OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Linda McCartney Racing Team

L'equip Linda McCartney Racing Team va ser un equip ciclista britànic, de ciclisme en ruta que va competir entre 1998 i el gener de 2001. El principal patrocinador, l'empresa Linda McCartney dedicada a la venda de productes vegetarians, exigia a tots els components de l'equip a seguir amb aquesta dieta.
Malgrat començar la temporada 2001, l'equip va desaparèixer el gener del mateix any per falta de patrocinadors.

## Principals resultats

* Giro del Laci: Maximilian Sciandri (2000)
* Volta a Holanda Septentrional: Bjørnar Vestøl (2000)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 1 participacions (2000)
** 1 victòries d'etapa:
*** 1 al 2000: David McKenzie
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1998 | 65è | Mark Walsham (877è) |
| 1999 | 34è (GSII) | Chris Newton (451è) |
| 2000 | 13è (GSII) | Maximilian Sciandri (167è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Lisa Guenther

Lisa Guenther és una filòsofa i activista canadenca, coneguda pels seus esforços per portar la filosofia a entorns extraordinaris. El treball de Guenther assumeix l'aïllament, la tortura a la presó, la injustícia reproductiva i l'estat carcerari.
Forma part del Departament de Filosofia i del Programa de Postgrau en Estudis Culturals, i és actualment acadèmica nacional de Queen's en Filosofia Política i Estudis Penitenciaris Crítics a la Queen's University de Kingston, a Ontario, Canadà. Abans del 2018, va exercir com a professora associada de filosofia a la Universitat de Vanderbilt. El seu primer càrrec acadèmic va ser a la Universitat d'Auckland. Guenther es llicencià a la Bishop's University i es va doctorar a la Universitat de Toronto.
Guenther s'especialitzà en filosofia feminista, fenomenologia i filosofia política. El seu llibre ha estat descrit per Notre Dame Philosophical Reviews com "un manifest d'alliberament en les lluites contra la captivitat". El treball de Guenther amb reclusos al corredor de la mort a la presó de màxima seguretat de Riverbend a Nashville ha rebut una considerable atenció mediàtica. En una entrevista a The Boston Review descriu els seus esforços com a fonamentats en una nova comprensió del que és la filosofia: «Ara abordo la filosofia com una pràctica democràtica radical de creació de sentit col·lectiva». The Chronicle of Higher Education, en el perfil de Guenther, la va anomenar «defensora radical de la reforma penitenciària».

## Referències

* ↑ Carroll, Andrew. «Una oportunitat per construir ponts, enfortir els llaços», 01-02-2018. [Consulta: 17 març 2018].
* ↑ James, Joy. «Confinament solitari: la mort social i les seves vides posteriors».
* ↑ Dzur, Albert W. «Teaching Philosophy on Death Row».
* ↑ Schimke, David. «From Theorist to Activista».

## Enllaços externs

* Lisa Guenther Arxivat 2021-04-22 a Wayback Machine. a la Queen's University
# Llista de Creus de Sant Jordi/2021/Persones
#### Persones

