresponent.

## Candidatures

Totes les candidatures van ser presentades a la Junta Electoral escaient i aprovades. A més, van ser publicades al Butlletí Oficial de les Illes Balears (BOIB).
| Candidatura | Cap de llista |
| Partido Balear (PB-M) | Miguel Ángel Estarás |
| Partit Popular (PP) | Rosa Estaràs |
| Clau de Mallorca (CLAU) | Pedro Duran Suasi |
| Bloc per Mallorca | Joana Mascaró |
| Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) | Francina Armengol |
| Coalició Treballadors per la Democràcia (TD) | Antonio Juan Julve |
| Agrupación Social Independiente (ASI) | Joaquín Rabasco |
| Unió Mallorquina (UM) | Maria Antònia Munar |
| Ciudadanos en Blanco (CenB) | Aquiles Balle |
| Partit Illenc de ses Illes Balears (PIIB) | Camen Valcaneras |
| Unión del Pueblo Balear (UPB) | David Gil de Paz |

## Resultats

El PP volia assolir la majoria absoluta per governar en solitari la institució, però es va quedar a un milenar de vots d'aconseguir-ho. Finalment, el PP va assolir 16 consellers, el PSOE va trimofar en aconseguir 11 consellers, dos més que quatre anys enrere, en detriment del Bloc, que només va aconseguir 3 consellers i Unió Mallorquina va aconseguir 3 consellers.
| Partit | Partit | Vots | % | Escons | +/– |
| | Partit Popular | 154.112 | 45,79 | 16 | = |
| | Partit Socialista Obrer Espanyol | 101.497 | 30,16 | 11 | 2 |
| | Bloc per Mallorca | 35.301 | 10,49 | 3 | 2 |
| | Unió Mallorquina | 33.357 | 9,91 | 3 | = |
| | Agrupación Social Independiente | 2.062 | 0,61 | 0 | = |
| | Coalició Treballadors per la Democràcia | 832 | 0,25 | 0 | = |
| | Ciudadanos en Blanco | 831 | 0,25 | 0 | Nou |
| | Partido Balear | 800 | 0,24 | 0 | Nou |
| | Unión del Pueblo Balear | 636 | 0,19 | 0 | Nou |
| | Clau de Mallorca | 589 | 0,18 | 0 | Nou |
| | Partit Illenc de ses Illes Balears | 370 | 0,11 | 0 | Nou |
| Total | Total | 330.387 | n/a | 33 | = |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 336.557 | n/a | | |
| Vots nuls | Vots nuls | 1.921 | 0,57 | | |
| Participació | Participació | 338.478 | 61,02 | | |
| Cens | Cens | 554.697 | | | |
| Font: Junta Electoral de les Illes Balears ||||||
Dia 25 de juny del mateix any, 29 dies després, PSOE, UM i Bloc arribaven a un acord pel qual la socialista Francina Armengol seria investida presidenta del Consell per als quatre anys següents.

## Referències

* ↑ Resultats anteriors del PSM i d'EUIB
* ↑ Resultats al web de la Junta Electoral de les Illes Balears PDF.
# Edward Garry

Edward Garry, també conegut com a Ted Garry, (Renton, 7 de març de 1885 - ?) fou un futbolista escocès dels anys 1900 i posteriorment entrenador.

## Trajectòria

Com a futbolista defensà els colors dels clubs Galston, Celtic, Ayr United cedit i Derby County. Durant els anys vint fou el primer entrenador del RCD Espanyol, al qual dirigí dues temporades.

## Referències

* ↑ «Garry, Edward». theCelticwiki.com. [Consulta: 20 gener 2010].
* ↑ «Patricio Caicedo, al que se homenajea el domingo, asciende a entrenador». Mundo Deportivo, 14-03-1929. [Consulta: 20 gener 2010].
# Elizabeth

«Elizabeth» té aquests significats:
* Elizabeth (anglès) Elisabet (pel·lícula) (català), pel·lícula de 1998 basada en els primers anys del regnat d'Elisabet I d'Anglaterra
* Elizabeth: l'edat d'or, pel·lícula històrica del 2007, seqüela del film Elisabet'
* Toponímia:
** Elizabeth (Colorado)
** Elizabeth (Illinois)
** Elizabeth (Indiana)
** Elizabeth (Louisiana)
** Elizabeth (Minnesota)
** Elizabeth (Nova Jersey)
** Elizabeth (Pennsilvània)
** Elizabeth (Virgínia de l'Oest)
** Cape Elizabeth, població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA)
** Elizabeth City, població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord
** Port Elizabeth, ciutat de la província del Cap Oriental a Sud-àfrica
** St. Elizabeth, població dels Estats Units a l'estat de Missouri
** West Elizabeth, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
# El Vilar (Sant Joan de les Abadesses)

