OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zhang Xuan

Zhang Xuan (xinès tradicional: 張萱, xinès simplificat: 張萱, pinyin: Zhāng Xuān; Wade-Giles: Chang Hsüan) (713–755) va ser un pintor xinès que va viure durant la Dinastia Tang (618–907).
Zhang Xuan va pintar moltes peces d'art, una de les seves pintures més conegudes és Dames de la Cort Preparant un Nou Teixit de Seda, de la qual una sola còpia sobreviu pintada per l'Emperador Huizong de Song (r. 1100–1125) en el segle XII. Ell també pintà l'Eixida Primaveral de la Cort Tang, la qual més tard seria refeta per Li Gonglin.

## Referències

* ↑ Kuan Chui Pien: - Page 29 Zhong shu Qian, Ronald C. Egan - 1998 "Zhang Xuan's Portrait of Praying to the Weaving Maid for Skill and Portrait of Moon Gazing are examples of evocative scenes created on silk that are replete with thought. "
# Nerea Royo Tierno

Nerea Royo Tierno (Malgrat de Mar, 2001) és una actriu i cantant catalana.
Va entrar al món de la música de ben jove. Va estudiar el batxillerat escènic al centre Granés Batxillerat de Barcelona.
El 2014, va concursar en la primera edició de La Voz Kids, on va ser semifinalista. Tot seguit, va arribar a la final del certamen Violetta: tu sueño, tu música.
Entre el 2018 i el 2019, va formar part de l'espectacle musical Broadway a cappella, dirigit i arranjat per Gerard Ibáñez, produït per Daniel Anglès i coreografiat per Zuhaitz San Buenaventura. Hi va coincidir amb Paula Costas, entre altres artistes. El 2021, es va estrenar la sèrie Moebius, en què va fer el paper secundari d'Andrea.
El 2022, va entrar a la primera temporada del programa musical de TV3 Eufòria. En la primera gala, va interpretar la cançó «Petar-ho» d'Oques Grasses i va ser eliminada juntament amb Looa Ansa, Pep Muntanyola i Alvert Martos. El 16 de juliol d'aquell any, va cantar «The Best» de Tina Turner a l'escenari del Palau Sant Jordi en un concert conjunt amb la resta de concursants d'Eufòria. També va acompanyar Paula Berenguer, Sara Pi, Anna Valldeneu, Núria Llausí i Anna Lagares en el concert solidari Amor x Amor contra la lesbofòbia al Teatre Condal.
Abans d'Eufòria, ja havia publicat cançons versionades i de collita pròpia a les plataformes digitals, d'entre les quals destaca «Funky Night», plena de tints de funk i soul.

## Discografia
### Senzills

* «Mi Destino» (2017)
* «Funky Night» (2021)
* «Háztelo Fácil» (2022)

## Filmografia
### Televisió

* Moebius (2021)

## Referències

* ↑ «NEREA». CCMA, 2022. [Consulta: 6 abril 2023].
* 1 2 «Nerea Royo, Marc Pineda i Marc Soler, antics alumnes de Granés Batxillerat, a la nova sèrie de TV3 “Moebius”». Granés Batxillerat, 17-05-2021. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ «Llega Summer Kids Parade en la Costa Brava» (en castellà). MiraMami, 04-08-2017. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ «Activitats a Blanes del 9 al 12 d'octubre». Blanesaldia, 08-10-2015. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ «La final de Violetta Tu sueño, Tu Música, en Disney Channel» (en castellà). Europa Press, 08-01-2015. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ «13 veus porten Broadway a Barcelona». Ajuntament de Barcelona, 10-12-2018. [Consulta: 5 maig 2023].
* ↑ «Esclata l'eufòria a TV3». Diari de Barcelona, 20-03-2022. [Consulta: 27 febrer 2023].
* ↑ «La Nerea fa tronar la seva veu en el Palau Sant Jordi cantant "The best", de Tina Turner». CCMA, 07-01-2023. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ «El concert solidari 'Amor x Amor' es trasllada a l'estiu a ritme de pop espanyol». Ajuntament de Barcelona, 22-06-2022. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ «La música dels concursants dEufòria'». Enderrock, 12-04-2022. [Consulta: 6 abril 2023].
# Palus Somni

