OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cyphocharax nigripinnis

Cyphocharax nigripinnis és una espècie de peix de la família dels curimàtids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones al Brasil.

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1906. Further knowledge of some heterognathus fishes. Part I. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 58. 293-351.
* ↑ Vari, R. P. 1992. Systematics of the neotropical Characiform genus Cyphocharax Fowler (Pisces, Ostariophysi). Smithson. Contrib. Zool. Núm. 529: i-iv + 1-137.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* Vari, R. P. 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Vari, R. P. 1988: The Curimatidae, a lowland neotropical fish family (Pisces: Characiformes); distribution, endemism, and phylogenetic biogeography. Proceedings of a workshop on Neotropical distribution patterns. 343-377.
* Vari, R. P. 1989: A phylogenetic study of the neotropical characiform family Curimatidae (Pisces: Ostariophysi). Smithsonian Contributions to Zoology No. 471: i-iv + 1-71.
* Vari, R. P. 1992: Systematics of the neotropical characiform genus Curimatella Eigenmann and Eigenmann (Pisces, Ostariophysi), with summary comments on the Curimatidae. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 533: i-iii + 1-48.
* Venere, P.C. i P.M. Galetti, 1989. Chromosome evolution and phylogenetic relationships of some neotropical Characiformes of the family Curimatidae. Brasil. J. Genet. 12:17-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Jean Antoine Théodore de Gudin

Jean Antoine Théodore de Gudin (París, 15 d'agost de 1802 – Boulogne-sur-Seine, 11 d'abril de 1880) fou un pintor francès del segle xix, nascut a París. Sobretot pintava escenes navals, i va ser deixeble de Girodet-Trioson. Gudin esdevingué un dels primers pintors de la Marina francesa, a la cort de Lluís Felip d'Orleans i de Napoleó III.

## Referències

* ↑ Denison, p. 183

## Bibliografia

* Cyclopedia De Pintors i Pintures per John Denison Champlin, Charles Callahan Perkins 1887

## Enllaços externs

* Jean Antoine Théodore Gudin en Artnet
# Aldeia da Mata

Aldeia da Mata és una freguesia portuguesa del municipi de Crato, a la regió de l'Alentejo, amb 37,28 km² d'àrea i 374 habitants (en el cens del 2011). La densitat demogràfica n'és de 10 hab/km². Se situa a 8 km de distància de Crato. Té per patró Sâo Martinho. La freguesia de Monte da Pedra li fou annexada al 1881.

## Població

Població d'Aldeia da Mata :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 530 | 655 | 1 210 | 1 295 | 1 176 | 1 263 | 1 220 | 1 284 | 1 370 | 1 172 | 849 | 737 | 570 | 482 | 374 |

## Patrimoni

* Dolmen d'Aldeia da Mata o Tapadão 1.

## Referències

* ↑ «Paróquia de Aldeia da Mata». Arquivo Distrital de Portalegre. [Consulta: 20 novembre 2013].
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes.

## Enllaços externs

* JF Aldeia da Mata.
* CM Crato.
# (162173) Ryugu

(162173) Ryugu és un asteroide de grup d'asteroides Apol·lo. Va ser visitat per la sonda japonesa Hayabusa2 l'estiu de 2018.

## Descobriment i nom

Va ser descobert el 10 de maig de 1999 per l'equip del Lincoln Near-Earth Asteroid Research i se li va donar la designació provisional de 1999 JU₃.

### Nom

L'asteroide va ser oficialment batejat Ryugu el 5 d'octubre de 2015. El nom fa referència al Ryūgū-jō, el palau submarí del rei del mar a la mitologia japonesa. A la llegenda, el pescador Urashima Tarō viatja al palau a l'esquena d'una tortuga i retorna amb una misteriosa caixa. Aquesta llegenda és similar al que farà la sonda Hayabusa2 retornant mostres d'aquest asteroide.

## Característiques

El 2012 es va estudiar l'asteroide amb diversos observatoris i es van reanalitzar observacions prèvies. Es va concloure que l'asteroide és «quasi esfèric», cosa que dificulta altres conclusions, tot i que es creu que té una rotació retrògrada, un diàmetre de 850 o 880 metres i una albedo entre 0.044 i 0.050. Es va estimar que la mida de la pols a superfície és d'entre 1 i 10 mm.
Imatges preses a una distància de 700 km es van distribuir el 14 de juny de 2018. Es va poder confirmar una forma de tipus diamant i la rotació retrògrada.

## Enllaços externs

* APOD. «Hayabusa2 Ascends from Asteroid Ryugu» (en anglès). [Consulta: 2 novembre 2018].

