OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Malloles (Serinyà)

Can Malloles és una masia de Serinyà (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia amb pallissa annexada al costat sud. Té planta rectangular, coberta a dues aigües, i distribució interna en tres tramades. La façana principal, orientada a sud, té un finestral quarterat amb elements decoratius, amb brancals de pedra grisa motllurats en bossell. A l'ampit hi ha dos caps esculpits amb formes esquemàtiques, i a la llinda hi ha un escut amb la data 1401. A sota es conserva encara una tronera de tir. La porta d'entrada té un arc rebaixat de dovelles de travertí. Al costat de la façana principal, hi ha una era tancada amb un portal amb llinda on pot llegir-se inscrita la data de 1669.

## Història

Es te notícia que Bartomeu Mayolas, pagès de Serinyà, juntament amb altres pagesos de la contrada, van donar suport a la reina Joana Enríquez i el seu fill Ferran durant la guerra Civil Catalana (1462-1472), fet que els va valdre la condecoració del privilegi militar de generositat per part dels reis Catòlics, atorgada el 21 de febrer de 1481.

## Referències

* 1 2 «Can Malloles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Can Vilana

Can Vilana és una obra barroca d'Alella (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Habitatge de planta baixa, pis i golfes situat al costat de la pineda dels jardins de les Quatre Torres. Envoltat d'una gran tanca de maçoneria i acompanyat de diferents construccions auxiliars, l'edificació principal destaca per la façana principal, orientada a migdia, amb un interessant coronament de línies ondulades i elements decoratius vegetals que amaga la visió de la coberta (que és a dues aigües, de teula, amb el carener paral·lel a la façana principal). A la façana posterior es repeteix una solució semblant però més senzilla. La façana principal s'organitza segons tres eixos de composició verticals on s'agrupen les diferents obertures: balconeres protegides amb barana de balustres a la planta pis i a la planta baixa. Una cornisa separa la planta pis de les golfes, amb una obertura a la part central de la façana formada per una agrupació de quatre petites obertures que imiten les finestres estretes i allargades amb una mena d'arc que s'assemblen als arcs conopials o flamígers. Sobre aquestes hi ha un òcul decorat amb elements vegetals, central al coronament abans descrit.

## Referències

* ↑ «Can Vilana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2019].
# Cal Bernoi (Clariana de Cardener)

Cal Bernoi o el Bernoi és una masia situada al municipi de Clariana de Cardener, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Cal Bernoi (Clariana de Cardener)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cal Biel

«Cal Biel» té aquests significats:
* Cal Biel (Casserres), casa al Berguedà
* Cal Biel (Ripollet), casa al Vallès Occidental
# Cal Berta (Gisclareny)

Cal Berta és una obra de Gisclareny (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita masia de planta rectangular coberta a dues aigües amb uralita i el carener perpendicular a la façana de ponent. La masia té els murs fets de petites pedres sense treballar unides amb morter. Les obertures es concentren a la façana principal i són de petites dimensions i allindades.

## Història

La masia dona nom a un dels veïnats del terme de Gisclareny, el que està situat sota el turó que domina l'església de la mare de déu del roser. Possiblement, es construí a finals del segle xvii o principis del segle següent.
En els últims anys s'ha condicionat com a segona residència, usant nous materials que no respecten l'aspecte primitiu.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Berta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Calabazas de Fuentidueña

Calabazas de Fuentidueña és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 103 | 82 | 65 | 61 | 51 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Calabruixa

«Calabruixa» té aquests significats:
* Calabruixa o lliri de Sant Pere (Ornithogalum narbonense L.)
* Calabruixa petita, planta classificada a la família de la família de les jacintàcies
* Calabruixa grossa
* Calabruixa o Allium sphaerocephalon
Viccionari
# Canon EF-M 32mm f/1.4 STM

