OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# August Christian Geist

August Christian Geist (alemany: August Geist) (Würzburg, 15 d'octubre de 1835 - Múnic, 15 de desembre de 1868) va ser un paisatgista alemany.
August Geist va néixer a Würzburg el 1835. Provenia d'una família de pintors, començant pel seu avi Josef Geist. El seu pare Andreas Geist va ser un pintor d'animals i el primer mestre d'August. August va anar després al Polytechnikum de Würzburg, abans de traslladar-se a Múnic el 1853 per estudiar amb Fritz Bamberger durant dos anys. Com a artista independent, va viatjar pels Alps i va publicar tretze gravats de ruïnes de castells a la Baixa Francònia el 1858, amb un text de Martin Theodor Contzen. Es va quedar amb el paisatgista Johann Wilhelm Schirmer durant un temps el 1859. Va continuar viatjant i pintant durant els anys següents, però va emmalaltir quan va viatjar a Itàlia el 1866. Va tornar a Múnic el 1867 i va morir el 1868. Les seves nombroses pintures a l'oli i estudis detallats es van vendre en una subhasta el 1869.
La seva obra es pot trobar al Mainfränkisches Museum de Würzburg, a la National Gallery de Berlín i a col·leccions de Bamberg i Múnic. La Städtische Galerie Würzburg va fer una exposició Geist el 1985, amb un catàleg acompanyat.

## Referències

* ↑ Ragaller-Härth, Isolde. «Geist, August Christian». Deutsche Biographie.
* ↑ August Christian Geist, 1835-1868. Würzburg: Städtische Galerie Würzburg, 1985.

## Bibliografia

* Härth, Isolde. August Christian Geist ein fränkischer Landschaftsmaler (1835-1868). Würzburg: Freunde Mainfränkischer Kunst und Geschichte, 1958, p. 123.
# Araquari

Araquari és un municipi brasiler de l'estat de Santa Catarina, a una altitud de 9 metres sobre el nivell del mar. En el 2006 tenia una població etimada de 21.974 habitants (segons dades brindades pel "IBGE"), en una superfície de 377,6 km², equivalent a una densitat poblacional de 54,7 hab./km². Va Ser fundat en l'any 1848.

## Referències

* ↑ «Araquari - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Araquari - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Aristònous de Pel·la

Aristònous de Pel·la (en grec antic: Ἀριστόνους, Aristónus; en llatí: Aristonous), fill de Piseu, va ser un militar macedoni. Era un dels set somatofílacs, els guàrdies personals d'Alexandre el Gran. Es va distingir molt en una batalla a l'Índia.
A la mort d'Alexandre va ser un dels primers a proposar de reconèixer com a comandant suprem a Perdicas d'Orèstia. Més tard fou general al servei d'Olímpies a la guerra contra Cassandre i quan va ser fet presoner el 316 aC, va ser executat per ordre del seu enemic, segons diu Flavi Arrià a l'Anàbasi d'Alexandre el Gran.

## Referències

* ↑ 2.Aristonous a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 312
# Aristònim (poeta)

Aristònim (en llatí Aristonymus, en grec antic Άριστώνυμος) fou un poeta còmic grec contemporani d'Aristòfanes i d'Ameípsies que va viure al segle v aC.
Es coneixen els títols de només dues de les seves comèdies, un Θησεύς (Teseu) i un Ἥλιος ῾ριγῶν (Hèlios tremolant de fred), que cita Ateneu de Nàucratis, de les quals se'n conserven alguns fragments.
Suides diu que va viure en temps de Ptolemeu II Filadelf i de Ptolemeu IV Filopàtor, i que va dirigir la Biblioteca d'Alexandria, cosa que contradiuen les dades d'altres autors. Els crítics coincideixen que Suides, una vegada més, dona una informació errònia i que hi barreja notícies d'Aristòfanes de Bizanci.

