OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parcs naturals del País Valencià

La Generalitat, amb la llei 11/94 de 27 de desembre sobre Espais Naturals Protegits de la Comunitat Valenciana, estableix la categoria de Parc natural i els defineix com a àrees naturals poc transformades per l'acció humana, la conservació dels quals mereix una atenció preferent per part de la Generalitat Valenciana, que concedeix aquesta figura legal, i es consideren adequats per a la seva integració en xarxes nacionals o internacionals d'espais protegits. Els parcs naturals són àrees naturals representatives pels seus ecosistemes o a la singularitat de la seva flora, la seva fauna, o de les seves formacions geomorfològiques, o bé a la bellesa dels seus paisatges, posseïxen uns valors ecològics, educatius, culturals o estètics.
Les activitats a realitzar s'orientaran cap als usos tradicionals agrícoles, ramaders i silvícoles, i a l'aprofitament de les produccions compatibles amb les finalitats que van motivar la declaració, així com a la seva visita i gaudi amb les limitacions necessàries per a garantir la protecció i les activitats pròpies de la gestió de l'espai protegit. Els altres usos podran ser objecte d'exclusió en la mesura que entrin en conflicte amb els valors que es pretengui protegir.
El primer parc natural valencià fou L'Albufera, declarat en 1986.

## Vegeu també

* Espais Naturals Protegits del País Valencià
* Llista d'espais naturals del País Valencià

## Enllaços externs

* Parcs Naturals de la Generalitat Valenciana
* Conselleria de Territori i Habitatge
# Rio Preto Esporte Clube

El Rio Preto Esporte Clube, conegut com a Rio Preto, és un club de futebol brasiler de la ciutat de São José do Rio Preto, a l'estat de São Paulo. Els seus colors són verd i blanc.

## Història

El club fou fundat en 1919 per un grup de vuit persones en la ciutat, seus primers anys fou disputant amistosos i competicions de la regió. El 1948, competeix en la serie A2, primera vegada en una competició professional. Seu primer títol fou en 1963, quan guanya la serie A3, tercera categoria del futbol paulista. En 2007, el Rio Preto ascendeix a primera divisió per primera vegada i descenseix el any següent. Actualment disputeix el Campionat paulista série A3, alternant entre divisions.
Seu rival principal és el América, de la mesma ciutat, on realitza el Derby Riopretense, més a l'inici del club, rivalitzava amb el Palestra, club que actualment competeix en competicions amateurs. El club tenia una secció de futbol femení que fou campió del campionat brasiler el 2015, més degut a manca de fons, va desativar la secció el 2019.
El club mana seus jocs a l'estadi Anísio Haddad, inaugurat a 1968, amb a capacitat per a 19.000 persones.

## Palmarès

* 2 Campionat paulista série A3: 1963 i 1999
* 1 Campionat brasiler femení: 2015

## Referències

* ↑ Comunicação, Drive. «Federação Paulista de Futebol» (en portuguès brasiler). [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ «Globoesporte.com > Estaduais 2008 > Paulista - NOTÍCIAS - Guia 2008: Rio Preto estréia na elite». [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ Futebol, O. Curioso do. «Os 74 anos do Derby Rio-pretense». [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ «Rio Preto fecha time feminino e alega que "jogadoras pediram salários superiores ao masculino"» (en portuguès brasiler). [Consulta: 28 agost 2020].

