OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Landskrona BoIS

El Landskrona Boll och Idrottsällskap (en català: Societat de Pilota i Esports de Landskrona), conegut com a Landskrona BoIS, és un club de futbol suec de la ciutat de Landskrona, Escània. Disputa els seus partits a l'estadi Landskrona IP.

## Història

Els primers clubs esportius de la ciutat de Landskrona foren GF Idrott (1882) i Landskrona Velocipedklubb (1893). El Landskrona BoIS va ser format el 7 de febrer de 1915 per la fusió de dos altres clubs, IFK Landskrona i Diana. Aquests anys, el seu millor jugador fou Albin Dahl, qui participà amb la selecció de Suècia als Jocs Olímpics de 1920 a Anvers. El seu principal triomf a nivell nacional és la copa de la temporada 1971-72.

## Palmarès

* Copa romanesa de futbol:
** 1971-72
* Segona divisió sueca de futbol:
** 1933-34, 1943-44, 1945-46, 1947-48, 1957-58, 1959, 1962, 1968, 1970, 1993
* Tercera divisió sueca de futbol:
** 1952-53, 1985, 1997, 2017
* Skånska Mästerskapet:
** 1923, 1930, 1935, 1936
* Distriktsmästerskapet:
** 2016

## Futbolistes destacats

Futbolistes del Hall of Fame del club.
| Nom | Posició | Origen | Anys | Partits | Gols |
| Claes Cronqvist | DF, MG, DV | Landskrona | 1962-1965 1971-1980 | 453 | 56 |
| Harry Dahl | DV | Landskrona | 1919-1932 | 410 | 334 |
| Sonny Johansson | DV | Landskrona | 1968-1984 | 637 | 310 |
| Erik Persson | DF, DV | Landskrona | 1934-1945 | 339 | 73 |
| Nisse Svensson | DV | Landskrona | −1931 | 297 | 120 |
* Temporades del Landskrona BoIS.
* IFK Landskrona, al voltant de 1910.
* Harry Dahl és el maxim golejador del club amb 334 gols.
* Hasse Persson marcà 257 gals en 327 partits entre 1955-1965.
* Graderia nord. Anys 1950 o 1960.
* Landskrona BoIS jugant el 1962 contra AIK.
* Landskrona IP.
* Henrik Larsson, jugador entre 2010-2012.
* Landskrona BoIS juga el derbi davant Helsingborgs IF el 2003.
* Jan Jönsson, entrenador de Landskrona BoIS el 2001.

## Referències

* ↑ «Kontaktuppgifter och tävlingar» (en swedish). skaneboll.se. Skånes Fotbollförbund. Arxivat de l'original el 2014-12-13. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ Åke Jönsson "100 år av idrott" 1982, prologue
* 1 2 «GF Idrott». Landskronahistoria.se. Arxivat de l'original el 2014-04-13. [Consulta: 24 setembre 2017].
* 1 2 Andersson, Torbjörn. «Landskrona - Sveriges starkaste fotbollsfäste?». svif.net. Landskrona — Sveriges Idrott, Historia & Samhälle 2002, 2002. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 11 agost 2014].
* ↑ «Historia». Landskrona BoIS.
* ↑ «Albin Dahl». Swedish Olympic Committee. Arxivat de l'original el 2010-01-14. [Consulta: 24 setembre 2017].
* ↑ Antiga competició a Escània.
* ↑ Copa per a clubs de categories inferiors, de Division 1 a 7.
* ↑ Hall of Fame Arxivat 2015-04-13 a Wayback Machine., landskronabois.com
* ↑ Temporada 1962 aik.se

## Enllaços externs

* Web oficial
* Black & White Arxivat 2021-01-28 a Wayback Machine.
* BoISare
# Dominique Sanders

Dominique Sanders (Montastruc e la Conselhièra, 16 d'agost de 1957) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1977 i 1984. Ell seus principals èxits foren 3 etapes al Tour de Còrsega i una etapa a la Setmana Catalana.
El seu germà Gilles també fou ciclista professional.
Eb alguns llocs apareix com si hagués nascut al País Valencià abans d'emigrar cap a França.

