OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vita Edwardi Secundi

Vita Edwardi Secundi (en catalàː Vida d'Eduard II) és una crònica en llatí escrita per un historiador medieval anglès anònim, que era contemporani a Eduard II d'Anglaterra, probablement a l'any 1326. Abarca el període que es troba entre els anys 1307 i 1326. La més antiga versió de la Vita és una còpia feta per Thomas Hearne, d'un manuscrit que li va deixar James West, la còpia data de l'any 1729. Es creu que l'original es va cremar alguns anys més tard juntament amb molts altres documents pertanyents a West. Se sap que el manuscrit procedeix de l'abadia benedictina de Malmesbury, pero no se sap si l'obra va ser escrita allà.
L'autor és desconegut, però a partir del seu treball es poden inferir aspectes del seu caràcter. A causa de l'ús de cites de la Bíblia i de les referències fetes al Codi Civil de l'època, es creu que eran una persona que va rebre una bona educació. Es probable que es tractés d'una persona d'edat avançada, degut a la seva aparent mort a l'any 1326 i a la seva desesperança "pels joves d'avui en dia". Un candidat popular a l'autoria de la Vita és un advocat d'Herefordshire i treballador del comte John Walwayn. La més recent teoria sobre la data en el que va ser escrit fou presentala pel professor C. J. Given-Wilson. El professor pensa que la Vita va ser escrita en intèrvals durant el regnat d'Eduard, aquesta teoria rep suport per la aparent falta de coneixement dels fets futurs mostrada per l'autor en diferents etapes de la seva obra.

## Edicions

* Noël Denholm-Young, ed. (1957). The Life of Edward the Second, by the So-Called Monk of Malmesbury. Londres: Nelson.
* W.R. Childs, ed. (2005). Vita Edwardi Secundi. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-927594-7.
# José Antonio Picón Sedano

José Antonio Picón Sedano (Santander, 13 de març de 1988) és un futbolista càntabre, que ocupa la posició de defensa.
Sorgeix de les categories inferiors del Racing de Santander. El 23 d'abril de 2009 debuta a primera divisió amb els racinguistes, en partit contra l'Atlètic de Madrid.
Des de la temporada 2012-13 juga a les files del Club Esportiu Atlètic Balears.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Beowulf (desambiguació)

Beowulf és un poema èpic anglosaxó.

## Cinema

* Beowulf (pel·lícula de 1999), pel·lícula protagonitzada per Christopher Lambert
* Beowulf (pel·lícula de 2007), pel·lícula dirigida per Robert Zemeckis
# Ansonia tiomanica

Ansonia tiomanica és una espècie d'amfibi de Malàisia amenaçada d'extinció per la destrucció de l'hàbitat.
Es coneix només en dos llocs de l'illa de Tioman (a l'est de la Península Malaia), d'on és endèmica. Es relaciona amb tarteres i salts d'aigua en coves i se suposa que cria en corrents d'aigua.
L'illa de Tioman és una àrea protegida i la població d'aquesta espècie es considera estable, tot i que és vulnerable per la seva reduïda àrea i pel risc que la implantació d'infraestructures turístiques en perjudiqui l'hàbitat.

## Referències

* 1 2 3 Peter Paul van Dijk, Jeet Sukumaran, Norsham Yaakob, Leong Tzi Ming 2004. Ansonia tiomanica. The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2. <www.iucnredlist.org>. Consultat el 29 d'agost de 2014.
# Rineloricaria sanga

Rineloricaria sanga és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Uruguai al Brasil.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Coelobathra

Coelobathra és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Coelobathra ochromorpha, que es troba a Austràlia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 23 desembre 2018].
# Vavilala

Vavilala fou una dinastia de reis que al segle xiii van governar territoris de manera supeditada als Kakatiyes, dominant a Amanagullu, Charikonda, Irvin i Vangur. La regió sobre la qual exercien control s'anomenava en conjunt com Irvin.
Bethala Reddy fou nomenat governador d'Amanagullu pel Kakatiya Ganapati. Rudraya Reddy fou el principal governant de la família. Sota el seu descendent Singama I Nayaka Reddy (1326-1361), que es va fer independent a la caiguda dels Kakatiyes, Amanagallu fou la capital dels seus dominis.

