OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Grimmita

La grimmita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al subgrup de la linnaeïta. Rep el nom en honor de Johann Grimm (24 de juny o 24 de juliol de 1805, Jáchymov, Imperi Austríac - 26 de juny de 1874, Břasy, Imperi Austrohongarès), el principal administrador de mines i molins a Příbram i modernitzador de les operacions. També va ser el segon director del Col·legi Miner de Příbram. Va escriure molts llibres sobre tecnologies i educació mineres, geologia i minerals de zones txeques i hongareses.

## Característiques

La grimmita és un sulfur de fórmula química NiCo₂S₄ que durant molt de temps va ser pobrament definida i inclosa dins la definició de la siegenita, fins que no va ser aprovada com espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, i publicada un any més tard. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5,5.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es conserven a les col·leccions mineralògiques del Museu Miner de Příbram amb el número de catàleg: 3/2020, i al departament de mineralogia i petrologia del Museu Nacional de Praga amb el número de catàleg: p1p 49/2020.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al que avui és la República Txeca (abans part de l'imperi austríac), concretament a la mina Uranium No. 9, situada a la localitat de Háje, dins el districte de Příbram (Bohèmia Central). També ha estat descrita a la mina El Entredicho, situada a la localitat d'Almadenejos, a la província de Ciudad Real (Castella - la Manxa, Espanya). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Grimmite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 desembre 2023].
* ↑ Škácha, Pavel; Sejkora, Jiří; Plášil, Jakub; Dolníček, Zdeněk; Ulmanová, Jana «Grimmite, NiCo<sub>2</sub>S<sub>4</sub>, a new thiospinel from Příbram, Czech Republic». European Journal of Mineralogy, 33, 2, 19-04-2021, pàg. 175–187. DOI: doi:10.5194/ejm-33-175-2021 [Consulta: 7 desembre 2023].
# Princeton

* Per a altres significats, vegeu «Princeton (desambiguació)».
La ciutat estatunidenca de Princeton es troba al comtat de Mercer, a Nova Jersey. És part de l'àrea metropolitana de Nova York i és internacionalment coneguda per la prestigiosa Universitat de Princeton. Aquesta va ser fundada el 1746, sent una de les més antigues del país.

## Persones notables

* Paul Robeson, actor, cantant, atleta, advocat i activista.
# Colopea pusilla

Colopea pusilla és una espècie d'aranyes araneomorfs de la família dels estenoquílids (Stenochilidae). Fou descrita per primera vegada per Lehtinen, l'any 1982.
Aquesta espècie és endèmica de les Filipines. Es troba a Luzon i a Mindoro.
El mascle descrit per Lehtinen l'any 1982 mesura 3,8 mm i la femella 4,3 mm.

## Referències

* 1 2 3 4 Lehtinen, 1982: "Spiders of the Oriental-Australian region. IV. Stenochilidae". Annales Zoologici Fennici,{vol.19, p.115-128.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Colopea pusilla Lehtinen, 1982 en la família Stenochilidae +base de dades
# Campiña de Morón y Marchena

La Campiña de Morón y Marchena és una comarca situada a la província de Sevilla, a Andalusia.
Comprèn els municipis de Coripe, El Arahal, La Puebla de Cazalla, Marchena, Montellano, Morón de la Frontera i Paradas. Limita a l'est amb la Sierra Sur de Sevilla, al sud amb la Sierra de Cádiz, a l'oest amb el Bajo Guadalquivir i la Comarca Metropolitana de Sevilla, i al nord amb la Campiña de Carmona i la Comarca d'Écija.

## Referències

* ↑ «Comarca Campiña de Morón y Marchena». Arxivat de l'original el 2019-06-22. [Consulta: 22 juny 2019].
* ↑ «Campiña de Morón y Marchena» (en castellà). [Consulta: 22 juny 2019].
# Grimm 31

Grimm 31 va ser una casa d'un comerciant d'Hamburg a l'illa de Grimm, al centre d'Hamburg, Alemanya.
La casa va ser construïda a la primera meitat del segle xvi i destruïda el 1943 per les bombes.
És coneguda sobretot pel seu sostre de fusta adornat de la segona meitat del segle xvii, que ha estat a l'Hamburgmuseum des de 1922. El sostre va ser encarregat pel llavors propietari, el comerciant Christian Hasenbank.
El sostre de pi completament decorat va ser un dels molts exemples de les cases comercials d'Hamburg, però és probablement l'únic exemple del segle xvii que continua sent accessible. La pintura és d'un artista desconegut dels taulers de pi, 151 dels quals encara es conserven. Al Museu d'Hamburg està reconstruït en 17 bigues amb 68 taules addicionals. L'obra d'art barroc inclou putti i altres figures d'actes lúdics i pujats de to. A la imatge, hi ha diversos acudits: mostra Caín i Abel, en referència a un vell Hamburg dient que "El Grimm" és el carrer més antic del món, ja que, segons la Bíblia, Caín va matar Abel "im Grimm" ("amb ràbia").

