OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wim Cohen

Wim Cohen (Ljouwert, 27 d'agost de 1923 - la Haia, 12 de novembre de 2000) va ser un matemàtic i estadístic neerlandès.

## Vida i obra

Cohen va néixer en una família jueva que, durant l'ocupació nazi dels Països Baixos (19640-1945), es va haver d'amagar per evitar l'Holocaust. El jove Cohen va ser amagat per una família que tenia una minyona que anava a fer feines un parell de dies a la setmana i, per a que no ho sabés, el noi s'amagava en una entreplanta a les fosques; per evitar la claustrofòbia, el xicot s'entretenia resolent problemes matemàtics a cegues i mentalment. Acabada la guerra va estudiar enginyeria mecànica a la Universitat Tècnica de Delft, en la qual es va graduar el 1949 i es va doctorar el 1955.
Des de 1950 fins a 1957 va treballar per l'empresa Philips com enginyer de tràfic telefònic, treballant per resoldre problemes essencials en el disseny de relés telefònics. De 1957 a 1973, Wim Cohen va ser professor de matemàtiques aplicades a la Universitat de Delft. A partir de 1973 va ser professor de la Universitat d'Utrecht fins que es va retirar el 1988. A més, des de 1955, any de la seva fundació, va ser un membre actiu i dinamitzador del Congrés Internacional de Teletràfic.
Cohen va publicar tres llibres i uns vuitanta-cinc articles científics sobre processos estocàstics i teoria de cues, tema aquest darrer en el qual va ser una autoritat mundial.

## Referències

* ↑ Muñoz García, p. web.
* ↑ Boxma, 2001, p. 21.
* ↑ Boxma i Syski, 2001, p. 604.
* ↑ Starreveld, 2020, p. 29.
* ↑ Syski, 2001, p. 6.
* ↑ Syski, 1986, p. 115-116.
* ↑ Gani, 1986, p. 88.
* ↑ Boxma i Syski, 2001, p. 605.
* ↑ Syski, 2001, p. 2.

## Bibliografia

* Boxma, Onno «In Memoriam Wim Cohen» (en anglès). Nieuw Archief voor Wiskunde, Vol. 2, Num. 1, 2001, pàg. 21. ISSN: 0028-9825.
* Boxma, Onno J.; Syski, Ryszard «Obituary: Jacob Willem Cohen» (en anglès). Journal of Applied Probability, Vol. 38, Num. 2, 2001, pàg. 604-608. DOI: 10.1239/jap/996986766. ISSN: 0021-9002.
* Gani, J. «J. W. Cohen». A: J. Gani (ed.). The Craft of Probabilistic Modelling (en anglès). Springer, 1986, p. 88. ISBN 978-1-4613-8633-9.
* Starreveld, Nicolaos «Interview: Onno Boxma - Van wachtrij tot Wiskunderaad» (en nepalès). Nieuw Archief voor Wiskunde, Vol. 21, Num. 1, 2020, pàg. 28-33. ISSN: 0028-9825.
* Syski, Ryszard. «Markovian Models - An Essay». A: J. Gani (ed.). The Craft of Probabilistic Modelling (en anglès). Springer, 1986, p. 110-125. ISBN 978-1-4613-8633-9.
* Syski, Ryszard «Remembering Wim Cohen» (en anglès). Journal of Applied Mathematics and Stochastic Analysis, Vol. 14, Num. 1, 2001, pàg. 1-9. ISSN: 1048-9533.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Wim Cohen» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Muñoz García, Amelia. «Käte Fenchel, una matemática de mediados del S.XX y la vida oculta del matemático Jacob Willem Cohen» (en castellà). Radio Sefarad. [Consulta: 18 maig 2023].
# Poveda (pel·lícula)