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Pau Gasol i Sáez | Q193052 | jugador de basquetbol català | jugador de bàsquet actor esportista professional |
| Francisco Ibáñez Talavera | Q981460 | guionista i dibuixant de còmics | autor de còmic escriptor guionista de còmics dibuixant |
| Enric Larreula i Vidal | Q3753560 | escriptor català | escriptor poeta |
| Àngels Ribé i Pijuan | Q3816935 | artista | fotògraf artista visual artista d'instal·lacions |
| Alèxia Putellas i Segura | Q4721366 | futbolista catalana | futbolista |
| Mònica Terribas i Sala | Q4897147 | periodista catalana | periodista professor d'universitat presentador de televisió guionista comentarista polític director de documentals |
| Justo Molinero Calero | Q9016849 | periodista català | periodista |
| Joana Escobedo i Abraham | Q16941932 | escriptora, filòloga i bibliotecària catalana | filòleg bibliotecari professor de català |
| Joan Panisello i Chavarria | Q19299957 | Ceramista català | ceramista |
| Jesús Alturo i Perucho | Q28123979 | paleògraf, filòleg i historiador català (1954 - ) | historiador filòleg paleògraf |
| Francesc Vilasís i Fernández-Capallejà | Q64015208 | Artista català | esmaltador |
| Elena Jaumandreu | Q76995744 | muntadora cinematogràfica catalana | muntador |
| Mercè Izquierdo i Aymerich | Q93434212 | científica i professora | científic |
| Anna Rosa Cisquella | Q97189665 | actriu i productora teatral | actor productor de teatre |
| Mariona Carulla i Font | Q99573458 | empresària i promotora cultural | empresari mecenes |
| Ernest Costa i Savoia | Q100892770 | fotògraf, etnògraf i naturalista català | fotògraf etnògraf naturalista escriptor |
| Anna Navarro Descals | Q104177450 | empresària catalana | empresari polític |
| Isabel Etxeberria | Q108061899 | mestra donostiarra, resident a Llançà | professor |
| Manuel Heredia Jiménez | Q109861608 | president de l'Associació gitana de Sabadell | activista social |
| Rafael Tous i Giner | Q109861893 | empresari tèxtil i col·leccionista d'art català | empresari col·leccionista d'art |
# Lessopílnoie

Lessopílnoie (en rus: Лесопильное) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 753 habitants. Pertany al districte rural de Bikinski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Lessossibirsk

Lessossibirsk (en rus Лесосибирск) és una ciutat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia. Es troba a la vora del Ienissei, prop de la seva confluència amb l'Angarà, a 248 km al nord de Krasnoiarsk.

## Història

A l'emplaçament de la ciutat actual hi havia el 1640 el poble de Maklakov Lug. Lessossibirsk fou fundada amb la fusió de Makaklovo i Novomaklakovo el 1975 com un port fluvial sobre el Ienissei.
# Lessokhimutxàstok

Lessokhimutxàstok (en rus: Лесохимучасток) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Tambov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 180 habitants.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «Тамбовская область» (en rus). База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России». Arxivat de l'original el 2022-02-11. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Gavrilovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-20. [Consulta: 20 març 2022].
# Lessolo

Lessolo és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 45 quilòmetres al nord de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.820 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 abril 2020].
# Llista de monuments de l'Eixample de Barcelona

Llista de monuments de l'Eixample de Barcelona inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya i en el catàleg de Patrimoni Arquitectònic de Barcelona.
La llista es divideix en dos sectors per agrupació de barris:
* Llista de monuments de l'Eixample de Barcelona (dreta) amb la Dreta de l'Eixample, la Sagrada Família i el Fort Pienc.
* Llista de monuments de l'Eixample de Barcelona (esquerra) amb l'Antiga Esquerra de l'Eixample, la Nova Esquerra de l'Eixample i Sant Antoni
Altres monuments que tenen un àmbit de diversos barris són:
| Monument | Protecció | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Sector de conservació de l'Eixample | | | Barcelona Dreta de l'Eixample, Antiga Esquerra de l'Eixample, av. Diagonal, Gran Via, ronda Sant Pau | 41° 23′ N, 2° 10′ E﻿ / ﻿41.39°N,2.16°E﻿ / 41.39; 2.16 a prop | IPA-45787 bg aj | Sector de conservació de l'Eixample (Barcelona) |
| Vestigis del Metro Transversal | | Noucentisme XX | Barcelona Estacions de metro línia 1: pl. Espanya, boca Urquinaona, subcentral elèctrica de Mercat Nou | 41° 23′ 21″ N, 2° 10′ 24″ E﻿ / ﻿41.3893°N,2.1734°E﻿ / 41.3893; 2.1734 a prop | IPA-51085 bg | Vestigis del Metro Transversal (Barcelona) |
El límit entre l'Eixample i Ciutat Vella és fruit de la muralla medieval i moderna de Barcelona, de la que en queden diverses restes. Per qüestions de duplicats en llistes s'han inclòs cadascuna d'aquestes restes a la llista de la zona amb les restes més conspícues de cada conjunt:
* Per les muralles medievals i estructures associades vegeu la llista de monuments del Raval.
* Per la muralla i estructures defensives d'època moderna vegeu la llista de monuments de Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera.

