OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Gragera Herboso

José Gragera y Herboso, és un escultor romàntic espanyol nascut a Laredo, Cantàbria el 1818 i mort a Oviedo el 1898.
Es va formar a Oviedo, per traslladar-se més tard a Madrid, on va estudiar a partir de 1839 a la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando, on va tenir com a professors classicistes entre d'altres José Tomás i Josep Piquer i Duart.
Després dels seus estudis, el 1851 es va vincular al taller d'escultura del Museu del Prado, com a escultor restaurador des 1857 a 1889, quan va ser promogut subdirector conservador d'escultura del museu.
Els seus dos millors obres, les escultures monumentals del polític Juan Álvarez Mendizábal (obra datada el 1855, fosa a París entre 1856-1857, que representa l'estadista vestit amb la seva roba habitual i una capa espanyola. Malgrat haver estat inaugurada el 1869 al'actual Plaça Tirso de Molina, anomenada en aquella època «Plaça del Progrés», va ser retirada fonent després de la guerra civil)) i del naturalista Simón de Rojas Clemente y Rubio (Després dels desperfectes soferts durant la guerra civil espanyola va ser retirada i substituïda per una còpia), van tenir molt poca rellevància.
Altres obres de transcendència important són, per exemple, l'estàtua de marbre, realitzada de cos sencer de la figura de Jovellanos i la del polític José Posada Herrera, que també va ser destruïda el 1936. Moltes de les seves obres van ser exposades a les Exposicions Nacionals de Belles Arts.
Va ser un gran retratista. Va realitzar gran nombre de bustos en guix, de grandària major que el natural, d'artistes italians i espanyols, per al Prado, dels quals només el de Juan de Villanueva, va arribar a passar-se a marbre. Destaca el treball realitzat en el bust d'Alfons XII d'Espanya, en el qual presta una especial atenció a plecs de la roba, que cauen amb suavitat, que posen de manifest un estil sobri i majestuós però sense afectació.
El 1889 es va establir a Oviedo fins a la seva mort el 1997 la qual no està ubicada de manera irrefutable. Hi ha autors que la situen a Madrid, mentre que altres ho fan a Oviedo.

## Obres

* Juan de Villanueva, bust en marbre.
* Retrat d'Alfons XII, marbre, 150 x 65 cm, signat, 1878 (en dep. Al Museu de Belles Arts d'Astúries, Oviedo).
* Bust de Joan Gragera (el seu pare), marbre, 49 x 31 x 20 cm, signat, 1886.
* Bust de Guillermo Schulz, en Oviedo, en 1898.

## Bibliografia

* El arte de Asturias a través de sus obras, Oviedo, Prensa Asturiana, 1996, pp. 601-604.
* Ossorio y Bernard, Manuel, Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX [1883-1884], Madrid, Giner, 1975, p. 315.
* Pardo Canalís, Enrique, Vida y arte de José Gragera, Madrid, Instituto de Estudios Madrileños, 1954.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 https://www.museodelprado.es/enciclopedia/enciclopedia-on-line/voz/gragera-y-herboso-jose/
* 1 2 3 4 5 http://www.artehistoria.jcyl.es/v2/contextos/8120.htm Arxivat 2014-07-29 a Wayback Machine.
* 1 2 3 http://el.tesorodeoviedo.es/index.php?title=Jos%C3%A9_Gragera_y_Hebroso
* ↑ http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
# José González Morandi

José González Morandi (Rosario, 1974) és un documentalista i director de cinema espanyol d'origen argentí. Establert a Barcelona des de 1977, es va especialitzar en càmera i fotografia de cinema a la Universitat del Cinema de Buenos Aires i al Centre d'Estudis Cinematogràfics de Catalunya i va fer un màster de documental a la Universitat Pompeu Fabra. Va començar fent cinema publicitari, però després es va decantar pel cinema documental amb la seva productora Fotoleve.
El 2007 va dirigir el documental Can Tunis, que fou guardonat amb el Premi a la Millor Pel·lícula Documental dels VI Premis Barcelona de Cinema (actuals Premis Gaudí) de 2007. I ell mateix va rebre el Premi Nacional de Cinema de l'any 2008.

