OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ETSI EN 300 328

ETSI EN 300 328 és una norma europea de telecomunicacions publicada per l'ETSI. És una normativa que aplica a les comunicacions de xarxa de ràdio de banda ampla a la banda ISM de 2,4 GHz. Exemples de protocols que incorporen la norma ETSI EN 300 328 són els IEEE 802.11b, IEEE 802.11g i IEEE 802.11n, Bluetooth, ZigBee, etc. Exemples de productes que han de verificar la normativa ETSI EN 300 328 són routers, punts d'accés i tot tipus ordinadors que implementin els protocols anterior. La darrera versió de la norma es pot esbrinar aquí.

## Característiques

* És una norma obligatòria a tots els equips que operen a la banda de 2,4 GHz que operen dins la comunitat europea. NOTA : RED : (Radio Equipment Directive) substitueix la directiva (R&TTED) (1999/5/EC). Efectiva a partir del 13 de juny del 2017.
* Cobreix els requisits de l'article 3.2 de la directiva europea R&TTE.
* Normativa de lliure accés disponible al següent enllaç.

## Resum de paràmetres

| Paràmetre | Valor màxim | Condicions de la mesura |
| Banda de freqüències de transmissió | 2 400 MHz a 2 483,5 MHz | - |
| Banda de freqüències de recepció | 2 400 MHz a 2 483,5 MHz | - |
| Tipus de modulació de freqüència | FHSS (Espectre eixamplat per salt de freqüència) Altres tipus : DSSS, OFDM… | - |
| Potència de sortida | 20 dBm | - |
| Senyals espúries no permeses en el transmisor | 30 MHz a 47 MHz -36 dBm 47 MHz a 74 MHz -54 dBm 74 MHz a 87,5 MHz -36 dBm 87,5 MHz a 118 MHz -54 dBm 118 MHz a 174 MHz -36 dBm 174 MHz a 230 MHz -54 dBm 230 MHz a 470 MHz -36 dBm 470 MHz a 862 MHz -54 dBm 862 MHz a 1 GHz -36 dBm 1 GHz a 12,75 GHz -30 dBm | Amplada de banda = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 1 MHz |
| Senyals espúries no permeses en el receptor | 30 MHz to 1 GHz -57 dBm 1 GHz to 12,75 GHz -47 dBm | Amplada de banda = 100 KHz " = 1 MHz |

## Vegeu també

* Protocols IEEE 802.11b, IEEE 802.11g i IEEE 802.11n, Bluetooth, ZigBee.
* Organització normativa europea ETSI.
* Normativa que aplica als dispositius que operen a la banda 5 GHz : ETSI EN 301 893
* Normativa que aplica als dispositius que operen a la banda 60 GHz : ETSI EN 302 567

## Referències

* ↑ «Work Programme - EWP on the Web - Query Result» (en anglès). portal.etsi.org. [Consulta: 6 abril 2017].
* ↑ «New EU standard EN 300 328 v2.1.1 (2016-11) | Element Materials Technology» (en anglès). www.element.com. [Consulta: 6 abril 2017].
* ↑ «ETSI EN 300 328» (en anglès). www.etsi.org. [Consulta: 6 abril 2017].
# East Vandergrift

East Vandergrift és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 742 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Vandergrift tenia 742 habitants, 333 habitatges, i 204 famílies. La densitat de població era de 2.387,4 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 333 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,3% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 35,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 22,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.817 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.361 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 14.611 $. Entorn del 14,4% de les famílies i el 16% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Vandergrift». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Vandergrift». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dozón

Dozón és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca do Deza.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 2.750 | 2.636 | 2.506 | 2.492 | 2.030 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

Bidueiros (Santa María), O Castro (San Salvador), Dozón (Santa María), As Maceiras (San Remixio), Saa (Santiago), Sanguiñedo (Santa María), O Sisto (San Xoán) i Vilarello (Santo André).
# Dozyïta

La dozyïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Jean Jacques Dozy (Rotterdam, Països Baixos, 18 de juny de 1908 – La Haia, 1 de novembre de 2004), geòleg holandès que va descobrir i anomenar la província minera d'Ertsberg el 1936.

