OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan de Borja-Llançol de Romaní i de Montcada

* Per a altres significats, vegeu «Llançol».
Joan de Borja-Llançol de Romaní i de Montcada, anomenat el menor, cardenal de Santa Maria in Via Lata, cardenal de València o el "cardenal Borja" (València, 1472 - Fossombrone, 17 de gener de 1500) va ser un cardenal valencià del segle xv.
És de la família Borja, considerat el Borja de la cort d'Alexandre VI amb més qualitats polítiques. Besavi del papa Calixt III, nebot del papa Alexandre VI, cosí del cardenal Joan de Borja-Llançol de Romaní, el major (1492), germà del cardenal Pere Lluís de Borja-Llançol de Romaní i de Montcada i cosí del cardenal Cèsar Borja.

## Biografia

Borja és degà del capítol de València, governador de Spoleto i protonotari apostòlic. Va ser elegit bisbe de Melfi el 1493. El 1495 va ser nomenat governador de Perusa i va ser nunci apostòlic a Nàpols. Borja és arquebisbe de Càpua el 1496-1498.
El seu oncle, el papa Alexandre VI el va fer cardenal al consistori papal de 9 de febrer de 1496 i diaca titular de Santa Maria in Via Lata el 24 de febrer de 1496. El cardenal Borja és nomenat legat apostòlic a Perusa i Úmbria. El 1499 va ser nomenat administrador apostòlic de l'arxidiòcesi de València (València).
A Perusa, de primer com a governador i després com a legat pontifici, donà proves de les seves altes condicions de governant. El 1497 acompanyà el papa a Òstia per tractar amb el futur Juli II, addicte a Carles VIII de França. Nomenat legat de Bolonya el 1499, morí quan es dirigia a Forlì a felicitar Cèsar Borja per la conquesta d'aquella ciutat.

## Referències

* ↑ «Joan de Borja-Llançol de Romaní i Montcada».
* 1 2 «Biography from the Biographical Dictionary of the Cardinals of the Holy Roman Church». Arxivat de l'original el 2018-02-15. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «Joan de Borja-Llançol de Romaní i de Montcada | enciclopèdia.cat». [Consulta: 5 abril 2020].
# Furia infernal

Furia infernal és una pel·lícula de l'Argentina filmada en Eastmancolor dirigida per Armando Bó segons el seu propi guió que es va estrenar el 30 d'agost de 1973 i que va tenir com a actors principals a Isabel Sarli, Armando Bó, Víctor Bó i Jorge Barreiro. Fou filmada a Esquel, província de Chubut.

## Sinopsi

Un milionari cruel i enamorat de la seva esposa la reclou en una estada del Sud.

## Repartiment

* Isabel Sarli
* Víctor Bó
* Jorge Barreiro
* Juan José Míguez
* Hugo Mugica
* Mario Casado
* Roberto Landers
* Pancho Giménez
* R. Casatti
* Armando Bó

## Comentaris

Clarín va dir:
| « | ”Armando Bó i un cinema fidel a les seves propostws.” | » |
La Razón va opinar:
| « | ”Força dramàtica i tremend realisme.” | » |
Manrupe y Portela escriuen:
| « | ”Molts podran veure un objecte de culte, però és una de les més risibles pel·lícules en el seu sentit naïf. Míguez, imperdible.” | » |

## Referències

* ↑ Corliss, Richard. «Isabel Sarli: A Sex Bomb at Lincoln Center». Time, 07-08-2010. Arxivat de l'original el 26 agost 2010. [Consulta: 13 abril 2011].
* Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos (1930-1995) pág. 242. Buenos Aires, Editorial Corregidor, 2001. ISBN 950-05-0896-6.

## Enllaços externs

* Informació sobre Furia infernal a cinenacional.com
# Medaller dels Jocs Olímpics d'estiu de 1984