## Enllaços externs

* Cercador de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic, a patrimoni.gencat.
* Portal d'informació urbanística, de l'Ajuntament de Barcelona.
# Leòcrit

Leòcrit és el nom dels següents personatges:
* Leòcrit d'Atenes, militar atenenc
* Leòcrit, general de Farnaces, rei del Pont.
# Llibre d'emblemes

El llibre d'emblemes és un gènere típic del Renaixement i el Barroc que elabora al·legories a partir de tres elements claus: l'inscriptio, o lema, la pictura (imatge) i la subscriptio (una glosa, típicament poètica). El primer llibre d'emblemes fou el Emblemata d'Andrea Alciato. Encara que molts autors catalans practicaren el gènere, com Francesc Fontanella i Pere Serafí, l'únic llibre d'emblemes imprès en català fou l'Atheneo de grandesa de Josep Romaguera (Barcelona, 1681).
# Livet-sur-Authou

Livet-sur-Authou és un municipi francès situat al departament de l'Eure i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 138 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Livet-sur-Authou era de 138 persones. Hi havia 65 famílies de les quals 23 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 19 dones vivint soles), 19 parelles sense fills i 23 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 105 habitatges, 61 eren l'habitatge principal de la família, 33 eren segones residències i 11 estaven desocupats. 102 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 61 habitatges principals, 50 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 10 en tenien tres, 19 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 49 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 28 habitatges hi havia un automòbil i a 28 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Livet-sur-Authou el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 12 |
| 8 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 97 persones, 58 eren actives i 39 eren inactives. De les 58 persones actives 55 estaven ocupades (31 homes i 24 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 39 persones inactives 19 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Livet-sur-Authou hi havia 67 unitats fiscals que integraven 152 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.421 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Livet-sur-Authou hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Livet-sur-Authou a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Livet-sur-Authou a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Liútkino

Liútkino - Люткино (rus) - és un poble de la República del Tatarstan, a Rússia. El 2010 tenia 3. Pertany al districte (raion) de Pestretsi.

## Referències

* ↑ «Arbash». GeoNames. [Consulta: 7 setembre 2013].
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Lo Bocau

Bocau (nom occità) (en basc Bokale, en francès Boucau) és un municipi d'Occitània, a la regió històrica de Gascunya i a la província antiga de Lapurdi, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de la Nova Aquitània). Tot i que històricament pertany a Lapurdi, forma part de la comarca del Baix Adur i la seva llengua tradicional és l'occità gascó.
El topònim Bocau en occità (gascó) significa desembocadura. La raó és que es troba en el punt on les aigües del riu Adur s'aboquen en l'oceà Atlàntic (Golf de Biscaia), lloc condicionat per una obra de 1578 que va acabar amb l'antic delta del riu que arribava a les comunes Capbreton i Vieux-Boucau. Bocau limita al nord amb Tarnos en el departament de Landes, ja que a l'origen, era un barri d'aquesta localitat. Baiona limita al sud-est i Anglet al sud-oest.

## Història

Després de la construcció el 1855 d'una estació de ferrocarril en la línia Bordeus-Baiona, Napoleó III, mitjançant un decret del 14 de setembre de 1857, va ordenar la creació de la comuna administrativa de Bocau que agruparia 2 dels barris de Tarnos: el barri baix (Bocau) i el barri alt (Romatet). Com a resultat de l'establiment de la via ferroviària i la millora en els accessos portuaris, Bocau va aprofitar la seva proximitat amb la frontera espanyola i les mines de mineral de ferro de Biscaia per al seu desenvolupament demogràfic i econòmic, en particular després de la instal·lació del complex metal·lúrgic de l'empresa Forges de l'Adour en 1881 que es va especialitzar en la producció de rails i perfils per a les vies fèrries fins al seu declivi i tancament en 1965. Així des de 1857 la comuna va passar de tenir 1.485 habitants a 4.944 en 1901 fins que en els anys 1960 la població es va estabilitzar entorn dels 5.800 habitants.