## Característiques

La dozyïta és un silicat de fórmula química Mg₇Al₂(Al₂Si₄O$_{15}$)(OH)₁₂. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1995. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la dozyïta pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, chernykhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroaluminoceladonita, ferroceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, ephesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al complex d'Ertsberg East, al districte de Gunung Bijih, dins la província de Papua (illa de Nova Guinea), a Indonèsia. També ha estat descrita a Nikka Vord, a la localitat d'Unst (Shetland, Escòcia), i a la mina Wood's Chrome, a la localitat de Texas (Pennsilvània, Estats Units). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Dozyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 agost 2019].
* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 3 abril 2012].
# Easley

Easley és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del tenia 17.754 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Easley tenia 17.754 habitants, 7.227 habitatges i 5.058 famílies. La densitat de població era de 644,3 habitants/km².
Dels 7.227 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.204$ i la renda mediana per família de 47.867$. Els homes tenien una renda mediana de 35.399$ mentre que les dones 25.443$. La renda per capita de la població era de 20.965$. Entorn del 8,4% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Easley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Easley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Edward Frenkel

Edward Vladimirovich Frenkel és un matemàtic rus-nord-americà que treballa en teoria de la representació, geometria algebraica i física matemàtica. És professor de matemàtiques a la Universitat de Califòrnia a Berkeley, membre de l'Acadèmia Americana d'Arts i Ciències i autor del llibre més venut Love and Math.
# Elizabeth (Illinois)

Elizabeth és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 682 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elizabeth tenia 682 habitants, 309 habitatges, i 177 famílies. La densitat de població era de 598,5 habitants/km².
Dels 309 habitatges en un 21% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 42,4% no eren unitats familiars. En el 39,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,4% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 32,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.587 $ i la renda mediana per família de 41.354 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.917 $ mentre que les dones 23.636 $. La renda per capita de la població era de 17.235 $. Aproximadament el 4,5% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elizabeth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elizabeth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eleccions legislatives austríaques de 1990

Les eleccions legislatives del 1990 a Àustria, al Consell Nacional van ser el 7 d'octubre de 1990. Els socialdemòcrates foren la força més votada i Franz Vranitzky fou nomenat canceller.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 7 d'octubre de 1990 al Consell Nacional d'Àustria
| Partits | Partits | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata d'Àustria (Sozialdemokratische Partei Österreichs) | 2.012.787 | 42,8 | -0,3 | 80 | ±0 |
| | Partit Popular d'Àustria (Österreichische Volkspartei) | 1.508.600 | 32,1 | -9,2 | 60 | -17 |
| | Partit Liberal d'Àustria (Freiheitliche Partei Österreichs) | 782.648 | 16,6 | +6,9 | 33 | +15 |
| | Els Verds (Die Grünen – Die Grüne Alternative) | 225.084 | 4,8 | = | 10 | +2 |
| | Verds Units d'Àustria-Fòrum Ciutadà del Medi Ambient (Vereinte Grüne Österreichs-Das Umwelt-Bürgerforum) | 92.277 | 2,0 | +1,8 | — | |
| | Associació dels Assegurats (Verband der Sozialversicherten) | 35.833 | 0,8 | | — | ±0 |
| | Partit Comunista d'Àustria (Kommunistische Partei Österreichs) | 25.682 | 0,3 | -0,3 | — | ±0 |
| | Comunitat Electoral Cristiana (Christliche Wählergemeinschaft) | 9.263 | 0,2 | | — | ±0 |
| | Partit Demòcrata Cristià (Christdemokratische Partei) | 6.194 | 0,1 | | — | |
| | Plataforma Electoral dels Horrors d'Àustria (Wahlplattform der Grauen Österreichs) | 3.996 | 0,1 | | — | |
| | Fritz George | 2.530 | 0,1 | | — | |
| | Total (participació 83,58%) | 4.704.644 | 100.0 | | 183 | |
| Font: Siemens Austria, BMI ||||||||
# Els caçadors en la neu