## Filmografia

* Troll (2005)
* Can Tunis (2007)
* Baluard (2018)

## Referències

* ↑ José González Morandi a DIRECTORES DE CINE EN CATALUÑA. De la A a la Z
* ↑ "la película es dura, pero más duro era Can Tunis", Revista Carrer, n. 103, pàgina 11
* ↑ TV3 «VI PREMIS CINEMA BARCELONA». [Consulta: 4 maig 2018].
* ↑ «Josep Martí Gómez, Lluís Permanyer y Joan de Sagarra, Premis Nacionals de Periodisme». [Consulta: 4 maig 2018].
* ↑ Entrevista a José González Morandi, director de ‘Baluard’, BTV, 12 de juliol de 2018
# José Gottardi Cristelli

José (Giuseppe) Gottardi Cristelli (Baselga di Pinè, 21 de setembre de 1923 – Montevideo, 7 de març de 2005) va ser un sacerdot catòlic uruguaià d'origen italià. Va ser el cinquè arquebisbe de Montevideo entre els anys 1985 i 1998.

## Biografia

Nascut a Itàlia el 1923, va emigrar a l'Uruguai al costat dels seus pares quan tenia sis anys. El 1950 va ser nomenat sacerdot salesià a Rosario, Argentina. Durant els primers anys va ser inspector salesià per a tota Amèrica del Sud.
El papa Pau VI el va nomenar bisbe auxiliar de Mercedes i després de Montevideo el 1975. Entre 1985 i 1998, va ser el cinquè arquebisbe de la capital uruguaiana.
Va morir el 2005 com a resultat d'un càncer.

## Referències

* ↑ José Gottardi (Catholic Hierarchy)
* ↑ iglesiauruguaya.com. «Falleció Mons. José Gottardi» (en castellà). [Consulta: 12 febrer 2012].
# José Gragera Amado

José Gragera Amado (Gijón, 30 de novembre de 2000) és un futbolista asturià que juga com a migcampista central pel RCD Espanyol.

## Carrera de club

Gragera va néixer a Gijón, Astúries, i es va incorporar a l'equip juvenil de l'Sporting de Gijón el 2008, procedent de l'Asunción CF. El 24 de gener de 2018, quan encara era juvenil, va signar un contracte professional de tres anys amb el club.
Gragera va debutar amb el filial el 16 de desembre de 2017, substituint Pedro Díaz en una victòria fora de casa per 1-0 contra l'Arenas Club de Getxo en partit de Segona Divisió B. Va marcar el seu primer gol el 14 d'octubre següent, marcant el segon en una victòria per 2-0 al CD Izarra.
Gragera va debutar amb el primer equip el 8 de juny de 2019, substituint novament Díaz en la derrota per 1-0 a casa del Cadis CF a Segona Divisió. Va marcar el seu primer gol com a professional el 20 de setembre de 2020, marcant el partit només en un èxit fora de casa davant el FC Cartagena.
El 31 de gener de 2023, Gragera va signar un contracte de cinc anys i mig amb el RCD Espanyol de la Liga.

## Referències

* ↑ «José Gragera». La Liga. [Consulta: 7 març 2023].
* ↑ «José Gragera renueva su compromiso con el Sporting» (en castellà). Sporting Gijón, 24-01-2018. Arxivat de l'original el 26 de març 2023. [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ «El Cádiz desiste en El Molinón» (en castellà). Marca, 08-06-2019. [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ «Gragera, nou jugador del RCD Espanyol». RCD Espanyol, 31-01-2023. [Consulta: 31 gener 2023].

## Enllaços externs

* Perfil a la web del RCD Espanyol
* José Gragera a BDFutbol
* José Gragera, Fitxa a Soccerway
# June Eric-Udorie

June Eric-Udorie és una escriptora i activista feminista irlandesa resident a Gran Bretanya. És periodista i bloguera per The Guardian, New Statement i Cosmopolitan. El 2016, la BBC la va incloure en la seva llista de 100 Dones «inspiradores i influents en 2016».