Palus Somni (Pantà del Son) és una àrea de la Lluna de terreny relativament pla, però una mica irregular que es troba al llarg del bord nord-est de la Mare Tranquillitatis i del Sinus Concordiae. Té un diàmetre de 163.45 km.
La superfície presenta terrenys plans i apedaçats. Té una albedo major que les mars lunars a l'oest, amb aspecte gris característic del terreny continental. Conté alguns cràters menors dins dels seus límits, com Lyell en el bord oest, Crile a l'est, i Franz al nord-oest.

## Vegeu també

* Llista de mars lunars
* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Referències

* ↑ NASA. «Mapa LAC 61» (pdf). [Consulta: 7 juliol 2018].
* ↑ "Palus Somni". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 7 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 7 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Palus Somni» (en anglès). [Consulta: 7 juliol 2018].
# Paul Bartsch

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Bartsch».
Paul Bartsch, (Tuntschendorf, Silèsia, 14 d'agost del 1871-McLean (Virgínia), Estats Units d'Amèrica, 24 d'abril del 1960) fou un zoòleg americà conegut pels seus estudis sobre mol·luscs. És considerat com un dels darreres grans «taxonomistes de la malacologia».

## Biografia

Fou fill d'emigrants alemanys originaris de Silèsia (avui a Polònia) que van establir-se a Missouri quan tenia deu anys. Ja de jove, s'interessava a les ciències naturals i va començar un petit museu personal d'ocells i de pells, que tenia uns dos mil exemplars quan va començar els seus estudis universitaris a la Universitat d'Iowa.
Tot i el seu interés per a l'ornitologia, William Healey Dall va convidar-lo el 1896 com el seu assistent al departament de mol·luscs de la Smithsonian Institution. Va ser professor a la Universitat George Washington intermitent, com que preferia dedicar-se a la recerca. El 1901 va esdevenir docent en histologia a la Universitat de Howard, igualment a Washington, i un any més tard va ser promogut director del laboratori de fisiologia idocent de zoologia, un càrrec que va executar durant 37 anys. El 1902 va introduir el mètode d'anellament d'ocells científic als Estats Units.
El 1914 va succeir a Dall com a curator de la National Collection of Mollusks al Museu Nacional d'Història Natural de la Smithsonian Institution, un càrrec que va continuar fins a la seva jubilació el 1945. El 1922 van inventar una de les primeres càmeres de fotografia subaquàtica. El 1956 es va retreur al seu casal rural a Fort Belvoir a Virgínia, que va transformar en un parc natural. Va cedir el seu arxiu a la Universitat de Washington.

### Unes gèneres de mol·luscs que va descriure

* Neoteredo, Psiloteredo, Nototeredo, Teredora

## Obres principals

* A Monograph of West American Pyramidellid Mollusks (Llibre electrònic) (en anglès). Washington: Governmental Print Office, 1909, p. 141. , amb William Healey Dall
* Experiments in the breeding of cerions (Llibre electrònic) (en anglès). Washington: Carnegie Institution of Washington, 1920. ,
* «A classification of the American operculate land mollusks of the family Annulariidae» (en anglès). Proceedings of the United States National Museum, vol. 58, 1920, pàg. 49-82., amb John Brooks Henderson
* Fishes and shells of the Pacific world (en anglès). Nova York: The Macmillan Company., 1945, p. 202. , amb John Treadwel Nichols

## Referències

* ↑ «Paul Bartsch», Fitxa biogràfica a Illinois Natural History Survey
* 1 2 Boss, Kenneth, et al. «The Zoological Taxa of William Healey Dall» (pdf) (en anglès). Bulletin of the United States National Museum, 1968, pàg. 427.
* ↑ «100 Years of Bird Banding in North America 1902 - 2002», Patuxent Wildlife Research Center, [Consulta: 14 de febrer del 2015]
* ↑ «Guid to the Paul Bartsch Papers 1894-1945, collection number MS0250.UA»
# Tomoplagia tripunctata

Tomoplagia tripunctata és una espècie de dípter braquícer de la família Tephritidae.
Friedrich Georg Hendel la va descriure científicament per primera vegada en l'any 1914.

