OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Saya Zamurai

Saya-Zamurai (さや侍, Scabbard Samurai) és una pel·lícula japonesa de 2010 dirigida i escrita per Hitoshi Matsumoto. Aquesta pel·lícula es va exhibir al 64è Festival Internacional de Cinema de Locarno, on va guanyar el premi al millor actor.

## Trama

En un bosc del Japó feudal, un home a qui han posat preu al seu cap i una nena estan fugint. Ell és Kanjuro Nomi, un samurai que porta una funda buida perquè ha perdut la seva espasa i amb ella el seu honor, mentre que ella és la seva filla Tae. Sobreviu a diversos intents d'assassinat per part dels caça-recompenses, és capturat per un clan rival i condemnat als trenta dies. Aquesta pràctica ha sorgit perquè el petit príncep hereu no ha rigut des que la seva mare va morir en l'epidèmia que també s'ha endut la dona de Nomi. Els criminals condemnats tenen 30 dies per guanyar la seva llibertat si poden divertir el nen. Si no, són executats, que per a un samurai com Nomi és per seppuku.
Nomi idea diverses acrobàcies que no diverteixen a ningú i, a mesura que passen els dies, la seva filla i els seus guàrdies intenten millorar les seves actuacions. Té la idea de permetre que el públic entri al palau per animar-lo, i també es cola a l'habitació del petit príncep deprimit per intentar guanyar-se la seva simpatia. Però els esforços de Nomi no són divertits, i amb cada fracàs perd més dignitat. El noble guerrer es redueix a un pallasso trist que, tot i que tothom vol que tingui èxit, aconsegueix decebre'ls cada cop. Després de 30 dies inútils, ha de realitzar el ritual públic de destripat.
De camí cap a l'execució, fa lliscar una nota a un monjo suposadament cec. Aquest home segueix la Tae mentre vaga desconsolada pel país i li llegeix. En el seu darrer testament, Nomi desafia la mort i l'exhorta a abraçar la vida en un món que continuarà.

## Repartiment

* Kanjuro Nomi: Takaaki Nomi
* Tae: Sea Kumada
* Lord: Jun Kunimura
* Lord's aide: Masato Ibu
* Koranosuke: Itsuji Itao
* Heikichi: Tokio Emoto
* O'Ryu, musician assassin: Ryo
* Gori-Gori, chiropractor assassin: Zennosuke Fukkin
* Pakyun, two-pistols assassin: Rolly
* Monk: Kazuo Takehara

## Referències

* ↑ Corliss, Richard «New York Asian Film Festival: A Scalding Wind from the East». Time. TIME.com, 06-07-2012 [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ Neil Young. «Scabbard Samurai: Film Review». The Hollywood Reporter, 14-08-2011. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «Recensie: Scabbard Samurai» (en dutch). Telegraaf.nl, 16-01-2013. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «"Scabbard Samurai" – 2012 NYAFF & Japan Cuts Review=». Meniscus Magazine, 14-07-2012. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ Sala, Joan. «Crónica Sitges 2011: Hazme reír samurái» (en spanish). el blog de filmin, 07-10-2011. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «14ème Festival du Film Asiatique de Deauville – Il était une fois l'Asie» (en francès). Discordance, 13-03-2012. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «Piazza Grande giapponese: "ottimo!"» (en italian). TicinoLibero, 13-08-2011. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «松本人志第三导演作曝剧照 国村隼扮古代大名» (en chinese). Mtime时光网, 10-03-2011. [Consulta: 26 abril 2015].

## Enllaços externs

* Saya Zamurai - Lloc web oficial (japonès)
* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# San Vicente de la Cabeza

San Vicente de la Cabeza és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 738 | 675 | 588 | 559 |
# San Vitero

San Vitero és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 814 | 798 | 708 | 669 |
# Scomberoides tol

Scomberoides tol és una espècie de peix de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica) fins al Japó, Austràlia i Fidji.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Seiichiro Maki

Seiichiro Maki (Ogawa, Districte de Shimomashiki (avui en dia dins de la ciutat d'Uki), Prefectura de Kumamoto, Japó, 7 d'agost de 1980) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Seiichiro Maki va disputar 38 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Santclimenç (Guixers)

Santclimenç és una masia situada al municipi de Guixers, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Guixers». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya p. 423, 2003. Arxivat de l'original el 2023-12-19. [Consulta: 19 desembre 2023].
# Serena (Pokémon)

Serena (セレナ) és un personatge de ficció de la franquícia de mitjans Pokémon. Va aparèixer per primera vegada com a protagonista als videojocs Pokémon X i Y. Més tard aquest personatge va aparèixer en diverses altres publicacions de Pokémon com l'anime i el manga.