El Canon EF-M 32mm f/1.4 STM és un objectiu fix normal amb muntura Canon EF-M.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 5 de setembre de 2018, amb un preu de venta suggerit de 419€.
Actualment, és l'òptica més lluminosa de Canon de la sèrie EF-M, amb una obertura f/1.4 i l'ultim objectiu presentat per la marca amb aquesta muntura.
La seva distància focal de 32mm té el mateix camp visual en una càmera EOS de la sèrie M que una lent de 51mm en una càmera de fotograma complet.
Aquest objectiu s'utilitza sobretot per fotografia de retrat.
El 2019, aquest objectiu va guanyar el premi de Technical Image Press Association (TIPA) com a millor objectiu de focal fixa per a càmeres sense mirall amb sensor APS-C.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 32mm
* Obertura: f/1.4 - 16
* Motor d'enfocament: STM (Motor d'enfocament pas a pas, silenciós)
* Distància mínima d'enfocament: 23cm
* Rosca de 43mm
* A f/2.8 és on l'objectiu comença a millorar la distorsió de les cantonades i contrast, respecte a f/1.4

## Construcció

* El canó i l'anell d'enfocament són de policarbonat
* La muntura és metàl·lica
* El diafragma consta de 7 fulles, i les 14 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 8 grups.
* Consta d'elements asfèrics i un revestiment súper spectra (ajuda a reduir els efectes fantasma).

## Accessoris compatibles

* Tapa E-43
* Parasol ES-60
* Filtres de 43mm
* Tapa posterior EB
* Funda LP1014

## Objectius similars amb muntura EF-M

* 7artisans 35mm f/1.2
* 7artisans 35mm f/1.2 Mark II
* 7artisans 35mm f/2
* Kamlan 32mm f/1.1
* Laowa Argus 33mm f/0.95 CF APO
* Meike 35mm f/1.4
* Samyang 35mm f/1.2 ED AS UMC CS
* Sigma 30mm f/1.4 DC DN
* ZY Optics Mitakon Speedmaster 35mm F/0.95 II

## Referències

* 1 2 3 «Canon EF-M 32mm F1.4 STM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon EF-M 32mm F1.4 STM. Ficha Técnica» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «La Linea del Tiempo de los Objetivos Canon Montura EF-M» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «Canon’s New EF-M 32mm f/1.4 STM is the Fastest EF-M Lens» (en anglès). Peta pixel.
* ↑ «Canon EF-M 32mm f/1.4 STM Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «Premios TIPA World Awards 2019» (en castellà). Foto 321.
* 1 2 «Canon EF-M 32mm f/1.4 STM Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «SSC: Super Spectra Coating» (en anglès). EOS magazine.
* ↑ «Objetivo Canon EF-M 32 mm f/1,4 STM» (en castellà). Canon store.
* ↑ «7artisans 35mm F1.2 Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «7artisans 35mm f/1.2 Mark II» (en anglès). 7artisans.
* ↑ «7artisans 35mm F2 Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «KL-32MM-F1.1 超值新品 手動定焦鏡» (en xinès). Kamlan lens. Arxivat de l'original el 2023-01-15. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «Venus Laowa Argus 33mm F0.95 CF APO Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Meike 35mm F1.7 Manual Prime Fixed Lens for Canon EOS EF-M» (en anglès). Meike global. Arxivat de l'original el 2023-01-14. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «Samyang 35mm F1.2 ED AS UMC CS Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Sigma 30mm F1.4 DC DN | C (E/EF-M mounts) Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Lenses for Canon M Mount» (en anglès). Neo camera.
# Canon EF-M 55-200mm f/4.5-6.3 IS STM

El Canon EF-M 55-200mm f/4.5-6.3 IS STM és un teleobjectiu zoom amb muntura Canon EF-M.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 17 de juny de 2014, amb un preu de venta suggerit de 329€.
Aquesta, és l'òptica que ve de sèrie amb els kits de doble lent en càmeres de la sèrie EF-M, una d'elles la Canon EOS M50 Mark II.
Actualment, és l'òptica zoom de la sèrie EF de Canon amb més focal.
La seva distància focal de 55-200mm té el mateix camp visual en una càmera EOS de la sèrie M que una lent de 88-320mm en una càmera de fotograma complet.
Aquest, està disponible en dos colors per combinar amb les càmeres dels mateixos colors: negre i platejat