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Chamberlin, Alan. «JPL Small-Body Database Browser» (en anglès). [Consulta: 19 juny 2018].
* 1 2 «JAXA | Name Selection of Asteroid 1999 JU3 Target of the Asteroid Explorer «Hayabusa2»» (en anglès). JAXA | Japan Aerospace Exploration Agency.
* ↑ Müller, T. G.; Ďurech, J.; Ishiguro, M.; Mueller, M.; Krühler, T. «Hayabusa-2 mission target asteroid 162173 Ryugu (1999 JU3): Searching for the object’s spin-axis orientation» (en anglès). Astronomy & Astrophysics, 599, 01-03-2017, pàg. A103. DOI: 10.1051/0004-6361/201629134. ISSN: 0004-6361.
* ↑ «2018/06/15 What's new?» (en japonès). JAXA hayabusa2 project.
# Comtat de Bibb (Alabama)

El comtat de Bibb és un comtat dels Estats Units a Alabama. El comtat és a la zona dels Apalatxes. Segons el cens del 2020, la població era de 22,293 persones. La seu del comtat és Centreville. El comtat es diu així en honor de William W. Bibb (1781-1820), governador del Territori d'Alabama (1817-1819) i primer governador d'Alabama (1819-1820). És un Dry Country, un "comtat sec", on només es pot vendre alcohol en circumstàncies molt limitades.

## Referències

* ↑ «Cens EUA 2020». Decennial Census of Population and Housing by Decades. [Consulta: 6 febrer 2022].
* ↑ «QuickFacts: Baldwin County, Alabama; Population, Census, 2020 & 2010». United States Census Bureau.
* ↑ «LocalAlcoholLaws.com». [Consulta: 16 febrer 2022].
# Consonant sorda

En fonètica articulatòria, una consonant sorda és una consonant articulada sense la vibració de les cordes oposant-se al so, al contrari d'una consonant sonora. La sonoritat és un dels paràmetres usats en fonètica per a descriure un fonema, juntament amb el punt d'articulació i el mode d'articulació.

## Tipus

* Consonant ejectiva
* Fricativa alveolar sorda
* Fricativa dental sorda
* Fricativa faríngia sorda
* Fricativa postalveolar sorda
* Fricativa velar sorda
* Oclusiva alveolar sorda
* Oclusiva bilabial sorda
* Oclusiva palatal sorda
* Oclusiva retroflexa sorda
* Oclusiva velar sorda
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Comtat de Västmanland

El Comtat de Västmanland o Västmanlands län, és un comtat o län al centre de Suècia. Fa frontera amb els comtats de Södermanland, Örebro, Dalarna i Uppsala. El comtat també aplega part dels marges del llac de Mälaren.

## Municipis

El llac de la dreta és el Mälaren; el llac de l'esquerra és el Hjälmaren.
* Arboga
* Fagersta
* Hallstahammar
* Heby
* Kungsör
* Municipi de Köping
* Norberg
* Sala
* Skinnskatteberg
* Surahammar
* Västerås

## Enllaços externs

* Oficina Administrativa del comtat de Västmanland
* Consell del Comtat de Västmanland Arxivat 2003-02-20 a Wayback Machine.
# Consuelo Varela Bueno

Consuelo Varela Bueno (Granada, 9 de desembre de 1945) és historiadora del CSIC, experta en Cristòfor Colom. Ha estat directora de l'Escola d'Estudis Hispanoamericans (EEHA) i directora dels Reales Alcázares de Sevilla.
És autora d'un centenar d'articles i d'una dotzena de llibres (tres d'ells traduïts a l'anglès, francès i italià).

## Obra

* Cristóbal Colón. Textos y documentos Completos Madrid, 1982. ISBN 84-206-2320-2
* Colón y los florentinos, 1988. Alianza Editorial. ISBN 84-206-4222-3.
* Cristóbal Colón: retrato d'un hombre, 1992. Alianza Editorial. ISBN 84-206-9644-7
* Americo Vespucci, Roma-Caracas, 1999.
* Brevísima relación de la Destruyción de las Indias, Madrid, 2000. ISBN 84-7039-833-4
* Cristóbal Colón: de corsario a almirante, 2005. Barcelona, Lunwerg. ISBN 84-672-1784-7
* La caída de Cristóbal Colón: el juicio de Bobadilla, 2006. Marcial Pons, Ediciones de Historia. ISBN 978-84-96467-28-6

## Referències

* ↑ «Consuelo Varela revisará las crónicas de la primera circunnavegación de Elkano». Elkano Fundazioa, 30-04-2019. [Consulta: 20 setembre 2019].
* 1 2 Valenzuela, Alfredo «Consuelo Varela cree "improbable, difícil" que restos sean de la Santa María». eldiario.es, 14-05-2014 [Consulta: 20 setembre 2019].
* ↑ «Consuelo Varela Bueno». Fundación Dialnet, Universidad de la Rioja. [Consulta: 20 setembre 2019].
# Comtat de Grand Forks

El comtat de Grand Forks (en anglès: Grand Forks County, North Dakota), fundat el 1873, és un dels 53 comtats de l'estat nord-americà de Dakota del Nord. L'any 2000 tenia 66.109 habitants i una densitat poblacional de 18 persones per km². La seu del comtat és Grand Forks.