## Perfil

Els personatges van ser dissenyats per Ken Sugimori i Atsuko Nishida. L'actor de veu per al japonès és Mayuki Makiguchi i per a l'anglès per Haven Paschall.
A l'anime, Serena va aparèixer per primera vegada a la 17a temporada. Es converteix en el company de viatge d'Ash Ketchum a la regió de Kalos. Va seguir una carrera com a intèrpret de Pokémon amb l'esperança d'aconseguir el títol de reina de Kalos.
Serena també apareix al manga Pokémon Adventures amb el nom de Y o Yvonne Gabena. També apareix als videojocs Pokémon Masters EX i Super Smash Bros.

## Referències

* ↑ «ONM Blog: Trailer of the week: Pokemon X and Y». Official Nintendo Magazine. 2013-05-19. Arxivat de l'original el 2013-06-09.
* ↑ Carvajal, Rocio. «"Pokémon": se confirma el regreso de Serena a la exitosa franquicia». Aweita (Anime, Manga y Comics), 07-04-2022. [Consulta: 10 setembre 2022].
* ↑ «Pokémon Star Haven Paschall Discusses Serena's Departure and the Kiss Scene». Arxivat de l'original el 2021-01-23. [Consulta: 19 octubre 2017].
* ↑ «Kalos, Where Dreams and Adventures Begin». The Pokémon Company, 08-05-2021. [Consulta: 10 setembre 2022].
* ↑ «Serena Pokémon (Anime)». Elite CafeMedia Tech, 23-06-2022. [Consulta: 10 setembre 2022].
* ↑ Kwok, Derik. «Pokémon Masters: Is it Worth Rolling for Serena & Fennekin?». The Digital Crowns, 30-06-2020. [Consulta: 31 agost 2022].
* ↑ Bozzi, Alex. «Super Smash Bros Ultimate: guida ad arene e scenari (parte 9)». tuttoteK, 30-08-2022. [Consulta: 31 agost 2022].
# Sergio Ripoll López

Sergio Ripoll López (Madrid, 15 de juliol de 1957) és un prehistoriador espanyol. És doctor en Prehistòria per la UNED des de 1988, així com professor titular d'aquesta branca de la ciència des de l'any 1989, sobre la qual ha realitzat importants treballs de camp i publicacions sobre el Paleolític Superior, com ara els relatius a la cova d'Ambrosio (Almeria), pintures rupestres de Domingo García (Segòvia), la Penya de Estebanvela (Segòvia), Cueva del Moro (Cadis), la cova Fuente del Trucho (Osca), i el Tossal de la Roca, (Alacant).
Ha dirigit diverses tesis doctorals, ha estat en tribunals d'oposició i és docent a la Universitat Nacional d'Educació a Distància (UNED) en l'assignatura de Prehistòria.
És fill del prehistoriador Eduard Ripoll i Perelló.

## Referències

* ↑ «Ripoll López, Sergio». Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, 14-02-2011. Arxivat de l'original el 2019-01-04. [Consulta: 3 gener 2019].
* 1 2 Martínez, Lázaro «20.000 años de historia en la cueva de Ambrosio» (en castellà). Diario de Almería, 14-08-2014.
* ↑ «Sergio Ripoll López» (en castellà). UNED.
* 1 2 Ripoll López, Sergio; Muñoz Ibáñez, Francisco Javier. Economía, sociedad e ideología de los cazadores-recolectores (en castellà). 1. UNED, octubre de 2002. ISBN 9788436247718.
* ↑ Fullola, Josep Maria «Eduardo Ripoll Perelló, último eslabón de una generación» (en castellà). El País, 24-04-2006.