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 55-200mm
* Obertura: f/4.5 - 22 (a 55mm) i f/6.3 - 32 (a 200mm)
* Motor d'enfocament: STM (Motor d'enfocament pas a pas, silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 3,5 passes
* Distància mínima d'enfocament: 100cm
* Rosca de 52mm
* Distorisió òptica a 55mm de -0,92% (tipus barril) i a 200mm d'1,47% (tipus coixí)
* A 55mm i f/4.5 l'objectiu ombreja les cantonades més d'un pas de llum, però aquest efecte es veu rebaixat a f/8 amb menys d'un pas d'ombrejat i a f/11 és gairebé inapreciable. A 200mm i f/5.6 l'objectiu ombreja les cantonades més d'un pas de llum, però aquest efecte es veu rebaixat a f/8 amb una mica més d'un pas d'ombrejat i a f/11 és gairebé inapreciable.
* A f/8 és on l'objectiu dona la millorar qualitat òptica i menys distorsiona les cantonades. Al centre a partir de f/6.3 la qualitat òptica ja és bona.

## Construcció

* La muntura, canó i anell de filtre son de plàstic
* El diafragma consta de 7 fulles, i les 17 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 11 grups.
* Consta d'un element asfèric i una lent d'ultra baixa dispersió

## Accessoris compatibles

* Tapa E-52 II
* Parasol ET-54B
* Filtres de 52mm
* Tapa posterior EB
* Funda LP816

## Referències

* 1 2 «Canon EF-M 55-200mm f/4.5-6.3 IS STM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon EF-M 55-200mm f/4.5-6.3 IS STM. Ficha Técnica» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «Cámara EOS M50 Mark II Mirrorless de Canon en negro y objetivos EF-M 15-45mm IS STM y EF-M 55-200mm IS STM» (en castellà). Canon store.
* ↑ «Canon EF-M 55-200mm f/4.5-6.3 IS STM Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* 1 2 3 «Canon EF-M 55-200mm f/4.5-6.3 STM IS Review / Test - Analysis» (en anglès). Optical limits. Arxivat de l'original el 2023-01-14. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «Canon 55-200mm IS STM» (en anglès). Kenrockwell.
* ↑ «Canon EF-M 55-200mm f/4.5-6.3 IS STM Accesorios» (en castellà). Canon España. Arxivat de l'original el 2023-01-14. [Consulta: 14 gener 2023].
# Casa Prat de Lleida

Casa dissenyada per l'arquitecte Francesc de Paula Morera i Gatell. Va estar situada a l'Avinguda Alcalde Porqueres 6 de Lleida fins a la dècada dels anys 90 del segle passat quan va ser enderrocada per a construir-hi l'hotel Sansi Park. Era la casa familiar dels germans Ramon i Josep Prat Estrada, propietaris de la centenària botiga de música del carrer Cavallers, Casa Prat. Als baixos de la casa de l'Avinguda Alcalde Porqueres hi havia el taller de reparació de pianos així com el magatzem d'instruments musicals.

## Referències

* ↑ «Catàleg arquitectònic Lleida».
# Cantó de Saint-Denis-Sud

El cantó de Saint-Denis-Sud és un antic cantó francès al districte de Saint-Denis (departament de Sena Saint-Denis) que incloia la totalitat del municipi de l'Île-Saint-Denis i part dels de Saint-Denis i Saint-Ouen.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el Cantó de Saint-Denis-1 i el Cantó de Saint-Ouen.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-2001 | Josiane Akoun-Andros | PCF |
| 2001-2008 | Ronan Kerrest | PCF |
| 2008- | Mathieu Hanotin | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | -9 | - | 34.581 | 31.615 | 48.141 |
| Població sense dobles comptes a partir de 1990 |||||||
# Casa del Sau (Altafulla)

La Casa del Sau, o Casa Gatell, és un edifici ubicat a Altafulla (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. i és una obra amb elements barrocs.