## Geografia

Segons l'Oficina del Cens, el comtat té una àrea total de 3,730 km$^2$ (1,440.2 sq mi), de la qual 3,724 km$^2$ (1,437.8 sq mi) és terra i 5 km$^2$ (1.9 sq mi) (1,9) és aigua.

### Comtats adjacents

* Comtat de Walsh (nord)
* Comtat de Polk (aquest)
* Comtat de Traill (sud-est)
* Comtat de Steele (sud-oest)
* Comtat de Nelson (oest)

### Àrees protegides nacionals

* Kellys Slough Refugi Nacional de Vida Silvestre
* Oca petita Refugi Nacional de Vida Silvestre

## Demografia

Al 2000[1] la renda per capita mitjana del comtat era de 35.785$, i els ingressos mitjans per família eren de 46.620$. Al voltant del 12,30 % de la població estava sota el llindar de pobresa nacional.
Variació demogràfica del Comtat de Grand Forks :
| 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | Est. 2009 |
| 6.248 | 18.357 | 24.459 | 27.888 | 28.795 | 31.956 | 34.518 | 39.448 | 48.677 | 61.102 | 66.100 | 70.683 | 66.109 | 66.414 |

## Llocs
### Ciutats

* Grand Forks
* Larimore
* Thompson
* Northwood
* Emerado
* Manvel
* Reynolds (petita part de la ciutat s'estén cap al Comtat de Traill County)
* Gilby
* Inkster
* Niagara
Nota: a totes les comunitats incorporades a Dakota del Nord se'ls anomena "ciutats" independentment de la seva grandària

### Municipis

| Municipi d'Agnes Municipi de Allendale Municipi de Americus Municipi de Arvilla Municipi de Avon Municipi de Bentru Municipi de Blooming Municipi de Brenna Municipi de Chester Municipi de Elkmount Municipi de Elm Grove Municipi de Fairfield Municipi de Falconer Municipi de Ferri | Municipi de Gilby Municipi de Grace Municipi de Grand Forks Municipi de Hegton Municipi de Inkster Municipi de Johnstown Municipi de Lakeville Municipi de Larimore Municipi de Levant Municipi de Lind Municipi de Logan Center Municipi de Loretta Municipi de Mekinock Municipi de Michigan | Municipi de Moraine Municipi de Niagara Municipi de Northwood Municipi de Oakville Municipi de Pleasant View Municipi de Plymouth Municipi de Rye Municipi de Strabane Municipi de Turtle River Municipi de Union Municipi de Walle Municipi de Washington Municipi de Wheatfield |

## Referències

* ↑ Bureau, U. S. Census. «American FactFinder - Results» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-12-03. [Consulta: 17 desembre 2018].
* ↑ Counties, the National Association of. «How much do you know about your county?» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-10-07. [Consulta: 17 desembre 2018].
# Conjunt d'habitatges al carrer Sant Francesc, 73-81

El Conjunt d'habitatges al carrer Sant Francesc, 73-81 és una obra de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edificis civils. Conjunts de cinc habitatges diferents a jutjar per la numeració. Consten de planta baixa i dos pisos. El carener és paral·lel a la façana i presenta un voladís força ampli. Les estructures de cada una d'elles són simètriques. Portals rectangulars a la planta baixa, amb llindes de roure llevat d'una, que presenta unes boniques volutes de pedra a la llinda. Als primers pisos s'obren finestres rectangulars sense cap parament especial i als segons hi ha finestres, una d'elles convertides en balcó. El tercer portal és tapiat de molt temps, a jutjar pel parament fet de còdols i tàpia.
L'estat de conservació és precari, semblen abandonades. Aquest conjunt ha estat enderrocat i actualment hi ha edificacions noves.