## Referències

* ↑ Aristonymus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 312
# Aulie-Atà

Aulie-Atà és un pas de les muntanyes del Kazakhstan a la província de Jàmbil, a la frontera amb Kirguizstan. En aquestes muntanyes hi ha el famós pas del riu Talas on modernament hi ha la ciutat de Taraz, abans Aulie-Atà (però més antigament Taraz, si bé no ocupava el mateix lloc que la moderna).
El pas permetia antigament la comunicació entre l'Iran i el Turquestan. Es dividia en dues rutes, una cap a l'oest que portava a la zona de la mar d'Aral, i una cap a l'est que porta cap a Chimkent. Avlie Ata (Sant Patró) és el nom que li donaven els quirguisos i contenia la tomba de Kara Khan descendent de Shaykh Ahmad Yasavi. A uns 15 km, a la vora del riu, a les arenes de Muyun Kum, hi ha les ruïnes d'una antiga ciutat anomenada pels natius com Tiume Qent i conegudes con Tash Kurgan o Akjyr Tash (Akhyr Tepe); les ruïnes estan a uns 40 km de Taraz. El viatger xinès Chang Chung les va visitar i descriure el 1221.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Aulis Kallakorpi

Aulis Kallakorpi (Kuusankoski, 1 de gener de 1929 - Mikkeli, 15 de maig de 2005) va ser un saltador finlandès que destacà durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern disputats a Cortina d'Ampezzo, on guanyà la medalla de plata en el salt llarg del programa de salt amb esquís.
En el seu palmarès destaca la victòria en les dues primeres proves del Torneig dels Quatre Trampolins de la temporada 1954-55, però uns mals resultats en les altres dues proves el deixaren en una quarta posició final.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Aulis Kallakorpi». [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «KALLAKORPI Aulis - Athlete Information». [Consulta: 4 abril 2022].
# Ayana (cràter)

Ayana és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 13,8 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim altai, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Ayana». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Athene

Athene és un gènere d'ocells de la família dels estrígids (Strigidae).
Són petits rapinyaires nocturns, de cap arrodonit i sense flocs de plomes o "orelles". De color motejat de marró i blanc, amb ulls grocs i "celles" blanques. Les diferents espècies habiten a tots els continents a excepció d'Austràlia, l'Antàrtida i l'Àfrica subsahariana. Als Països Catalans està present el mussol comú.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.1, 2023), aquest gènere està format per 9 espècies:
* mussol braman (Athene brama).
* mussol de lloriguera (Athene cunicularia).
* mussol comú (Athene noctua).
* mussol nínox (Athene superciliaris).
* mussol de Blewitt (Athene blewitti).
* nínox de Jacquinot (Athene jacquinoti).
* nínox de Guadalcanal (Athene granti).
* nínox de Malaita (Athene malaitae).
* nínox de Makira (Athene roseoaxillaris).
Tanmateix, per altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el gènere Athene conté només 4 espècies, car consideren que A. jacquinoti, A. granti, A. malaitae i A. roseoaxillaris pertanyen al gènere Ninox. A més, consideren que A. blewitti pertany al gènere monofilètic Heteroglaux. Ja el COI no reconeix aquest darrer gènere.
Athene cunicularia era antany inclosa al gènere Speotyto.

## Referències

* 1 2 3 «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 253-254. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Estrada et al., Joan. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears: inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. 3ª. Lynx editions, 2018, p. 166-167. ISBN 978-84-16728-07-7.
# Athelia

* No s'ha de confondre amb Athalia o Atèlia.
Athelia és un gènere de fongs corticioides de la família Atheliaceae. Algunes espècies són paràsits facultatius de les plantes (inclosos els cultius) i dels líquens. No obstant això, es va trobar que Athelia rolfsii pertanyia a Amylocorticiales en un estudi de filogenètica molecular, però encara no s'ha canviat de nom.