## Enllaços externs

* «Patrimonio Inmueble de Andalucía: Cueva Ambrosio» (en castellà). Instituto Andaluz del Patrimonio Histórico.
# Sergio Roberto Livingstone

Sergio Roberto Livingstone Pohlhammer (26 de març de 1920 - 11 de setembre de 2012) fou un futbolista xilè que va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ Sergio Roberto Livingstone Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Serralada Cantàbrica

La serralada Cantàbrica (en castellà, cordillera Cantábrica) és un sistema muntanyenc del nord d'Espanya que discorre paral·lel al Mar Cantàbric. Té una longitud de 480 quilòmetres des de la depressió basca fins al Massís Galaico-Lleonès, passant pels Pics d'Europa. La serralada se situa en les comunitats autònomes de País Basc, Cantàbria, Principat d'Astúries i Castella i Lleó i representa el límit pel sud de l'anomenada Espanya humida o verda. Mentre que en el seu vessant sud i des de l'altiplà tot just existeix desnivell, en el vessant nord el desnivell és bastant acusat per la proximitat al mar, cosa que fa que els rius, de caràcter torrencial, salvin el pendent encaixats en valls en forma de V de vessants pronunciats. Els seus cims sobrepassen els 2.000 metres en els trams més acusats d'Astúries, el nord de Lleó i Palència i en la zona oriental de Cantàbria. Els vents dominants, d'origen oceànic, xoquen amb la serralada, ascendint i condensant-se com a resultat del refredament. A causa de l'efecte Foehn, es produïxen abundants precipitacions al vessant nord cantàbric i quan els vents descendeixen cap al vessant meridional són ja secs, originant un clima més àrid.
La seva última morfologia va ser generada en la orogenia alpina modelada sobre material sedimentari del Mesozoic, principalment. Així mateix, la serralada està esquitxada d'una àmplia morfologia d'antic glaciarisme i formes de modelatge càrstic.
La serralada Cantàbrica està dominada per boscos planocaducifolis constituïts principalment per faigs (Fagus sylvatica) situats a l'ombra i roures (Quercus robur, Quercus petraea i Quercus pyrenaica) a la solana. Destaca també la gairebé total absència de boscos naturals de coníferes, tant en l'estatge montà com estatge subalpí. En altituds superiors als 1.800 m la vegetació dominant són els bedolls, el matollar rastrer i les herbàcies, predominant les pastures de gramínies d'especial importància per al bestiar.
La muntanya més alta d'aquest sistema muntanyenc és Torrecerredo, amb una altitud de 2.648 m i la cavitat més profunda és el sistema cavernari del Trave, el segon major avenc de l'estat espanyol.
La serralada Cantàbrica es divideix en:
* El massís astur-lleonès. S'estén pel contrafort occidental. De materials paleozoics plegats i amb fosses tectòniques d'orientació est a oest.
* Les Muntanyes de Cantàbria. De calcàries i margues mesozoiques. Destaquen els Picos d'Europa amb un relleu càrstic.
* Els Monts Bascos. En l'extrem oriental. De materials molt plegats d'època mesozoica, on l'erosió ha incidit significativament.

## Vegeu també

* Cornisa Cantàbrica
* Parc Natural de Collados del Asón.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor mundial - Oficina d'Onomàstica - Secció Filològica - Institut d'Estudis Catalans». [Consulta: 8 maig 2024].

## Enllaços externs

* «Serralada Cantàbrica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Scunthorpe United Football Club

L'Scunthorpe United Football Club és un club de futbol anglès de la ciutat de Scunthorpe, Lincolnshire.

## Història

El club fou fundat l'any 1899. El 1910 es fusionà amb el rival local Lindsey United esdevenint Scunthorpe & Lindsey United, i el 1912 esdevingué professional i ingressà a la Midland Football League. Guanyà el campionat les temporades 1926-27 i 1938-39. L'any 1950 fou acceptat el seu ingrés a la Football League. L'any 1958 aconseguí ascendir a la Division Two, on hi romangué fins al 1964. Les següents dècades compaginà la Tercera i Quarta categories angleses. L'any 2007 guanyà la League One i ascendí a Championship (segona categoria) quasi quatre dècades després.
Els seus colors són el grana i el blau. Juga a l'estadi Glanford Park des del 1988, jugant anteriorment a l'Old Show Ground.