## Referències

* History of District (Mahabubnagar)
# Bleda

«Bleda» té aquests significats:
* Bleda o bledera, planta silvestre o conreada
* Bleda (hun)
* Bleda (ocell)
* Bleda borda
* Bleda boscana, planta amb flor de la família Chenopodiaceae de color vermell
* Bleda xinesa
* La Bleda (Sant Martí Sarroca)
* L bleda, articulació a la castellana, sense velarització, del fonema /l/ del català
* Cal Bleda
* Cal Bleda (Castellfollit del Boix), masia al municipi de Castellfollit del Boix a la comarca del Bages
* Cal Bleda (Rubió), masia al municipi de Rubió, a la comarca de l'Anoia
* Jaime Juan Bleda (Algemesí, segle xvii), dominicà que fundà el Convent Sant Vicent Ferrer a Algemesí i autor de diversos escrits
* Sergio Bleda Villada
* Masia Castell de la Bleda, edifici al terme municipal de Santa Margarida i els Monjos (Alt Penedès)
* Santa Maria de la Bleda
* Serra Bleda, serra al municipi de Montferrer i Castellbò a la comarca de l'Alt Urgell
* Torre de l'Aigua de la Bleda
# Antoni Puigvert i Romaguera

Antoni Puigvert i Romaguera (la Bisbal d'Empordà, Baix Empordà, 4 de juliol de 1954) és un escriptor català. Col·labora habitualment en diversos mitjans de comunicació catalans: en premsa (La Vanguardia, Presència, Diari de Barcelona, Revista de Girona, El País, Jano, El 9, Avui, El Periòdic d'Andorra, Serra d'Or), en ràdio (tertulià del Matí de Catalunya Ràdio i COM Ràdio) i en televisió (BTV, TV3). És llicenciat en filologia hispànica, i ha exercit com a professor de literatura.

## Llibres publicats
### Narrativa breu

* 1990 La pràctica dels vius Barcelona: Quaderns Crema

### Novel·la

* 1993 Paper de vidre Barcelona: Quaderns Crema
* 1999 La gàbia d'or Barcelona: Empúries

### Poesia

* 1990 Vista cansada Barcelona: Columna
* 1992 Curset de natació Barcelona: Proa
* 1995 La migranya del faune Barcelona: Ed. 62
* 1997 Hivernacle Barcelona: La Magrana

### Prosa de no ficció

* 1988 Ombres i dies Girona: Diputació
* 1996 L'Empordà, llibre de meravelles (amb Xavier Miserachs) Barcelona: Ed. 62
* 2014 La finestra discreta: Quadern de la roda del temps. Barcelona: Librosdevanguardia

## Premis literaris

* 1986, Gaziel: Articles sobre tema internacional
* 1989, Premis Literaris de Girona-Miquel de Palol de poesia: Vista cansada
* 1991, Carles Riba: Curset de natació
* 1992, Premi de la crítica - poesia catalana: Curset de natació
* 1995, Englantina d'Or als Jocs Florals de Barcelona: La migranya del faune
* 1997, Flor Natural als Jocs Florals de Barcelona: Hivernacle

## Referències

* ↑ Barba, Carles «Antoni Puigverd, la mirada discreta». Cultura/s La Vanguardia, 17-12-2014, pàg. 2-7. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 17 desembre 2014].
# Robert Protin

Robert Protin (Lieja, 10 de novembre de 1872 - Ídem, 4 de novembre de 1953) va ser un ciclista belga, que competí de 1895 a 1901. Especialista en la velocitat, va ser el primer Campió del món professional en velocitat al 1895.

