OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estepa (Sevilla)

Estepa és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 12.153 habitants. La seva extensió superficial és de 191 km² i té una densitat de 63,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 17′ N, 4° 52′ O. Està situada a una altitud de 535 metres i a 110 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.
La població és coneguda per tenir una important indústria de fabricació de dos dolços típics de Nadal, el mantecado i el polvoró.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 11.560 | 11.654 | 11.654 | 11.721 | 11.831 | 11.980 | 12.030 | 12.101 | 12.153 | 12.296 |

## Personatges il·lustres

* Rafael Escuredo Rodríguez, polític

## Referències

* ↑ Redacció «Estepa, famosa por la producción de mantecados y polvorones». El Español, 16-12-2020.
# Snaps

L'snaps és una paraula danesa i sueca que fa referència al xarrup d’una beguda alcohòlica forta que es pren durant el menjar. A Escandinàvia, especialment a Dinamarca i Suècia, hi ha un ritual durant el qual és molt comú beure snaps en festes com ara a principis d’estiu (pels volts de Sant Joan), el Nadal i la Pasqua. Aquest ritual ha estat descrit per un autor de la següent manera:
   Un grup de persones s’agrupa al voltant d’una taula per a un dinar típic que inclourà diversos plats i una beguda clara i ardent. L'amfitrió aboca el líquid fred sobre gots glaçats i cònics amb tiges llargues. Aixeca el got, moment en què els comensals es tomben cap als altres i fan contacte visual, assegurant-se de no deixar ningú fora. "Skål!" crida l’amfitrió, i tothom pren un glop. De nou hi ha contacte visual, i després es posen les ulleres sobre la taula, per no tornar-les a aixecar fins que l'amfitrió aixequi les seves. El líquid és aquavit. El ritual és pràcticament el mateix a tota Escandinàvia.
A Dinamarca, els snaps sempre seran akvavit, tot i que n’hi ha moltes varietats. A Suècia, snaps és un terme més general; sol ser akvavit, tot i que també pot ser vodka, bíter, licors amargs o algun altre tipus de brännvin/brændevin. Les begudes destil·lades com el whisky o l'aiguardent poques vegades es beuen com a snaps. Una de les begudes alcohòliques més fortes de Finlàndia que se serveixen amb snaps és Marskin ryyppy, que porta el nom del mariscal Carl Gustaf Emil Mannerheim.
La paraula "snaps" també té el mateix significat que l'Schnaps alemany, en el sentit de "qualsevol beguda alcohòlica forta".

## Vegeu també

* Gastronomia de Suècia
* Gastronomia de Dinamarca
* Cultura de l'alcohol

## Referències

* ↑ Blue, Anthony Dias. The Complete Book of Spirits: A Guide to Their History, Production, and Enjoyment. Nova York: HarperCollins Publishers, 2004, p. 42. ISBN 0-06-054218-7.
* ↑ Uola, Mikko: Marskin ryyppy: marsalkkamme juomakulttuuria chevalier-kaartista ylipäällikön ruokapöytään. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002. ISBN 951-746-385-5
* ↑ Haugen, Einar. Norwegian-English Dictionary. Madison: University of Wisconsin Press, 1965.  The definition given is "nip, schnaps; shot (of brandy, aquavit, etc.)."
# Billy Preston

Billy Preston (Houston, Texas, 2 de setembre de 1946 - Scottsdale, Arizona, 6 de juny de 2006) músic estatunidenc de soul.
Durant la seva trajectòria musical va contribuir amb grups com The Beatles i The Rolling Stones. Va col·laborar també amb altres artistes com Aretha Franklin, The Jackson Five, Bob Dylan, Quincy Jones, Sam Cooke, Sammy Davis Jr., Red Hot Chili Peppers i Sly & The Family Stone. En solitari va gravar 18 discs entre 1965 i 1995. El 1973 va guanyar un Grammy al millor disc instrumental per Outta Space.
Va morir a Scottsdale (Arizona) als 59 anys, víctima d'una malaltia renal. Estava en coma des del novembre de 2005. Preston va patir un trasplantament de ronyó l'any 2002, però aquest òrgan li va començar a fallar poc després i va haver de sotmetre's a diàlisi.