## Palmarès

* 1977
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Còrsega
* 1979
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Catalana
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Aragó
* 1980
** Vencedor d'una etapa al Tour de Còrsega
* 1981
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oise
* 1984
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Armòrica

### Resultats al Tour de França

* 1978. 50è de la classificació general
* 1979. 84è de la classificació general
* 1980. Abandona (13a etapa)

## Referències

* ↑ «Sanders: "Solo temo a mis nervios"» (en castellà). El Mundo Deportivo, 28-03-1979 [Consulta: 3 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Carpobrotus glaucescens

Carpobrotus glaucescens és una espècie de la família de les Aizoàcies, endèmica d'Austràlia. És una planta crassa que es troba a llocs costaners, sòls sorrencs exposats i dunes.

## Referències

* ↑ «Carpobrotus glaucescens» a The Plant List. Data consulta: 09 d'abril de 2014.

## Enllaços externs

* Online Field guide to Common Saltmarsh Plants of Queensland Arxivat 2009-10-17 a Wayback Machine.
# Resolució 722 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 722 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 29 de novembre de 1991 després de considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació (UNDOF), el Consell va prendre nota dels seus esforços per establir una pau duradora i justa a l'Orient Mitjà.
La resolució va demanar a les parts implicades que implementessin de manera immediata resolució 338 (1973)], va renovar el mandat de la Força d'Observadors durant uns altres sis mesos fins al 31 de maig de 1992 i va demanar que el Secretari General enviés un informe sobre la situació al final d'aquest període.
Sobre l'extensió de la Força, el president del Consell de Seguretat de les Nacions Unides va dir que, tot i que la situació era tranquil·la, es mantenia perillosa fins que "un acord integral que abasti tots els aspectes del problema de l'Orient Mitjà."

## Referències

* ↑ United Nations. Yearbook of the United Nations 1991, Volume 45. Martinus Nijhoff Publishers, 1992, p. 245. ISBN 978-0-7923-1970-2.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Alts del Golan

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Gressan

Gressan (arpità Grèssan) és un municipi italià, situat a la regió de Vall d'Aosta. L'any 2007 tenia 3.135 habitants. Limita amb els municipis d'Aosta, Aymavilles, Charvensod, Cogne, Jovençan i Sarre.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Mirco Imperial | Llista Cívica |
# Ianquis

Ianquis (títol original en anglès: Yanks) és una pel·lícula de 1979 dirigida per un dels joves aïrats del Free Cinema, John Schlesinger, que aquesta vegada sota una polida aparença acadèmica ofereix una pel·lícula anti-bèl·lica, en la qual els petits instants que la vida ofereix s'han d'aprofitar-se perquè en qualsevol moment la felicitat pot esvair-se davant l'arribada de l'horror de la mort, el racisme i els mals que assoten al món, entre ells la solitud d'unes persones que només desitgen tenir unes hores de pau davant les desgràcies que s'acosten. Ha estat doblada al català.

## Argument

Les tropes aliades es reuneixen en el camp anglès. Una infermera de la Creu Roja casada tindrà una aventura amb un militar americà mentre el seu marit està al front. Un jove soldat ianqui viurà una història d'amor amb una jove, el promès de la qual mor. Mentre al poble només arriben notícies de desgràcies i s'observen certs costums racistes.