## Palmarès

* 1891
** Campió de Bèlgica amateur de velocitat
* 1892
** Campió de Bèlgica amateur de velocitat
* 1893
** Campió de Bèlgica amateur de velocitat
* 1894
** Campió de Bèlgica amateur de velocitat
* 1895
** Campió del món de velocitat
* 1898
** 1r al Gran Premi de Reims
* 1900
** 1r al Gran Premi de Reims

## Referències

* ↑ «Robert Protin» (en anglès). Cycling Archives. [Consulta: 15 octubre 2018].
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Consell de Salvació Nacional

El Consell de Salvació Nacional fou un òrgan col·legiat per dirigir Somàlia establert el 3 de gener de 1997 pels acords de pau coneguts com a Acords de Sodere per haver estat signats a Sodere, Etiòpia, sota organització de l'IGAD. Un intent contrari de reunir les faccions a Sana (Iemen) no va reeixir en oposar-se moltes faccions.
Va establir com òrgan suprem l'anomenat Consell Nacional de Salvació, incloent totes les faccions, amb 41 membres, amb una direcció col·lectiva de cinc que foren Ali Mahdi Muhammad (Aliança de Salvació de Somàlia), Osman Hassan Ali Ato (Congrés de la Somàlia Unificada - facció Ato), Abdulkadir Muhammad Aden, àlies Zopo (Moviment Democràtic Somali, mort el +2002), Abdullahi Yusuf Ahmed (Front Democràtic de Salvació de Somàlia) i Aden Abdullahi Nur Gabiyow (Moviment Patriòtic de Somàlia facció Gabiyow).
Com que els acords foren boicotejats per Hussein Muhammad Farrah Aydid jr, la implementació va fracassar. Finalment el Consell i Aydid van resignar les seves nominals presidències a la declaració del Caire del 22 de desembre de 1997. Aquesta conferència va comptar amb la presència de totes les faccions dels acords de Sodere i de Hussein Aydid i els 25 clans que li estaven aliats.
# Vaixell permès

El vaixell permès o navili amb permís era una concessió feta per la corona espanyola a Anglaterra després de la signatura del tractat d'Utrecht, aquesta concessió (o permís) autoritzava Anglaterra a enviar un vaixell a l'any amb una capacitat de càrrega de 500 tones a les colònies espanyoles americanes per a comerciar-hi.
Aquesta concessió va ser aprofitada pels britànics per a exercir un descarat contraban; van proveir el vaixell amb nous gèneres en alta mar provinents de Jamaica i va tornar a port per intercanviar aquestes mercaderies. A més a més, amb aquesta concessió es va reconèixer de facto la fi del monopoli comercial espanyol amb Amèrica, fet denunciat per Jordi Joan en el seu informe, i s'hagué d'acabar introduint la idea de llibertat de comerç proposada per Jordi Joan en el dit informe.
Pel Tractat hispanobritànic de Madrid, signat entre Espanya i la Gran Bretanya en 1750, Gran Bretanya renuncià al dret d'asiento de negros i del vaixell permès a canvi d'una indemnització de 100.000 lliures.

## Referències

* ↑ Frey, Linda; Frey, Marsha L. The Treaties of the War of the Spanish Succession (en anglès). Greenwood Publishing Group, 1995, p. 414. ISBN 0313278849.

## Enllaços externs

* http://www.almendron.com/historia/moderna/flota_indias/flota_10.htm (Sobre la flota de les Índies)
* http://www.canalsocial.net/GER/ficha_GER.asp?id=1164&cat=biografiasuelta Arxivat 2007-11-24 a Wayback Machine.
* http://iris.cnice.mec.es/kairos/ensenanzas/bachillerato/espana/sigloXIII_05_00.html Arxivat 2008-02-05 a Wayback Machine.
# José Antonio Perelló Morales

José Antonio Perelló Morales (Xàtiva, 1927 - València, 29 de maig del 2020) fou un polític valencià. Es llicencià en economia i en dret per la Universitat Complutense de Madrid. Fou subsecretari del Pla de Desenvolupament sota la direcció de Laureà López Rodó, procurador en Corts Espanyoles entre el 1967 i 1974 (el 1967-1970 pel terç familiar i el 1971-1974 per la diputació provincial), i president de la Diputació Provincial de València de desembre de 1970 a juliol de 1974. Durant el seu mandat va tolerar les manifestacions culturals en català i patrocinà l'establiment de la factoria Ford a Almussafes. Va donar suport a l'escrit de José María Adán García del 12 d'agost de 1976 on sol·licitava l'autonomia econòmica, administrativa i cultural de la regió valenciana.
Durant la transició democràtica fou president de la Societat Econòmica d'Amics del País i de l'Ateneu Mercantil de València, i membre de la comissió de transferències al Consell del País Valencià. Posteriorment ha estat president de la Societat Valenciana de Recubrimientos.