## Referències

* ↑ Maslin, Janet «Screen: Son of 'Sgt. Pepper':Many Forms Involved». , July 21, 1978.
* ↑ Tobler, John (2011). Album notes for I Wrote a Simple Song/Music Is My Life. BGO Records.
* ↑ «Billy Preston Earns Rock Hall's Music Excellence Award». Ultimate Classic Rock Staff, October 30, 2021.
* ↑ «Billy Preston, 59, Soul Musician, Is Dead; Renowned Keyboardist and Collaborator». , June 7, 2006.
# MetOp

MetOp, paraula derivada de l'anglès: Meteorological Operational, és un programa europeu de satèl·lits per a ser utilitzats en òrbita polar amb missions meteorològiques. Es tracta d'una família de satèl·lits que consta de tres tipus de satèl·lits. Estan desenvolupats conjuntament per l'Agència Espacial Europea (ESA) i EUMETSAT. Han estat fabricats per la societat EADS Astrium Satellites, haurien de donar dades fins a l'any 2020. Porten onze instruments de mesure on el captador IAS ha estat elaborat pel Centre National d'Études Spatiales i realitzat per Alcatel Space al centre espacial de Cannes Mandelieu. Metop-A va estar posat en òrbita el 2006, Metop-B el 17 de setembre de 2012, i tercer satèl·lit el 7 de setembre de 2018.

## Característiques

Durant molts anys, a Europa es van utilitzar els satèl·lits meteorològics pertanyents a la sèrie Meteosat, els quals operaven en una òrbita geoestacionària a 36.000 km de distància de la Terra. La seva òrbita polar heliosíncrona dels MetOp es considera relativament baixa, a uns 800 km d'altitud. Passa per sobre dels pols geogràfics i el temps emprat per cada òrbita és d'una hora i 40 minuts, per tant el MetOp A dona unes 14 voltes a la terra cada dia. Les imatges que obté són més precises que les que obtenen el satèl·lits d'òrbita geoestacionària, també ho són gràcies al millor equipament amb què disposen.

## Successors

Els Metop seran substituïts entre 2022 i 2043 pels metop-SG (segona generació').

## Referències

* 1 2 «Metop Series» (en anglès). Eumetsat. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ «Metop - Second Generation» (en anglès). Eumetsat. [Consulta: 25 novembre 2020].
Agència Espacial Europea :
# Conselleria de Cultura de la Xunta de Galícia

La Conselleria de Cultura i Turisme fou una conselleria de la Xunta de Galicia amb competències en la gestió i promoció de la cultura i del turisme, així com de la protecció del patrimoni. També s'encarregà durant algun temps del foment de l'esport. El seu últim titular fou Roberto Varela, quan en 2012 fou fusionada amb la conselleria d'Educació.

## Història

La conselleria de Cultur va viure al llarg de dos anys diverses modificacions, tant en competències com en denominacions. Els principals elements de variació foren el turisme (una àrea que també corresponia a la conselleria d'Indústria i l'esport (que a vegades corresponia a altres conselleries, com la Família i altres vegades depenia directament del president de la Xunta amb rang de secretaria general. El primer conseller fou Xosé Filgueira Valverde, en qualitat d'assessor especial del president Xerardo Fernández Albor. Posteriorment es consolidà com una de les conselleries fonamentals. Endemés, durant el període d'un any al final de l'era Albor, s'associà amb Benestar social.
Entre 1983 i 1986 fou integrada l'estructura de la conselleria d'Educació, fusió que es tornaria a repetir a partir de 2012.