## Repartiment

* Richard Gere: Primer sergent Matt Dyson
* Lisa Eichhorn: Jean Moreton
* Vanessa Redgrave: Helen
* William Devane: Capità John
* Chick Vennera: Sergent Danny Ruffelo
* Wendy Morgan: Mollie
* Rachel Roberts: Mrs. Clarrie Moreton
* Tony Melody: Mr. Jim Moreton

## Premis i nominacions
### Premis

* BAFTA al millor vestuari per Shirley Russell
* BAFTA a la millor actriu secundària per Rachel Roberts

### Nominacions

* BAFTA a la millor fotografia per Dick Bush
* BAFTA al millor director per John Schlesinger
* BAFTA al millor guió per Colin Welland, Walter Bernstein
* Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Lisa Eichhorn

## Referències

* 1 2 esadir.cat. Ianquis. esadir.cat.
* ↑ «Yanks». The New York Times.
# Donato Román Heitman

Donato Román Heitman (Santiago de Xile, 4 de desembre de 1915 - 23 de novembre de 2004) va ser un compositor xilè. Es va criar dins una família musical a Santiago de Xile i va entrar al conservatori a l'edat de 12 anys. Quan en tenia 16, va compondre una marxa de benvinguda per a Edward VII, príncep de Gal·les, que visitava Xile. El 1934, va dirigir l'Orquesta Sinfónica de Xile, que interpretava el Ballet del oro. El 1935, va escriure la seva cançó més famosa, Mi banderita chilena. A més de la cançó popular, també va compondre obres simfòniques, música de cambra i música per acompanyar els famosos poetes de Xile i per a 16 pel·lícules xilenes. Al començament dels ans 1960 Donato Román es va establir als Estats Units d'Amèrica, on va viure fins al 1993.
Consta que, com a catalanòfil que era, va musicar la sardana Primavera nova, amb lletra de Joan Oliver, Pere Quart, que fou estrenada per l’Orfeó del Centre Català de Santiago de Xile el 23 d’abril de 1947, a Xile.

## Referències

* 1 2 «Donato Román Heitman» (en castellà). [Consulta: 8 març 2022].
* ↑ «Donato Román Heitman». Musica Popular. [Consulta: 18 febrer 2021].
* ↑ Riera, Ignasi. Joan Oliver / Pere Quart. L’inventor dels jocs (en catalana). Barcelona: Editorial Proa, 2000, p. 137.
# Hussein ibn Hussein

Hussein ibn Hussein (turc: Hüseyin bin Hüseyin) o al-Husayn ibn al-Husayn o Hussayn III (àrab: حسين, Ḥusayn) (Esmirna, 1773 - Alexandria, 30 d'octubre de 1838) fou el darrer dey otomà de la Regència d'Alger que va governar del 1818 al 1830.
Exercia un alt càrrec a l'aparell de recaptació de tributs quan va morir el dey Ali V ibn Ahmed (Ali Khodja) l'1 de març de 1818, a causa de la pesta, i va ocupar el seu lloc. Va obrir el seu govern amb algunes mesures de clemència, però aviat va patir dos atemptats el que el va fer tancar a la casba rodejat d'una guàrdia amaziga.
Durant el seu govern va enviar vaixells i soldats per ajudar a la Porta a combatre la revolta grega. El congrés d'Aix-la-Chapelle el va convidar a suprimir la corsa a la mar i a abolir l'esclavatge, i com que no en va fer cas francesos i anglesos van fer una demostració naval a la costa algeriana el setembre de 1819.
A Constantina (Algèria) i Orà van esclatar revoltes locals que els deys subordinats d'aquestes regions no podien controlar; la revolta de Constantina, tribal, fou dominada el 1826; a Orà era la rebel·lió era de caràcter religiós i va poder ser controlada el 1828. Els cabilencs estaven revoltats tanmateix i els britànics van refusar entregar a alguns cabilencs que Husayn demanava; en revenja va expulsar al cònsol britànic; el Regne Unit va enviar una flota que va bombardejar Alger el juny de 1824, però que va tenir poc efecte.
Amb França s'arrossegava un llarg conflicte diplomàtic referit als deutes dels comerciants jueus Bacri i Busnach i del mateix dey; a causa d'aquest conflicte, que s'havia iniciat ja abans del 1818, el dey va colpejar al cònsol francès Deval amb el caçamosques (30 d'abril de 1827) durant una audiència; després va refusar presentar excuses i la flota francesa va bloquejar la costa algeriana. El 3 d'agost de 1829, canons algerians van disparar contra el vaixell d'un plenipotenciari francès, sense ordes de Husayn que no obstant va refusar les reparacions exigides. Això va decidir a França a una expedició militar.
La conquesta d'Algèria per França començà amb el desembarcament de l'exèrcit africà a Sidi-Ferruch el 14 de juny de 1830, comandat pel general Louis Auguste Victor de Ghaisne de Bourmont El 4 de juliol els francesos el van comminar a la rendició i l'endemà al matí (5 de juliol) es va rendir i va entregar el segell. Va sortir d'Alger cap a Itàlia on va restar uns anys i després va anar a Alexandria on va morir el 1848.