## Referències

* ↑ Otto Lauffer: Museum für Hamburgische Geschichte, Bericht für das Jahr 1909, Hambur S. 318
* hamburgmuseum: Decken und Wanddekoration in Hamburg von Barock zum Klassizismus (Hamburg Porträt 28/97)
# ColorSync

ColorSync és la part del sistema operatiu Mac OS d'Apple Computer dedicada a la gestió del color segons les pautes de l'International Color Consortium (ICC).
El 1988 Robin Myers rep d'Apple Computer l'encàrrec de projectar un sistema de gestió digital del color per al sistema operatiu Macintosh. El programa Myers ColorSync, un sistema obert, amb perfil de matriu RGB (fins i tot per a impressores), és un únic CMM transparent per a l'usuari. ColorSync es basa en l'espai XYZ i té dos intents de prestació (que no es diuen encara així): colorimètric relatiu i colorimètric absolut. La primera versió forma part de Mac OS 7.5 distribuït el 1993.
Ja el 1992, en una reunió de FOGRA a Múnic (Alemanya), els fabricants de maquinari i programari es mostren interessats per aquest sistema unificat de gestió del color. L'any següent es funda Apple ColorSync Consortium, la primera reunió de la qual té lloc a Sun Microsystems a Palo Alto, Califòrnia. Ràpidament els membres del consorci es convencen que l'estàndard per desenvolupar ha de ser multiplataforma i el 1993 l'organització esdevé totalment independent amb el nom d'International Color Consortium (ICC).
Mentrestant Apple ha continuat desenvolupant ColorSync, com a part de Mac OS responsable de la gestió del color segons les pautes ICC. El 1995 Apple ha adquirit els drets del motor de colors Linotype i l'ha incorporat a la versió 2 de ColorSync. El 2001 ColorSync ha arribat a la versió 4 i s'ha integrat a Mac OS X.

## Detall de les versions de ColorSync

| versió | data | Mac OS | notes |
| 1 | 1993 | System 7.5 | suporta perfils propietari |
| 2.0 | 1995 | | suporta perfils ICC, LinoColor CMM |
| 2.1 | | | suporta els anomenats espais de color |
| 2.1.1 | | System 7.6 | tag dsc2 |
| 2.1.2 | | | |
| 2.5 | març 1998 | | LinoColor CMM, però suporta algun motor ICC |
| 2.5.1 | setembre 1998 | Mac OS 7.6.1 | |
| 2.6 | abril 1999 | Mac OS 8.1 | requereix PowerPC |
| 3.0 | novembre 1999 | Mac OS 8.5 | requereix PowerPC |
| 3.0.1 | | | |
| 3.0.2 | | | |
| 3.0.3 | | Mac OS 9.1 | |
| 3.0.4 | | Mac OS 9.2.1 | |
| 4.0 | març 2001 | Mac OS X | |
| 4.1 | setembre 2001 | Mac OS X 10.1 | |
| 4.2 | agost 2002 | Mac OS X 10.2 | |
| 4.3 | octubre 2003 | Mac OS X 10.3 | |
| 4.4 | abril 2005 | Mac OS X 10.4 | suporta perfils ICC versió 4 |

## Vegeu també

* Gestió digital del color
* International Color Consortium

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina Apple sobre ColorSync
* (anglès) Entrevista del 24 octubre 2001 a Robin Myers, inventor de ColorSync Arxivat 1 de juliol 2007 a Wayback Machine.
# Guillem III de Montferrat

Guillem III(970 - gener del 1042) va ser marquès de Montferrat i comte de Vado des del 991 fins a la seva mort. Era el fill gran i successor d'Otó I.