Poveda és una pel·lícula de Pablo Moreno estrenada el 2016 sobre la vida de Pedro Poveda.
És un biopic sobre un sacerdot que es va dedicar a l'acció social, a fomentar l'educació universitària de les dones i a fundar la Institució Teresiana. La pel·lícula està produïda per Goya Producciones i Three Columns Entertainment. El rodatge es va fer Ciudad Rodrigo, Guadix, Covadonga, Madrid i Salamanca. L'actor protagonista va ser Raúl Escudero i una de les actrius fou Elena Furiase, que va fer de Pepita Segovia. Es va estrenar a Roma. Esdevingué una de les 10 pel·lícules espanyoles més vistes de l'any segons les dades de comScore del 17 març del 2016. Va ser una de les pel·lícules escollides pel Ministeri de Cultura per fomentar la igualtat de gènere, va guanyat el premi a millor pel·lícula del Festival Mirabile Dictu 2016, i va presentar 30 candidatures als premis Goya.

## Referències

* ↑ «Raúl Escudero y Elena Furiase protagonizan la película Poveda» (en castellà). [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «La mejor forma de conocer al sacerdote. Estreno de la película “Poveda”» (en espanyol europeu). [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ mabs48. «Se estrena “Poveda, la película”» (en castellà), 23-01-2016. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «La vida de Pedro Poveda será llevada a la gran pantalla» (en castellà). [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «Elena Furiase: "Hay gente que piensa que todo lo consigo por enchufe"» (en castellà), 28-01-2016. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «La película "Poveda" se estrena en Roma» (en espanyol europeu). [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «Entre las diez más vistas». Religión en libertad, 2016.
* ↑ mabs48. «La película Poveda concurre a los Premios Goya 2017» (en castellà), 26-11-2016. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ SIC, Agencia. «'Poveda' gana el premio a Mejor Película en el Festival Mirabile Dictu | Agencia SIC» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-09-05. [Consulta: 5 setembre 2019].
# Torrent de Tantinyà

El torrent de Tantinyà és un torrent del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situat a la zona sud-oriental del terme. Es forma a l'extrem nord-est del Pla de les Falgueres, a llevant de la masia de Tantinyà, des d'on davalla cap al nord-oest, emmarcada al nord-est per la Carena de les Illes primer i la Carena de Serraltes tot seguit, ressegueix tota la Baga de Tantinyà, que queda a l'esquerra del torrent, i deixa a la dreta l'Hort del Pi. Finalment, s'aboca en el torrent de la Riera a prop i al nord-est de la masia de la Riera, al sud-est del paratge del Camí de la Riera.

## Enllaços externs

* El Torrent de Tantinyà en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pandispanya

Pandispanya és un pa dolç de la cuina turca. També es pot considerar com una varietat de çörek. El seu nom ve de l'italià i significa pa d'Espanya.
Normalment, a les cases es prepara amb forma circular, encara que també pot ser rectangular, depenent del recipient utilitzat per a posar-lo al forn. És també un menjar de carrer i es ven en alguns forns de pa i en venda ambulant. Moltes vegades es fa o es talla en petites porcions individuals per a la seva comercialització. Un llibre de gastronomia turca denomina aquests talls individuals minik pandispanya.

## Vegeu també

* Pa de pessic
* Pans de Turquia

## Referències

* ↑ Hinçer, İhsan. Türk folklor araştırmaları (en turc). s.n., 1972.
* ↑ Ankara), Türk Tarih Kongresi (11, 1990; Kurumu, Türk Tarih. XI. Türk Tarih Kongresi: Ankara, 5 - 9 Eylül 1990 : kongreye sunulan bildiriler (en turc). Türk Tarih Kurumu Basımevı, 1994. ISBN 9789751606327.
* ↑ «Pandispanya». [Consulta: 20 desembre 2018].
* ↑ Tatlıdan, tuzluya Türk sofrası: alaturka - alafranga ; yemekler ve tatlılar (en turc). Geçit Kitabevi, 1982.