## Referències

* 1 2 «Fallece el expresidente de la Diputació de València y defensor de la unidad lingüística Perelló Morales». Levante-EMV, 29-05-2020. [Consulta: 30 maig 2020].
* Biografies de polítics valencians Arxivat 2006-02-14 a Wayback Machine.
# Bernhard Eckstein

Bernhard Eckstein (Zwochau, Saxònia, 21 d'agost de 1935) va ser un ciclista alemany de l'Alemanya de l'Est. Del seu palmarès destaca el Campionat del Món de ciclisme amateur de 1960. Aquell mateix any va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu que es van celebrar a Roma.

## Palmarès

* 1959
** Vencedor d'una etapa a la RDA
* 1960
** Campió del món en ruta amateur
* 1964
** Vencedor d'una etapa a la Uniqa Classic
* 1966
** 1r a la Neuseen Classics – Rund um die Braunkohle

## Referències

* ↑ «Olympedia – Bernhard Eckstein». [Consulta: 17 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Antoni Pons i Farré

Antoni Pons i Farré (? - 1942), més conegut com el poeta Cubellés, fou un poeta i candidat batlle de Cubelles per Esquerra Republicana de Catalunya en les primeres eleccions democràtiques de 1979.
Era fill de Cal Presumit, a Cubells. Va dedicar-se a la pagesia tota la seva vida però tan aviat va aprendre a llegir i escriure descobrí el que seria la seva veritable passió, la poesia. Qualsevol motiu o esdeveniment a Cubells donava l'abast perquè els glossés amb versos. Fins i tot, a l'anvers de les seves targetes de presentació, a part d'incorporar-hi el seu nom, el de la seva dona, Francesca Poch, i el del seu fill Josep, hi figurava sempre algun poema. Militant d'Esquerra Republicana de Catalunya, es va presentar com a alcaldable a les primeres eleccions democràtiques, tot i que no en sortí elegit. Formà part de l'oposició en el consistori, com a representant d'ERC. Defensor del catalanisme, va recórrer durant anys les comarques lleidatanes encapçalant una cobla sardanista de la que n'era el músic més popular i carismàtic, ja que sempre portava una barretina, símbol distintiu de «l'avi de Cubells», com també se'l coneixia.
Una de les seves creacions més emotives, és la que va dedicar a l'amic i metge del poble, el Dr Joan Guarro, quan va morir de forma prematura el febrer de l'any 1942 mentre exercia la seva professió en aquest poble de la Noguera:
Vau veure la llum del món a la capital comtal i a la vila de Cubells hi vau fer l'últim badall.
Quan éreu molt jovenet vau perdre la dolça mare i com que éreu a la ciutat vau fer el batxillerat fent la vida de captaire. Éreu bon amic dels pobres en tot moment generós. No volíeu els burgesos éreu amic dels pagesos honrats i treballadors. Abnegat, august, lleial, estimàveu els amics consolàveu els malalts vivíeu gelós per ells amb sentiment fraternal. De vos rebérem ajut amb acollença admirable i ara ens sentim dolguts; no estiguéreu amb nosaltres a la terra catalana el temps que hauríem volgut. I a la cambra quan moríeu no us vetllaren els senyors eren menestrals del poble pagesos de cor ben noble però tots treballadors. Rere les vostres despulles tot un poble us va seguir la multitud murmurava hem perdut un senyor metge més que un metge, un gran amic.
Descanseu en pau bon mestre que us ha arribat el descans els amics que vos deixàreu són els mateixos d'abans.