## Consellers

* Xosé Filgueira Valverde (1982–1983). Com a conseller adjunt al president en matèria cultural. A partir de finals de 1982 es fixà com a conseller per a la Cultura.
* Alejandrino Fernández Barreiro (1986–1987). Com a conseller de Cultura i Benestar Social: .
* Alfredo Conde Cid (1987–1990). Com a conseller de Cultura i Esports.
* Daniel Barata Quintas (1990–1993). Com a conseller de Cultura i Joventud.
* Víctor Manuel Vázquez Portomeñe (1993–1996). Com a conseller de Cultura.
* Xesús Pérez Varela (1996–2005). Com a conselleiro de Cultura i Comunicació Social. A partir de 1997 com a conseller de Cultura, Comunicació Social i Turisme.
* Ánxela Bugallo (2005–2009). Com a consellera de Cultura i Esport.
* Roberto Varela (2009–2012). Com a conseller de Cultura i Turisme.

## Notes

* ↑ Decreto, DOG. n.º 1 22 de xaneiro de 1982.
* ↑ Decreto, DOG. n.º 33 17 de decembro de 1982.
# Binaris

Els binaris són una espècie de l'univers fictici Star Trek.
Els binaris del planeta Bynaus són uns éssers molt lligats a la tecnologia, tenen un implant cibernètic al cap que els serveix com a base de dades en qualsevol moment. Són baixets de l'estatura, com nens, calbs, de color rosa lilós i van de dos en dos en tot moment. Tot i poder parlar en les altres llengües, els binaris per comunicar-se entre ells sempre fan servir el codi binari a velocitats desorbitat, d'aquesta manera poden transmetre dades més ràpidament.
Aquesta dependència a la tecnologia al llarg dels segles ha fet que ja no puguin viure sense ella, de petits se'ls implanta al cervell aquests xips que els tindran de per vida.
Els binaris només apareixen a Star Trek: La nova generació.

## Referències

* Quinzè capítol de la primera temporada de Star Trek: La nova generació Números binaris.

## Enllaços externs

* Web oficial - Bynars Arxivat 2009-08-28 a Wayback Machine.(anglès)
* Mundo Star Trek - Binarios(castellà)
Viccionari
# Ang Tsering

Ang Tsering (o Ang Tshering) fou un muntanyista xerpa conegut per la seva participació en l'expedició britànica al Mont Everest del 1924 i en l'expedició fallida al Nanga Parbat del 1934. Va néixer al Nepal el 1904, i va treballar com a xerpa del 1924 al 1973. Per la seva participació en l'expedició britànica de l'Everest el 1924 va rebre "dotze annes, és a dir tres-quarts de rupia." Fou l'únic supervivent de l'expedició alemanya al Nangat Parbat del 1934, després de romandre set o nou dies baixant la muntanya sota la tempesta va poder arribar al camp base i alertar de la mort del grup de 9 alpinistes alemanys i 6 xèrpes.

## Referències

* 1 2 Douglas, Ed. «Ed Douglas talks to the Sherpa of a 1924 Everest expedition», 23-04-2001. [Consulta: 24 setembre 2018].
* 1 2 Stewart, Jules «'The mist rolled in, Mallory was lost'» (en anglès). , 08-04-2001.
* ↑ 1887-, Mason, Kenneth,. Abode of snow : a history of Himalayan exploration and mountaineering from earliest times to the ascent of Everest. Londres: Diadem, 1987. ISBN 978-0906371916. OCLC 16079883.
* ↑ «A short history of Nanga Parbat, the Naked German Mountain» (en anglès). Mark Horrell, 01-08-2012.
# Copa del Rei de bàsquet 2013

La 77a edició de la Copa espanyola de bàsquet masculina (anomenada oficialment: Copa del Rei de bàsquet) se celebrà a Vitòria del 7 al 10 de febrer de 2013, i tingué com a seu el Fernando Buesa Arena. El defensor del títol fou el Reial Madrid.
El trofeu fou disputat pels vuits primers classificats a la primera volta de la Lliga ACB 2012/13: la secció de bàsquet del Reial Madrid CF, el Caja Laboral, el València Basket Club, l'Herbalife Gran Canària, l'Uxue Bilbao Basket, el CAI Saragossa, la secció de bàsquet del Futbol Club Barcelona i l'Asefa Estudiantes.