## Espècies

Segons Index Fungorum (22 de novembre de 2014):
* Athelia acrospora Jülich 1972
* Athelia alnicola (Bourdot & Galzin) Jülich 1972
* Athelia alutacea Jülich 1972
* Athelia andina Jülich 1972
* Athelia arachnoidea (Berk.) Jülich 1972
* Athelia bambusae Gilb. & Adask. 1993
* Athelia binucleospora J. Erikss. & Ryvarden 1973
* Athelia bombacina (Link) Pers. 1822
* Athelia byssoidea Pers. 1826
* Athelia cibotii Gilb. & Hemmes 1997
* Athelia citrina Pers. 1822
* Athelia cystidiolophora Parmasto 1967
* Athelia decipiens (Höhn. & Litsch.) J. Erikss. 1958
* Athelia epidermea Pers. 1822
* Athelia epiphylla Pers. 1822
* Athelia fibulata M.P. Christ. 1960
* Athelia globularis M.P. Christ. 1960
* Athelia macularis (Lair) Ginns 1992
* Athelia malyshevae Zmitr. 2004
* Athelia neuhoffii (Bres.) Donk 1957
* Athelia nivea Jülich 1972
* Athelia ovata Jülich 1972
* Athelia pallida Pers. 1818
* Athelia pellicula Chevall. 1826
* Athelia phialophora Zmitr. & Spirin 2001
* Athelia phycophila Jülich 1972
* Athelia poeltii Jülich 1978
* Athelia psychrophila (Stalpers & R.P. de Vries) P.M. Kirk 2014
* Athelia pyriformis (M.P. Christ.) Jülich 1972
* Athelia repetobasidiifera N. Maek. 1993
* Athelia rolfsii (Curzi) C.C. Tu & Kimbr. 1978
* Athelia salicum Pers. 1822
* Athelia scutellaris (Berk. & M.A. Curtis) Gilb. 1974
* Athelia sibirica (Jülich) J. Erikss. & Ryvarden 1973
* Athelia singularis Parmasto 1967
* Athelia strigosa (Pers.) Pers. 1822
* Athelia subovata Jülich & Hjortstam 1971
* Athelia taxi Pers. 1822
* Athelia tenuispora Jülich 1972
* Athelia teutoburgensis (Brinkmann) Jülich 1973

## Referències

* ↑ Esslinger, T. L. «A cumulative checklist for the lichen-forming, lichenicolous and allied fungi of the continental United States and Canada» (en anglès). North Dakota State University, 2009. Publicat per primera vegada el 1r de desembre de 1997; actualització més recent el 27 d'agost de 2009.
* ↑ Kirk et al., 2008, p. 66.
* ↑ Binder et al., 2010, p. 865-880.
* ↑ «Athelia» (en anglès). Index Fungorum.

## Bibliografia

* Binder, M.; Larsson, K. H.; Matheny, P. B.; Hibbett, D. S. «Amylocorticiales ord. nov. and Jaapiales ord. nov.: Early diverging clades of Agaricomycetidae dominated by corticioid forms» (en anglès). Mycologia, 102(4), 2010. DOI: 10.3852/09-288. PMID: 20648753.
* Kirk, P. M.; Cannon, P. F; Minter, D. W.; Stalpers, J. A.. Dictionary of the Fungi (en anglès). Wallingford, UK: CAB International, 2008, p. 66. ISBN 978-0-85199-826-8.
# Aphanius saourensis

Aphanius saourensis és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Algèria.

## Estat de conservació

Les seues principals amenaces són l'extracció excessiva d'aigua subterrània per a l'ús agrícola, la dessecació dels aiguamolls, la contaminació de l'aigua i la introducció de Gambusia holbrooki.

## Referències

* 1 2 «Aphanius saourensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Freyhof, J.; Ford, M. (2022). "Apricaphanius saourensis." 2022 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2022. [Consulta: 10 abril 2023]

## Bibliografia

* Blanco, J. L., T. Hrbek & I. Doadrio. 2006. A new species of the genus Aphanius (Nardo, 1832) (Actinopterygii, Cyprinodontidae) from Ageria. Zootaxa Núm. 1158: 39-53.
# Aphanius sophiae

Aphanius sophiae és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Iran i Iraq.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Aphanius sophiae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# BAA