## Enllaços externs

* Web antic del club (portuguès)
* Rio Preto al ceroacero.es (castellà)
# Jehú (profeta)

* Per a altres significats, vegeu «Jehú».
Jehú (en hebreu יֵהוּ "[home] de Déu") va ser un profeta que anomena la Bíblia i que va viure entre els segles X i IX aC.
Era fill del també profeta Hananí. Va maleir i atacar al rei d'Israel Baixà "i a la seva casa" per haver arrossegat el seu poble cap a la idolatria, tal com havia fet Jeroboam. El profeta va dir: "Has marxat pel camí de Jeroboam i has induït al pecat al meu poble d'Israel [...] decideixo el que passarà amb Baixà i la seva família i deixaré casa teva com la de Jeroboam, fill de Nebab. El que de la família de Baixà mori a la ciutat serà menjat pels gossos, i a qui mori al camp se'l menjaran les aus del cel".
Les seves paraules es van complir durant el regnat d'Elà, el fill de Baixà, quan el traïdor Zimrí va assassinar-lo a ell i a tota la seva família.
Jehú també va desafiar Josafat, rei de Judà. La seva aliança amb Acab, rei d'Israel, va portar a la mort d'aquest últim a la batalla de Ramoth-Gilead. Josafat va tornar indemne al seu palau, però Jehú l'acusà per haver-se aliat amb el "malvat rei Acab". Però també va agrair Jehovà per boca del profeta la bona acció que Josafat havia dut a terme, erradicar el Pal d'Aixerà de la terra, un arbre sagrat dels cananeus, i buscar la reconciliació amb Déu.

## Referències

* ↑ Primer llibre dels Reis. 16:7
* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 318. ISBN 8481641618.
# Nantokita

La nantokita és un mineral de la classe dels halurs que pertany al grup de la clorargirita. Rep el seu nom de la localitat de Nantoko, a la Província de Copiapó (Xile).

## Característiques

La nantokita és un halur, un clorur de coure anhidre, amb fórmula química CuCl. Cristal·litza en el sistema isomètric formant cristalls tetraèdrics. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2 a 2,5. És incolora i transparent quan està fresca.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nantokita pertany a «03.AA - Halurs simples, sense H₂O, amb proporció M:X = 1:1, 2:3, 3:5, etc.» juntament amb els següents minerals: marshita, miersita, UM1999-11:I:CuS, tocornalita, iodargirita, bromargirita, clorargirita, carobbiïta, griceïta, halita, silvina, vil·liaumita, salmiac, UM1998-03-Cl:Tl, lafossaïta, calomelans, kuzminita, moschelita, neighborita, clorocalcita, kolarita, radhakrishnaïta, challacolloïta i hephaistosita.

## Formació i jaciments

Es tracta d'un mineral secundari en dipòsits hidrotermals que contenen coure, rarament es troba en sublimats volcànics. Sol trobar-se associada a altres minerals com: cuprita, coure natiu, atacamita, paratacamita, claringbul·lita, cerussita o hematites. Va ser descoberta l'any 1868 a la mina Carmen Bajo, a Nantoko (Província de Copiapó, Xile).

## Referències

* ↑ «Nantokite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Nantokite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Reacció de Corey-Fuchs

La reacció de Corey-Fuchs és una reacció de formació d'un alquí a partir d'un aldehid.

## Referències

* ↑ «Corey-Fuchs Alkyne Synthesis» (en anglès). Chem-Station Int. Ed., 11-05-2014.
* ↑ «Corey-Fuchs Reaction». [Consulta: 6 desembre 2023].
# Pardachirus hedleyi

Pardachirus hedleyi és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba des de les costes del sud de Queensland fins a les de Nova Gal·les del Sud (Austràlia).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Jerarquia de gèneres