## Resultats

| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | | Final | Final |
| 7 de febrer | 7 de febrer | | | | | |
| Reial Madrid | 108 | | | | | |
| Reial Madrid | 108 | 9 de febrer | 9 de febrer | | | | |
| FC Barcelona | 111 | 9 de febrer | 9 de febrer | | | |
| FC Barcelona | 111 | FC Barcelona | 80 | | | |
| 7 de febrer | 7 de febrer | | FC Barcelona | 80 | | | |
| 7 de febrer | 7 de febrer | Caja Laboral | 69 | | | |
| Caja Laboral | 88 | Caja Laboral | 69 | | | |
| Caja Laboral | 88 | | | | 10 de febrer | 10 de febrer |
| CAI Saragossa | 64 | | | | 10 de febrer | 10 de febrer |
| CAI Saragossa | 64 | | | | FC Barcelona | 85 |
| 8 de febrer | 8 de febrer | | | | | FC Barcelona | 85 |
| 8 de febrer | 8 de febrer | | | | València BC | 69 |
| València BC | 77 | | | | València BC | 69 |
| València BC | 77 | 9 de febrer | 9 de febrer | | | |
| Asefa Estudiantes | 59 | 9 de febrer | 9 de febrer | | | |
| Asefa Estudiantes | 59 | València BC | 83 | | | |
| 8 de febrer | 8 de febrer | | València BC | 83 | | | |
| 8 de febrer | 8 de febrer | Gran Canària | 72 | | | |
| Gran Canària | 74 | Gran Canària | 72 | | | |
| Uxue Bilbao Basket | 62 | | | | | |
# Consell General de Sena Saint-Denis

El Consell General de la Sena Saint-Denis és l'assemblea deliberant executiva del departament francès de Sena Saint-Denis a la regió d'Illa de França. La seva seu es troba a Bobigny. Des de 2012, el president és Stéphane Troussel (PS).

## Antics presidents del Consell

Llista dels presidents del consell general :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1982 | Georges Valbon | PCF |
| 1982-1985 | Jean-Louis Mons | PCF |
| 1985-1993 | Georges Valbon | PCF |
| 1993-2004 | Robert Clément | PCF |
| 2004-2008 | Hervé Bramy | PCF |
| 2008-2012 | Claude Bartolone | PS |
| 2012- | Stéphane Troussel | PS |

## Composició

El Consell General de Sena Saint-Denis és constituït per 40 elegits pels 40 cantons de Sena Saint-Denis.
| Grups polítics (mandat 2011-2014) | Electes | President | Estatut |
| Grup Comunista, ciutadà, front d'esquerra per una transformació social i ecològica | 13 | Gilles Garnier | Majoria |
| Groupe Socialista, esquerra ciutadana i ecologista | 16 | Gilbert Roger | Majoria |
| Grup Centre, Republicans Ecologistes i Socials (NC i DVD) | 3 | Jacques Chaussat | Oposició |
| Groupe La Seine-Saint-Denis pour demain | 8 | Jean-Michel Bluteau | Oposició |

## Vegeu també

* Consell Regional d'Illa de França
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* (francès) Consell General de la Val-de-Marne
# Consell General de Saona i Loira

El Consell General de Saona i Loira és l'assemblea deliberant executiva del departament francès de Saona i Loira a la regió de Borgonya - Franc Comtat. La seva seu es troba a Mâcon. Des de 2012, el president és Rémi Chaintron (PS)