BAA té els següents significats:
* BAA Limited, operador de sis aeroports britànics originalment coneguda com a British Airports Authority
* Basketball Association of America, antic nom de la National Basketball Association (NBA)
* Battle Angel Alita, nom anglès del manga GUNNM creat per Yukito Kishiro
* Batman: Arkham Asylum, videojoc publicat l'any 2009
* Boston Athletic Association, associació esportiva de la ciutat de Boston
* British Astronomical Association. associació científica britànica dedicada a l'astronomia, fundada l'any 1890
# Atikum

El huamoé (Wamoe), uamué, uman, o atikum, és una llengua extingida del Brasil que és massa mal certificada per classificar-la. El seu grup ètnic, els uamué o atikums actualment parlen portuguès. El pankararú es parla just al sud.
També s'escriu Huamuê, Huamoi, Uame, Wamoé. Altres noms alternatius són Umã i Aticum (Atikum, Araticum).

## Història

Els atikums viuen ara en diversos enclavaments dels estats de Pernambuco i Bahia, al nord-est del Brasil. A Pernambuco, cap al 1985, es van comptabilitzar 3.852 atikums en una vintena de pobles a l'oest de la Reserva Biològica Serra Negra, al municipi de Carnaubeira da Penha i a uns 40 a 50 km de la ciutat de Floresta. També hi ha alguns atikums a la Serra do Ramalho, al municipi de Bom Jesus da Lapa, a Bahia, encara que probablement van ser desplaçats més enllà de la seva zona original.

## Vocabulari
### Loukotka (1968)

Loukotka (1968) llista els següents ítems bàsics de vocabulari per l'umán.
    glossaUmán homeporkia solkarí llunat'upañé tabackuprioː

### Pompeu (1958)

Varietat lingüística parlada pels indis de la Serra Negra a Pernambuco, registrada a Brejo dos Padres:
    Portuguès (original)Anglès (traduït)"Serra Negra" solsunkari luamoontyupanyé trovãothundertraikozã homemmanporkiá mulherwomansikiurú macacomonkeyarinã cachorrodogsará tatu-pebaEuphractus sexcinctustukuaranã tatu-bolaTolypeutes tricinctuskwaráu tatu verdadeiroDasypus novemcinctusarikyó tamanduá coleteTamandua tetradactylamuze káu káukrí porcopigaleal veadodeerkwãú gado vacumcattlekõnã cavalohorsetyaparú emarhealashikrá tabaco, fumotobacco, smokekupriô bomgoodniré ranchoranchporó brancowhitekarikyá negroblacktapsishunã moscaflymoka vacacowtyanã bezerrocalftyapatã DeusGodpanyé

## Referències

* ↑ Meader, R. E.. Indios do nordeste. Levantamento sobre os remanescentes tribais do nordeste brasileiro.. Brasilia: SIL Internacional, 1978, p. 65-92.
* ↑ Loukotka, Čestmír. Classification of South American Indian languages. Los Angeles: UCLA Latin American Center, 1968.
* ↑ Pompeu Sobrinho, Thomaz. 1958. Línguas Tapuias desconhecidas do Nordeste: Alguns vocabulários inéditos. Boletim de Antropologia (Fortaleza-Ceará) 2. 3-19.
# Atik Ismail

Atik Ismail (Hèlsinki, 5 de gener de 1957) fou un futbolista finlandès de la dècada de 1970.
Fou 26 cops internacional amb la selecció finlandesa. Pel que fa a clubs, destacà a HJK, Beşiktaş i Waregem.

## Referències

* ↑ Perfil a weltfussball.de
* ↑ Atik Ismail a National-Football-Teams.com (anglès)
# Bahr al-Ghazal de l'oest

Bahr al-Ghazal de l'Oest o Bhar al-Ghazal Occidental (West Bahr al-Ghazal o Western Bahr el Ghazal) és un dels estats del Sudan del Sud. Forma part de la regió natural de Bahr al-Ghazal a la conca del riu del mateix nom.
Té una superfície de 93.900 km². Està dividit en tres comtats: Raja, Riu Jur, i Wau. La capital és la ciutat de Wau. L'any 2008 tenia 333.431 habitants.
La bandera de l'estat és blanca amb un emblema central dins un disc blau clar dins del qual hi ha un triangle blanc amb vèrtex a la part superior del disc i base arrodonida seguint el cercle, i el nom de l'estat sota l'emblema.