## Govern al marquesat

Va continuar la política de patronatge eclesial del seu avi Aleram, fundant el monestir de Spigno. En un document de l'any 1014 se l'esmenta juntament al seu germà Riprando, fent donació de terrenys a l'abadia de Fruttuaria. Entre el 1002 i la seva mort va fer nombroses donacions a Acqui Terme.
Guillem va abandonar el suport als emperadors del Sacre Imperi Romanogermànic. Va intervenir activament a les guerres locals italianes que van ser precursores de les que es van produir a la regió a partir del segle xi. Va participar en la Lliga antiimperial amb el comte Oberto el Roig, el marquès Ulric Manfred II i el bisbe Leo de Vercelli. Però els aliats de la Lliga aviat es van veure lluitant els uns contra els altres. El bisbe Leo va assetjar Santhià, on residia Guillem. El qual, en represàlia, va assetjar i va calar foc a Vercelli. Guillem va signar la pau amb Ulric Manfred i va casar el seu fill Enric amb la filla d'Ulric Manfred, Adelaida de Susa. Malgrat que tots els seus aliats havien estat pacificats per les tropes imperials, Guillem va seguir la seva lluita contra l'emperador Conrad II. Però Conrad va destruir la seva fortalesa a la vall del riu Orba.
La Miracula Sancti Bononii recorda l'esposa de Guillem, Waza. Ella va ser enterrada a l'abadia de Saint Bononi. Guillem va morir el 1041, probablement abans del 29 de gener, data en què el seu fill Enric va donar unes terres a l'església de Torí.
Guillem va tenir dos fills:
* Otó II, que va succeir al seu pare en el títol de marquès,
* Enric, que va cogovernar durant uns anys amb el seu germà gran.

## Notes

* ↑ Guillem porta el numeral III per ser el tercer de la família Aleramici en portar aquest nom, però va ser el primer Guillem que va portar el títol de marquès de Montferrat, per aquest motiu en alguns llibres se l'anomena Guillem I i això ha portat a confusions en les bibliografies antigues, que no tan sols l'ha afectat a ell sinó també a la numeració dels altres successors anomenats Guillem.

## Referències

* Caravale, Mario. Dizionario Biografico degli Italiani: LX Grosso. Roma: Guglielmo da Forlì, 2003.

## Enllaços externs

* Rinaldo Merlone, Dizionario Biografico degli Italiani, vol. LX, Roma 2003, Guglielmo III
# Jūrmala

Jūrmala és una ciutat de Letònia, un dels 26 comtats en què es divideix administrativament. Tradicionalment havia estat lligada a la ciutat de Riga, de la que en constituïa la platja i sortida al mar.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2005-10-29 a Wayback Machine.
* dmoz.org sobre Jūrmala Arxivat 2007-02-25 a Wayback Machine.
# Can Bartu

Can Bartu (Kadıköy, 30 de gener de 1936 - Istanbul, 11 d'abril de 2019) va ser un futbolista i jugador de basquetbol turc de la dècada de 1960.
Començà jugant a basquetbol al Fenerbahçe i disputà sis partits amb la selecció de Turquia. Com a futbolista jugà al propi Fenerbahçe SK i a continuació a l'ACF Fiorentina, Venezia A.C. i S.S. Lazio. Fou 26 cops internacional amb la selecció turca.

## Referències

* ↑ Perfil a enciclopediadelcalcio
* ↑ Can Bartu a National-Football-Teams.com (anglès)
# Grimke (cràter)

Grimke és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 34,8 km de diàmetre. Porta el nom de Sarah Grimke (1792-1873), feminista i abolicionista estatunidenca, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Grimke». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Premis Darwin

Un premi Darwin és un premi irònic que pren el nom del creador de la teoria de l'evolució Charles Darwin. Es basa en el supòsit que la humanitat millora genèticament quan certes persones pateixen accidents, morts o esterilitzacions per un error absurd. El premi només es dona en aquelles històries que es poden demostrar que han passat de veritat.

## Requisits per guanyar el premi
### Impossibilitat de reproducció

* "El candidat ha d'estar mort o ha d'haver quedat estèril"
    A vegades pot ser un motiu de disputa. Els candidats poder ser denegats per la seva edat o perquè aquella mort ja s'ha donat amb anterioritat.

### Excel·lència

* "Falta de sensatesa manifesta"
    La imprudència del candidat ha de ser única i sensacional perquè el premi pretén ser graciós. Un gran nombre d'imprudències però a la mateixa vegada d'activitats comunes.

### Autoselecció

* "La causa de la mort ha de ser produïda per un mateix"
    Per molt estúpida que sigui la mort d'una persona si es per un descuit d'una altra persona no compta, la mort ha de ser causa de la mateixa persona.