## Primers anys i carrera

Encara que d'ascendència nigeriana, Eric-Udorie va néixer a Irlanda i viu i treballa al Regne Unit, on es va mudar quan tenia 10 anys. Va estudiar al Downe House School de Thatcham, Berkshire.
Eric-Udorie va llançar una petició i va aconseguir que l'estudi del feminisme fos afegit al programa acadèmic dels A-Levels a Regne Unit. És membre del Grup Assessor de la Joventut de Pla UK i ambaixadora FGM per al mateix pla, amb qui fa campanya contra la mutilació genital femenina.
Eric-Udorie és l'Agent de Premsa Jove per Integrate Bristol i ha estat nominada per al premi Smart Women of the year per la revista Wired el 2015. Va ser nominada per al premi Young Commentariat de 2015 així com per al premi Words by Women i els premis Precious de lideratge. Ha estat seleccionada com a editora en pràctiques per Random House.

## Referències

* ↑ Imani Brooks. «Fab Female Friday: 10 Fun Facts on Teen Feminist Blogger June Eric Udorie - Girl Up». United Nations Foundation, 18-03-2016. Arxivat de l'original el 22 de novembre 2016. [Consulta: 21 novembre 2016].
* ↑ Tom McTague. «June Eric-Udorie: Feminism to be taught in A-level politics curriculum after teenager's campaign». The Independent, 09-01-2016. [Consulta: 21 novembre 2016].
# Júpiter LXX

Júpiter LXX (designació provisional S/2017 J 9) és un satèl·lit natural de Júpiter. Fou descobert per Scott S. Sheppard i el seu equip el 2017, i el seu descobriment fou anunciat el 17 de juliol de 2018 mitjançant la Minor Planet Electronic Circular del Minor Planet Center. Té aproximadament 3 quilòmetres de diàmetre i orbita el planeta a un semieix major d'uns 21.487.000 quilòmetres amb una inclinació d'uns 152,7. Pertany al grup d'Ananké.

## Referències

* ↑ «MPEC 2018-O17 : S/2017 J 9». Unió Astronòmica Internacional.
* ↑ http://home.dtm.ciw.edu/users/sheppard/satellites/jupsatdata.html Arxivat 2015-03-18 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Satèl·lits de Júpiter
# Khilchipur (ciutat)

Khilchipur és una ciutat i nagar panchayat, capital del districte de Rajgarh a l'estat de Madhya Pradesh, Índia. Està situada a 24° 02′ N, 76° 34′ E﻿ / ﻿24.03°N,76.57°E﻿ / 24.03; 76.57 prop de la riba del riu Sind on hi havia una presa que abastia la ciutat. Fou capital del principat de Khilchipur. Segons el cens de 2001 la població era de 15.321 habitants. La població el 1881 era d'uns 4000 habitants i el 1901 de 5.120. El nom original fou Kichipur però els musulmans ho van modificar a Khilchipur perquè al "Ain-i-Akbari" era esmentada com Khiljipur.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Jordi de Camps i Galobart

Jordi de Camps i Galobart (29 de març de 1954) és un noble català, V marqués de Camps i IV baró d'Algerri.

## Biografia

És fill de Felip de Camps i de Subirats, IV marquès de Camps i II baró d'Algerri, i de Maria Eugènia Galobart i de Satrústegui. És l'actual protector-president del Reial Cos de la Noblesa de Catalunya, antic Braç Militar de Catalunya i dels comtats del Rosselló i de la Cerdanya.
L'any 2014 va cedir a l'Arxiu Municipal de Salt 65 documents entre 1526 i 1854, seguint així la voluntat del seu pare Felip de Camps i de Subirats, que el 1991 ho havia fet amb la major part del seu arxiu patrimonial.

## Referències

* ↑ «Orden JUS/1052/2011, de 13 de abril, por la que se manda expedir, sin perjuicio de tercero de mejor derecho, Real Carta de Sucesión en el título de Barón de Algerri, a favor de don Jorge de Camps Galobart». BOE, 28-04-2011, pàg. 43198.
* ↑ «Reial Cos de la Noblesa de Catalunya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El marquès de Camps cedeix 65 documents a l'Arxiu de Salt». Diari de Girona, 12-03-2014, pàg. 6.