## Referències

* ↑ «Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.» (en anglès). Species 2000, 2011. [Consulta: 24 setembre 2012].
* ↑ Systema Dipterorum. Pape T. & Thompson F.C. (eds), 6 de gener de 2011.
# Schießplatzgraben

El Schießplatzgraben és un petit riu de l'estat d'Hamburg a Alemanya.
Neix a Lurup a la conca de dipòsit construïda a la confluència del Vorhorngraben i del Lüttkampgraben i desemboca al Mühlenau al mateix nucli. Fa part de la conca de l'Alster. Forma la frontera entre Lurup i Bahrenfeld. El seu nom significa rierol del camp de tir. El 2007, durant una consultació pública sobre l'aprofitament del Volkspark, un representant de l'organització per la protecció de la natura NABU, entre altres interventors, va defensar la renaturalització del riu, de la conca de retenció i dels seus afluents.
Fotos del naixement cap a la desembocadura:
* El riu al Volkspark a la frontera entre Lurup i Bahrenfeld
* La vall del riu
* Confluència amb el Mühlenau

## Referències

* ↑ Was brauchen Kinder und Familien im Park? (Que volen els nens i la seva família a un parc?), Hamburg, 20 d'abril de 2007
# Palau de Mari

El Palau reial de Mari va ser la residència dels governants de l'antic regne de Mari (Mesopotàmia) a l'actual est de Síria. Aquest palau, i la resta de la ciutat de Mari, va ser excavat a la dècada de 1930 i es considera la troballa més important de Mari. És un gran palau que ocupa unes 2,5 hectàrees i data del segle xviii aC. S'han trobat restes de més de 260 habitacions i molts passadissos. El palau estava dividit entre un espai privat, un de públic i un de sagrat. S'hi han trobat més de 20.000 tauletes d'argila amb inscripcions, la majoria d'elles daten dels regnats de Yashmakhadad, Shamshi-Adad I i Zimrilim (cap a 1785-1760 aC) que donen molta informació sobre la vida d'aquella època. S'hi van trobar pintures al fresc i una d'elles il·lustra la investidura del rei Zimrilim per una deessa guerrera que probablement és Ishtar.

## Referències

* ↑ Kuhrt, Amélie. Ancient Near East C. 3000-330 BC. Routledge, 1997, p.102. ISBN 9780415167635.
* ↑ Sasson, Jack M. «The King and I a Mari King in Changing Perceptions». Journal of the American Oriental Society, 118, 4, October - Dec., 1998, pp. 453–470. DOI: 10.2307/604782.

## Bibliografia

* Robson, Eleanor. Mathematics in ancient Iraq: a social history. Princeton University Press, 2008. ISBN 9780691091822.
# Pal·ladodimita

La pal·ladodimita és un mineral de la classe dels sulfurs.

## Característiques

La pal·ladodimita és un sulfur, un aliatge de pal·ladi, rodi i arsènic de fórmula química (Pd,Rh)₂As. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La localitat tipus d'aquesta espècie es troba al riu Miass, a l'óblast de Txeliàbinsk (Urals, Rússia). També se n'ha trobat a Pefki (Epir, Grècia).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pal·ladodimita pertany a «02.AC: Aliatges de metal·loides amb PGE» juntament amb els següents minerals: atheneïta, vincentita, arsenopal·ladinita, mertieïta-II, stillwaterita, isomertieïta, mertieïta-I, miessiïta, palarstanur, estibiopal·ladinita, menshikovita, majakita, pal·ladoarsenur, pal·ladobismutarsenur, rodarsenur, naldrettita, polkanovita, genkinita, ungavaïta, polarita, borishanskiïta, froodita i iridarsenita.