## Antics presidents del Consell

* Claude Larmagnac (1790, 1800-1802) ;
* Antoine de Mailly, marquès de Châteaurenaud (1791, 1792) ;
* Claude Roberjot (1792, 1793) ;
* Jean-Alexis Benon (1793 - 1799) ;
* Gilbert Bruys de Charly (1803-1810) ;
* Jean-Baptiste-Joseph Petiot (1811-1813, 1815) ;
* Jean Tupinier (1814) ;
* Antoine-Bénigne-Bernard Carrelet de Loisy (1816, 1818, 1820, 1821, 1823, 1825-1827) ;
* Louis-Marguerite Guerret de Grannod (1817) ;
* Joseph-André Doria, marquis de Montcalm (1819, 1822, 1824, 1828, 1829) ;
* Arnould Humblot-Conté (1831, 1832, 1834-1835, 1838) ;
* Jean-François Simonot (1833) ;
* Alphonse de Lamartine (1836, 1837, 1839-1843, 1846, 1848-1851) ;
* Charles Dariot (1844-1846, 1847, 1870) ;
* Antoine Daron (1850) ;
* Joseph-Eugène Schneider (1852-1869) ;
* Charles Boysset (1871-1882) ;
* Alfred Mathey (1883-1886) ;
* Ferdinand Sarrien (1886-1915) ;
* Jean Richard (1917-1929) ;
* Claude-Théodore Petitjean (1929-1932) ;
* Charles Borgeot (1934-1940, 1949-1951, 1952-1962) ;
* Victor Bataille (1943-1944) ;
* Jean-Marie Gillot (1945-1946) ;
* Albert Gorce (1946-1949) ;
* Jules Petitjean (1951, 1952) ;
* Marc Humbert (1962-1970) ;
* Philippe Malaud (1970-1979) ;
* André Billardon (1979-1982) ;
* Charles Pleindoux (1982-1985) ;
* René Beaumont (1985-2004) ;
* Christophe Sirugue (2004-2008) ;
* Arnaud Montebourg (2008-2012)

## Composició

El març de 2011 el Consell General de Saona i Loira era constituït per 57 elegits pels 57 cantons de Saona i Loira.
| Partit | Sigles | Electes |
| Majoria (39 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 32 |
| Partit Comunista Francès | PCF | 1 |
| Divers gauche | DVG | 5 |
| Partit Radical d'Esquerra | PRG | 1 |
| Oposició (18 escons) |||
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 14 |
| Divers droite | DVD | 2 |
| Moviment per França | MPF | 1 |
| Unió de Demòcrates i Independents | UDI | 1 |
| President del Consell General |||
| Rémi Chaintron (PS) |||

## Vegeu també

* Consell Regional de Borgonya
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* (francès) Consell General de Saona i Loira
# Consell General de l'Alt Loira

El Consell General de l'Alt Loira (en occità Conselh Generau dau Naut Léger) és l'assemblea deliberant executiva del departament francès de l'Alt Loira, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
La seu es troba a Lo Puèi de Velai i des de 2004 el president és Gérard Roche (Divers droite).

## Antics presidents

* Robert Bouvard (1949-1964)
* Georges Billamboz (1964-1973)
* Jacques Barrot (1973-2004)
* Gérard Roche (2004-)

## Composició

El març de 2008 el Consell General de l'Alt Loira era constituït per 35 elegits pels 35 cantons de l'Alt Loira.
| Partit | Sigles | Electes |
| Oposició (8 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 6 |
| Divers Gauche | DVG | 2 |
| Majoria (27 escons) |||
| Divers Droite | DVD | 17 |
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 8 |
| Moviment Demòcrata | MoDem | 1 |
| Nou Centre | NC | 1 |
| President del Consell General |||
| Gérard Roche (DVD) |||

## Vegeu també

* Consell Regional d'Alvèrnia
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell General de l'Alt Loira
# Consell General de l'Alt Rin

El Consell General de l'Alt Rin és l'assemblea deliberant executiva del departament francès de l'Alt Rin, a la regió del Gran Est.
La seu es troba a Colmar.