El medaller dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre el 28 de juliol i el 12 d'agost de 1984 a la ciutat de Los Angeles (Estats Units d'Amèrica).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 | |
| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units (USA) | 83 | 61 | 30 | 172 |
| 2 | Romania (ROU) | 20 | 16 | 17 | 53 |
| 3 | República Federal d'Alemanya (FRG) | 17 | 19 | 23 | 59 |
| 4 | República Popular de la Xina (CHN) | 15 | 8 | 9 | 32 |
| 5 | Itàlia (ITA) | 14 | 6 | 12 | 32 |
| 6 | Canadà (CAN) | 10 | 18 | 16 | 44 |
| 7 | Japó (JPN) | 10 | 8 | 14 | 32 |
| 8 | Nova Zelanda (NZL) | 8 | 1 | 2 | 11 |
| 9 | Iugoslàvia (YUG) | 7 | 4 | 7 | 18 |
| 10 | Corea del Sud (KOR) | 6 | 6 | 7 | 19 |
| 11 | Regne Unit (GBR) | 5 | 11 | 21 | 37 |
| 12 | França (FRA) | 5 | 7 | 16 | 28 |
| 13 | Països Baixos (NED) | 5 | 2 | 6 | 13 |
| 14 | Austràlia (AUS) | 4 | 8 | 12 | 24 |
| 15 | Finlàndia (FIN) | 4 | 2 | 6 | 12 |
| 16 | Suècia (SWE) | 2 | 11 | 16 | 29 |
| 17 | Mèxic (MEX) | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 18 | Marroc (MAR) | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 19 | Brasil (BRA) | 1 | 5 | 2 | 8 |
| 20 | Espanya (ESP) | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 21 | Bèlgica (BEL) | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 22 | Àustria (AUT) | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 23 | Kenya (KEN) | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 23 | Portugal (POR) | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 25 | Pakistan (PAK) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 26 | Suïssa (SUI) | 0 | 4 | 4 | 8 |
| 27 | Dinamarca (DEN) | 0 | 3 | 3 | 6 |
| 28 | Jamaica (JAM) | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 28 | Noruega (NOR) | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 30 | Grècia (GRE) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 30 | Nigèria (NGR) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 30 | Puerto Rico (PUR) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 30 | Colòmbia (COL) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 33 | Costa d'Ivori (CIV) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 33 | Egipte (EGY) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 33 | Irlanda (IRL) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 33 | Perú (PER) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 33 | Síria (SYR) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 33 | Tailàndia (THA) | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 40 | Turquia (TUR) | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 40 | Veneçuela (VEN) | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 42 | Algèria (ALG) | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 43 | Camerun (CMR) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 43 | Xina Taipei (TPE) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 43 | República Dominicana (DOM) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 43 | Islàndia (ISL) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 43 | Zàmbia (ZAM) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 226 | 219 | 243 | 688 |
# Mariano Lorente

Mariano Lorente (Aranjuez, 12 de gener de 1799 - Madrid, 16 de març de 1861) fou un metge i científic espanyol, membre de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
Doctor en medicina i cirurgia, exercí com a vocal del Consell de Sanitat del Regne. Va pertànyer a diverses societats científiques i culturals, entre elles la Real Sociedad Económica Matritense de Amigos del País, de l'Acadèmia Quirúrgica de Madrid, de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona i de l'Acadèmia d'Arqueologia de Bèlgica. Fou membre de l'Acadèmia de Ciències Naturals i e la seva successora, la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, de la que en fou acadèmic fundador.

## Referències

* ↑ «Inventari de la RACAB». Arxivat de l'original el 2016-04-15. [Consulta: 2 abril 2016].
* ↑ Biografia Arxivat 2016-04-16 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Parascorpaena bandanensis

Parascorpaena bandanensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 10 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1876. Genera familiae Scorpaenoideorum conspectus analyticus. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 9. 294-300.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1851. Bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van de Banda-eilanden. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië v. 2: 225-261.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 1. Eels- Snappers, Muraenidae - Lutjanidae. Zoonetics, Austràlia. 302 p.
* ↑ De la Paz, R.M., N. Aragones i D. Agulto, 1988. Coral-reef fishes off western Calatagan, Batangas (Luzon Island, Philippines) with notes on new and rare captures and controversial taxa. Philipp. J. Sci. 117:237-318.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Volta a Llombardia 1910

La Volta a Llombardia 1910 fou la 6a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 6 de novembre de 1910 amb sortida a Milà i arribada a Sesto San Giovanni després d'un recorregut de 232 km.
La competició fou guanyada per l'italià Giovanni Micheletto, de l'equip Stucchi, per davant dels seus compatriotes Luigi Ganna (Atala-Continental) i l'individual Luigi Bailo