## Referències

* ↑ «Palladodymite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 febrer 2016].
# Organització de Resistència i Alliberament dels Moros

L'Organització de Resistència i Alliberament dels Moros (Moro Resistance and Liberation Organization, MRLO) és una organització política i militar del sud de les Filipines, la creació de la qual fou anunciada l'11 de juliol del 2005, amb el suport del Front Nacional Democràtic de les Filipines (National Democratic Front of the Philippines, NDF) per respondre a les peticions dels bangsamoro (poble moro). Fou la 16a organització afiliada al NDF.
El congrés fundacional el 2005 va reunir 25 delegats dels 23 grups etnics dels bangsamoro: tausug, maguindanao, maranao, yakan, iranun, kalagan, sangil, samal, pullun-jama mapun, kalibugan, badjao, molbuganon, i palawani.
Com a president fou escollit Hassan Al-Banna, un maguindanao.
L'organització és continuadora de l'Organització Revolucionaris dels Moros (Moro Revolutionary Organization, MRO). La seva bandera és vermella amb les sigles de l'organització generalment en groc al centre.
# Ocell de tempesta europeu

L'ocell de tempesta (Hydrobates pelagicus) és l'ocell marí europeu més petit, i l'única espècie del gènere Hydrobates segons la classificació de l'IOC, si bé altres autors consideren membres d'aquest gènere altres 14 espècies que aquest organisme inclou Oceanodroma.

## Noms vernacles

Escateret (PV), noneta (B), mare americana (B).

## Descripció

Molt menut, com una oroneta cuablanca. Negre amb carpó blanc, color que s'estén cap als flancs. També presenta una tènue franja blanca a l'anvers alar, especialment els jóvens, i una altra més marcada al revers. Cua quadrada molt distintiva, tret que permet diferenciar-lo del petrell cuaforcat (Oceanodroma leucorchoa). Vola amb un aleteig ràpid i dèbil que recorda al d'una rata pennada, amb les potes penjant.

## Costums

Se'l pot veure durant tot l'any, solitari, a les aigües de mar endins; però quan hi ha tempesta s'apropa més a les costes i vola entre les concavitats de les onades amb les potes desplegades. A vegades pot ser bastant gregari. Se l'ha vist seguint als vaixells. També s'apropa a la costa en època de cria.

## Alimentació

Es nodreix amb plàncton, peixos, algues i deixalles dels vaixells, que segueix amb vol suau.

## Reproducció

Quan ha de niar excava forats, aprofita caus abandonats o cerca coves entre les roques, en forats d'illots i altres indrets inaccessibles de l'Atlàntic nord i el Mediterrani occidental. Les principals colònies de cria als Països Catalans són Eivissa, Cabrera i a l'illot de Benidorm. Quan troba un bon lloc, hi diposita un ou, que cova durant uns 44 dies. Els polls deixen el niu després de 7 o 8 setmanes.

## Referències

* ↑ Gill, F & D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.2). doi : 10.14344/IOC.ML.7.2.
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
* 1 2 3 4 Estrada, Joan; Jutglar, Francesc; Llobet, Toni; Franch, Martí. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears. segona. Montseny: Lynx, març del 2014, p. 54. ISBN 978-84-96553-95-8.
* ↑ https://publicacions.iec.cat/repository/pdf/00000269/00000084.pdf
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, pàgina 17. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Estudi de l'ocell de tempesta al Principat de Catalunya
* Descripció i distribució geogràfica d'aquesta espècie (francès)
* Estudi de la població d'aquest ocell a Portugal (portuguès)
* Taxonomia d'aquesta espècie (anglès)
# Oreophryne inornata

Oreophryne inornata és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Kraus, F., Richards, S.& Allison, A. 2004. Oreophryne inornata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Oreophryne monticola

Oreophryne monticola és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Oreophryne monticola. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Ody Roos

Ody Roos (Mamer, 30 de maig de 1944) és un productor i director de cinema luxemburguès.