## Referències

* 1 2 3 Blanes, Llibertat. «Persona referent per la lluita antifranquista i la democràcia a Cubells». Memorial democràtic. Universitat de Lleida.
# Ronald Osvaldo Cerritos Flores

Ronald Osvaldo Cerritos Flores (3 de gener, 1975 a San Salvador, El Salvador) és un exfutbolista salvadorenc.
Cerritos jugà la major part de la seva trajectòria als Estats Units, principalment a clubs de la MLS, on arribà el 21 de març, 1997 als San Jose Clash. També defensà els colors de clubs com Dallas Burn, D.C. United, San Jose Earthquakes o Houston Dynamo, tots els de la lliga estatunidenca.
També ha estat internacional amb la selecció de futbol del Salvador.

## Enllaços externs

* Estadístiques a la MLS Arxivat 2007-08-16 a Wayback Machine.
* Perfil al Real Maryland
# Ciutadania múltiple

La ciutadania múltiple és l'estatus d'una persona que és considerada ciutadana segons les lleis de més d'un estat independent. Les ciutadanies múltiples existeixen perquè diferents estats fan ús de requeriments de ciutadania diferents però no mútuament exclusius. Cada estat estableix els seus propis criteris per a ostentar la ciutadania. Alguns estats atorguen la ciutadania automàticament al naixement a persones el pare o mare dels quals en són ciutadans (Ius sanguinis) o a qualsevol persona que hagi nascut al seu territori (Ius soli), o mitjançant el matrimoni a persones que n'ostenten la ciutadania (juri matrimoni). Altres nacions atorguen el dret a la ciutadania per als fills dels ciutadans sota algunes circumstàncies en particular. A més a més, la ciutadania pot atorgar-se per naturalització. Tan bon punt la ciutadania ha estat atorgada, l'estat que l'ha atorgada pot o no considerar la renúncia voluntària com a vàlida.
Alguns estats consideren que les ciutadanies múltiples no són beneficioses i hi han legislat en contra; per exemple, mitjançant la pèrdua automàtica de la ciutadania si una d'altra s'adquireix voluntàriament (com ara a Malàisia, la República Popular de la Xina, l'Azerbaidjan, Dinamarca, el Japó o l'Índia) o mitjançant l'aplicació de penes criminals per fer ús d'una altra ciutadania (com a l'Aràbia Saudita). D'altres, per contra, permeten l'ús de dues o més ciutadanies.
La doble ciutadania sorgeix quan, en 1919, les dones s'emancipen als Estats Units d'Amèrica. El de no estar subordinada legalment a cap home va plantejar un problema davant la possibilitat de matrimonis entre gent amb diferents ciutadanies. Com a resposta, la Societat de Nacions va acordar la doble ciutadania a aquestes dones, dret que progressivament s'ampliaria a totes les persones conforme els homes començaren a demandar-ho també.

## Referències

* 1 2 Anderson, Benedict «Entrevista: "M'agraden els elements utòpics del nacionalisme"». revista Debats. Institució Alfons el Magnànim [València], 1, 130, 2016, pàg. 90. ISSN: 0212-0585. «Entrevista de Lorenz Khazaleh»
# Veľká Čalomija

Veľká Čalomija és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1244.
# Vireó plumbi

El vireó plumbi (Vireo plumbeus) és un ocell de la família dels vireònids (Vireonidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de pins, ginebres i roures i sabanes amb pins a Belize, muntanyes des del sud d'Idaho, Wyoming, sud-est de Montana i sud-oest de Dakota del Sud, cap al sud, a través del sud-oest dels Estats Units i Mèxic fins Guatemala, El Salvador i Hondures.

## Referències

* ↑ «Vireó plumbi». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Beta (finances)

El coeficient Beta (β) és un concepte del món de les finances que mesura el risc d'un títol o valor.