### Maduresa

* "La persona ha d'estar sana mentalment"
    Aquella gent que té algun problema mental no pot ser guanyador del concurs encara que la seva mort sigui molt estúpida.

### Veracitat

* "El esdeveniments han de ser verificats"
    No es pot presentar al concurs aquells casos en què no es pugui demostrar que la mort va ser d'aquella manera.

## Referències

* ↑ Northcutt, Wendy. «History & Rules». www.darwinawards.com. [Consulta: 14 agost 2012].
* ↑ (anglès) Premis Darwin
# Frank Marshall

Frank Marshall és el nom dels següents personatges:
* Frank James Marshall (1877 - 1944), Gran Mestre d'escacs estatunidenc
* Frank Wilton Marshall (nascut el 1946), productor i director de cinema estatunidenc
* Frank Marshall (futbolista) (1904 - 1928), jugador de futbol escocès
* Frank Marshall King (1883 - 1959), pianista i compositor català, fundador de l'Acadèmia Marshall
# Color Classics

Color Classics és el nom d'una sèrie de curtmetratges d'animació distribuïda per la Paramount Pictures i produïda per Fleischer Studios entre 1934 i 1941.
La sèrie realitzada en Technicolor, a dues bandes, després a tres bandes a partir de gener de 1936, va ser concebuda com una competidora de les Silly Symphonies de Walt Disney. La primera pel·lícula de la sèrie Poor Cinderella va ser tanmateix produïda en Cinecolor i és també la primera en color dels Fleischer Studios.
La sèrie comprèn 36 pel·lícules, com la seva competidora Happy Harmonies de Harman-Ising Studio per a Metro-Goldwyn-Mayer.

## Filmografia
### 1934

* Poor Cinderella (3 agost) comprenent Betty Boop en la Ventafocs
* Little Dutch Mill (26 octubre) comprenent Hänsel i Gretel
* An Elephant Never Forgets (28 desembre)

### 1935

* The Song of the Birds (1r març)
* The Kids in the Shoe (19 maig)
* Dancing on the Moon (12 juliol)
* Time for Love (6 setembre)
* Musical Memories (8 novembre)

### 1936

* Somewhere in Dreamland (17 gener)
* The Little Stranger (13 març)
* Cobweb Hotel (15 maig)
* Greedy Humpty Dumpty (10 juliol) amb Humpty Dumpty i Mother Goose
* Hawaiian Birds (28 agost)
* Play Safe (16 octubre)
* Christmas Comes But Once a Year (4 desembre)

### 1937

* Bunny Mooning (12 febrer)
* Chicken a La King (16 abril)
* A Car-Tune Portrait (26 juny)
* Peeping Penguins (26 agost)
* Educated Fish (29 octubre)
* Little Lamby (31 desembre)

### 1938

* The Tears of an Onion (26 febrer)
* Hold It! (29 abril)
* Hunky and SpunkyHunky And Spunky (24 juny)
* All's Fair At The Fair (26 agost)
* The Playful Polar Bears (28 octubre)

### 1939

* Always Kickin (29 gener)
* Small Fry (21 abril)
* The Barnyard Brat (30 juny)
* The Fresh Vegetable Mystery (29 setembre)

### 1940

* Little Lambkins (2 febrer)
* Ants in the Plants (15 març)
* A Kick in Time (17 maig)
* Snubbed By a Snob (19 juliol)
* You Can't Shoe a Horse Fly (23 agost)

### 1941

* Vitamin Hay (22 agost)
# Guillem III de Montpeller

Guillem III de Montpeller (morí en 1068) fou senyor de Montpeller des de l'any 1025 i governà que va morir. Va ser fill de Guillem II de Montpeller i de Béliarda o Beliardis, germà de Bernat Guillem (Guillem IV de Montpeller) el seu successor dinàstic, ja que sembla que mai es casà ni tingué descendència. Segon diuen va ser el darrer dels membres "obscurs" de la dinastia Guilhem. Se conserven documents seus al cartulari de la família, a la coneguda obra el "Liber Instrumentorum Memorialium".

## Referències

* http://fmg.ac/Projects/MedLands/TOULOUSE%20NOBILITY.htm#_Toc255726475
Guillem III de Montpeller Mort: 1172 :
| Títols |||
| Precedit per: Guillem II de Montpeller (pare) | Senyor de Montpeller (Llista de senyors de Montpeller) (1059-1068) | Succeït per: Guillem IV de Montpeller (germà) |
# Jūlijs Vanags

Jūlijs Vanags (parròquia d'Ungurmuižas, Imperi Rus, 8 de juliol [O.S. 25 de juny] de 1903 – Riga, 12 d'octubre de 1986) fou un escriptor i traductor letó, coautor de la lletra de l'himne de la República Socialista Soviètica de Letònia.