Els caçadors en la neu (en neerlandès, Jagers in de Sneeuw), és una obra del pintor flamenc Pieter Brueghel el Vell, pertanyent al cicle de sis obres sobre els mesos de l'any. Representa l'hivern o els mesos de desembre i gener. És un oli sobre taula, pintat l'any 1565. Fa 117 cm d'alt i 162 cm d'ample. S'exhibeix actualment en el Museu d'Història de l'Art de Viena, Àustria, amb el títol alemany, Jäger im Schnee.
Des d'un primer pla molt elevat es porta la mirada per un terreny abrupte. Predomina el blanc de la neu. Sobre dos llacs gelats, es practiquen jocs hivernals. El cel és plomís.
Sobre aquest fred paisatge les figures humanes, els animals i els arbres semblen ombres xineses. El tema principal és el paisatge, un paisatge hivernal en el qual es representa la neu, el gel, anticipant els grans assoliments en aquest gènere de la pintura barroca.
D'aquesta mateixa sèrie sobre els mesos existeixen altres quatre pintures, totes elles de l'any 1565:
* Dia malenconiós o Dia ennuvolat (febrer-març), Museu d'Història de l'Art de Viena
* La collita del fenc (juny-juliol), Palacio de Lobkowicz, al Castell de Praga
* Els segadors (agost-setembre), Metropolitan Museum of Art, Nova York
* El retorn del ramat (octubre-novembre), Museu d'Història de l'Art de Viena

## Referències

* 1 2 Manfred Wundram, “El Renacimiento y el Manierismo” en Los maestros de la pintura occidental, Taschen, 2005, pág. 206, ISBN 3-8228-4744-5

## Bibliografia

* Carrassat, P.F.R., Mestres de la pintura, Spes Editorial, S.L., 2005. ISBN 84-8332-597-7
# El Mas de les Mates

* No s'ha de confondre amb Mas de les Mates.
El Mas de les Mates (en aragonès: Lo Mas de las Matas, en castellà, Mas de las Matas) és un municipi de l'Aragó, a la comarca del Baix Aragó.
# El Masdour

El Masdour (àrab: المسدور, al-Masdūr) és una vila tunisiana situada al cor de la regió del Sahel, a la governació de Monastir, una vintena de quilòmetres a l'oest de Monastir. Constitueix una municipalitat amb 4.705 habitants el 2014.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 32 24 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en dues circumscripcions o dàïres:
* El Masdour (32 24 11)
* Menzel Harb (32 24 12)
Al mateix temps, El Masdour i el poble de Menzel Harb constitueixen dos sectors o imades, amb codi geogràfic 32 57 55 i 32 24 56, respectivament, dins de la delegació o mutamadiyya de Bembla (32 57).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 148-150. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 82-85. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# El Maset

«El Maset» té aquests significats:
# Elio Toaff

Elio Toaff (Liorna, 30 d'abril de 1915 – Roma, 19 d'abril de 2015) fou el rabí principal de Roma des del 1951 fins al 2002.
Havia estat rabí principal de Venècia des del 1947, i el 1951 fou designat rabí principal de Roma, càrrec des del qual destacà, junt amb els papes Joan XXIII i Joan Pau II, en la promoció del diàleg ecumènic entre catòlics i jueus.