## Història

L'època de construcció és incerta, però l'aspecte actual sembla de finals del segle xviii.
Es troba a l'antic carrer que comunicava la ciutat amb el camí de Barcelona, fins que al segle xiii Jaume I manà traslladar l'antiga via al c/ Sant Pere. L'extrem del carrer fou clausura del morbo i al segle xvii s'hi feu un baluard defensiu. Pocs anys després de la construcció de l'església del Roser, l'any 1863, hi hagué un important aiguat que motivà grans destrosses al carrer.
A mitjans de segle XX es va construir un nou pont sobre el Meder i la zona va començar a expandir-se però aquests habitatges no es van reformar.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Conjunt d'habitatges al carrer Sant Francesc, 73-81». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Coves de Škocjan

Les coves de Škocjan (eslovè Škocjanske Jame; italià: Gruta de Sant Canziano; alemany: Hohler von Sant Kanzian) és un sistema de coves de pedra calcària al Kras (Karst) a la regió sud-oest d'Eslovènia, que conté dolines que es va enfonsar, amb uns cinc quilòmetres de passatges subterranis, coves més de 200 m de profunditat i moltes cascades. Aquest és un dels llocs més coneguts en el món per a l'estudi dels fenòmens càrstics (pedra calcària).
Les Coves de Škocjan han estat a la llista de la UNESCO del Patrimoni de la Humanitat des de 1986.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Škocjan Caves» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2021].
# Convent de Santa Teresa

«Convent de Santa Teresa» té aquests significats:
* Convent de Santa Teresa (Lleida), al Segrià
* Convent de Santa Teresa (Vic), a Osona
* Convent de Santa Teresa de Palma, a Palma
# Constantí Cèfales

Constantí Cèfales (en llatí Constantinus Cephalas, en grec Κωνσταντῖνος ὁ Κεφαλᾶς) va ser un compilador grec romà d'Orient que va viure en el regnat de Constantí VII Porfirogènit. Va compilar la part principal de l'Antologia grega, part que es coneix amb el nom d'Antologia palatina. La va compondre al tomb del segle x i al segle xiv va ser completada per Planudes.
De la seva història personal no se'n coneix res.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/860?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=ConstantinusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 845. ]
# Constantí Comnè

Constantí Comnè, en grec medieval Κωνσταντῖνος Κομνηνός, nascut cap al 1085 i mort després del 1147 va ser un aristòcrata de l'Imperi Romà d'Orient, nebot de l'emperador Aleix I Comnè. Va ser nomenat sebast per l'emperador i, va ocupar el càrrec de dux de Berea de Macedònia l'any 1107, i més tard el de μέγας δρουγγάριος (gran drungari). El càrrec de drungari equivalia al de segon comandant de l'exèrcit. Es va casar amb una dama de la família dels Euforbens.

## Referències

* ↑ Varzós, K. «Η Γενεαλογία των Κομνηνών (A)» (PDF) (en grec). Centre d'Estudis Bizantins de la Universitat de Tessalònica, 1984. Arxivat de l'original el 2019-04-01. [Consulta: 27 abril 2020].
# Combined Loyalist Military Command

El Combined Loyalist Military Command (CLMC, Comandament militar lleialista unificat) és una organització lleialista fundada al començament de l'any 1991 per controlar diferents organitzacions paramilitars. Unió de l'Ulster Volunteer Force, dels Ulster Freedom Fighters i dels Red Hand Commandos, el CLMC anuncià un alto el foc el 17 d'abril de 1991 i el 13 d'octubre de 1994, en el marc del procés de pau del conflicte nord-irlandès.

## Referències

* ↑ Taylor, Peter. Bloosmbury. Loyalists (en anglès), 1999, p. 216. ISBN 0747545197.
* ↑ CAIN. «Abstracts on Organisations».

## Enllaços externs

* «CLMC Ceasefire Statement 13th October 1994». [Consulta: 19 setembre 2010].
# Crenicichla percna

Crenicichla percna és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones (Brasil).

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Crenicichla notophthalmus

Crenicichla notophthalmus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Crenicichla pydanielae

Crenicichla pydanielae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones al Brasil.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Corrent de Kamtxatka

El corrent de Kamtxatka és un corrent marí d'aigua freda, continuació del corrent del talús continental de Bering. Flueix cap al sud-oest des del mar de Bering, al llarg de la costa Pacífica de Sibèria i la península de Kamtxatka. Una porció d'aquest corrent llavors es converteix en el corrent de Oyashio en baixar per les illes Kurils mentre que la resta s'uneix al més càlid corrent del Pacífic Nord.
El corrent de Kamtxatka té com a punt més septentrional la latitud 62ºN i canvia de nom a Oyashio en la 49ºN.

## Referències

* ↑ «Occurrence and Turnover of Biogenic Sulfur in the Bering Sea During Summer» (en anglès). Journal of Geophysical Research: Oceans. AGU Publications, 01-09-2017. DOI: 10.1002/2017JC013299}. [Consulta: 2 novembre 2018].
* ↑ Jones, Vivienne; Solomina, Olga. «Science Direct. The geography of Kamchatka» (en anglès). Holocene environmental change in Kamchatka (ISSN 0921-8181). Elsevier B.V., 01-11-2015. [Consulta: 2 novembre 2018].
* ↑ «Calib - Marine» (en anglès). Stuiver, M., Reimer, P.J., and Reimer, R.W.. [Consulta: 3 novembre 2018].