Una jerarquia de gèneres és qualsevol formalització que ordena segons el seu valor o categoria diferents tipus de gèneres artístics.
Les jerarquies més conegudes són sustentades per les acadèmies europees entre el segle xvii i l'edat moderna, en els gèneres pictòrics va tenir preponderància la jerarquia proposada per l'Acadèmia francesa que ocupava un paper central en l'art acadèmic. L'any 1667, André Félibien historiògraf, arquitecte i teoric del classicisme francès en un pròleg de les Conferències de l'Acadèmia codifica la pintura clàssica, per temes pictòrics: "la història, el retrat, el paisatge, els mars, les flors i els fruits".
Reproduïm aquí en francès de l'època:
"Celui qui fait parfaitement des païsages est au-dessus d'un autre qui ne fait que des fruits, des fleurs ou des coquilles. Celui qui peint des animaux vivans est plus estimable que ceux qui ne représentent que des choses mortes & sans mouvement; & comme la figure de l'homme est le plus parfait ouvrage de Dieu sur la Terre, il est certain aussi que celui qui se rend l'imitateur de Dieu en peignant des figures humaines, est beaucoup plus excellent que tous les autres ... un Peintre qui ne fait que des portraits, n'a pas encore cette haute perfection de l'Art, & ne peut prétendre à l'honneur que reçoivent les plus sçavans. Il faut pour cela passer d'une seule figure à la représentation de plusieurs ensemble; il faut traiter l'histoire & la fable; il faut représenter de grandes actions comme les historiens, ou des sujets agréables comme les Poëtes; & montant encore plus haut, il faut par des compositions allégoriques, sçavoir couvrir sous le voile de la fable les vertus des grands hommes, & les mystères les plus relevez."
Aquesta jerarquia sobretot tenia sentit per a l'Acadèmia. Els particulars es preocupaven bàsicament de fer pintar el seu retrat. El públic prestarà cada cop menys atenció a les normes acadèmiques, i al segle xix, el paisatge triomfarà, fins i tot en les comandes d'Estat. El 1850, el "paisatge campestre" (escena natural que suscita una emoció a l'artista, i aquest vol transmetre a l'espectador) es torna preponderant en relació amb "paisatge heroic" (en el qual es desenvolupa una escena històrica o mitològica).
Basant-se en aquella jerarquia classifiquem de més noble a menys els següents gèneres:
* Pintura d'història
* Pintura de gènere
* Retrat
* Paisatge
* Natura morta

## Bibliografia

* Bass, Laura L.,The Drama of the Portrait: Theater and Visual Culture in Early Modern Spain, Penn State Press, 2008, ISBN 0271033045, 9780271033044
* Blunt Anthony, Artistic Theory in Italy, 1450-1660, 1940 (refs to 1985 edn), OUP, ISBN 0198810504
* Campbell, Lorne, Renaissance Portraits, European Portrait-Painting in the 14th, 15th and 16th Centuries, Yale, ISBN 0300046758
* Fuchs, RH; Dutch painting; 1978, Thames and Hudson, London, ISBN 0500201676
* Lee, Rensselaer W., Ut Pictura Poesis, The Humanistic Theory of Painting, Norton Simon, New York, 1967. Rensselaer W. Lee, Ut Pictura Poesis Online text of book
* Reitlinger, Gerald; The Economics of Taste, Vol I: The Rise and Fall of Picture Prices 1760-1960, Barrie and Rockliffe, London, 1961
# Tarkio

Tarkio és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.935 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tarkio tenia 1.935 habitants, 749 habitatges, i 468 famílies. La densitat de població era de 541,4 habitants per km².
Dels 749 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,1% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.144 $ i la renda mediana per família de 34.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.900 $ mentre que les dones 18.681 $. La renda per capita de la població era de 14.160 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 16,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tarkio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tarkio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Moenkhausia pyrophthalma

Moenkhausia pyrophthalma és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Araguaia al Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Benine, R.C. 2002. Moenkhausia levidorsa, a new species from Rio Aripuanã, Amazon basin, Brazil (Characiformes: Characidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 13(4):289-294.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Reacció de Heck

La reacció de Heck, també coneguda com a reacció de Mizoroki-Heck, és una reacció orgànica de formació d'alquens substituïts a través de la reacció catalitzada per compostos de pal·ladi d'un halur insaturat (aril o alquenil) amb un alquè en presència d'una base.
Aquesta reacció va ser descoberta pel químic nord-americà R. F. Heck el 1970.