## Filmografia
### Com a director

* Point mort (1984)
* Les enfants de nulle part (1976)
* Les bulles du cardinal (1968)
* Pano ne passera pas (1968)

### Com a productor

* El Ayel (2005)
* Schacko Klak (1991)
* Les récits de la nuit (1981)
* Eclipse sur un ancien chemin vers Compostelle (1978)
* Lamento (1977)
* L'Eden-Palace (1977

## Vegeu també

* Cinema de Luxemburg

## Referències

* unica-web.com Arxivat 2015-10-23 a Wayback Machine.
# Orsoc I d'Arborea

Orsoc I d'Arborea fou jutge d'Arborea.
Fill de Marià I de Zori. Vivia al segle xi i va traslladar la capital de Tharros a Oristany. Va construir l'església de San Nicolau a Ottana. Se suposa que es va casar amb Nigata, i que van tenir un fill anomenat Torbè (casat amb Anna de Zori) que fou jutge d'Arborea i va morir després del 15 d'octubre de 1102, pare al seu torn d'Orsoc II de Zori casat amb sa cosina Maria d'Orrù, mort abans del 1122 i darrer representant de la nissaga dels Lacon-Zori.

## Referències

* 1 2 Tola, Pasquale. Dizionario biografico degli uomini illustri di Sardegna (en italià). vol.3. Tip. Chirio e Mina, 1838, p. 39.
# Ourthe (desambiguació)

«Ourthe» té aquests significats:
* Ourthe, riu de Bèlgica, afluent del Mosa
* Ourthe (Gouvy), nucli del municipi de Gouvy a Bèlgica al qual neix l'Ourthe Oriental
* Ourt, nucli del municipi de Libramont-Chevigny a Bèlgica al qual neix l'Ourthe Occidental
* Departament de l'Ourthe, un antic departament francès que correspon més o menys a l'actual província de Lieja a Bèlgica
# Ouroux-en-Morvan

Ouroux-en-Morvan és un municipi de França, capital del departament del Nièvre i de la regió de Borgonya - Franc Comtat.
# Papamosques de Zappey

El papamosques de Zappey (Cyanoptila cumatilis) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) de l'est asiàtic. Nidifica al centre de la Xina i hiverna a la península de Malaisia, Sumatra i Java. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.
Anteriorment es considerava que era una subespècie del papamosques blau.
El nom específic de Zappey fa referència a Walter Reeves Zappey (1878-1914), col·leccionista nord-americà de la Universitat Harvard i preparador al Museu de Zoologia Comparada.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques de Zappey». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 30 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 697. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Zappey's Flycatcher. Cyanoptila cumatilis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Papillon spaniel

El papillon spaniel (del francès papillon: papallona) és una petita, amigable i elegant raça de gos de tipus spaniel.

## Aparença

Els papillon són uns gossos coneguts per les seves orelles similars a una papallona. Són particularment blancs amb taques. Els colors que ha registrat l'AKC són:
* Blanc i Negre
* Llimona
* Blanc i vermell
* Sabre
* Tricolor (menys comú de la raça)
Van ser batejats amb aquest nom per la Reina Maria Antonieta la qual tenia un gos d'aquesta raça al que anomenava Le Petit Papillon (La petita papallona).

## Manteniment

Els papillon són gossos molt lleials, malgrat la seva petita grandària aquests gossos són molt actius, el seu pèl llis i elegant requereix només un raspallat setmanal. Són fàcils d'ensinistrar. De vegades s'avorreixen dels més petits però si s'entrenen podrien ser el seu millor amic.

## Referències

* Coile, Caroline (2005). Encyclopedia of dog breeds second edition. p. 352. ISBN 978-0764157004.
# Parasterryita

La parasterryita és un mineral de la classe dels sulfurs. El nom deriva del grec «para» per a prop, i «sterryita», que reflecteix l'estreta relació estructural entre els dos minerals.