## Localitats germanades

* Montilla Espanya

## Enllaços externs

* Web oficial de la vils de Bocau
# Lothar Emmerich

Lothar Emmerich (Dortmund, 29 de novembre de 1941 - Hemer, 13 d'agost de 2003) fou un futbolista alemany de la dècada de 1960 i entrenador. Fou cinc cops internacional amb la selecció alemanya amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1966. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Borussia Dortmund durant gairebé una dècada. Marcà 115 gols en 183 partits a la Lliga alemanya de futbol.

## Palmarès
### Borussia Dortmund

* Lliga alemanya de futbol: 1963
* Copa alemanya de futbol: 1964-65
* Recopa d'Europa de futbol: 1965-66

## Referències

* ↑ Arnhold, Matthias. «Lothar Emmerich - Goals in International Matches». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 02-09-2015. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ «German Soccer Personalities». abseits-soccer.com. Arxivat de l'original el 2008-12-22. [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ «Emmerich, Lothar» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 15 abril 2011].
* ↑ Arnhold, Matthias. «Lothar Emmerich - Matches and Goals in Bundesliga». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 02-09-2015. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ Lothar Emmerich Fitxa a Fussballdaten
* ↑ Lothar Emmerich a worldfootball.net
* ↑ Lothar Emmerich a National-Football-Teams.com (anglès)
# Luci Furi Medul·lí Fus

Luci Furi Medul·lí Fus és el nom dels següents personatges:
* Luci Furi Medul·lí Fus (cònsol), cònsol el 474 aC
* Luci Furi Medul·lí Fus (tribú), tribú amb potestat consular a finals del segle V aC
# Luci Furi Fil (pretor)

Luci Furi Fil (en llatí Lucius Furius Philus), va ser un magistrat romà del segle ii aC. Era probablement germà del pretor del 174 aC Publius Furius Philus. Formava part de la gens Fúria, una gens romana d'origen patrici de gran antiguitat.
Va ser pretor l'any 171 aC amb el govern de l'illa de Sardenya com la seva província. Formava part del col·legi dels pontífexs i va morir el 170 aC.

## Referències

* ↑ Sir William Smith. A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology: Oarses-Zygia. J. Murray, 1876, p. 335–.
# Luci Furi Medul·lí Fus (tribú)

Luci Furi Medul·lí Fus (en llatí Lucius Furius Sp. F. Medullinus Fusus) va ser un magistrat romà. Era fill d'Espuri Furi Medul·lí Fus, que va ser cònsol l'any 464 aC. Formava part de la gens Fúria i era de la branca dels Medul·lí, d'origen patrici. Va ser pare de Luci Furi Medul·lí, d'Espuri Furi Medul·lí i de Marc Furi Camil.
Va ser tribú amb potestat consular tres vegades: la primera l'any 432 aC, la segona el 425 aC i per darrera vegada el 420 aC.

## Referències

* ↑ T. Robert S. Broughton, The Magistrates of the Roman Republic : Volume I, 509 B.C. - 100 B.C., New York, The American Philological Association, coll. « Philological Monographs, number XV, volume I », 1951, 578 p.
# Lo Vedat

Lo Vedat és un indret del terme de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà, en el territori de l'antic terme de Benés.
Està situat a l'esquerra del riu de Manyanet i al sud del Serrat de Pleta Pelada i del barranc de Pleta Pelada, en el contrafort nord-oest del Tossal Llarg.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lloro de ventre taronja

El lloro de ventre taronja (Poicephalus rufiventris) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones arbustives, de matoll i sabanes d'Àfrica oriental, des d'Etiòpia i Somàlia, cap al sud, a través de Kenya fins al nord de Tanzània.
# Loki, el detectiu misteriós

Loki, el detectiu misteriós (魔探偵ロキ RAGNAROK, Matantei Roki RAGNAROK) és una sèrie de manga creada per Sakura Kinoshita, publicada d'agost de 1999 a octubre de 2004.
Una adaptació a anime de 26 episodis es va emetre per primer cop al Japó el 5 d'abril de 2003 per TV Tokyo i va obtenir un gran èxit d'audiència gràcies a l'excel·lent disseny de personatges de Mariko Oka, a la bona planificació d'escenes, animació i a un guió atractiu. A Catalunya, fou estrenada el 27 de gener de 2005 fins al 28 de juliol de 2005 pel canal K3, reemetent-se posteriorment en diverses ocasions.