## Referències

* ↑ Lévi-Alvarès, David Eugène. Nuevos elementos de historia general: redactados bajo un plan enteramente nuevo (en castellà). Impr. y Libr. de la Sra. Viuda é Hijos de Mayol, 1850, p. 387.
* ↑ «Hadj Mahieddine (1790-1837), le premier résistant à la colonisation française» (en francès). Salama, 01-02-2017. [Consulta: 1r novembre 2022].

## Bibliografia

* H. de Gramont, Histoire d'Alger sous la domination turque, París 1887.
* Tourneau, R. le. «al-Ḥusayn». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 4 de juny de 2016.
# Greslania

Els bambús del gènere Greslania de la subfamília de les bambusòidies de la família de les poàcies, són plantes de clima tropical. Hi ha 4 espècies totes endèmiques de Nova Caledònia

## Efectes

si toques aquesta planta et morts però et pots salvar si dius halo al tocar-la.si tens sort et pot donar superpoders.

## Taxonomia

* Greslania montana
* Greslania multiflora
* etc.
# Iberê Cavalcanti

Iberê Cahiuby Vianna Cavalcanti (Rio de Janeiro, 26 de març de 1935) és un cineasta brasiler.

## Biografia

Del 1955 al 1958 va estudiar interpretació a la Fundação Brasileira de Teatro, on va ser alumne d'Adolfo Celi, Dulcina de Morais i Maria Clara Machado.
A Europa entre 1959 i 1962, va treballar a la RTF a París i a la BBC a Londres. A Amèrica Llatina a principis dels anys 60, va treballar amb documentalss i curtmetratges.
Va tornar a Rio de Janeiro el 1967. En col·laboració amb Sérgio Muniz, va filmar el curtmetratge O Que Minas Faz i va crear la productora Ser-Cine. Va ser productor de pel·lícules com El Justicero, de Nelson Pereira dos Santos (1967), Amor e traição de Pedro Camargo, Boi de Prata de Carlos Augusto Ribeiro. Jr (1973). Vinculat a la Jornada de Cinema da Bahia, va ser un dels fundadors i primers directors de l'Associació Brasileira de Documentaristes.
El seu llargmetratge d'estrena, A Virgem Prometida és una al·legoria en forma de comèdia dramàtica. Um Sonho de Vampiro és una comèdia de terror. A Força de Xangô és un registre ficcionalitzat de rituals afro-brasilers. Posteriorment, Terra de Deus, és una adaptació del conte A Enxada, de Bernardo Élis.

## Filmografia com a director

* 2000: Terra de Deus
* 1984: Corpo a Corpo, Todos os Sonhos do Mundo
* 1977: O Dia Marcado (longa)
* 1977: A Força de Xangó
* 1969: Um Sonho de Vampiro (exhibida a la II Setmana Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror
* 1968: A Virgem Prometida (seleccionada al Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata
* 1968: O Que Minas Faz (curtmetratge)
* 1965: Plakat
* 1965: Samba
* 1966: Los Safiros und die Leipziger
* 1964: La Fuga (curtmetratge)
* 1963: Pueblo por pueblo (curtmetratge)
* 1964: Freedom producció cubana) Premi "Joris Yvens" al Festival de Cinema de Leipzig, 1965