## Descripció

L'edifici està compost, en alçat, de planta baixa, un pis i al damunt, el graner -com gairebé són totes les cases que integren la vila closa d'Altafulla que presenten totes les mateixes característiques estructurals-.
Presenta una façana en angle. A cada un dels costats de l'angle hi ha una porta amb un arc escarser. Una de les portes té una cartel·la barroca amb la data "1780". A la finestra del pis superior hi ha la data "1683" i a l'interior s'hi troba una torre medieval.

## Referències

* 1 2 3 «Casa del Sau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Casa del Sau». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cantó de Sochaux-Grand-Charmont

El cantó de Sochaux-Grand-Charmont és un cantó francès del departament del Doubs, situat al districte de Montbéliard. Té 4 municipis i el cap és Sochaux.

## Municipis

* Grand-Charmont
* Nommay
* Sochaux
* Vieux-Charmont

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1982 | M. Grandin | PS |
| 1982-1988 | René Maître | PS |
| 1988-1994 | Gaston Frénay | PS |
| 1994-2001 | Pierre Moscovici | PS |
| 2001- | Noël Gauthier | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Castell de Clarà

«Castell de Clarà» té aquests significats:
* Castell de Clarà (Moià), a Moià (Moianès)
* Castell de Clarà (la Pobla de Claramunt), a la Pobla de Claramunt (Anoia)
* Castell de Clarà (Torredembarra), a Torredembarra (Tarragonès)
# Cantó de Grevenmacher

Cantó de Grevenmacher (luxemburguès Gréiwemaacher) és un cantó situat a l'est de Luxemburg, al districte de Grevenmacher. Té 211 kilòmetres quadrats i 32.524 habitants. La capital és Grevenmacher.
El cantó es divideix en 8 comunes:
* Betzdorf
* Biwer
* Flaxweiler
* Grevenmacher
* Junglinster
* Manternach
* Mertert
* Wormeldange
# Casa Almirall

La Casa Almirall és un pub situat als carrers de Joaquín Costa, 33 i de Ferlandina, 14 de Barcelona, catalogat com a establiment de gran interès (categoria E1).

## Descripció

Té un portal estret situat al xamfrà estret i un altre al carrer de Joaquín Costa. Els portals tenen emmarcaments situats arran de façana amb les portes vidrieres de línies corbes protegides per porticons que tanquen els accessos. A l'obertura del carrer de Joaquín Costa té una petita barra interior de marbre. El rètol de l'establiment, pintat sobre vidre, està situat a les llindes dels portals i aplacat a la façana dins d'un marc de fusta de línies corbes.
Conserva gran part de la decoració original, entre la qual destaca la barra realitzada amb marbre italià amb el taulell de marbre de color blanc i la resta de diferents colors. A un dels costats hi ha una figura femenina de ferro fos que representa la musa de l'Exposició Universal de Barcelona celebrada el 1888. Cal mencionar també el moble de fusta de la caixa i el moble boteller situat darrere la barra. Aquest últim és de llenguatge modernista amb emmarcaments de línies corbes i relleus de talla presentant motius florals a la part superior del moble. De l'extrem del moble boteller en sorgeix un coup de fouet de ferro forjat del qual en penja un rellotge. L'espai interior es va remodelar el 1976 adaptant la rebotida i creant un segon ambient separat per una mampara.

## Història

Va ser obert el 1860 per Joan Almirall i Morral, taverner de Sant Vicenç dels Horts que fou el primer president del Gremi de Taverners de Barcelona. A la seva mort, el seu fill Joan Almirall i Anglada heretà el negoci, però en realitat el portava era Manuel Montserrat, qui anys més tard el va adquirir.
El 2006 es van malmetre i cremar alguns dels elements exteriors com el rètol publicitari de vidre pintat.