## Referències

* ↑ «Jūlijs Vanags» (en letó). Letonika.lv. [Consulta: 20 novembre 2014].
* ↑ Rožkalne, Anita. Latviešu rakstniecība biogrāfijās (en letó). Riga: Zinātne, 2003. ISBN 9984-698-48-3. OCLC 54799673.
# Camí de la Bassa Nova

El Camí de la Bassa Nova és un camí del terme de Reus al Baix Camp.
Uneix el passeig de la Boca de la Mina amb el camí de la Pedrera del Coubi que fins aquell punt se'n diu també camí Fondo de la Bassa Nova. Dona accés a la Bassa Nova. Se'l va obrir per iniciativa de la junta de la companyia d'aigües "La Hidrofórica", propietària de la bassa, donada la gran afluència de persones que anaven a aquell indret, a l'estiu, abans ombrejat per uns grans plàtans. Era un lloc habitual d'anar-hi a berenar, per part dels reusencs.
La Bassa Nova era una bassa gran de forma hexagonal, a uns deu minuts a peu pel camí de la Pedrera del Coubi i a ponent seu. Ja existia el 1862. S'omplia a través de la Mina de la Bassa Nova, de nom oficial Mina de la Hidrofórica. Té dos braços principals que se subdivideixen en tres més. Té un recorregut de 20 kilòmetres de minat i uns 850 pous que eren per fer la mina i extreure la terra. L'aigua se centralitzava a la Bassa Nova. Actualment la bassa està abandonada.
L'empresa "La Hidrofórica" va ser creada l'any 1842 amb la missió de construir una mina per a usos agrícoles, que després acabaria també sent utilitzada per a usos domèstics i industrials. Amb el temps, l'empresa va ser absorbida per l'Ajuntament de Reus, que va adquirir un dels braços principals de la mina. La resta va ser adquirida per alguns pobles veïns.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 82. ISBN 8486387655.

## Enllaços externs

* El passeig de la Boca de la Mina. La bassa Nova. Vídeo de l'Ajuntament de Reus
# Halicampus grayi

Halicampus grayi és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Depredadors

A les Filipines és depredat per Euthynnus affinis.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Golf d'Aden, Sri Lanka i, també, des del Golf de Tailàndia i Austràlia fins a Kyushu (Japó).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 1. Eels- Snappers, Muraenidae - Lutjanidae. Zoonetics, Austràlia. 302 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Puig Manlleu

El Puig Manlleu és una turó de 78 metres que es troba al municipi de Borrassà, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Francesc Sanahuja

Francesc Sanahuja és el nom dels següents personatges:
* Francesc Sanahuja i Padreny (Sarral, 1837-el Masnou 1897), notari català
* Francesc Sanahuja i Toledano (L'Hospitalet de Llobregat, 1953), excursionista i dirigent esportiu català
# Colette (pel·lícula)

Colette és una pel·lícula dramàtica biogràfica del 2018 dirigida per Wash Westmoreland, a partir d'un guió del mateix Westmoreland, Rebecca Lenkiewicz i Richard Glatzer, basada en la vida de la novel·lista francesa Colette. És protagonitzada per Keira Knightley, Dominic West, Eleanor Tomlinson i Denise Gough. S'ha doblat al català.
Es va exhibir per primer cop al Festival de Cinema de Sundance el 20 de gener de 2018. Es va estrenar als Estats Units el 21 de setembre de 2018 a càrrec de Bleecker Street i 30West. La pel·lícula també es va exhibir al Festival de Cinema de Londres i va ser estrenada al Regne Unit l'11 de gener de 2019 amb la distribució de Lionsgate.

## Referències

* ↑ «Pel·lícula - Colette - 3Cat». CCMA. [Consulta: 17 abril 2024].
* ↑ Debruge, Peter «Sundance Film Festival Unveils Full 2018 Features Lineup» (en anglès). Variety, 29-11-2017.
* ↑ ; Alvarez, Joe «Wash Westmoreland: "My dad started me making films"». , October 6, 2018.
* ↑ «Colette». Launching Films. Arxivat de l'original el October 12, 2019. [Consulta: July 14, 2018].