## Història

La reacció original de Tsutomu Mizoroki (1971) descriu l'acoblament entre iodobenzè i estirè en metanol per formar estilbè a 120 °C (autoclau) amb acetat de potassi com a base i clorur de pal·ladi com a catalitzador. Aquest treball va ser una extensió de treballs anteriors de Fujiwara (1967) sobre l'acoblament per mitjà de Pd(II) d'arens (Ar-H) i alquens i treballs anteriors de Heck (1969) sobre l'acoblament d'halurs arilmercúrics (ArHgCl) amb alquens que utilitzen una quantitat estequiomètrica d'una espècie de pal·ladi(II).
* Mizoroki 1971
* Mizoroki 1971
El 1972 Heck va reconèixer la publicació Mizoroki i va detallar els treballs descoberts independentment. Les condicions de reacció difereixen en el catalitzador utilitzat (acetat de pal·ladi) i la càrrega del catalitzador (0,01 eq.), la base utilitzada (una amina obstaculitzada) i l'absència de dissolvent.
* Heck 1972
* Heck 1972
En aquestes reaccions, el catalitzador actiu Pd(0) (vegeu mecanisme de reacció) està format per la coordinació de Pd amb l’alquè.
El 1974 Heck va introduir lligands de fosfina a l'equació.
* Dieck & Heck 1974
* Heck reaction 1974 phosphines

## Mecanisme

El cicle catalític per a la reacció de Heck implica una sèrie de transformacions al voltant del catalitzador de pal·ladi.

## Referències

* ↑ Organic Chemistry Warren, Warren Clayren.
* ↑ Solomons, Jonh Wiley, 2a edició
* ↑ Moritani, Ichiro; Fujiwara, Yuzo «Aromatic substitution of styrene-palladium chloride complex». Tetrahedron Letters, 8, 12, 01-01-1967, pàg. 1119–1122. DOI: 10.1016/S0040-4039(00)90648-8.
* ↑ Fujiwara, Yuzo; Moritani, Ichiro; Danno, Sadao; Asano, Ryuzo; Teranishi, Shiichiro «Aromatic substitution of olefins. VI. Arylation of olefins with palladium(II) acetate». Journal of the American Chemical Society, 91, 25, 01-12-1969, pàg. 7166–7169. DOI: 10.1021/ja01053a047.
* ↑ Heck, Richard F. «Mechanism of arylation and carbomethoxylation of olefins with organopalladium compounds». Journal of the American Chemical Society, 91, 24, 01-11-1969, pàg. 6707–6714. DOI: 10.1021/ja01052a029.
* ↑ Heck, R. F.; Nolley, J. P. «Palladium-catalyzed vinylic hydrogen substitution reactions with aryl, benzyl, and styryl halides». The Journal of Organic Chemistry, 37, 14, 01-07-1972, pàg. 2320–2322. DOI: 10.1021/jo00979a024.
* ↑ Mizoroki, Tsutomu; Mori, Kunio; Ozaki, Atsumu «Arylation of Olefin with Aryl Iodide Catalyzed by Palladium». Bulletin of the Chemical Society of Japan, 44, 2, 01-02-1971, pàg. 581–581. DOI: 10.1246/bcsj.44.581.
* ↑ Dieck, H. A.; Heck, R. F. «Organophosphinepalladium complexes as catalysts for vinylic hydrogen substitution reactions». Journal of the American Chemical Society, 96, 4, 01-02-1974, pàg. 1133–1136. DOI: 10.1021/ja00811a029.
# Repunt

El repunt o puntada de tornada, i les seves variants derivades de punt herba, punt contorn i punt dividit, són una classe de puntades de costura i brodats en el qual els punts individuals es fan retrocedir respecte a la direcció general de costura.
En la costura a mà, s'empra com una puntada útil per unir definitivament i fortament dues peces de teixit.
En brodat, aquestes puntades formen línies i s'utilitzen freqüentment per contornejar formes i afegir detalls fins en una imatge.