## Referències

* ↑ «Casa Almirall». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 5 «Casa Almirall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Bar Casa Almirall». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Carey Hall

Carey Hall (Melbourne, 20 de gener de 1964) va ser un ciclista australià, que es va especialitzar en el ciclisme en pista. En els Campionats del Món de 1991 va guanyar l'or en la prova de velocitat, però posteriorment va donar positiu en estanozolol, juntament amb el seu company Stephen Pate que havia guanyat el bronze en la mateixa prova. Els dos van ser desposseïts de llurs medalles.

## Referències

* ↑ «A Hall y Pate les bajan del podio». Mundo Deportivo, 17-08-1991 [Consulta: 23 desembre 2015].
* ↑ La pista no és una excepció

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
# Castell de Turégano

El castell de Turégano es troba a la localitat homònima, a la província de Segòvia. Una de les peculiaritats del castell és que en ell està integrada l'església de San Miguel. En 1585 va estar empresonat al castell Antonio Pérez del Hierro, qui va ser secretari de Felip II d'Espanya. Els seus partidaris van planejar la seua fugida, i per a això es van establir al poble de Muñoveros. Van aconseguir entrar al castell, però l'alcalde els va convèncer perquè desistiren del seu propòsit. Va ser declarat Monument Nacional en 1931.

## Referències

* ↑ Decret del Ministeri d'Instrucció Pública i Belles Arts publicat a la Gaceta de Madrid n.º 155, 4 de juny de 1931
* ↑ «Castillo de Turégano, Segovia» (en espanyol europeu). [Consulta: 19 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Vídeo del castell Arxivat 2010-03-08 a Wayback Machine.
# Carrer de les Eres (Saus)

El carrer de les Eres és un carrer de Saus, Camallera i Llampaies (Alt Empordà). Un conjunt de cases d'aquest carrer està inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Conjunt de cases inventariades

És un conjunt de cases situat dins de l'entramat urbà de la població de Saus, al bell mig del nucli antic, tot i que també és la via d'accés principal a la població des de la carretera GI-623.
Es tracta d'un conjunt d'edificis majoritàriament rehabilitats, que conformen l'actual carrer de les Eres. Aquesta via discorre en paral·lel al carrer Major per la banda de llevant del nucli, amb una orientació nord- sud. A l'inici del carrer des de la banda sud, les construccions responen a la tipologia de masos rectangulars, envoltats de patis i jardins. A mesura que s'avança en direcció al nucli, la tipologia arquitectònica varia i respon a cases entre mitgeres, de dues o tres plantes, amb les obertures emmarcades amb pedra. A la part central del carrer, destaquen els edificis dels números 12 i 9B, amb algunes obertures originals, tot i que han estat força restaurats. Al tram final o nord de la via hi ha un portal d'arc rebaixat adovellat, que dona sortida o accés al nucli. Totes les construccions estan bastides amb pedra desbastada i morter.

## Història

Les dues cases es deuen remuntar a la mateixa època, vers els segles XVII-XVIII, mateix període que les altres construccions del carrer. Cal ressaltar que una fou restaurada segurament l'any 1995, data inscrita en una de les llindes.

## Referències

* 1 2 3 4 «Carrer de les Eres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Castrelo de Miño

Castrelo de Miño és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca do Ribeiro. Limita a l'oest amb Ribadavia, al nord amb Cenlle, a l'est amb Toén, i al sud amb Cartelle i A Arnoia.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.378 | 4.845 | 4.951 | 5.508 | 2.044 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Astariz (Santa María)
* Barral (Nosa Sra. das Neves)
* Castrelo de Miño (Santa María)
* Macendo (Santa María)
* Ponte Castrelo (Santo Estevo)
* Prado de Miño (Santa María)
* Vide de Miño (San Salvador)
# Cassi Parmensis