## Referències

* ↑ Orazio La Rocca,'L'incontro,' La Repubblica, 6/2/2006.
# El Vilar (Fogars de Montclús)

El Vilar són un conjunt d'edificacions unides entre elles catalogades a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya al municipi de Fogars de Montclús (Vallès Oriental). Aquests conjunts d'edificacions era l'antic mas del Vilar. Aquest s'anà enderrocant de mica en mica i quan fou adquirit per la Diputació i la Generalitat el van restaurar i ampliar amb noves edificacions al costat. Ara és un lloc de reunions i encontres oficials. El bosc del costat ja es troba inclòs als límits del Parc Natural del Montseny i zona de repoblació. Construïdes amb pedra, coberta a dos vessants, formen un conjunt harmònic amb alternança de colors: el fosc de la pedra amb el blanc de les pedres i dovelles que adornen les finestres i portes.

## Notes

* 1 2 «El Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# El Vilar (Lladurs)

El Vilar és una masia del poble de Timoneda pertanyent al municipi de Lladurs, comarca del Solsonès.

## Enllaços externs

* Pla d'ordenació urbanística municipal (POUM) de Lladurs: Catalogació d'aquesta masia
# El menjar dels déus

El menjar dels déus (títol original en anglès: The Food of the Gods) és una pel·lícula dels Estats Units dirigida per Bert I. Gordon, el 1976. Ha estat doblada al català.

## Argument

Morgan, un jugador de futbol professional i el seu amic Davis han decidit passar alguns dies de diversió en una illa canadenca pràcticament deserta. Ràpidament, Davis desapareix misteriosament. Morgan decideix llavors examinar els voltants i és atacat per un pollastre gegant. Fugint amb dificultats de les potes acerades del gegantesc volàtil, el nostre heroi troba una grangera que li fa una ben estranya revelació. En efecte, la terra de l'illa conté una estranya matèria oleaginosa ("l'aliment dels déus") que, barrejada amb els aliments, té la particularitat de fer créixer tot animal que l'absorbeix. Morgan, comprenent ràpidament que l'illa és infestada de bèsties de proporcions inimaginables, prova, en companyia dels autòctons, turistes i uns altres financers poc escrupulosos que desitgen explotar la substància extreta del sòl, sobreviure als assalts de les bestioles famolenques que s'han tornat molt agressives.

## Repartiment

* Marjoe Gortner: Morgan
* Pamela Franklin: Lorna Scott
* Ralph Meeker: Jack Bensington
* Jon Cypher: Brian
* Ida Lupino: Sra. Skinner
* John McLiam: Mr Skinner
* Belinda Balaski: Rita
* Tom Stovall: Thomas
* Chuck Courtney: Davis
* Reg Tunnicliffe: el que esperava el ferry

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge es desenvolupà a Bowen Island, a la Colúmbia Britànica.
* La pel·lícula, que és continuació de Village of the Giants (1965), serà continuada per La maledicció de les rates (1989).
* El cineasta, que ja havia posat en escena aranyes gegants en Earth vs. the Spider (1958), rodarà l'any següent L'imperi de les formigues gegants (1977), també una adaptació d'una novel·la de l'escriptor H. G. Wells.

## Premis i nominacions

* Nominació al Premi a la millor pel·lícula de terror, per l'Acadèmia de cinema de Ciència-ficció, fantàstic i de terror el 1977.
* Licorne d'or al Festival internacional de París de cinema fantàstic i de ciència-ficció.
En el seu llibre The Golden Turkey Awards (1980), el crític Michael Medved li atorga el premi al pitjor film de rosegadors.

## Referències

* ↑ esadir.cat. El menjar dels déus. esadir.cat.
* ↑ «The Food of the Gods». The New York Times.
# El menor de los males

El menor de los males és una pel·lícula espanyola dirigida per Antonio Hernández l'any 2007 i protagonitzada per Carmen Maura, Roberto Álvarez i Verónica Echegui.