## Característiques

La parasterryita és una sulfosal de fórmula química Ag₄Pb$_{20}$Sb$_{14}$As$_{10}$S$_{58}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2010, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la parasterryita pertany a «02.HC: Sulfosals de l'arquetip SnS, amb només Pb» juntament amb els següents minerals: argentobaumhauerita, baumhauerita, chabourneïta, dufrenoysita, guettardita, liveingita, parapierrotita, pierrotita, rathita, sartorita, twinnita, veenita, marumoïta, dalnegroïta, fülöppita, heteromorfita, plagionita, rayita, semseyita, boulangerita, falkmanita, plumosita, robinsonita, moëloïta, dadsonita, owyheeïta i zoubekita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina italiana de Pollone, situada a Valdicastello Carducci, a la localitat de Pietrasanta (Província de Lucca, Toscana). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Parasterryite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 maig 2021].
# Paradox (base de dades)

Paradox és una base de dades relacional per entorn MS Windows, anteriorment disponible per MS-DOS i Linux, desenvolupada a principis del segle XXI per Corel i inclosa a la suite ofimàtica WordPerfect Office.
En temps de l'MS-DOS, era una base de dades de força èxit, competint amb dBase, Clipper i Foxbase. Va passar al control de Borland després de la compra de Ansa Programari en 1987. Encara que Borland la va portar a Windows, la seva quota de mercat és molt menor que la de Microsoft Access, però el seu llenguatge de programació (ObjectPAL) és Pascal, el que li fa més potent que Access, que utilitza Visual Basic i això limita bastant les seves prestacions si es compara amb altres bases de dades que utilitzen llenguatges més avançats. Amb la seva Runtime es pot desenvolupar una aplicació utilitzant una sola llicència sense limitació de llocs.

## Enllaços externs

* Paradox File Format (anglès)
# Parapercis xanthogramma

Parapercis xanthogramma és una espècie de peix de la família dels pingüipèdids i de l'ordre dels perciformes.

## Etimologia

El seu nom específic prové de les bandes grogues que tenen els mascles d'aquesta espècie a les galtes.

## Descripció

* El mascle fa 17,4 cm de llargària màxima i la femella 15,8.
* L'àrea inferior del cos dels mascles té 3-4 ocels i diverses taques negroses i marronoses, mentre que les femelles i els joves mostren 6-8 ocels i punts marronosos entremig d'aquells.
* L'extrem de la mandíbula inferior és aproximadament igual al de la mandíbula superior.
* 5 espines i 21 radis tous a l'aleta dorsal i 1 espina i 17 radis tous a l'anal. 18 radis, normalment, a les aletes pectorals.
* Galtes amb 4-7 franges obliqües i pàl·lides (grogues quan es viu).
* Línia lateral lleugerament arquejada per damunt de les aletes pectorals, la qual continua al llarg de la part mitjana del cos fins a la part basal de l'aleta caudal.
* Escates ctenoides al cos i l'opercle, tret de les del clatell, de l'abdomen i de l'àrea al voltant de les aletes pelvianes que són cicloïdals. El musell, la part posterior dels ulls, la superfície inferior del cap i les aletes dorsal, anal i pelvianes sense escates. La meitat anterior de l'aleta caudal és coberta per petites escates cicloïdals i ctenoides.
* L'origen de l'aleta anal es troba per sota de la base del cinquè radi tou de l'aleta dorsal. Aletes pectorals arrodonides, les pelvianes arriben a l'origen de l'anal i caudal feblement arrodonida.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, bentopelàgic (entre 0 i 6 m de fondària) i de clima tropical, el qual viu al Pacífic central: Fiji, Tonga i Samoa Occidental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1863. Onzième notice sur la faune ichthyologique de l'île de Ternate. Neder. Tijdschr. Dierk. V. 1. 228-238.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 5 Imamura, H. & Yoshino, T., 2007. Three new species of the Genus Parapercis from the Western Pacific, with redescription of Parapercis hexophtalma (Perciformes: Pinguipedidae). Bulletin of National Museum of Nature and Sciences. Ser A (1): 81-100.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)