## Desenvolupament

El ritme inicial el marquen Lapize, Dortignacq i Luigi Azzini unint-se'ls Ganna, Tibiletti, Micheletto i Omer Beaugendre. A la meitat del recorregut queden al capdavant Lapize, Ganna, Bruschera, Cuniolo, Omer Beaugendre i Charpiot. En Bèrgam (km 190) abandona un hipotèrmic Lapize. Al final, Micheletto remunta posicions i venç en l'esprint final a Ganna.
Ganna farà el seu darrer podi en la Volta a Llombardia. Una prova que no guanyarà mai tot i fer dos segons llocs i tres terceres posicions.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Giovanni Micheletto | Stucchi | 8h 35' 32" |
| 2 | Luigi Ganna | Atala-Continental | m. t. |
| 3 | Luigi Bailo | Individual | + 4' 00" |
| 4 | Domenico Cittera | Legnano | + 6' 00" |
| 5 | Carlo Galetti | Atala-Continental | + 11' 00" |
| 6 | Guido Matteoni | Individual | m. t. |
| 7 | Emilio Chironi | Otav-Pirelli | + 21' 00" |
| 8 | Luigi Azzini | Legnano | m. t. |
| 9 | Battista Danesi | Atala-Continental | + 25' 00" |
| 10 | Giuseppe Dilda | Individual | + 30' 00" |

## Referències

* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de ciclismo
* ↑ «La Vuelta de Lombardia». Mundo deportivo, 09-11-1910.

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Josep Font i Cabanes

Josep Font i Cabanes fou un manresà membre de la Unió Socialista de Catalunya i director del diari El Dia. Després de la guerra civil fou condemnat a 12 anys i un dia de presó per auxilio a la rebelión.

## Referències

* Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
# Frontera entre l'Argentina i l'Uruguai

La frontera entre l'Argentina i l'Uruguai és una línia de 579 km marcada pel riu Uruguai que separa l'Argentina de l'Uruguai. Comença al trifini Uruguai-Argentina-Brasil, a la desembocadura del riu Cuareim amb el riu Uruguai. El curs fluvial continua, passant a l'oest dels departaments uruguaians d'Artigas, Salto, Paysandú, Río Negro, Soriano i Colonia, i a l'est de les províncies argentines de Misiones, Corrientes, Entre Ríos i Buenos Aires, fins a desembocar al Riu de la Plata.

## Història

El riu Uruguai sempre va ser un límit marcat d'Amèrica del Sud, separant l'antiga Banda Oriental. En funció de la presència d'aquest riu, la frontera entre l'Uruguai i l'Argentina no va ser molt contestada. Per això, des del 2005 hi ha conflictes entre els dos països riuplatencs en la coneguda "guerra del paper", causada originalment per dos projectes uruguaians per a instal·lar dues plantes de cel·lulosa en la vora del riu Uruguai, a la ciutat de Fray Bentos.
Des de 1815-16 el govern del Regne Unit de Portugal, Brasil i Algarves (Brasil abans de la independència) procurava annexar la regió de l'actual Uruguai al Brasil. Aquest fet va ocórrer amb la victòria brasilera contra els uruguaians durant la batalla de Tacuarembó el 1820. La regió fou denominada Província Cisplatina del ja independent Imperi del Brasil.
Fou represa pels uruguaians amb el suport de les tropes de l'Argentina el 25 d'agost de 1828. En acabar la guerra, amb el tractat de Montevideo, es va crear la sobirana República Oriental de l'Uruguai. L'actual frontera fou establerta en aquest moment. El mateix nom oficial de l'Uruguai, República Oriental de l'Uruguai, assenyala que el país es troba a l'orient -est- del riu Uruguai.

## Punts de passatge

El riu és ben navegable per embarcacions majors des del Riu de la Plata fins a Concepción del Uruguay, Argentina, i fins a Paysandú, Uruguai. Les embarcacions petites poden anar-hi fins a Concordia, a l'Argentina, i fins a Salto, a l'Uruguai. Una presa internacional (Uruguai i Argentina) per a la producció d'energia hidroelèctrica s'ubica a Salto Grande, sobre el riu Uruguai.

## Referències

* ↑ (anglès) Universitat de Texas: Maps of the Americas
* ↑ (castellà) Frontera Uruguai-Argentina: Fray Bentos-Puerto Unzúe Arxivat 2011-08-13 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Dades de la frontera argentino-uruguaiana

## Vegeu també

* Frontera entre el Brasil i l'Uruguai.
# Medaller dels Jocs Olímpics d'estiu de 1968