## Argument

Eduardo és un home de mitjana edat, casat i amb fills, que viu a Madrid dedicat en cos i ànima a la seva labor com a polític. Decidit a trobar-se amb la seva germana Julia, acudeix a veure-la a la vella casa que la família encara conserva a Galícia. Allí Eduardo es retroba amb el seu passat, però hi ha una mica més. El que anava a ser un feliç acostament entre els dos germans, es torça inesperadament quan surt a la llum l'existència d'una jove que s'ha convertit en l'amant secreta del polític.

## Referències

* ↑ «Fotogramas» (en castellà). [Consulta: 22 gener 2016].
* ↑ «IMDb» (en anglès). [Consulta: 22 gener 2016].

## Enllaços externs

* labutaca.net Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* cinestrenos.com Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* 20minutos.es
# Emmanuel de Liechtenstein

Emmanuel de Liechtenstein, nascut el 1700, mort el 1771. Fill de Philippe-Érasme de Liechtenstein i de Christiane de Loewenstein-Wertheim-Rochefort. El 1700 es va casar amb Marie de Dietrichstein (1707-1777).
D'aquesta unió van néixer :
* François-Joseph Ier de Liechtenstein
* Philippe de Liechtenstein (1731-1757)
* Jean de Liechtenstein (1734-1781)
* Marie-Amélie de Liechtenstein (1737-1787), el 1754, es va casar amb Sigismond de Khevenhüller-Metsch (1732-1801)
* Marie-Anne de Liechtenstein (1738-1814), el 1754, es va casar amb el comte Emmanuel-Philibert de Waldstein (1731-1775)
* Marie-Françoise de Liechtenstein (1739-1821), el 1755, es va casar amb el príncep Charles-Joseph de Línia (1735-1814)

## Referències

* ↑ «Liechtenstein, Emanuel of, Prince» (en anglès). National Gallery of Art, 2020. [Consulta: 30 desembre 2020].
* ↑ Martin, Georges. Histoire et généalogie de la maison de Liechtenstein: histoire de la principauté (en anglès). Selbstverl, 1976, p. 193.
# El terror (pel·lícula)

El terror (títol original en anglès: The Terror) és una pel·lícula fantàstica estatunidenca, dirigida per Roger Corman el 1963. Ha estat doblada al català, i fou la segona pel·lícula de la història en tindre versió valenciana per a televisió. La pel·lícula es troba en Domini Públic als Estats Units.

## Argument

André Duvalier, un tinent francès dels exèrcits napoleònics, es troba en condicions estranyes a les terres del baró von Leppe. Aquest últim, visitat pel fantasma de la seva esposa Ilsa, confessa el seu homicidi al tinent, també amb al·lucinacions en les quals apareix la difunta.
Embruixat ell també per la jove, el tinent no vol marxar del lloc abans de saber-ne més.

## Repartiment

* Boris Karloff: el baró Victor-Frederick von Leppe
* Jack Nicholson: André Duvalier
* Sandra Knight: Ilsa/Hélène
* Dick Miller: Stefan
* Dorothy Neumann: Katrina, la bruixa
* Jonathan Haze: Gustaf

## Al voltant de la pel·lícula

Francis Ford Coppola col·labora per segona vegada amb Roger Corman com ajudant de direcció i productor associat. Es tracta de la tercera col·laboració del realitzador amb Jack Nicholson.

## Referències

* ↑ esadir.cat. El terror. esadir.cat.
* ↑ «Diccionari Audiovisual Valencià» p. 159. IVAC. [Consulta: 30 juny 2020].
* ↑ Ray, Fred Olen. The New Poverty Row: Independent Filmmakers as Distributors. McFarland & Company, Inc., 1991, p. 51. ISBN 9780899506289.
* 1 2 «The Terror». The New York Times.
* ↑ Goldman, C. (1971). An interview with ROGER CORMAN. Film Comment, 7(3), pp. 49-54. Retrieved from https://search.proquest.com/docview/210229038
* ↑ Goldman, C. (1971). An interview with ROGER CORMAN. Film Comment, 7(3), pp. 49-54. Retrieved from https://search.proquest.com/docview/210229038