## Enllaços externs

* Rey y Cabieses, Amadeo Martín. «Jorge de Camps y Galobart: «Estaremos siempre al lado de España y del Rey»». La Razón, 27-09-2015.
# Jordi de Gal·les

Jordi de Cambridge (Londres, Anglaterra, 22 de juliol de 2013) és el fill primogènit dels Prínceps de Gal·les, el Príncep Guillem de Gal·les i Caterina, Duquessa de Cambridge. És net del rei Carles III del Regne Unit i besnet de la Reina Elisabet II d'Anglaterra, per tant el segon en la línia de successió al tron d'Anglaterra. El seu nom complet és Jordi Alexandre Lluís.
Va néixer el 22 de juliol de 2013 a l'àrea privada Ala Lindo de l'hospital Saint Mary de Londres a les 16.24 hora local. La llavors duquessa havia ingressat a l'hospital a les 6 del matí i va tenir un part natural. El nadó va pesar 3,800kg.
Va ser batejat el 23 d'octubre de 2013 a la capella reial del palau de Saint James.
A partir de gener de 2016 i fins al mes de juny de 2017 va assisitir a la llar d'infants Westacre Montessori de Norfolk durant els matins. El 7 de setembre de 2017 va començar l'educació obligatòria a l'escola privada Thomas's Battersea Arxivat 2018-04-24 a Wayback Machine. de Londres.

## Referències

* ↑ «Kate Middleton dona a llum el seu primer fill, hereu de la Corona britànica». 324.cat, 22-07-2013. [Consulta: 23 juliol 2013].
* ↑ El bebè reial ja té nom: Jordi Alexandre Lluís a Ara, 25 de juliol de 2013
* ↑ Royal baby name: Prince George Alexander Louis announced to the world a The Guardian, 25 de juliol de 2013 (anglès)
* ↑ Semana «Cómo será y cuánto costará el parto de Kate - Revista Semana» (en castellà). Revista Semana, 12-07-2013. Arxivat de l'original el 2018-04-21 [Consulta: 20 abril 2018].
* ↑ «Guillem i Caterina de Cambridge han tingut un nen». Ara.cat.
* ↑ «Jordi de Cambridge, batejat en la intimitat». Ara.cat.
* ↑ LONDRES, EL PERIÓDICO / «Els ducs de Cambridge feliciten el Nadal amb una foto de família» (en castellà). elperiodico, 18-12-2015.
* ↑ «Un nervioso príncipe George empieza el cole de mayores sin Kate. Noticias de Casas Reales» (en castellà). El Confidencial.
# Kassapa

«Kassapa» té aquests significats:
* Kassapa I, rei de Sri Lanka a Sigiriya, 479 a 497
* Kassapa II, rei d'Anuradhapura, 652 a 661
* Kassapa III, rei d'Anuradhapura, 732 a 738
* Kassapa IV, rei d'Anuradhapura, 912 a 929
* Kassapa V, rei d'Anuradhapura, 929 a 939
# KV31

KV31, acrònim de l'anglès King's Valley, és una tomba egípcia de l'anomenada Vall dels Reis, situada a la riba oest del riu Nil, a l'altura de la moderna ciutat de Luxor. No es coneix gairebé res d'aquest tomba, encara que sembla datar de la dinastia XVIII.

## Situació

La KV31 de la Vall dels Reis es troba a la part meridional, a mig camí entre KV30 i KV32. La tomba real més propera al sepulcre del que ens ocupem és KV34, pertanyent a Tuthmosis III, el que fa pensar que tant KV31 com tots els sepulcres de la zona pertanyen a la dinastia XVIII, entre finals del regnat de Tuthmosis III i començaments d'Amenhotep III.
L'única cosa que sabem de KV31 en l'actualitat és que sembla un més de tants enterraments de nobles en la necròpoli real, un privilegi destinat només als personatges més importants de l'època. Com era d'esperar, hi ha un petit pou d'entrada, la profunditat exacta es desconeix.