## Governadors

* Ali Fartak 1994 - 1997
* Charles Jolo Boba 1997 - 2001
* Michael Mil Hussein 2001 - 2005
* Lam Akol (interí) 18 de juliol de 2005 - 30 de setembre de 2005
* Mark Nabibosh Obong (Mark Nyipuoc Ubong) 2005 - 2010
* Effesio Kon Uguak 24 de febrer de 2010 - 18 de maig de 2010
* Rizik Zachariah Hassan 2010 -

## Referències

* ↑ «Cens 2008» (en anglès). unsudanig.org. Arxivat de l'original el 2012-01-11. [Consulta: 9 juliol 2011].
# Barbus altianalis

Barbus altianalis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 90 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als llacs Kivu i Victòria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* De Vos, L. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1990. Description de Barbus claudinae sp. n. (Cyprinidae) avec synopsis des grandes espèces de Barbus du Rwanda. Cybium 14(1):3-25.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus altidorsalis

Barbus altidorsalis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 36 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al tram superior del riu Zambezi.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus alluaudi

Barbus alluaudi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus aliciae

Barbus aliciae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Libèria i Ghana.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bigorne, R. i C. Lévêque, 1993. Description de deux nouveaux Barbus (Cyprinidae) de la région du Mont Nimba en Guinée et au Liberia. Cybium 17(1):63-70.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Traunstein

La ciutat de Traunstein és una ciutat d'Alemanya, situada a l'Alta Baviera, entre les ciutats de Múnic i Salzburg, es troba a uns 10 km al sud-est del llac Chiemsee i a 15 km al nord dels alps. La seva posició geogràfica és de 47° 53′ N; 12° 39′ E. L'àrea metropolitana ocupa 48,53 km². Al 31 de desembre de 2004 constaven 18.376 habitants. Traunstein és la capital de la seva comarca, a més a més d'un centre econòmic i administratiu, seu del Jutjat de Traunstein.

## Història

Traunstein és citat per primera vegada el 1245. Des del 1275 pertany a l'Estat de Baviera (abans pertanyia a la regió de Salzburg). Durant anys el producte més important de la regió era la sal, degut a la construcció d'un conducte d'aigües salines des de Bad Reichenhall el 1616. Traunstein no va notar substancialment els efectes de la Guerra dels 30 anys, però va ser ocupada per tropes austríaques el 25 i el 26 de juliol de 1704 en el context de la Guerra de Successió Espanyola. En el transcurs d'aquesta ocupació es va produir un incendi que va arrasar bona part de la ciutat. L'aspecte medieval va desaparèixer en ser reconstruït el centre de la ciutat.
Per raons desconegudes la nit del 25 al 26 d'abril de 1851 gairebé la totalitat de la ciutat va ser destruïda per un altre incendi. Més de 100 cases, a més a més de l'Ajuntament, el Jutjat, la Hisenda, l'Església i les torres i murs de la ciutat, van cremar. De nou es va haver de reconstruir la ciutat en pocs anys.
El 1912es va deixar d'explotar l'última salina que quedava a la zona de Traunstein. Durant la Primera Guerra Mundial va ser la seu de camps d'internament de presoners de guerra, i durant la Segona Guerra Mundial va rebre dos atacs aeris per part dels bombarders de les forces aliades.

## Llocs d'interès turístic

* Restes de la muralla de la ciutat
* Museu etnològic
* Galeria municipal d'art
* Salinenkapelle St. Rupertus (església amb importants pintures de principis del barroc)

## Referències

* ↑ Wilhelm Volkert (Hrsg.): Handbuch der bayerischen Ämter, Gemeinden und Gerichte 1799–1980. C.H.Beck’sche Verlagsbuchhandlung, München 1983, ISBN 3-406-09669-7, S. 602.

## Enllaços externs

* Traunstein - Lloc web oficial