## Galeria de puntades

* Punt pequinès
* Punt herba
* Punt herba sobrefilat
* Punt dividit

## Referències

* ↑ Repunt a Optimot
* ↑ puntada a Optimot

## Vegeu també

* Costura
* Puntada de cadeneta
* Punt de creu

## Enllaços externs

* Lèxic català per al tèxtil i la confecció
* Glossari de confecció industrial
# Jordi Petit i Fontserè

* Per a altres significats, vegeu «Jordi Petit».
Jordi Petit i Fontserè (Barcelona, 1937 - ibid., 24 de setembre de 2004) va ser advocat (1960) i economista (1962) català.
Fill de Joan Petit i Montserrat i de Margarida Fontseré Marroig. Casat amb Nuria Bozzo i Duràn.
Autor d'Estructura económica de las Cajas de Ahorro Catalanas (1966) i de diversos articles sobre la qüestió de les fonts de finançament de l'economia catalana a "Serra d'Or", "Información Comercial Española, Moneda y Crédito". Fou director del Banco Urquijo a Barcelona.

## Referències

* ↑ Cabana, Francesc. 25 anys de llibertat, autonomia i centralisme, 1976-2000 : una visió econòmica. 1. ed. Barcelona: Pòrtic, 2002. ISBN 8473067622.
* ↑ «Jordi Petit i Fontserè». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 1 de gener 2014]
# Tarlatana

La tarlatana és un teixit de cotó, disposa d'un lligament del tipus tafetà (lligat de plana) i es comercialitza amb molt aprest que li dona un aspecte brillant. La tarlatana s'importa de les Índies.
La tarlatana és utilitzada per a la confecció de vestits de nit, de còfies, mosquiteres i accessoris de llenceria. És igualment utilitzada en costura, per als models o els patrons, en mobiliari per a les cortines, en medicina per a les cures, embenats i guixos. La tarlatana és considerat un teixit femení, estèticament és similar al tul, més sòlida i menys cara. Després de la Segona Guerra Mundial, els tutús de les faldilles són fabricats amb tarlatana. És un teixit rígid que forma la base volant. Difícil de mantenir, les faldilles no són rentades i són utilitzats fins a la seva última bufada.
Avui, la tarlatana és utilitzada per a la confecció de les bases dels barrets, en calcografia per assecar la planxa de metall després de l'entintatge, i en enquadernació per a les frontisses dels llibres en coberta dura.
# Montcau

«Montcau» té aquests significats:
* Montcau (les Valls d'Aguilar), muntanya al municipi de les Valls d'Aguilar a la comarca de l'Alt Urgell
* Montcau (Rupit i Pruit), muntanya a cavall dels municipis de Rupit i Pruit i de L'Esquirol a la comarca d'Osona
* Montcau (Montserrat), muntanya a cavall dels municipis de Monistrol de Montserrat i Marganell
* Montcau (Parc de la Serralada de l'Ordal), muntanya a cavall dels municipis d'Argentona i La Roca del Vallès
* El Montcau, cim del massís de Sant Llorenç del Munt al Vallès Occidental
* El Montcau (Gelida), muntanya a cavall dels municipis de Gelida i de Subirats a la comarca de l'Alt Penedès
# Lombardia Tour

El Lombardia Tour era una competició ciclista d'un dia que es disputa a la Llombardia (Itàlia). Només es van disputar tres edicions de 2006 a 2008, i l'última va formar part del calendari de l'UCI Europa Tour. No s'ha de confondre amb el Giro de Llombardia.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2006 | Marco Cattaneo | Volodymyr Zagorodny | Derik Zampedri |
| 2007 | Fausto Fognini | Alessandro Colo | Aristide Ratti |
| 2008 | Aleksejs Saramotins | Alexsandr Dyachenko | Luciano Barindelli |

## Referències

* ↑ «Lombardia Tour (Ita) - Cat. 1.2». [Consulta: 27 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a museociclismo.it Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine.