OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La pasión según Berenice

La pasión según Berenice és una pel·lícula mexicana del director mexicà Jaime Humberto Hermosillo estrenada en 1976. Va obtenir el Premi Ariel a la millor pel·lícula en 1977.

## Sinopsi

Berenice (Martha Navarro), qui viu en una casa a la província acompanyant a la seva padrina Donya Josefina (Emma Roldán) coneix a Rodrigo (Pedro Armendáriz Jr.) i amb el que la seva vida sofrirà una transformació radical.

## Repartiment

* Martha Navarro: Berenice Bejarano
* Pedro Armendáriz Jr.: Rodrigo Robles
* Blanca Torres: Merceditas
* Emma Roldán: Josefina
* Magnolia Rivas: Cuquita Andrade
* Manuel Ojeda: José

## Premis

Als Premis Ariel va rebre quatre nominacions, però només un premi.
| Any | Premi | Categoria | Nominat |
| XIX edició dels Premis Ariel | La pasión según Berenice | millor pel·lícula | Guanyador |
| XIX edició dels Premis Ariel | Jaime Humberto Hermosillo | Millor direcció | Guanyador |
| XIX edició dels Premis Ariel | Martha Navarro | Millor actriu | Guanyador |
| XIX edició dels Premis Ariel | Jaime Humberto Hermosillo | Millor guió | Nominat |
Aquest film ocupa el lloc número 31 dins de la llista de les 100 millors pel·lícules del cinema mexicà, segons l'opinió de vint-i-cinc crítics i especialistes del cinema mexicà, publicada per la revista Somos al juliol de 1994.

## Referències

* ↑ La pasión según Berenice, de Jaime Humberto Hermosillo, retinalatina.org
* ↑ La pasión según Berenice Arxivat 2013-10-18 a Wayback Machine. del portal Cine Mexicano Arxivat 2010-02-02 a Wayback Machine.. Consultado el 15-11-13.
* ↑ «XIX 1977 — Ganadores y nominados» (en castellà). Asociación Mexicana de Artes y Ciencias Cinematográficas.
* ↑ Instituto Tecnológico y de Estudios Superiores de Monterrey. «Películas del cine mexicano: las 100 mejores películas del cine mexicano». Más de cien años de cine mexicano. Arxivat de l'original el 8 de febrer de 2010. [Consulta: 16 gener 2013].

## Enllaços externs

* La pasión según Berenice a YouTube
# Serrat de Penalta

El Serrat de Penalta és una serra del terme municipal de Conca de Dalt, antigament del d'Hortoneda de la Conca, situada a la part nord i de llevant de l'antic terme. És, de fet, un contrafort de la Serra de Boumort. És en terres de l'antic poble de Perauba.
És, de fet, un contrafort nord-oest de la Serra de Palles, a migdia de les Obaguetes, al sud-est del Roc de Penalta, en el sector nord-oriental del terme. En el seu extrem sud-est s'uneix al Serrat dels Trossos dels Arrendadors i a la Serra de Palles.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Línia evolutiva de Geodude

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Geodude, Graveler i Golem.

## Geodude

Geodude és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus roca i terra i evoluciona a Graveler.

## Graveler

Graveler és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus roca i terra i evoluciona de Geodude. Evoluciona a Golem.

## Golem

* Per a altres significats, vegeu «Gòlem».
Golem és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus roca i terra i evoluciona de Graveler.

## Referències

* 1 2 3 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Geodude a Bulbapedia (anglès)
* Graveler a Bulbapedia (anglès)
* Golem a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Larouillies

Larouillies és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 376 habitants. Es troba a 110 km de Lilla, Brussel·les (Belgique) o Reims (Marne), a 55 km de Valenciennes, Mons (B) o Charleroi (B) i a 10 km d'Avesnes-sur-Helpe, de Fourmies i 3 km d'Étrœungt. També limita a l'oest amb Floyon i al sud amb La Flamengrie.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 265 | 308 | 286 | 332 | 314 | 276 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Herbert | |
# Larosita

La larosita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser anomenada en honor d'Alfred LaRose (1870-1940), un dels principals descobridors l'any 1903 dels rics dipòsits de plata de l'àrea de Cobalt del nord d'Ontario, que van provocar un gran auge i explotació minera a la regió.

## Característiques

La larosita és un sulfur de fórmula química (Cu,Ag)$_{21}$PbBi₂S$_{13}$. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en petits cristalls aciculars o en forma de flama, de fins a 300 μm. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 3 a 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la larosita pertany a «02.LB - Sulfosals sense classificar, amb Pb essencial» juntament amb els següents minerals: miharaïta, ardaïta, launayita, madocita, playfairita, sorbyita, sterryita, petrovicita, mazzettiïta i crerarita.

## Formació i jaciments

La larosita va ser descoberta a la mina Foster, a Coleman Township (Districte de Timiskaming, Ontario, Canadà), en la porció central d'un filó hidrotermal en capes. També ha estat descrita als Estats Units, Noruega i la Xina.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcocita, stromeyerita, arsenopirita, galena, tetraedrita i polibasita.

## Referències

* 1 2 3 «Larosite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Larosite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 28 gener 2019].
# Lia Fáil

La Pedra de Tara o Lia Fáil (que en irlandés significa 'Pedra del Destí') és un menhir situat al pujol de Tara, al comtat de Meath, a Irlanda, que servia com a pedra de coronació per als Grans reis d'Irlanda fins a Muirchertach mac Muiredaig, cap a l'any 500 de.

## Origen mitològic

Segons la mitologia cèltica, la Lia Fáil la portaren a Irlanda en l'antiguitat les divinitats Tuatha Dé Danann, déus dels celtes irlandesos, que viatjaren per d'Escòcia des de les "Illes Nòrdiques" (que segons Seathrún Céitinn es refereix a Noruega, tot i que més probablement es refereix a les Òrcades), i aprengueren habilitats màgiques a les ciutats de Fáilias, Gorias, Murias i Finias, i se'n dugueren un gran tresor de cada ciutat: els llegendaris Quatre tresors d'Irlanda. La Lia Fáil és un d'aquests tresors, l'originari de Fáilias, d'on li prové el nom. Després, la denominaren "Pedra del Destí" (en llatí, Saxum fatale).

## Poders mitològics

També segons la mitologia, la Pedra de Tara té poders paranormals: la llegenda diu que quan el legítim Gran rei d'Irlanda hi posa el peu al damunt, la pedra rugeix satisfeta. També es diu que la pedra té el poder de rejovenir el rei i atorgar-li un llarg mandat. El Cicle d'Ulster narra que l'heroi Cú Chulainn la va partir en dos amb l'espasa quan la pedra no va rugir sota el peu del seu protegit, Lugaid Riab nDerg, i des de llavors només va rugir davant Conn Cétchathach i Brian Boru.

## Inis Fáil

A partir del nom d'aquesta pedra els Dé Danann anomenaren metonímicament Irlanda Inis Fáil (en gaèlic irlandès inis significa 'illa'), per això Fáil esdevingué un segon nom per a Irlanda. Lia Fáil, doncs, també pot traduir-se com Pedra d'Irlanda, i Inisfail apareix com a sinònim d'Erin en la poesia romàntica i nacionalista irlandesa del s. XIX i primeria del XX.
L'expressió Fianna Fáil ('guerrers d'Irlanda', també traduïda com a 'guerrers del destí') apareix com a denominació dels Voluntaris Irlandesos, en el primer vers de l'himne d'Irlanda, i en el nom del partit polític Fianna Fáil, al qual pertany l'actual Taoiseach, Brian Cowen.

## Vandalisme

El menhir ha estat agredit en dues ocasions. La primera al juny de 2012 quan el colpejaren amb un martell en onze llocs diferents, i això va arrencar alguns fragments de la pedra que no es recuperaren. La segona bretolada va ser descoberta el 29 de maig de 2014, en què cobriren la roca amb pintura negra en quasi un terç de la superfície.

## Referències

* ↑ Hogan, Louise. «Hammer vandals damage 5,500-year-old 'Stone of Destiny'». Independient.ie, 02-12-2012. [Consulta: 30 maig 2014].
* ↑ Calnan, Denise. «Garda investigation after iconic ancient stone at Hill of Tara vandalised with paint». Independient.ie, 29-05-2014. [Consulta: 30 maig 2014].

## Vegeu també

* Pedra de Scone, també denominada "Pedra del Destí", pedra de coronació dels reis d'Escòcia, i més tard d'Anglaterra i del Regne Unit.
* Pedra de Mora.
* Pedra de Blarney.

## Enllaços externs

* Imatges de la Lia Fáil.
* The History of Ireland, Geoffrey Keating, pàg. 205-212 (en anglés).
# Limnonectes ingeri

Limnonectes ingeri és una espècie de granota que viu a Brunei, Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P. & Mumpuni 2004. Limnonectes ingeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Limnonectes hascheanus

Limnonectes hascheanus és una espècie de granota que viu a Indonèsia, Laos, Malàisia, Myanmar, Tailàndia, Vietnam i, possiblement també, la Xina.

## Referències

* van Dijk, P.P., Stuart, B. & Das, I. 2004. Limnonectes hascheanus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Limnonectes khammonensis

Limnonectes khammonensis és una espècie de granota que viu a Laos i el Vietnam.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P. & Stuart, B. 2004. Limnonectes khammonensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Live Bites

Live Bites és el 14è àlbum d'estudi del grup de Heavy Metal alemany Scorpions, publicat el 1995.
Va ser gravat a Leningrad (Rússia), San Francisco (EUA), Ciutat de Mèxic (Mèxic), Berlín (Alemanya) i Múnic (Alemanya).

## Llista de cançons

* "Tease Me Please Me"
* "Is There Anybody There?"
* "Rhythm of Love"
* "In Trance"
* "No Pain No Gain"
* "When the Smoke Is Going Down"
* "Living for Tomorrow"
* "Ave Maria No Morro" (no està disponible en la versió americana)
* "Concerto in V"
* "Alien Nation"
* "Crazy World"
* "Wind of Change"
* "Hit Between The Eyes" (no està disponible en la versió americana)
* "Edge of Time" (només està disponible en la versió americana)
* "Heroes Don't Cry" (nova cançó d'estudi)
* "White Dove" (nova cançó d'estudi; amb la cançó d'Omega "Gyongyhaju lany")

## Formació

* Klaus Meine: Cantant
* Rudolf Schenker: Guitarra
* Matthias Jabs: Guitarra
* Herman Rarebell: bateria
* Ralph Rieckermann: Baix
* Francis Buchholz (baix a la cançó 8)

## Enllaços externs

* (anglès) (alemany) Web oficial Arxivat 2012-06-18 a Wayback Machine.
# Le Havre

* Per a altres significats, vegeu «Havre».
Le Havre és un municipi francès, situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2005 tenia 183.900 habitants. Situat a la riba sud dreta de l'estuari del Sena, al canal de la Mànega, té, juntament amb Marsella un dels dos principals ports de França.

## Història

La ciutat de Le Havre fou fundada el 8 d'octubre de 1517 per Francesc I d'Angulema. Va tenir un gran creixement demogràfic gràcies al dinamisme del seu port.
La ciutat fou condecorada amb la Legió d'Honor el 18 de juliol de 1949.
Per la seva ubicació i estratègia, Le Havre va ser durament castigada pels bombardaments de la Segona Guerra Mundial. El centre de la localitat va ser reconstruïda entre 1945 i 1964 gràcies a un equip d'arquitectes dirigit per Auguste Perret, arquitecte francès d'origen belga. Aquesta part de la ciutat, el centre vila, va ser declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 2005. La UNESCO atorgà un especial valor a «la convivència del traçat original de la ciutat i la seva estructura històrica amb noves idees en matèria d'urbanisme i construcció». Va ser la primera obra d'arquitectura «racional» declarada Patrimoni de la Humanitat.

## Fills il·lustres

* Lina Pacary (1868-1952) soprano dramàtica.
* René Coty (1882-1962) president de la República francesa
* Raymond Queneau (1903-1976) escriptor
* Guy Mazeline (1900 - 1996) escriptor, Premi Goncourt de 1932
* Jean Dubuffet (1901-1985) destacat artista francès

## Educació

* École de management de Normandie
# Litoria personata

Litoria personata és una espècie de granota de la família dels hílids. Aquesta espècie endèmica d'Australia s'ha reportat a l'oest de la Terra d'Arnhem, al Territori del Nord, en una àrea d'aproximadament 14,000 km². Es troba en altituds baixes. Tot i la seva distribució reduïda, les seves poblacions es mantenen estables.
Habita en boscos oberts, zones arbrades i prats. Sovint es refugia sota les pedres i en esquerdes entre les roques; durant l'estació humida es pot trobar en basses permanents i temporals. Durant l'estació seca es troba entre els joncs i arbustos que envolten corrents d'aigua permanents. Els mascles canten des de novembre fins a gener des de posicions exposades a les roques. La reproducció té lloc en basses i esquerdes de roques.