## Enllaços externs

* Theban Mapping Project: KV31 Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.: Inclou descripcions, imatges i plànols de la tomba
# Khaitan SC

El Khaitan Sporting Club (en àrab نادي خيطان الرياضي) és un club de Kuwait de futbol de la ciutat d'Al-Kuwait.
Va ser fundat el 1965.

## Palmarès

* Copa Federació kuwaitiana de futbol:
** 1974/75
* Segona Divisió de Kuwait:
** 1965/66, 1970/71

## Referències

* ↑ 25-12-2019 Khaitan SC vs Al Sahel SC Resum del partit a youtube
* ↑ «Kuwait - List of Foundation Dates Clubs». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Kuwait - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Khajliri

Khajliri fou un estat tributari protegit, que consta com un dels thakurats garantits pels britànics a l'Índia Central segons la Gaseta Imperial de l'Índia de 1885, que no en dona cap més detall, ni és esmentat per cap altra font.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885. , en concret aquí
# Kings Bay

Kings Bay AS és una empresa pública propietat del Ministeri noruec de Comerç i Indústria, que opera tot l'assentament de Ny-Ålesund, a Svalbard. La companyia proporciona tot de coses a l'arxipèlag, com el transport (incloent l'aeroport de Ny-Ålesund Aeroport, Hamnerabben), de béns arrels, el subministrament de poder i d'aigua, la restauració i altres instal·lacions necessàries. L'empresa també és responsable d'administrar Bjørnøen AS, una empresa governamental que té la totalitat de l'illa de Bjørnøya (Illa dels Ossos).
La companyia va ser fundada el 1916 amb el nom de Kings Bay Kull Company amb la intenció d'operar en una mina de carbó. Més tard fou nacionalitzada, i el 1962 la mina va tancar en el context d'una crisi política a Noruega coneguda com com l'Afer de Kings Bay. Posteriorment es va instal·lar un complex d'investigació a Ny-Ålesund, a càrrec de l'empresa. De 1964 a 1974, a través d'un acord amb l'Organització Europea d'Investigació Espacial, l'illa va allotjar una estació de telemetria per satèl·lit. El 1974 l'empresa va reprendre les operacions. A la dècada del 1990 les activitats de recerca es van expandir a Ny-Ålesund. El 1998 Kings Bay Kull Compani AS va canviar el seu nom a Kings Bay AS, eliminant la referència al carbó.

## Referències

* ↑ Rolf Bryhn. «Kings Bay AS». Store norske leksikon.
* ↑ Susan Barr. «Ny-Ålesund». Store norske leksikon.
* ↑ «Kings Bay-saken». Stortinget.
* ↑ «History». King's Bay AS.
# Krasnoselets

Krasnoselets (en rus: Красноселец) és un poble de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2002 tenia 1.490 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Krasnoturinsk

Krasnoturinsk (en rus: Краснотурьинск) és una ciutat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 55.910 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский». Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Ángel Vera Coronel

Ángel Vera Coronel (Elda, 1888 - Pedrola, província de Saragossa, 20 de juliol de 1937) va ser un polític valencià.

## Biografia

Fill d'empresaris sabaters eldencs, no va acabar el batxillerat i treballà com a administratiu en l'empresa familiar. Fundador del Comitè Republicà a Elda, membre del Partit Republicà Radical Socialista i després d'Izquierda Republicana, va ser Governador Civil de Càceres i Cadis durant els primers anys del govern de la Segona República. Va ser nomenat Governador de Saragossa després de la victòria del Front Popular en 1936, càrrec que ocupava durant el cop d'estat del 18 de juliol que va donar lloc a la Guerra Civil. Va sostenir el Govern Civil fidel a la República tot i que els aquarteraments de Saragossa es disposaven a revoltar-se. Va mantenir durant dos dies armat l'edifici governamental amb alguns lleials i, poques hores abans de ser detingut, en un intent desesperat per evitar el triomf del cop d'estat, va lliurar armament a les poques milícies disposades a combatre. Detingut pels Serveis de Vigilància del mateix Govern Civil que van acabar per adherir-se al cop, i seguint ordres dels generals Monasterio i Miguel Cabanellas Ferrer -a qui fins a aquest moment li unia amistat personal-, va estar a la presó de Torrero un any, al costat dels dirigents de la CNT i del PSOE, per ser posteriorment afusellat, si bé mai es va reconèixer el fet oficialment, atribuint-se a un intent de fugida la seva mort als voltants de Pedrola, al costat d'uns altres vint presos. El crim va ser justificat per l'oficial encarregat de l'execució com que «estan caient els d'espardenya (...) i alguna vegada han de caure els de corbata».
Va ser maçó iniciat a Alacant en la Lògia Numància nº3 del GOE, amb el nom simbòlic de Plutarco. Va fundar a Elda la Lògia Amor, de la qual fou el seu primer secretari. També va participar dels graus capitulars en el Capítol Lucentí d'Alacant.