## Enllaços externs

* Imatges de "pandispanya"
# Bhabha (cràter)

* No s'ha de confondre amb el cràter lunar Bawa.
Bhabha és un cràter d'impacte lunar que es troba en la part sud de la cara oculta de la Lluna. Gairebé s'uneix al bord sud-est del cràter Bose (una mica més gran). L'exterior de la rampa que el cràter ha produït provoca una lleugera protuberància cap a l'interior al llarg de la cara nord-oest de Bhabha. Altres cràters propers són Stoney a l'est, i Bellinsgauzen al sud.
És un cràter relativament intacte, amb una paret interior conservada perfectament en forma de terrassa, especialment en la part sud-est del cràter, i gairebé desapareix al llarg del bord nord-nord-oest, on la paret interna queda en el seu grau mínim. La vora i la paret interior no s'han erosionat significativament, i no hi ha altres cràters al llarg del seu contorn.
El pis interior té una formació de pics centrals que formen un semicercle amb la concavitat interior oberta cap al nord. La resta de la planta és relativament plana, amb una única petita marca en la part nord.
Bhabha (64 km de diàmetre) va ser nomenat en honor del físic Homi Jehangir Bhabha (1909-1966), pioner de la física nuclear a l'Índia, el seu país d'origen.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Enllaços externs

* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atlas of the Moon».
# Santa Caterina de Rialb

Santa Caterina de Rialb és una capella de la vila de Rialb, a la comarca del Pallars Sobirà. És en ruïnes, i està situada al nord-nord-est de la vila, a l'esquerra de la Noguera Pallaresa.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Rialb de Noguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# Shawna Lenee

Shawna Lenee (Cleveland, 12 d'abril de 1987) és el nom artístic de Shawna Scott, una model de glamur i actriu pornogràfica nord-americana.

## Primers anys

Shawna va realitzar els seus estudis en la Midview High School de Grafton, Ohio.
El seu primer treball va ser com a venedora en un restaurant de menjar ràpid Wendy's.

## Carrera

Shawna es va traslladar a Los Angeles després de complir 18 anys, amb la finalitat de convertir-se en actriu pornogràfica, una meta que es va plantejar des dels 15 anys. Els seus pares es van oposar a la seva elecció de carrera, alguna cosa que el pare del seu fill no va fer.
En 2005 es va incorporar a la indústria pornogràfica. La seva primera escena la va realitzar en Service Animals #21. Només ha realitzat sexe anal amb el seu exnuvi Gustavo Sáez, encara que no descarta intentar-ho de nou en un set professional.
Va aparèixer en la portada de l'edició de juliol de 2008 de la revista Penthouse, a més de ser nomenada com Pet of the Month.

## Premis

* 2010 Premi AVN – Unsung Starlet of the Year

## Referències

* ↑ Jay Hainsworth. «Penthouse Babe of the Day: Shawna Lenee» (en anglès). IGN Stars, 15-01-2009. Arxivat de l'original el 2012-07-04. [Consulta: 21 octubre 2017].
* ↑ «Perfil de Shawna Lenee» (en anglès). Bang Bros.
* ↑ «Penthouse Magazine en MySpace esta en prostitucion!!!» (en anglès). PenthouseMagazine.com.
* ↑ «2010 AVN Award Winners Announced» (en anglès). AVN.com, 10-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-01-13. [Consulta: 10 gener 2010].
# Fàbrica de Pintures (Alella)

La Fàbrica de Pintures és un edifici del municipi d'Alella a la comarca del Maresme que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Originàriament fou una fàbrica de teixits, un garatge, la Bodega Bruy i finalment una fàbrica de pintures.

## Descripció

És un edifici civil de planta rectangular molt allargada degut a l'ús com a nau industrial. Cobert amb teulada a doble vessant. Destaca principalment pel coronament de la façana en forma de frontó esglaonat, perfilat per maons de cantell i decorat amb rajoles. A la façana es diferencien una planta baixa i un primer pis. En aquest últim es conserva l'única finestra original amb maons col·locats de cantell. Les altres obertures han estat modificades per arcs escarsers. Els elements modernistes de la façana contrasten amb la petita antefixa que corona tot el conjunt i que és més pròpia de l'arquitectura neoclàssica.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Fàbrica de Pintures». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 gener 2016].
* ↑ Andreu, Pep; Cruz, Marga (fotografies). Modernisme al Maresme. L'arquitectura entre dos segles. Marga Cruz (ed.), 2009, p. 11. ISBN 97884936655319.
# White label