El medaller dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre els dies 12 i 27 d'octubre de 1968 a Ciutat de Mèxic (Mèxic).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'estiu de 1968 | Jocs Olímpics d'estiu de 1968 | Jocs Olímpics d'estiu de 1968 | Jocs Olímpics d'estiu de 1968 | Jocs Olímpics d'estiu de 1968 | |
| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Estats Units | 45 | 28 | 34 | 107 |
| 2 | Unió Soviètica | 29 | 32 | 30 | 91 |
| 3 | Japó | 11 | 7 | 7 | 25 |
| 4 | Hongria | 10 | 10 | 12 | 32 |
| 5 | RDA | 9 | 9 | 7 | 25 |
| 6 | França | 7 | 3 | 5 | 15 |
| 7 | Txecoslovàquia | 7 | 2 | 4 | 13 |
| 8 | RFA | 5 | 11 | 10 | 26 |
| 9 | Austràlia | 5 | 7 | 5 | 17 |
| 10 | Regne Unit | 5 | 5 | 3 | 13 |
| 11 | Polònia | 5 | 2 | 11 | 18 |
| 12 | Romania | 4 | 6 | 5 | 15 |
| 13 | Itàlia | 3 | 4 | 9 | 16 |
| 14 | Kenya | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 15 | Mexico | 3 | 3 | 3 | 9 |
| 16 | Iugoslàvia | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 17 | Països Baixos | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 18 | Bulgària | 2 | 4 | 3 | 9 |
| 19 | Iran | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 20 | Suècia | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 21 | Turquia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 22 | Dinamarca | 1 | 4 | 3 | 8 |
| 23 | Canadà | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 24 | Finlàndia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 25 | Etiòpia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 25 | Noruega | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 27 | Nova Zelanda | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 28 | Tunísia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 29 | Pakistan | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 29 | Veneçuela | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 31 | Cuba | 0 | 4 | 0 | 4 |
| 32 | Àustria | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 33 | Suïssa | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 34 | Mongòlia | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 35 | Brasil | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 36 | Bèlgica | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 36 | Corea del Sud | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 36 | Uganda | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 39 | Camerun | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 39 | Jamaica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 41 | Argentina | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 42 | Grècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 42 | Índia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 42 | República de la Xina | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Maynard (Ohio)

Maynard és una comunitat no incorporada a l'oest del township de Colerain al comtat de Belmont, Ohio, Estats Units, al llarg de Wheeling Creek. Té una oficina de correus amb el codi postal 43937. Maynard forma part de l' Àrea Estadística Metropolitana de Wheeling, WV-OH. La comunitat es troba a prop del township de Wheeling i la seva comunitat germana de Blainesville. Maynard és una part del districte escolar de la ciutat de St. Clairsville-Richland.

## Origen del nom

Maynard rebé el seu nom en honor al director general de correus Horace Maynard, que serviria sota el president Rutherford B. Hayes quan la comunitat sol·licitaria la seva oficina de correus el 1880. Mentre servia com a representant per Tennessee, Maynard havia visitat la seu del comtat a St. Clairsville en nom del president Andrew Johnson i les seves polítiques mentre estava a la campanya Swing Around the Circle gairebé quinze anys abans del nomenament de l'oficina de correus.
Fins a la seva aplicació postal, la parada del tren s'anomenava Henderson's Station en honor de la família Henderson. Sens dubte, Maynard hauria rebut el nom de Henderson si el nom no s'hagués fet servir per a anomenar localitats estatunidenques. Una posta de correus de curta durada a la St. Clairsville-Cadiz Pike (avui State Route 9) al comtat de Belmont, prop de la frontera amb el comtat de Harrison, va rebre el nom de Henderson el 1877 en honor al seu director de correus. També es proposà Stockdale com a nom per a la comunitat, però després de la recent notícia del nomenament d'Horace Maynard al gabinet del president Hayes, es va seleccionar el nom actual.

## Història

A l'actual àrea de Maynard s'hi instal·là inicialment l'estació de Henderson com a parada del Cleveland, Tuscarawas Valley and Wheeling Railway. Comprada per la Cleveland, Lorain and Wheeling Railway el 1875, la línia sovint era coneguda com la línia de la Tuscarawas Valley (TV). Maynard creixé substancialment a mida que es es començaren a instal·lar les mines de carbó, al mateix temps en què s'establia la seva oficina de correus fins a la dècada de 1920. Selah Chamberlain, executiu del ferrocarril i propietari de la mina de carbó, va comprar terrenys i va desenvolupar una agrupació de 77 cases de la companyia en un turó sobre Maynard, que s'anomenaria New Pittsburgh el 1883. L'any 1916, les estadístiques mostren que Maynard tenia 1.588 adults i 259 nens membres només a l'església catòlica de St. Stanislaus.