Cassi Parmensis (llatí: Cassius Parmensis) va ser un escriptor romà nascut a Parma. Algunes referències l'anomenen Gai Cassi Sever Parmensis (Gaius Cassius Severus Parmensis), però és erroni, car no es pot afirmar que el seu praenomen sigui Gaius ni el seu cognomen Severus. Horaci, quan censura escriptors que componen històries i poemes de forma descuidada i ràpida, anomena un Gaius Etruscus, a qui compara amb un riu desbordat que arrossega aigües tèrboles, i afegeix que les obres d'aquest autor van ser enviades a les flames. Però aquest devia ser un personatge diferent, puix que Heleni Acró, Publili Optacià Porfiri i altres autors diuen que va escriure diferents obres que havien vist, entre les quals una tragèdia anomenada Thyestes, una anomenada Brutus, elegies i epigrames, destacant un petit poema en hexàmetres de nom Orpheus.
En la seva vida personal va ser un dels conspiradors contra Juli Cèsar. Va prendre part com a tribú militar a la guerra contra els triumvirs i després de la mort de Brutus i Cassi, quan tenia el comandament de la flota, se'n va anar a Sicília i es va unir a Sext Pompeu. Després de la batalla naval lliurada entre Mylae i Nàuloc es va rendir a Marc Antoni, al que després va seguir fins a la batalla d'Àccium. Llavors va anar a Atenes i va ser mort per un comandant d'Octavi, Luci Var, l'any 30 aC. Vel·lei Patercle diu que Cassi Parmensis va ser l'últim dels assassins de Cèsar que va ser mort.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/641?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=Cassius+ParmensisSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 626-627. ]
# Castronovo di Sicilia

Castronovo di Sicilia (sicilià Castrunovu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 3.409 habitants. Limita amb els municipis d'Alia, Bivona (AG), Cammarata (AG), Lercara Friddi, Palazzo Adriano, Prizzi, Roccapalumba, Santo Stefano Quisquina (AG), Sclafani Bagni i Vallelunga Pratameno (CL).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Vitale Gattuso | Llista cívica |
# Castell de l'Airosa

El Castell de l'Airosa és una muntanya de 953 metres dels ports de Tortosa-Beseit. Es troba dins del terme municipal de Roquetes, a la comarca catalana del Baix Ebre.
Aquest mont té una silueta prou espectacular que sembla un castell vist des de certs angles.

## Referències

* ↑ Senderisme - Castell de l'Airosa
# Catàleg Hipparcos

Els Catàlegs Hipparcos i Tycho (Tycho-1) són els principals productes de la missió astromètrica de l'Agència Espacial Europea, HIPPARCOS. El satèl·lit, que va funcionar durant quatre anys, va produir dades científiques d'alta qualitat des de novembre de 1989 a març de 1993.
Aquest catàleg d'estrelles ha significat obtenir la paral·laxi de 118.218 estrelles properes amb una precisió d'un mil·lisegon d'arc, les coordenades celestes s'hi han expressat segons el referencial ICRS amb una precisió astromètrica entre els 1 i 3 mil·lèsimes de segon d'arc, mentre el catàleg Tycho presenta una llista de poc més d'1.050.000 estrelles. El catàleg Hipparcos presenta una llista completa fins a la magnitud 7,3.

## Descripció

El catàleg d'estrelles conté dades astromètriques i fotomètriques d'alta precisió per un gran nombre d'estrelles:
* coordenades equatorials,
* moviment propi,
* paral·laxi,
* magnitud en les bandes espectrals B, V i I.
Els annexes comprenen també una llista de
* 24.588 estrelles múltiples i donen els paràmetres orbitals per un petit nombre d'aquestes estrelles,
* 8.254 estrelles variables,
* dades astromètriques i fotomètriques del Sol.

## Vegeu també

* Hipparcos
* Llista d'estrelles en el Catàleg Hipparcos

## Referències

* ↑ «Comparison of astrometric catalogs». United States Naval Observatory. [Consulta: 22 juliol 2008].

## Enllaços externs

* Catàleg Hipparcos
* Glossari
* Plana del IEEC Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Plana Astrodesc Arxivat 2005-02-15 a Wayback Machine.
* Portal de l'ESA Arxivat 2007-12-21 a Wayback Machine.