## Trajectòria

* 1950-1958: Tercera categoria
* 1958-1964: Segona categoria
* 1964-1968: Tercera categoria
* 1968-1972: Quarta categoria
* 1972-1973: Tercera categoria
* 1973-1983: Quarta categoria
* 1983-1984: Tercera categoria
* 1984-1999: Quarta categoria
* 1999-2000: Tercera categoria
* 2000-2005: Quarta categoria
* 2005-2007: Tercera categoria
* 2007-2008: Segona categoria
* 2008-2009: Tercera categoria
* 2009-2011: Segona categoria
* 2011-2013: Tercera categoria
* 2013-present: Quarta categoria

## Palmarès

* Tercera divisió anglesa Nord:
** 1957-58
* Tercera divisió anglesa:
** 2006-07

## Referències

* 1 2 3 4 «Highs & Lows». Scunthorpe United - Official Website, 25-06-2007. Arxivat de l'original el 24 de febrer 2008. [Consulta: 25 febrer 2008].
* ↑ «SCUNTHORPE & LINDSEY UNITED». Football Club History Database. [Consulta: 4 maig 2010].
* ↑ «Club | History | History | HISTORICAL LANDMARKS». Scunthorpe United. [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «Club | History | History | CLUB HONOURS». Scunthorpe United. [Consulta: 27 maig 2012].
* ↑ «Scunthorpe United - Historical Football Kits». Historicalkits.co.uk. [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «Glanford Park, Scunthorpe United FC». Football Ground Guide, 30-01-1954. [Consulta: 26 maig 2012].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club
* Scunthorpe United a answers-to-questions.info
# Sent Maurici de la Sostrana

Sent Maurici (en francès Saint-Maurice-la-Souterraine) és un municipi de la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.183 | 1.246 | 1.136 | 1.117 | 1.082 | 1.089 | 1.183 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gilbert Tixier | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sentit físic

El sentit d'una línia, trajectòria, moviment, direcció o d'un vector és el que defineix l'inici i el final d'aquests. Per exemple, d'un moviment circular, podem dir que gira en el sentit de les agulles del rellotge (sentit horari) o en el contrari (sentit antihorari). O un tren que enllaci Barcelona amb Mataró pot anar cap a Mataró, en sentit a Mataró, o cap a Barcelona, en sentit a Barcelona. Noteu que el sentit, d'un lloc a l'altre, no implica necessàriament que la trajectòria es faci complerta: per exemple, es pot agafar un tren Barcelona-Mataró, en sentit Mataró, però aturar-se a Badalona.
En matemàtiques, ciències, tecnologia i enginyeria el sentit sovint s'aplica a eixos de coordenades i a vectors, és a dir, tot el que tingui "fletxes", sent el sentit el que indica la punta de la fletxa. Se sol considerar que la fletxa apunta el sentit "normal", cap "endavant", indicant cap a on es vol anar o es tendeix a anar, mentre que l'altra extrem del vector o "fletxa", el que no té "punta", indica cap a on està l'origen o inici.
Per això, formalment, en matemàtiques, ciències i tecnologia se sol considerar, per conveni, que anar seguint la fletxa, cap a la punta, és "sentit positiu" mentre que anar-hi en contra seria "sentit negatiu". El signe positiu (+) o negatiu (-) en les direccions es representa amb la forma de fletxa de la punta d'un vector.
Cal no confondre sentit amb direcció, ja que les direccions assenyalen una trajectòria i contenen ambdós sentits.