## Referències

* ↑ Luis Trelles Plazaola South American Cinema: Dictionary of Film Makers, p. 50
* ↑ Iberê Cavalcanti a filmesnocinema.com.br
# Dennis Elliot

Dennis Leslie Eliott va néixer el 18 d'agost de 1950, a Peckham, Londres, que es va fer famós per ser el bateria del grup musical Foreigner des de 1976 fins a 1992. Un any més tard es va convertir en escultor professional.
Elliott es va convertir en un músic professional a l'edat de setze anys, i es va unir al grup The Shevelles i després un grup anomenat Ferris Wheel. Després va passar uns anys amb la britànica de jazz i el grup IF, apareixent en els seus primers cinc àlbums i a una gravació en directe. A Londres també va tocar amb la Roy Young Band per un període. El 1976, es va unir i es va convertir en el bateria de Foreigner.
Dennis Elliot va tocar la bateria amb el seu grup familiar als 5 anys fent espectacles a Londres. Anys més tard d'adolescent, es va unir el grup del seu germà gran 'Raymond' que cantava i tocava la trompeta.
Després de deixar la indústria de la música darrere, Elliott es va tornar cap a l'escultura, treballant principalment amb el mitjà de la fusta. Autodidacta, el seu enfocament i la concentració principal ha estat en els vaixells Burlwood gra i escultures de paret, a més de miralls de paret. Elliott es va convertir en ciutadà dels EUA en el 1993.

## Enllaços externs

* Web de Dennis Elliot
# Casino (la Sénia)

Casino és una obra de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici que ocupa mitja illa de cases, situat en una zona cèntrica del poble. La seva estructura correspon a la típica de les cases pageses: planta baixa, primer pis (habitatge) i golfes. A la planta baixa hi ha el bar, que conserva les antigues estructures (taulell, escenari, etc.) i part del mobiliari. A la façana destaquen les grans portes, de dues fulles, amb muntants i llinda de pedra, i les finestres amb ampit de rajola valenciana amb decoració vegetal estilitzada i reixa de ferro. Arran del seu arranjament a finals de l'any 1991 va aparèixer a la llinda del c/ Ramón y Cajal el gravat "Horno/D C/año/1878", fet relacionable amb l'antic nom del carrer (carrer del Forn) que apareix a la documentació de l'arxiu municipal.

## Història

El cafè-teatre fou creat l'any 1920, si bé l'edifici ja existia anteriorment, tal com s'indica a la llinda del c/ Sant Vicent. Probablement durant el segle xix i principis del XX la seva funció era de forn.

## Referències

* 1 2 «Casino». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Rivulus chucunaque

Rivulus chucunaque és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Panamà.

## Referències

* ↑ «Rivulus chucunaque». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# ISO 3166-1 alpha-2

Els codis ISO 3166-1 alpha-2 són els codis de país definits a la norma ISO 3166 (part ISO 3166-1) publicats per l'Organització Internacional per a l'Estandardització (ISO) per representar els països, els territoris a sobirania especial i les zones especials d'interès geogràfic. Aquest són els codis països publicats pel ISO els més utilitzats, han utilitzat sobretot pels dominis de primer nivell dels països sobre Internet (existeix exceptuàvem). Han estat inclus a la norma ISO 3166 en el moment de la seva primera edició l'any 1974.

## Utilitzacions

Els codis ISO 3166-1 alpha-2 han utilitzat a diferents entorns i fan igualment marxada d'unes altres normes. A certs casos, no són perfectament aplicats.