## Referències

* ↑ «Maynard,, Ohio». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units.
* ↑ Ohio Atlas & Gazetteer. Yarmouth, Me.: DeLorme, 1991, p. 62–63. ISBN 0-89933-233-1.
* ↑ USPS – Cities by ZIP Code
* ↑ Overman, William Daniel. Ohio Town Names. Akron, OH: Atlantic Press, 1958, p. 85.
* ↑ Hunt, W. J. The Belmont Chronicle, 22, 42, 26-10-1882, pàg. 3.
* ↑ Hunt, W. A. The Belmont Chronicle, 17, 6, 22-02-1877, pàg. 3.
* ↑ Overman, William Daniel. Ohio Town Names. Akron, OH: Atlantic Press, 1958, p. 85.
* ↑ amazonaws.com.
* ↑ Hunt, W. J. The Belmont Chronicle, 23, 23, 07-06-1883, pàg. 2.
* ↑ Centennial. Taylor, 1989, p. 20–26.
# Ormond-By-The-Sea

Ormond-By-The-Sea és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 8.430 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ormond-By-The-Sea tenia 8.430 habitants, 4.296 habitatges, i 2.495 famílies. La densitat de població era de 1.635,6 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12,9% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 20,2% entre 25 i 44, un 27,6% de 45 a 60 i un 35,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.970 $ i la renda mediana per família de 38.731 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.536 $ mentre que les dones 25.357 $. La renda per capita de la població era de 22.503 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Ormond-By-The-Sea». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ormond-By-The-Sea». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vperiod (Kubànskaia)

* Per a altres significats, vegeu «Vperiod».
Vperiod - Вперёд (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a la vora esquerra del Pxekha, afluent del Bélaia. És a 6 km al nord d'Apxeronsk i a 78 km al sud-est de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Kubànskaia.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
* Entrada a la vila Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine. a Panoramio.
* Una casa de Vperiod Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. a Panoramio.
* Mapa topogràfic a maps.vlasenko.net (rus).
# Joan Jofre i Torroella

Joan Jofre i Torroella (Girona, 1 de novembre de 1947) és un biòleg català. El 1971 es llicencià en biologia a la Universitat de Barcelona, en la qual es doctorà el 1974 amb premi extraordinari. De 1975 a 1977 va fer una estada postdoctorat al Departament de Virologia i Epidemiologia del Baylor College of Medicine, a Houston (Texas).
El 1978-1979 fou professor agregat de microbiologia a la Facultat de Farmàcia de la Universitat Complutense de Madrid i de 1979 a 1982 ho fou al Departament de Biologia de la Facultat de Ciències de la Universitat de les Illes Balears. El 1982 obtingué la càtedra de microbiologia a la facultat de Biologia de la Universitat de Barcelona, de la qual fou vicerector de Recerca i Política Científica (1986-1990) i membre del Comitè Acadèmic (1999-2003).
Recerca en diferents aspectes de microbiologia i virologia d'aigües relacionada amb salut amb una atenció especial als virus i els bacteriòfags com a potencials indicadors d'aquests, principalment els plasmidis bacterians i la genètica d'herpesvirus. Des de 1987 és consultor de l'Organització Mundial de la Salut en contaminació microbiana d'aigües i va ser un dels experts consultats sobre la potencial importància de la via de l'aigua en la transmissió de la grip aviària. Des de 1999 també és membre de l'Associació Espanyola de Normalització i Certificació (AENOR).
De 2000 a 2005 fou president del Health Related Water Microbiology Group de la International Water Association. Des de 2001 és acadèmic de l'American Academy of Microbiology, des del 2003 de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona i des de 2008 Membre de l'Institut d'Estudis Catalans. També és membre de la Societat Catalana de Biologia, de la Societat Espanyola de Microbiologia, de la Societat Espanyola de Virologia i de l'Associació Internacional de l'Aigua. El 1997 va rebre la Medalla Narcís Monturiol al mèrit científic i tecnològic de la Generalitat de Catalunya. Des de 2017 presideix la RACAB.

## Obres

* Morris, R.; Jofre, J. [ed.] (2000). Health-Related Water Microbiology. Londres: IWA Publishing.
* Jofre, J.; Parés, R. (1986). Estudi d'un model per al desenvolupament de la biotecnologia a Catalunya a partir de la situació actual a l'ensenyament, la recerca i la indústria. (Informes CIRIT; 1)
* Jofre, J. (2007). Oportunitats relacionades amb el cicle integral de l'aigua per a les empreses de l'Àrea Metropolitana de Barcelona. 94 p. (Col·lecció Estratègia. Pla Estratègic Metropolità de Barcelona)

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. al web de la RACAB
* Currículum al web de l'IEC

## Referències

* ↑ «Joan Jofre, nou president de la RACAB». Universitat de Barcelona, 02-11-2017 [Consulta: 16 maig 2018].