## Vegeu també

* Orientació (geometria)

## Referències

* ↑ «Sentit físic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ ¿Es lo mismo dirección que sentido? (I), per Carlos Roque Sánchez
Viccionari
# Sentit (desambiguació)

«Sentit» té aquests significats:
* Sentit (biologia molecular)
* Sentit (percepció)
* Sentit (matemàtic)
* Sentit filosòfic, espiritual o transcendència
* En lingüística i literatura el sentit o subtext és la intencionalitat amb què es diu una oració o discurs; és allò que es «vol dir». En canvi el significat és el text que es diu literalment. P.ex.: Que ve el professor! significa 've el professor'; en canvi el sentit pot ser: "que tothom es posi al seu lloc". S'usa especialment en lingüística pragmatical i lingüística del text.
# Sent Eirieg de Valièra

Sent Iries la Montanha (en francès Saint-Yrieix-la-Montagne) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 233 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Plateau de Gentioux.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 246 | 327 | 324 | 303 | 283 | 233 | 230 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Maurice Magoutier | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sertãozinho Hóquei Clube

El Sertãozinho Hóquei Clube és un club d'hoquei patins de la ciutat de Sertãozinho (Brasil), el qual disputa la Lliga brasilera d'hoquei patins masculina, competició de la qual n'és l'equip amb més títols. Fou fundat l'any 1980.

## Palmarès

* 1 Copa Intercontinental: 1986
* 3 Copa Sud-americana: 1982, 1985 i 1991
* 19 Lliga brasilera: 1985, 1986, 1987, 1989, 1990, 1991, 1992, 1995, 1996, 1999, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009 i 2012.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-12-05 a Wayback Machine.
* Sertãozinho.com Arxivat 2008-11-20 a Wayback Machine.
# Seruantztian

Els Seruantztian o Sruantzit van ser una família de nakharark d'Armènia sorgida probablement com a branca menor d'un altra dinastia cap al el segle iv. Governaven una regió coneguda també com a Seruantztian.
Khurs i Garegin Seruantztian van participar en la rebel·lió nacional de l'any 451, coneguda com a Revolta d'Ankl, quan Vardan I Mamikonian es va aixecar contra el rei persa Yezdegerd II. Després d'això no tornen a ser esmentats.

## Referències

* ↑ Adontz, Nicolas. Armenia in the period of Justinian : the political conditions based on the Naxarar system. Lisboa: Calouste Gulbenkian Foundation, 1970, p. 328.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1947 (reimpr. 1973, 1984, 1995, 2008), 644 pàgs
* Cyril Toumanoff, "Introduction to Christian caucasian history vol II: States and Dynasties of the Formative Period". A: Traditio, Vol. 17 (1961) Publicat per Fordham University .
# Sidney S. Culbert

Sidney Spence Culbert (Miles City, Montana, 1913 − 28 d'octubre de 2003) va ser un lingüista, psicòleg i esperantista. La família de Culbert es traslladà a Tacoma, Washington l'any 1923 i van viure a Tacoma i Seattle la major part de la seva vida.
Va fer la recerca del nombre de parlants de diversos idiomes de tot el món (per mostra estratificada) i va contribuir a la secció del World Almanac sobre "Els principals idiomes del món" (Principal Languages of the World). Va ser Professor Associat de Psicologia a la Universitat de Washington (Seattle). També va fer estudis sobre la percepció, contribucions que van influir en el disseny dels instruments de la carlinga del Boeing 707. Va treballar en el camp de la psicolingüística del llenguatge.

## Fonts

* Research and Methods for Esperanto speakers
* Longer obituary article on Sidney and his wife Ruth
# Simple Network Management Protocol

El Protocol simple d'administració de xarxa o SNMP (Simple Network Management Protocol) és un protocol de la capa d'aplicació que facilita l'intercanvi d'informació d'administració entre dispositius de xarxa. Forma part del conjunt de protocols TCP/IP. SNMP permet als administradors supervisar el funcionament de la xarxa, cercar i resoldre els seus problemes, i planificar el seu creixement.
Les versions de SNMP més utilitzades són dues: SNMP versió 1 (SNMPv1) i SNMP versió 2 (SNMPv2). Les dues versions tenen característiques en comú, però SNMPv2 ofereix millores com, per exemple, operacions addicionals.
SNMP disposa d'una última versió (SNMPv3) que ofereix canvis significatius en relació als seus predecessors, sobretot en aspectes de seguretat. Tot i això, no ha estat gaire acceptat per la indústria.
# Sistema reticuloendotelial