### Aplicacions perfectes

Els codis ISO 3166-1 alpha-2 han utilitzat a les normes on parts de normes següents:
* ISO 3166-2 — Codis pels noms de les principals subdivisions dels països
* ISO 3901 — Internacional Estàndard Recording Codi
* ISO 4217 — Norma de les divises
* ISO 6166 — Norma de valors mobilières Internacional Securities Identifying Number (ISIN)
* ISO 7372 — Trade va datar interchange (Trade va datar elements directory)
* ISO 9362 — Codis SWIFT (identificació de les banques)
* ISO 9375
* ISO 13616 — Números de comptes bancaris internacionals
* UN/LOCODE — Codi géographique elaborat i gestionat per la Comissió econòmica de les Nacions unides
* IETF language tags

### Aplicacions imperfectes

Des del 1985, els codis ISO 3166-1 alpha-2 han estat utilitzats sobre Internet al Domain Name System com dominis de primer nivell pels països. Els dominis de primer nivell corresponen generalment als codis alpha-2 però hi ha algunes excepcions. Per exemple el Regne Unit, del qual el codi alpha-2 és « GB », utilitza l'extensió .uk al lloc de .gb com domini de primer nivell, el codi « UK » (als codis ISO 3166-1) sent excepcionalment reservat al Regne Unit.
Existeixen altres aplicacions imperfectes dels codis ISO 3166-1 alpha-2, sobretot les aplicacions utilitzades per la Comissió europea i l'Organització de les Nacions unides.

## Enllaços externs

* Links by country - Llista d'enllaços per països (statoids.com)
* ISRC Handbook and practical guia Arxivat 2014-02-12 a Wayback Machine. - Recursos ISRC
* Codis ISO-3166-1 i extensions de nom de domini - Llista codis ISO utilitzats sobre internet
* ISO Country codis - Codis dels països i dividíem ISO 3166
* ISO 3166-1 Canvia History - Històric de les modificacions ISO 3166-1
# Grup del diàspor

El grup del diàspor és un grup de minerals de la classe dels òxids amb fórmula general: M³⁺O(OH), on M és un metall. El grup està format per sis minerals, tot ells oxihidròxids metàl·lics: bracewel·lita, diàspor, goethita, groutita, montroseïta i tsumgallita. Les sis espècies del grup cristal·litzen en el sistema ortoròmbic.
| Espècie | Fórmula |
| Bracewel·lita | CrO(OH) |
| Diàspor | AlO(OH) |
| Goethita | α-FeOOH |
| Groutita | Mn³⁺O(OH) |
| Montroseïta | (V³⁺,Fe³⁺)O(OH) |
| Tsumgallita | GaO(OH) |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals d'aquest grup pertanyen a «04.FD: Hidròxids amb OH, sense H₂O; cadenes d'octaedres que comparteixen angles» juntament amb els següents minerals: spertiniïta, guyanaïta, manganita, itrotungstita-(Y), itrotungstita-(Ce), frankhawthorneïta, khinita i parakhinita.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita de manera abundant la goethita, ja que es tracta d'el mineral simple d'òxid de ferro més comú, que es forma com a producte de la meteorització de nombrosos minerals que contenen ferro. També han estat descrites altres tres espècies:
* El diàspor, que ha estat descrit a Col de Brézou, a Sant Pau de Fenollet (Fenolleda), i a les mines de Costabona, a Prats de Molló i la Presta (Vallespir).
* La groutita, que tan sols se n'ha trobat als camps de manganès de Cornellà de Conflent, a la comarca del Conflent.
* La montroseïta, que ha estat descrita a la mina Eureka, a la localitat lleidatana de La Torre de Cabdella, al Pallars Jussà.

## Referències

* 1 2 «Diaspore Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ «Goethite». Mindat. [Consulta: 8 març 2024].
* 1 2 Christian Berbain, Georges Favreau, Jacques Aymar. Mines et minéraux des Pyrénées-Orientales et des Corbières. Association française de microminéralogie, 2005. ISBN 9782952660105 [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ Michel Dubru «Pétrologie et géochimie du marbre à brucite et des borates associés au gisement de tungstène de Costabonne, (Pyrénées orientales, France)». HAL theses, 1986 [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ «Montroseite from Eureka mine, Castell-estaó, La Torre de Cabdella, La Vall Fosca, El Pallars Jussà, Lleida, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 8 març 2024].