Un white label és, segons la terminologia utilitzada en el món de la música electrònica i dels DJ's, un disc que encara no s'ha publicat i conté molt poca informació sobre el contingut. Normalment són còpies promocionals. El seu origen està en els discs de vinil que usaven els DJ en sessions col·lectives, dels quals arrencaven l'etiqueta perquè els altres no poguessin descobrir d'on extreien els temes per a les seves mescles.
# Premis YoGa 1991

Els 2n Premis YoGa foren concedits al "pitjoret" de la producció cinematogràfica de 1990 per Catacric el 5 de febrer de 1991 "a Barcelona" per un jurat anònim.

## Guardonats

| Secció | Premi | Nom | Guanyador |
| Cinema estranger | Pitjor pel·lícula | "Concha, ¡qué asco!" | Les Tortugues Ninja |
| Cinema estranger | Pitjor director | "Henry, June, Anaïs y otras chicas de París" | Philip Kaufman |
| Cinema estranger | Pitjor actor | "El rostro im-pene-trable" | Patrick Swayze |
| Cinema estranger | Pitjor actriu | "Pónmelo, pónmelo" | Julia Roberts |
| Cinema estranger | Pitjor institució | "Con los ojos vendados" | L'Acadèmia de Hollywood, per les cinc nominacions de Ghost als Oscar |
| Cinema espanyol | Pitjor pel·lícula | "Vete al más allá (y cuéntanos cómo te ha ido)" | Cena de asesinos |
| Cinema espanyol | Pitjor direcció | "Busca tu refugio" | Carlos Benpar, per La veritat oculta |
| Cinema espanyol | Pitjor actor | "Lulú, c'est moi" | Óscar Ladoire |
| Cinema espanyol | Pitjor actriu | "Yo era ob-esa" | Isabel Pantoja |
| Cinema espanyol | Pitjor opera prima | "Mujeres al borde de un ataque de premios" | Boom boom |
| Cinema espanyol | Pitjor productor | "Yo soy Cifesa" | Víctor Manuel |
| Cinema espanyol | Peor guion | "Página en blanco" | Joaquín Oristrell, per Lo más natural |
| Cinema espanyol | Pitjors efectes especials | "Dos orejas y rabo" | Rateta, rateta |
| Cinema espanyol | Pitjor doblatge | "Esta voz es una coz" | Moncho Borrajo |
| Cinema espanyol | Pitjor distribuïdora | "De Madrid al limbo" | UIP |
| Cinema espanyol | Pitjor exhibidor | "Aquí huele a muerto" | Cine Vergara de Barcelona |
| Especials | Pitjor trajectòria | "PSUquet de peix" | Pere Portabella, per Pont de Varsòvia |
| Especials | Indústria (ex aequo) | "Mira quién habla" | Antoni Llorens |
| Especials | Indústria (ex aequo) | "Cómo ser productor y no morir en el descuento (de letras)" | Andrés Vicente Gómez |
| Uno de los nuestros | Uno de los nuestros | "Cambia el polvo por el brillo" | Carlos Pumares |

## Referències

* ↑ Premis YoGa 1991 catacric.org
* ↑ Los YoGa, 24 años premiando al peor cine... ¿o no?, Fotogramas, 24 de desembre de 2013
# Tour dels Alps Marítims i del Var 2020

El Tour dels Alps Marítims i del Var 2020, 52a edició del Tour dels Alps Marítims i del Var, es disputà entre el 21 i el 22 de febrer de 2020 sobre un recorregut de 480,5 km repartits entre tres etapes. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2020, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou el colombià Nairo Quintana (Arkéa-Samsic), seguit a 40 segons per Romain Bardet (AG2R La Mondiale) i Richie Porte (Trek-Segafredo), segon i tercer respectivament.