## Bibliografia

* Santos Juliá (coord), Víctimas de la guerra civil, Madrid, Temas de Hoy, 1999.
* Navarro Payá, José. Personajes y episodios en la historia de Elda. Alicante, 1985. ISBN 84-398-3903-0

## Enllaços externs

* La repressió franquista a la Universitat espanyola, Jaume Claret Miranda. Tesi doctoral 2004 Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.
# Barend Biesheuvel

Barend Willem Biesheuvel (5 d'abril de 1920 - 29 d'abril de 2001) va ser el primer ministre dels Països Baixos entre el 1971 i el 1973.
Entre el 1956 i el 1963 va representar el Partit Antirevolucionari (Anti-Revolutionaire Partij - ARP) a la Cambra Baixa del Parlament dels Països Baixos. Entre el 1961 i el 1963 va ocupar també un seient en el Parlament Europeu.

## Referències

* ↑ Barend Biesheuvel (81) overleden - notícia al diari de Volkskrant, en neerlandès
* ↑ Ministerie van Algemene Zaken Biografea en anglès
# Charlaval

Charlaval (en francès i oficial Charleval) és un municipi de França, situat al departament de Boques del Roine, a la regió de Provença-Alps-Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 464 | 572 | 598 | 746 | 909 | 947 | 939 | 1 001 | 966 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 076 | 1 054 | 1 067 | 1 021 | 1 073 | 1 022 | 947 | 934 | 965 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 921 | 900 | 891 | 904 | 1 008 | 1 004 | 996 | 966 | 1 005 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 347 | 1 278 | 1 417 | 1 684 | 1 877 | 2 080 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Yves Wigt | |
# Carrer de les Eres (Salàs de Pallars)

El Carrer de les Eres, Carrer dels Eres (en la parla local), és una via pública de Salàs de Pallars (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El símbol més representatiu de Salàs ha estat, durant més de 600 anys, la Fira de Bestiar de Peu Rodó, que ha deixat la seva trama urbanística en forma d'eres porticades que durant els dies de Fira es convertien en espais públics similars a les places.
El carrer que neix sota la font del vall, just davant de l'antic safareig, és un carrer estret, amb eres a les dues bandes, que va néixer als afores del nucli històric, al llarg del camí que sortia cap a la Pobla de Segur. Les eres del carrer tenen una tipologia edificatòria singular per la seva quantitat com per la qualitat. L'era es formada per un pati interior porxat la majoria de vegades, un accés directe des del carrer fins al pati i construcció amb pedra coberta per teula.

## Referències

* 1 2 «Carrer de les Eres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# JBC

JBC va ser un grup guerriller de Colòmbia. El seu nom deriva de les inicials de Jaime Bateman Cayón, un dels fundadors del moviment guerriller M-19, mort en un accident aeri prop de Panamà. Alguns dels seus líders més importants han estat capturats per la qual cosa està inoperatiu. Normalment, utilitzaren la bandera blau, blanca i vermella a la que solien incloure les sigles.

## Referències

* 1 2 «Colombia: Jaime Bateman Cayón group, including its activities, affiliation to any other group and treatment of its members by the authorities (2001 - March 2002)» (en anglès). Refworld. ACNUR. [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «Cada día son secuestradas 10 personas en Colombia» (en castellà). elmundo.es. [Consulta: 10 juny 2023].