## Referències

* 1 2 «Litoria personata» (en anglès). IUCN Red List. Harold Cogger, Dale Roberts, Paul Horner. 2004. [Consulta: 15 setembre 2014].
# Leptospermum continentale

Leptospermum continentale, conegut de forma comuna amb el nom anglès Prickly Tea-tree, és una espècie d'arbust que és endèmica al sud d'Austràlia. Creix entre 1 i 2 metres d'alçada i té fulles estretes que són al voltant de 10 mm de llarg i d'1 a 3 mm d'ample. Les flors, són de color blanc o rosat, que n'apareixen de tant en tant entre octubre i gener en la seva àrea de distribució natural d'espècies.
L'espècie va ser descrita per primera vegada formalment per Joy Thompson a la revista Telopea el 1989.
La forma cultivar 'Horizontalis', és una forma natural de Portland a Victòria, ha estat en el cultiu a Austràlia des de 1968.

## Referències

* 1 2 3 «Leptospermum continentale». Australian Plant Name Index (APNI), IBIS database. Centre for Plant Biodiversity Research, Australian Government, Canberra. [Consulta: 30 maig 2011].
* ↑ «Leptospermum continentale». PlantNET - New South Wales Flora Online. Royal Botanic Gardens & Domain Trust, Sydney Australia. [Consulta: 31 maig 2011].
# Leopoldamys neilli

Leopoldamys neilli és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 100 i 800 msnm a Laos, Tailàndia i el Vietnam. Els seus hàbitats naturals són els penya-segats de calcària i els boscos de bambú de plana. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Aquest tàxon fou anomenat en honor de William A. Neill.

## Referències

* ↑ Laginha Pinto Correia, D. Leopoldamys neilli. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 17 març 2018.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 290. ISBN 978-0801893049.
# Les Agudes (Massís del Montseny)

Les Agudes són una muntanya de 1.705 metres que forma part del massís del Montseny. Són a cavall dels municipis d'Arbúcies, a la comarca de la Selva, i de Fogars de Montclús i de Montseny, a la comarca del Vallès Oriental. Va haver-hi l'accident aeri del Montseny del 1970.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Leporinus muyscorum

Leporinus muyscorum és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 25,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Magdalena i Atrato a Colòmbia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. 2000. Two new species of Leporinus Spix with a review of the blotched species of the Orinoco and redescription of Leporinus muyscorum Steindachner (Characiformes, Anostomidae). Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. 150.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Leal-Flórez, J., M. Rueda i M. Wolff 2008. Role of the non-native fish Oreochromis niloticus in the lon g-term variations of abundance and species composition of the native ichthyofauna in a Caribbean estuar y Bull. Mar. Sci. 82(3): 365-380.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Les Costes (Montllobar)

Les Costes és una costa de muntanya del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, en el territori de l'antic terme ribagorçà de Fígols de Tremp.
Estan situades al vessant meridional de la carena per on discorre la carretera C-1311 entre els punts quilomètrics 9 i 10. És tot el costat nord de la vall del barranc de Montllobar, a migdia de la Vileta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Les Costes (Rivert)

Les Costes és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Rivert.
Estan situades al sud-sud-est de Rivert, a la dreta del barranc de Rivert, a llevant de Sant Miquel i a ponent de l'Ínsula, al nord de Molinera i a migdia dels Campets.
# Tetragrama

El tetragrama és el conjunt de quatre línies horitzontals, paral·leles i equidistants entre si, i tres espais sobre els quals s'escrivien els signes que servien per determinar l'altura dels sons musicals del cant gregorià. La posició de la nota sobre una de les línies o un dels quatre espais, indica l'altura i el nom del so que s'ha d'executar.

## Història

Abans de l'aparició del tetragrama, la notació musical no era precisa, ja que les úniques indicacions que hi havia sobre la tonada d'una peça, es marcaven en el mateix text i només indicaven si la melodia pujava o si baixava. Aquest sistema impedia que es pogués cantar la peça correctament sense tenir una mínima idea de com sonava.
No va ser fins al segle xi que va sorgir el tetragrama, sistema que va inventar un monjo benedictí anomenat Guido d'Arezzo (Itàlia 990-1050). A partir de l'himne de les vespres de la festa de Sant Joan Baptista va organitzar el que seria més tard l'escala: ut queant laxis resonare fibris mira gestorum famuli tuorum, solve polluti labii reatum, Sancte Ioannes (si).
Guidó d'Arezzo va descriure un sistema de quatre línies; una d'elles de color groc que seria "ut" (posteriorment es convertí en "do") i una de vermella indicant el "fa"; això donaria origen més tard a la notació de les claus.
La invenció del tetragrama va ser un esdeveniment molt important per la història de la música occidental, ja que va permetre anotar amb major precisió l'altura relativa de les notes d'una melodia, alliberant la música de la seva dependència, exclusiva fins aquest moment, de la transmissió oral.
Actualment per escriure les partitures, ja no s'utilitza el tetragrama sinó el pentagrama, de cinc línies.