## Equips

En aquesta edició hi prendran part 18 equips:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 21 de feb | Lo Canet – Grassa | etapa accidentada | 186,8 | Anthony Perez | Anthony Perez |
| 2a etapa | 22 de feb | Pegomaç – Coll d'Esa | etapa de mitja muntanya | 175,7 | Nairo Quintana Rojas | Nairo Quintana Rojas |
| 3a etapa | 23 de feb | La Lònda dei Mauras – Toló | etapa accidentada | 136 | Julien Bernard | Nairo Quintana Rojas |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :

## Classificacions finals
### Classificació general

Font: ProCyclingStats :

#### Classificació per equips
## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la muntanya | Classificació dels joves | Classificació per equips |
| 1 | Anthony Perez | Anthony Perez | Anthony Perez | Anthony Turgis | Michael Storer | Team Sunweb |
| 2 | Nairo Quintana | Nairo Quintana | Anthony Perez | Damian Lüscher | Michael Storer | Team Sunweb |
| 3 | Julien Bernard | Nairo Quintana | Nairo Quintana | Julien Bernard | Attila Valter | Trek-Segafredo |
| Classificacions finals | Classificacions finals | Nairo Quintana | Nairo Quintana | Julien Bernard | Attila Valter | '''Trek-Segafredo''' |

## Referències

* 1 2 «Nairo Quintana gana el Tour de los Alpes marítimos; Julien Bernard se lleva la última». biciciclismo.com, 24-02-2020 [Consulta: 2 març 2020].
* ↑ «Anthony Pérez se adelanta al pelotón en la 1ª del Tour des Alpes». biciciclismo.com, 23-02-2020 [Consulta: 2 març 2020].
* ↑ «Nairo Quintana también se impone en el Col d´Eze». biciciclismo.com, 24-02-2020 [Consulta: 2 març 2020].

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial
# Ogna

Ogna o Oghna fou una thikana o jagir de l'antic principat de Mewar, a la regió selvàtica de Bhomat a la regió de les muntanyes Aravalli a la part sud-oest del país. El 1940 va quedar integrat en el districte de Kherwara en la divisió administrativa d'aquell any del Mewar. La capital era el poble d'Ogna a la vora del riu Wakal.
Ogna, definit com una terra de gran bellesa i verdor exuberant, és famosa per haver emès una valuosos segells de correus (els de Mewar sobrecarregats)
# Bhadaur

Bhadaur és una ciutat i municipalitat de Panjab (Índia), al districte de Sangrur, a 30° 29′ N, 75° 19′ E﻿ / ﻿30.48°N,75.32°E﻿ / 30.48; 75.32 amb una població al cens del 2001 de 16.818 habitants.

## Rages de Bhadaur

Els sobirans de Bhadaur eren del grup dels pulkhians. La dinastia era la Sidhu (de la tribu sidhu-brar la més poderosa dins els clans jats al sud del Sutlej) descendent de Phul, l'ancestre de totes les famílies phulkianes; Phul va deixar sis fills; el seu fill gran Tiloka o Tilok Singh fou l'ancestre de les cases reials de Nabha, Jind i Badrukhan. El seu fill Suk Chain que inicialment només era un notable rural, va fundar Balanwali i va dominar alguns territoris en la confusió que va seguir a la invasió d'Ahmad Shah Durrani després del 1747; a la seva mort el 1751 la ciutat de Balanwali va passar al seu fill gran Alam Shah; Badrukhan va passar al seu fill segon Gajpat Singh; i el tercer Bulaki va rebre Dyalapura. El segon fill de Phul, Rama o Ram Singh, fou el pare de sis fills dels quals Dunna, Ala Singh i Bakhta foren els ancestres de les cases reials de Bhadaur, Patiala i Malaudh les més importants del Cis-Sutlej; col·lateralment descendent de Phul va estar connectats amb les cases de Faridkot, Kaithal, Arnauli, Jhumba, Saddhuwal, i Attari (aquest darrer feu al nord del Sutlej). Tilok i Ram Singh foren beneïts com a lluitadors pel mateix Guru Gobind Singh en un edicte de 2 d'agost de 1696. L'estat va romandre independent fins al maig de 1809 quan fou posat formalment sota protectorat britànic. El 1857 fou agregat a Patiala i va quedar mediatitzat.