## Antics presidents del Consell General

| Rangle | Nom | Partits | Període |
| 1 | Georges Bourgeois | RPF | 1948-1958 |
| 2 | Joseph Wasmer | MRP | 1958-1958 |
| 1 | Georges Bourgeois | UDR | 1958-1973 |
| 3 | Henri Goetschy | CD | 1973-1988 |
| 4 | Jean-Jacques Weber | UDF | 1988-1998 |
| 5 | Constant Goerg | UDF | 1998-2004 |
| 6 | Charles Buttner | UMP | 2004- |

## Composició

El març de 2008 el Consell General de l'Alt Rin és constituït per 31 elegits, d'ells una dona. La majoria, de dreta constituïda pel «groupe actions et territoires» és formada per 18 electes. L'oposició d'ésquerra s'aplega dins l'«intergroupe socialistes et républicains, indépendants et développement durable» i comprèn 12 electes. El partit regionalista Alsace d'abord només té un electe.

### Presidència

* President : Charles Buttner (UMP)
* Vice-presidents delegats : Rémy With, Brigitte Klinkert i Michel Habig.
* Vice-presidents : Jean-Louis Lorrain, Frédéric Striby, Jean-Paul Dirringer, Daniel Weber, Bernard Notter, Alphonse Hartmann.

### Membres

El març de 2011 el Consell General de l'Alt Rin era constituït per 31 elegits pels 31 cantons de l'Alt Rin.
| Partit | Sigles | Electes |
| Oposició (11 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 5 |
| Europa Ecologia-Els Verds-Cap21 | EELV | 3 |
| Divers gauche | DVG | 1 |
| Sense etiqueta | SE | 2 |
| Majoria (21 escons) |||
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 10 |
| Divers droite | DVD | 5 |
| Moviment Demòcrata | MoDem | 7 |
| Sense etiqueta | SE | 3 |
| President del Consell General |||
| Charles Buttner (UMP) |||

## Vegeu també

* Consell Regional d'Alsàcia
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell General de l'Alt Rin Arxivat 2014-02-09 a Wayback Machine.
# Cop d'estat al Gabon de 2023

El cop d'estat a Gabon de 2023 és un esdeveniment polític en curs que va tenir lloc a Gabon el 30 d'agost de 2023. Enmig d'un context de resultats electorals qüestionats i tensió política, el país va experimentar un cop militar que va enderrocar al president reelegit, Ali Bongo Ondimba, la victòria del qual en les recents eleccions celebrades el 26 d'agost havia estat anunciada minuts abans del putsch.

## Rerefons

Les eleccions presidencials que van tenir lloc el dissabte 26 d'agost de 2023 van marcar un moment crucial en la política gabonesa. El president en el càrrec, Ali Bongo Ondimba, qui buscava la reelecció, va ser declarat guanyador segons l'anunci oficial realitzat el 29 d'agost. Malgrat això, immediatament van sorgir acusacions de frau electoral i irregularitats per part dels partits de l'oposició i observadors independents, llançant una ombra de dubte sobre la legitimitat dels resultats electorals. Albert Ondo Ossa, qui va quedar segon en les eleccions, va denunciar irregularitats electorals.

## El cop

Enmig de la creixent tensió i en el curs de protestes generalitzades que exigeixen transparència i equitat en el procés electoral, l'exèrcit gabonès va fer un pas decisiu el 30 d'agost de 2023. Les forces militars, dirigides per oficials d'alt rang, van prendre el control d'edificis governamentals clau, canals de comunicació i punts estratègics dins de la ciutat capital. Els militars van llegir una declaració televisada: "Estem posant fi al règim actual". Van anunciar l'anul·lació de les eleccions generals gaboneses de 2023 i la dissolució de les principals institucions del país. Es van sentir trets a Libreville, la capital del país, d'acord amb els comunicats emesos per diversos mitjans de comunicació.