## Bibliografia

* Historia de la música occidental, 1
* Gran Enciclopèdia Catalana

## Enllaços externs

* Interletras.com
# Chesterfield Pictures

Chesterfield Motion Picture Corporation, generalment coneguda com Chesterfield Pictures, va ser una productora cinematogràfica estatunidenca dels anys 1920 i 1930. El cap de l'empresa era George R. Batcheller, i l'empresa treballava conjuntament amb el seu estudi germà, Invincible Pictures Corporation, que estava dirigit per Maury Cohen. La productora mai va tenir el seu propi estudi i va llogar espai en altres estudis, principalment Universal Pictures i RKO.
El mercat de Batcheller eren els teatres de barri que no formaven part de les cadenes de teatres dels grans estudis. Aquestes cases més petites normalment mostraven pel·lícules de segona o tercera tirada, sense poder permetre's el luxe de mostrar els llargmetratges més nous i més cars. Batcheller va donar servei a aquests teatres més petits amb pel·lícules més petites: produccions de baix pressupost que costaven molt menys als propietaris de teatres que les atraccions de grans estudis. Aquesta va ser una política ambiciosa en els dies anteriors a les dobles projeccions i a les pel·lícules de sèrie "B", quan les pel·lícules individuals eren presentades com a principal atracció a les sales de cinema. Tenint en compte les limitacions pressupostàries de Chesterfield, Batcheller no es podia permetre el luxe de pagar els alts sous que tenien pels intèrprets dels grans estudis, i confiava en un talent "no" menys car (antigues estrelles del cinema mut o actors destacats que acabaven de començar). També va confiar en un petit equip de directors: Frank R. Strayer, Richard Thorpe, Phil Rosen i Charles Lamont.
Chesterfield va ser un dels nombrosos estudis de Poverty Row assumits per Herbert J. Yates el 1935 i es va fusionar amb la seva recentment formada Republic Pictures, en un intent de crear un estudi amb prou força i atractiu per competir amb els estudis més importants. Repúblic va aconseguir aquest objectiu i va durar més de 20 anys.
George Batcheller va morir el 1938. El 1941 el seu fill, George R. Batcheller, Jr., es va convertir en cap de l'estudi de la PRC i va utilitzar l'estratègia de Chesterfield del seu pare allà.

## Referències

* ↑ Conlan, Mark Gabrish. «Forgotten (Chesterfield/Invincible/Universal, 1933)». Movie Magg, 16-04-2012. [Consulta: 6 setembre 2015].
* ↑ Pitts p.83
* ↑ Balio p.322

## Bibliografia

* Balio Tino. Grand Design: Hollywood as a Modern Business Entertprise 1930-1939. University of California Press, 1995.
* Pitts, Michael R. Poverty Row Studios, 1929–1940: An Illustrated History of 55 Independent Film Companies, with a Filmography for Each. McFarland & Company, 2005.
# Malaltia de Scheuermann

La malaltia de Scheuermann és una trastorn l'esquelet autolimitat de la infància. És també conegut com a cifosi de Scheuermann (ja que du a una cifosi), osteocondrosi juvenil de la columna vertebral i osteocondrosi epifisial dels cossos vertebrals. Porta el nom de Holger Werfel Scheuermann.
La malaltia de Scheuermann comporta que les vèrtebres creixin de forma desigual pel que fa a la pla sagital, és a dir, l'angle anterior sol ser més gran que la posterior. Aquest creixement desigual du a la forma de "falca" de les vèrtebres, causant la cifosi.

## Referències

* ↑ «Classificació internacional de malalties 9a revisió. Modificació clínica.», 2009. Arxivat de l'original el 2012-09-16. [Consulta: 23 setembre 2011].
* ↑ Diccionari Enciclopèdic de Medicina