El Vilar és un mas a mig camí dels nuclis de Sant Joan de les Abadesses i Ripoll inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

La masia està formada per tres edificis principals, tots enllaçats. Dos són destinats a habitatge i corrals a la planta baixa i consten de tres pisos amb els graners a l'últim pis. Els tres edificis són de planta rectangular on a l'extrem d'un s'obre una obertura en forma d'eixida. L'altre cos de dues plantes és destinat a estable i pallissa. Els teulats són tots a dues vessants. Les parts inferiors dels dos edificis més antics estan formades per unes voltes molt consistents. Dos dels edificis principals estan disposats perpendicularment al tercer, formant així una era de batre en forma de pati.

## Història

La masia és documentada ja al segle xiv, concretament a un capbreu de l'arxiu del monestir de Sant Joan de les Abadesses de l'any 1397. En aquest document la masia ve citada com a mas Vilario de la parròquia de Sant Joan i Pau. Al llarg de tots els segles posteriors al XIV i fins al XX, el mas Vilar es troba inscrit a quantitat de capbreus, fogatges, censos, etc., sempre amb el mateix nom. Al segle xviii, segons indica un gravat a la paret del mas, la casa fou engrandida o reformada. La data exacta és 1720.
A principis de segle XX s'hi construí una cabana de dues plantes.

## Referències

* 1 2 3 «Masia el Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# El meravellós món dels germans Grimm

El meravellós món dels germans Grimm (The Wonderful World of the Brothers Grimm) és una pel·lícula estatunidenca, produïda per la Metro-Goldwyn-Mayer, rodada en color i en Cinerama, dirigida per Henry Levin amb la col·laboració de George Pal i estrenada el 1962. Va ser premiada amb un Oscar. La pel·lícula, rodada en imatge real, també inclou escenes i elements d'animació stop-motion. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula està repartida en quatre parts, per una banda hi ha la història més o menys biogràfica dels germans Grimm i per l'altra tres dels seus contes: Les princeses ballarines, L'os cantor i El sabater i els follets. Els germans tenen l'encàrrec d'escriure la història de la familia d'un Duc, però en Wilhelm prefereix escoltar els contes de fades i altres històries fantàstiques que explica la gent de la zona.

## Repartiment

* Laurence Harvey: Wilhelm Grimm
* Karlheinz Böhm: Jacob Grimm
* Claire Bloom: Dorothea Grimm
* Walter Slezak: Stossel
* Barbara Eden: Greta Heinrich
* Oskar Homolka: Duc
* Martita Hunt: Anna Richter
* Ian Wolfe: Gruber
* Walter Rilla: Sacerdot
* Yvette Mimieux: Princesa
* Russ Tamblyn: Caçador
* Jim Backus: Rei
* Beulah Bondi: Gitana
* Terry-Thomas: Ludwig
* Buddy Hackett: Hans
* Otto Kruger: Rei
* Willy Reichert: Pintor
* Arnold Stang: Rumpelstiltskin

## Llocs de rodatge

La majoria de les escenes d'exterior van ser rodades a Baviera (Alemanya) o a l'oest de Baden-Württemberg molt proper, al llarg de la ruta romàntica: Dinkelsbühl, el Castell de Neuschwanstein, el Castell de Hohenschwangau, la ben conservada ciutat medieval de Rothenburg ob der Tauber o el castell de Weikersheim.

## Premis

La sastressa Mary Wills va rebre l'Oscar al millor vestuari el 1963. La pel·lícula va ser a més a més nominada en tres altres categories: Oscar a la millor direcció artística, Oscar a la millor banda sonora i Oscar a la millor fotografia.

## Referències

* ↑ El meravellós món dels germans Grimm
* ↑ «The Wonderful World of the Brothers Grimm». The New York Times.