## Argument

El protagonista de l'anime és en Loki, un Déu Nòrdic que ha estat expulsat del regne d'Odín per un succés misteriós. En Loki, per tornar al Regne dels Déus Nòrdics haurà d'aconseguir esbrinar alguns misteris i superar un munt de proves; però en Loki no està sol en les seves aventures, sinó que l'acompanyen en Ryusuke Yamino, el seu ajudant, i la Mayura Daidoji, una noia a qui li encanta resoldre misteris, i molts més amics que trobaran pel camí en la sèrie.

## Anime

Loki, el detectiu misteriós és una sèrie produïda per Studio Deen i té tots els ingredients per convertir-se en una sèrie amb tants fans com "El detectiu Conan", una altra sèrie manga que també s'inspira en el món dels detectius que a la dècada de 1990 va tenir un gran èxit dins i fora del Japó.
Tant Loki, el detectiu misteriós com el Detectiu Conan van ser emeses per primera vegada a Espanya per Televisió de Catalunya al canal K3 dins del programa 3xl.net, reemetent-se posteriorment en diverses ocasions.

## Referències

* ↑ «Servei Català del Doblatge». CCMA. Arxivat de l'original el 20 gener 2012. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ «COMUNICACIÓ AVUI dijous 27 de gener del 2005» pàg. 74. Diari Avui, 27-01-2005. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ «Parrilla televisiva». La Vanguardia, 28-07-2005. [Consulta: 21 abril 2024].
# Lutsk

Lutsk (en ucraïnès Луцьк, en rus Луцк, en polonès Łuck) és el centre administratiu de l'óblast de Volínia, a Ucraïna. Situada a la riba del Stir, un afluent del Prípiat, té una població estimada de 211.783 habitants (segons dades de 2011).

## Origen del nom

Fundada per pobles eslaus, la ciutat apareix registrada per primera vegada al Codi Hipatià de 1085 amb el nom de Lushesk. La seva etimologia mai ha estat precisa, tot i que hom reconeix tres grans hipòtesis:
* Prové de l'eslau antic luka, que fa referència a un meandre de riu, com el que es dona al Styr al seu pas per la localitat.
* Fou batejada en honor de Luka, cabdill de la tribu eslava dels dulebs, residents a la zona entre els segles vi i X.
* Deriva dels lucans (Luchanii), una antiga tribu eslava amb vincles amb els dulebs anteriors.

## Fills il·lustres

* Alexander Abramsky (1898-1985) compositor especialitzat en òperes.

## Economia

La ciutat de Lutsk és un important centre industrial. Múltiples fàbriques d'automòbils, calçat, mobles, maquinària, equipaments industrials i electrònica, així com algunes indústries tèxtils, siderúrgiques i químiques, es troben localitzades a l'àrea d'influència de la ciutat. D'altra banda, durant la Guerra Freda, la ciutat va acollir una base aèria de l'exèrcit soviètic.

## Ciutats agermanades

La localitat de Lutsk està agermanada amb els municipis de:
* Plantilla:Country data Belarús Brest-Litovsk, Belarús
* Bielsk Podlaski, Polònia
* Gori, Geòrgia
* Rzeszów, Polònia
* Lublin, Polònia
* Olsztyn, Polònia
* Toruń, Polònia
* Xiangtan, República Popular de la Xina
* Zamość, Polònia

## Demografia

Des del 1945, la majoria predominant de la població està formada per la comunitat ucraïnesa. Tot i així, Lutsk acull altres nacionalitats, entre les quals és possible destacar russos, polonesos, gitanos i pobles caucàsics.

## Enllaços externs

* Portal oficial de l'Ajuntament de Lutsk (ucraïnès)
* Fotografies de Lutsk (anglès)

## Referències

* ↑ Nota: Cens (*) i estimacions de població: abans de la Segona Guerra Mundial, la ciutat acollia una important comunitat jueva. La persecució i l'extermini realitzat pel nazisme però, la va fer desaparèixer. D'altra banda, la comunitat polonesa també fou expulsada en acabar el conflicte, principalment, cap a territori polonès.