## Referències

* ↑ Europa Press. «Miembros del Ejército de Gabón anuncian la toma del poder tras la reelección de Ali Bongo como presidente». www.europapress.es, 30-08-2023. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «Au Gabon, Ali Bongo réélu président avec 64,27 % des voix» (en francès). France 24, 30-08-2023. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ Europa Press. «La coalición opositora habla de tendencias de voto "muy favorables" y pide "un traspaso pacífico de poder" en Gabón». www.europapress.es, 29-08-2023. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «Gabon's Ali Bongo re-elected president in disputed election» (en anglès). France 24, 30-08-2023. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «#BREAKING 'We are putting an end to the current regime,' Gabon soldiers say on TV» (en castellà). X (formerly Twitter). [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «Gabon: après la réélection d'Ali Bongo, des militaires annoncent l'annulation du scrutin» (en francès). RFI, 30-08-2023. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ AfricaNews. «Gabon : coup d'Etat en cours, les militaires annoncent la fin du régime» (en francès). Africanews, 2023-08-30CEST06:32:16+02:00. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «#BREAKING Gunfire heard in Gabon capital Libreville: @AFP journalists» (en castellà). X (formerly Twitter). [Consulta: 30 agost 2023].

## Vegeu també

* Intent de cop d'Estat a Gabon de 2019
* Cop d'estat a Gabon de 1964
# Conselleria de Medi Ambient i Mobilitat del Govern de les Illes Balears

El conseller de Medi Ambient i Mobilitat del Govern de les Illes Balears és el màxim representant de la conselleria de Medi Ambient i Mobilitat. L'actual conseller de Medi Ambient i Mobilitat és Gabriel Company Bauzá (PP), des del 10 de juny de 2011.

## Competències i composició

Aquesta conselleria reagrupa les competències de les antigues conselleries de Mobilitat i Ordenació del Territori, dirigida pel mateix Vicens i les de Medi Ambient, tot després que els membres d'Unió Mallorquina fossin expulsats del Govern el febrer de 2010.
Les competències d'aquest departament actualment (2010) són la gestió ambiental, la política territorial, el transport públic i l'aeri i la regulació del sector del transport terrestre.
El departament consta de les direccions generals de Recursos Hídrics, Mobilitat, Biodiversitat, Canvi Climàtic i Educació Ambiental, Ordenació del Territori i Transport Aeri i Marítim. És, a més, l'òrgan dependent d'empreses públiques com Serveis Ferroviaris de Mallorca, ABAQUA o SITIBSA.

## Llista de consellers de Medi Ambient

| Legislatura | Nom | Inici | Fi | Partit |
| IV | Bartomeu Reus Beltran | 18 de juny de 1996 | 12 de juny de 1997 | PP |
| IV | Miquel Àngel Ramis Socias | 12 de juny de 1997 | 28 de juliol de 1999 | PP |
| V | Margalida Rosselló Pons | 28 de juliol de 1999 | 1 de juliol de 2003 | Els Verds |
| VI | Jaume Font Barceló | 1 de juliol de 2003 | 9 de juliol de 2007 | PP |
| VII | Miquel Àngel Grimalt Vert | 9 de juliol de 2007 | 8 de febrer de 2010 | UM |
| VII | Gabriel Vicens Mir | 8 de febrer de 2010 | 10 de juny de 2011 | BLOC |
| VIII | Gabriel Company Bauzá | 10 de juny de 2011 | 2 de juliol de 2015 | PP |
| IX | Vicenç Vidal Matas | 2 de juliol de 2015 | 2 de juliol de 2019 | Més |
| X | Miquel Mir Gual | 2 de juliol de 2019 | 10 de juliol de 2023 | Més |
| XI | Joan Simonet Pons | 10 de juliol de 2023 | actualitat | PP |

## Enllaços externs

* Portal de la conselleria de Medi Ambient i Mobilitat del Govern de les Illes Balears Arxivat 2015-08-22 a Wayback Machine.