## Referències

Extracte de l'article a la Wikipèdia en anglès.
# Santiago del Campo

Santiago del Campo és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 306 | 326 | 311 | 318 | 330 | 323 |
# Setge de Bonifacio

El setge de Bonifacio va tenir lloc entre 1420 i 1421 i va formar part de la Campanya mediterrània d'Alfons el Magnànim, que va enfrontar les tropes de la Corona d'Aragó i la República de Gènova.

## Antecedents

Els complexos jocs d'aliances i rivalitats locals no permetien conquestes duradores de Còrsega, agreujat pel conflicte del Cisma d'Occident, en què els corsos estaven dividits pel suport a Joan XXIII, ajudat pels pisans i Benet XIII, ajudat pels genovesos.
Vicentello d'Istria aterra a l'illa amb una força militar aragonesa, i traient profit de les rivalitats pren fàcilment el control de Cinarca i Ajaccio. Acordant amb els bisbes en favor dels Pisans, va estendre la seva influència a la terra i aixeca el castell de Corte el 1419, deixant la influència genovesa reduïda a Bonifacio i Calvi. Vincentelli, amb el títol de Virrei de Còrsega, establia el 1420 la seu del seu govern a Biguglia.
El 1420 Alfons el Magnànim va enviar una flota a Sicília, Còrsega i Nàpols, per lluitar contra els genovesos, que va partir dels Alfacs (Sant Carles de la Ràpita) i es presenta amb una gran flota en el mar enfront de Còrsega amb la intenció de prendre possessió personalment del Regne de Sardenya i Còrsega. Després de pacificar l'Alguer (Sicília) amb un estol de 24 galeres pròpies i 5 venecianes, i caiguda Calvi, al nord de Còrsega el setembre de 1420 es va dirigir a Bonifacio, al sud de l'illa.

## El setge

Bonifacio va resistir prenent el paper d'esperança per als corsos, que van experimentar el domini violent i oprimits pels nivells intolerables de la fiscalitat, preparant la sublevació al nou senyor. La llarga resistència de Bonifacio, convençuda que els assetjants aixecarien el bloqueig sobre la ciutat i ajudats per l'abastiment naval que burlava el bloqueig naval, obtinguda la confirmació dels seus privilegis, convertint-se en una mena de microrepublica independent sota la protecció genovesa. Els aragonesos van aixecar el setge el 1421 per dirigir-se a Sicília i després a Nàpols, abandonant als seus aliats corsos.

## Conseqüències

Poc després, en part degut a la fiscalitat excessiva, una rebel·lió contra Vicentello d'Istria, que, durant un intent de reparació a Sicília, va ser sorprès al port de Bastia i dut pels rebels a Gènova com traïdor, sent decapitat el 27 d'abril de 1434.

## Referències

* ↑ F. Xavier Hernández, Història militar de Catalunya ISBN 84-232-0638-6
* ↑ Meloni, Maria Giuseppina. «Ufficiale della Corona d'Aragona in Corsica». A: La corona catalanoaragonesa i el seu entorn mediterrani a la baixa edat mitjana (en italià). CSIC, 2004, p.176. ISBN 840008330X.
* ↑ Rovira i Virgili, Antoni. Història Nacional de Catalunya, volum VI. Edicions Pàtria, 1920, p. 260-261.
* ↑ (castellà) La conquista del reino de Nápoles (España) Arxivat 2012-02-29 a Wayback Machine.
# Fàbrica de Pernils York

La Fàbrica de Pernils York és una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un interessant exemple d'arquitectura industrial racionalista on la simplicitat de línies i formes estan al servei de la funcionalitat, prescindint de motius decoratius superflus. Combina el maó vist amb el parament arrebossat emfatitzant l'horitzontalitat i les obertures. La tanca que envolta el recinte sembla haver-se inspirat en la de Rafael Masó per la casa Ensesa.

## Història

L'obra fou projectada per Josep Claret i la direcció de l'obra estigué d'Isidre Bosch. Al cap de quatre anys de construïts l'edifici, es va fer una ampliació seguint el mateix estil.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica de Pernils York». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].