El 1913, Aschoff i Landau individualitzaren un sistema cel·lular, diferenciant-lo funcionalment del teixit mesenquimatós difús, que anomenaren sistema reticuloendotelial.
Les cèl·lules del sistema reticuloendotelial tenen la capacitat d'acumular, en forma de grànuls, els colorants àcids (activitat granulopoètica). En conseqüència, en quedarien excloses les cèl·lules endotelials dels vasos sanguinis i limfàtics, així com els fibroblastes, puix que la seva activitat granulopoètica és feble. El sistema retículoendotelial, concebut a la manera d'Aschoff, estaria constituït per:
* Les cèl·lules reticulars de la polpa esplènica, del retícul ganglionar i del teixit limfàtic en general
* Les cèl·lules reticuloendotelials dels sins limfàtics dels ganglis, dels sins sanguinis de la melsa i dels capil·lars del fetge, moll de l'os, escorça suprarenal i hipòfisi
* Els histiòcits (elements mòbils del teixit conjuntiu), els espleòcits i els histiòcits hemàtics
A aquests grups cel·lulars s'hi han afegit posteriorment les cèl·lules del reticle del timus i del pàncrees, algunes cèl·lules perivasculars del testicle, elements cel·lulars del reticle adventici del sistema nerviós i de la mesoglia.
Finalment, Volterra va negar l'existència de límits al sistema retículoendotelial, concebint-lo com un sistema estès per tot l'organisme i que comprèn, a més de les cèl·lules citades, les cèl·lules acoblades al retícul perivascular dels vasos i les cèl·lules indiferenciades del teixit conjuntiu lax (hemohistioblastes o clasmatòcits). Va anomenar sistema reticulohistiocitari a aquest conjunt d'elements cel·lulars.

## Bibliografia

* RUIZ, Argüelles, G J. Actualización en Leucemias. Editorial Panamericana. 1 ed. 1996.
* SANS Sabrafén J i cols. Hematología clínica. 3 ed. 1994.
* VERMYLEN, J y Verstraete, M Hemostasia. 1 ed. 1981.
* WILLIAMS, William J. Et al. Hematología. 4ª ed. Saint Louis: Mc Graw Hill, 1999.
* WINTROBE, Maxwell M. Et al. Hematología Clínica. 9ª ed. Philadelphia, 1981.
# Sistema sinòdic

En astrodinàmica, un sistema sinòdic o sistema corrotacional és un sistema de referència en rotació que té el seu origen en el baricentre de dos cossos i que té per eix x la línia recta que connecta les dues masses (μ$_1$ i μ₂). El sistema és corrotacional amb les dues masses, de manera que aquestes romanen estacionàries i localitzades en les coordenades (−μ₂, 0) i (+μ$_1$, 0).
Els sistemes sinòdics s'utilitzen en el càlcul de la integral de Jacobi en el problema dels tres cossos d'Euler.
# Sessió conjunta

Una sessió conjunta, convenció conjunta o reunió conjunta és la reunió de dos grups que sovint exerceixen llurs funcions per separat, en una sessió única o extraordinària amb un propòsit específic. En la majoria dels casos, es refereix a la reunió de les dues cambres d'un parlament o congrés bicameral, com per exemple un Senat i la Cambra dels Diputats.
# Shalini Yadav

Shalini Yadav (Chhatarpur, 2001) és una nena índia que va ser expulsada de l'escola el 2012 per una greu malaltia de la pell que la seva família no té mitjans per tractar. La seva pell es desprèn en forma d'escames cada 45 dies. Segons els metges consultats, la malaltia que té és eritrodèrmia o ictosis laminar. El 2017 es va posar en marxa una companya de crowfunding perquè la nena rebi tractament.

## Referències

* ↑ Diebelius, Giorgia «Teenager who has to shed her own skin thrown out of school because classmates are scared of her». Metro, 28-01-2017 [Consulta: 28 febrer 2017].
* ↑ Rego, Paco «Operación: Salvar a Shalini, la 'niña serpiente'». El Mundo, 28-02-2017 [Consulta: 28 febrer 2017].