## Bibliografia

* Jean-Paul Török, a Positif, num. 58, fébrer 1964, p. 59

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula. (anglès)
# Emmanuelle

Emmanuelle és una pel·lícula eròtica francesa de 1974 dirigida per Just Jaeckin i protagonitzada per l'actriu Sylvia Kristel. Està basada en el personatge principal (Emmanuelle) de la novel·la Emmanuelle d'Emmanuelle Arsan escrita el 1959. Aquesta pel·lícula ha fet que probablement Sylvia Kristel sigui l'actriu que més s'ha identificat amb el paper, malgrat la gran quantitat de seqüeles. Només les pel·lícules i els episodis produïts per ASP (Alain Siritzky Productions) són oficials i es basa en el personatge d'Arsan. El nom Emmanuelle (i les seves diverses permutacions d'ortografia) ha passat a convertir-se en sinònim de pel·lícula eròtica.
La primera pel·lícula d'Emmanuelle va ser la italiana Io, Emmanuelle, de 1969, que no va ser un èxit comercial. Cinc anys més tard va venir aquesta pel·lícula amb l'actriu neerlandesa Sylvia Kristel com a protagonista. Aquesta pel·lícula va superar els límits del que era acceptable en la pantalla en aquell moment, amb les seves escenes de sexe, així com escenes de violació, masturbació, i una escena en el Mile High Club, en qué es mostra una ballarina ficant-se un cigarret en la vagina. A diferència de moltes pel·lícules que van tractar d'evitar una qualificació X, la primera pel·lícula Emmanuelle va abraçar aquesta qualificació, i va esdevenir un enorme èxit internacional amb una audiència estimada fins a la data de més de 300 milions d'espectadors a tot el món. Ha estat doblada al català.

## Repartiment

* Sylvia Kristel com Emmanuelle
* Daniel Sarky com Jean
* Alain Cuny com Mario
* Marika Green com Bee
* Jeanne Colletin com Ariane
* Christine Boisson com Marie-Ange

## Referències

* ↑ esadir.cat. Emmanuelle. esadir.cat.
* ↑ «Emmanuelle». The New York Times.
# Enginyeria assistida per ordinador

Enginyeria assistida per ordinador (CAE, de l'anglès Computer Aided Engineering) és el conjunt de programes informàtics que permeten analitzar i simular els dissenys d'enginyeria realitzats amb l'ordinador, o creats d'una altra forma i introduïts a l'ordinador, per valorar les seves característiques, propietats, viabilitat i rendibilitat. La seva finalitat és optimitzar el seu desenvolupament i costos de fabricació i reduir al màxim les proves per obtenir el producte desitjat.
La majoria es presenten com mòduls o extensions d'aplicacions CAD, que incorporen:
* Anàlisi cinemàtica.
* Anàlisi d'elements finits (FEM, Finite Elements Method).
* Aplicacions de control numèric (CNC, Computered Numeric Control).
* Exportació de fitxers "STL" (Estereo-litografia) per màquines de prototipat ràpid.

## Vegeu també

* Tecnologies assistides per ordinador
* Fabricació integrada per ordinador (CIM)
* Disseny assistit per ordinador (CAD)
* Disseny arquitectònic assistit per ordinador (CAAD)
* Modelat d'informació de construcció (BIM)
# Yago Yao Alonso-Fueyo Sako

Yago Yao Alonso-Fueyo Sako (Abidjan, 19 d'agost de 1979) és un futbolista professional ivorià, nacionalitzat espanyol i equatoguineà. Ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Tot i que nascut a Costa d'Ivori, Yago ha desenvolupat tota la seua carrera a les competicions espanyoles. Es va formar a l'Sporting de Gijón, amb qui debutaria al primer equip la temporada 98/99, i es faria un lloc a l'equip asturià a l'any següent. La seua progressió possibilita que el Celta de Vigo el faça debutar a la màxima categoria la temporada 00/01, en la qual hi apareix 20 partits.
Però, la següent temporada al Celta només hi disputa 10, xifra que es redueix als 7 que hi prendria part amb el Recreativo de Huelva la temporada 02/03. Aquesta darrera campanya la finalitzaria al Reial Oviedo. L'estiu del 2003 retorna a l'Sporting de Gijón, on recupera la titularitat, amb 37 partits disputats. De nou al Celta a l'any següent, no compta per als gallecs: en les tres següents campanyes, en suma només tretze partits. Posteriorment juga al Cadis CF i al Llevant UE, ambdós a Segona Divisió.

## Selecció

Yago ha estat internacional amb la selecció de futbol de Guinea Equatorial.

## Referències

* ↑ «Yago defensa del Celta: "Me gustaría volver a Asturias"» (en castellà). La Voz de Asturias, 29-01-2007 [Consulta: 7 febrer 2013]. Arxivat 12 d'abril 2013 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-04-12. [Consulta: 22 agost 2019].
* ↑ «El levantinista Yago es nieto de un director del diario Levante» (en castellà). Levante-EMV, 11-08-2008 [Consulta: 7 febrer 2013].
* ↑ Yago Yao Alonso-Fueyo Sako a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Yago Yao Alonso-Fueyo Sako a BDFutbol

## Enllaços externs

* Perfil del jugador
# Josep Sol

Josep Sol és el nom dels següents personatges:
* Josep Sol i Padrís (Barcelona, 1816-1855), advocat, industrial, periodista i polític
* Josep Sol Rodríguez (Santa Coloma de Gramenet, 1909-1982), escriptor