## Definició

El coeficient Beta (β) és una mesura de la volatilitat d'un actiu (una acció o un valor) relativa a la variabilitat del mercat, de manera que valors amb una Beta alta denoten més volatilitat i valors amb una Beta d'1,0 tindrien la mateixa volatilitat del mercat.
La diferència entre la Beta (β) d'una acció o un valor i 1,0 s'expressa en percentatge de volatilitat. Un valor amb Beta 1,75 és un 75% més volàtil que el mercat. Igualment, un valor amb Beta 0,7 seria 30% menys volàtil que el mercat.
Per a valors o accions en concret, el seu coeficient Beta (β) es calcula usant l'anàlisi de la regressió contra un índex representatiu d'aquell valor. Així doncs, Beta és una manera d'estimar el risc d'un actiu sobre la mitjana d'actius; els coeficients Beta s'utilitzen per diversificar la composició d'una cartera d'actius, barrejant convenientment actius amb β diferents.
Beta mesura únicament el risc sistemàtic, és a dir aquell risc que no és possible eliminar diversificant la cartera en diferents tipus d'actius. De tal manera que un inversor que té les seves inversions concentrades en pocs negocis (per exemple el soci fundador d'una empresa, on hi té invertida la major part de la seva riquesa personal) no trobarà Beta com una mesura representativa del seu risc; ja que ell mateix subestimará el risc específic.

## Referències

* ↑ Guide to Financial Markets (en anglès). The Economist (Profile Books), 2009, p. 145-6. ISBN 1-86197-956-8.
* ↑ Finanzas para emprenedores (en castellà). Amazon Kindle Publishing, 2011.
# Antoni Ponç i Piquer

Antoni Ponç i Piquer o Antonio Ponz Piquer (Begís, 28 de juny de 1725 - Madrid, 4 de desembre de 1792) va ser un pintor i escriptor il·lustrat valencià. L'any 1773 va ser elegit membre de la Reial Acadèmia de la Història i el 1776 de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando de Madrid, de la qual va ser secretari i examinador de tots els projectes d'obres en temples espanyols. Des d'aquest càrrec, que va ocupar 14 anys, i ajudat pel seu amic Ventura Rodríguez va exercir una vertadera dictadura artística imposant l'estil neoclàssic. Va influir en la creació de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, de València.

## Biografia

Va rebre una formació molt completa, humanística, artística i teològica, a Sogorb, la Universitat de València, Gandia, l'Escuela de las Tres Artes de Madrid, Roma i Nàpols, on va conèixer les recentment descobertes ruïnes de Pompeia. Va treballar en la recopilació d'obres i relíquies del monestir de l'Escorial, completant la seua galeria de retrats de savis espanyols, i copiant alguns quadres de mestres italians.
Va acomplir un famós viatge per Espanya que començà per comanda de Pedro Rodríguez de Campomanes per a inspeccionar els béns artístics a Andalusia que havien pertangut a la Companyia de Jesús acabada d'expulsar per Carles III (1767). El viatge va ser origen de la seua famosa obra Viage de España, o Cartas en que se da noticia de las cosas mas apreciables y dignas de saberse, que hay en ella, en què expressa la seua visió de múltiples aspectes de la realitat social, tot i que particularment s'ocupa de l'estat del patrimoni artístic, que descriu des d'un punt de vista fortament influenciat per la Il·lustració i el Neoclassicisme.

## Obres

* Viage de España, o Cartas en que se da noticia de las cosas mas apreciables y dignas de saberse, que hay en ella, 18 toms, el primer aparegut l'any 1772 i el darrer l'any 1794
* Viaje fuera de España (1785), 2 vols. (pels Països Baixos, Anglaterra, Holanda, Bèlgica i França)

## Referències

* 1 2 «.xml Antoni Ponç i Piquer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bassegoda i Hugas, Bonaventura «Ponç i Piquer, Antoni». Diccionari d'historiadors de l'art català, valencià i balear. Institut d'Estudis Catalans [Consulta: 11 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2016-03-12 a Wayback Machine. a la plana del Corpus Inscriptionum Latinarum, Universitat d'Alcalá de Henares (castellà)
* Ponz, Antonio. Viage de España: en que se da noticia de las cosas mas apreciables, y dignas de saberse, que hay en ella, Volum 5 (en castellà). Madrid: Viuda de Ibarra, hijos, y compañia, 1776 [Consulta: 26 febrer 2014].