OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Geoffrey Timms

Geoffrey Timms (Bradford, 16 de febrer de 1903 - Auckland, 2 de desembre de 1982) va ser un matemàtic anglès.
Timms va estudiar a la universitat de Leedsi va obtenir el doctorat el 1929 a la universitat de Cambridge. A partir d'aquesta data va ser professor de la universitat de St Andrews, fins que va esclatar la Segona Guerra Mundial, quan va començar a treballar a Newmanry, la secció de Bletchley Park que investigava sistemes informatitzats de desxifrar el codi de transmissions que utilitzaven els alemanys. En acabar la guerra, Timms va romandre al servei del Govern Britànic en el seu Quarter General de Comunicacions. Es va retirar el 1968. Timms es recordat per haver estat l'autor el 1945, juntament amb Jack Good i Donald Michie, de l'informe final de les activitats de desencriptat i de les funcions dels ordinadors (especialment del Colossus) en aquesta tasca. Aquest informe, que portava el títol de General Report on Tunny, va estar classificat alt secret pel Govern Britànic fins a l'any 2000 en que va ser desclassificat.

## Referències

* ↑ Edge, 1983, p. 393.
* ↑ Andresen, 2001, p. 82-83.
* ↑ Good, 1980, p. 42.
* ↑ Copeland, 2006, p. 3.

## Bibliografia

* Andresen, S.L. «Donald Michie: secrets of Colossus revealed» (en anglès). IEEE Intelligent Systems, Vol. 16, Num. 6, 2001, pàg. 82-83. DOI: 10.1109/5254.972103. ISSN: 1541-1672.
* Copeland, B. Jack. Colossus: The secrets of Bletchley Park's code-breaking computers (en anglès). Oxford University Press, 2006. ISBN 978-0-19-284055-4.
* Edge, W.L. «Geoffrey Timms, O.B.E., Ph.D., F.R.S.E.» (en anglès). Proceedings of the Edinburgh Mathematical Society, Vol. 26, Num. 3, 1983, pàg. 393-394. DOI: 10.1017/S0013091500004466. ISSN: 0013-0915.
* Good, I.J.. «Pioneering Work on Computers at Bletchley». A: N. Metropolis, J. Howlett and Gian-Carlo Rota (eds.). A History of Computing in the Twentieth Century (en anglès). Academic Press, 1980, p. 31-45. DOI 10.1016/B978-0-12-491650-0.50012-5. ISBN 0-12-491650-3.
* Reeds, James A.; Diffie, Whitfield; Field, J.V.. Breaking Teleprinter Ciphers at Bletchley Park (en anglès). John Wiley & Sons, 2015. ISBN 978-0-470-46589-9.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Geoffrey Timms» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «General Report on Tunny». AlanTuring.net, 2000. [Consulta: 27 juny 2021]. (anglès)
# Capel·lià

Capel·lià (en llatí Capellianus) va ser un magistrat romà del segle iii. L'emperador Maximí el Traci el va nomenar governador de Numídia.
Sembla que era d'una família senatorial de Cirta, i va ser edil, qüestor i pretor; Maximí el va nomenar legatus (llegat) a Numídia amb el comandament de la Legió III Augusta. Se sap per l'historiador Herodià, de l'enemistat que tenia amb la família de Gordià que es menciona repetidament, encara que les causes no són clares.
A la veïna província d'Àfrica hi havia força descontentament entre els gran terratinents i va esclatar una revolta a Thysdrus (El Djem) que va proclamar emperador al vell procònsol Gordià I el març del 238. Gordià I va associar immediatament al seu fill Gordià II al tron.
Capel·lià, segurament més per rivalitat amb Gordià I que per lleialtat a Maximí, va reunir els soldats de la legió i altres soldats veterans, i forces númides entrenades pel combat i va marxar contra el nou emperador. Va ser Gordià II, enviat pel seu pare, qui va fer front a Capel·lià amb les milícies locals mal preparades, formades d'esclaus i lliberts i altres persones. Gordià II va ser derrotat i mort prop de Cartago l'abril del 238. Gordià I en saber la mort del seu fill es va suïcidar. Capel·lià va permetre als legionaris el saqueig de la província d'Àfrica, amb la finalitat de mantenir les tropes al seu costat.
Mort Maximí el mateix abril a Aquileia, al 239 l'emperador Gordià III va dissoldre la Legio III Augusta. No se sap que va passar amb Capel·lià però cal pensar que ja havia estat destituït i probablement va fugir i va morir foscament o executat.

## Referències

* ↑ Herodià. Història de l'Imperi des de la mort de Marc Aureli VII, 9, 9,1
# Shane Archbold

Shane Archbold (Timaru, Canterbury, 2 de febrer de 1989) és un ciclista de Nova Zelanda, professional des del 2012 i fins al 2023. Els seus majors èxits els ha aconseguit a la pista.

## Palmarès en pista

* 2010
** Campió d'Oceania en Òmnium
* 2011
** Campió d'Oceania en Òmnium
* 2013
** 1r als Sis dies de Fiorenzuola d'Arda (amb Dylan Kennett)
* 2014
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en Scratch

### Resultats a la Copa del Món

* 2010-2011
** 1r a Melbourne i Manchester, en Òmnium

## Palmarès en ruta

* 2007
** Vencedor d'una etapa al Tour al País de Vaud
* 2011
** Vencedor d'una etapa del Mi-août en Bretagne
* 2013
** Vencedor d'una etapa del An Post Rás
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Czech Cycling Tour
* 2020
** Campió de Nova Zelanda en ruta

### Resultats al Tour de França

* 2016. No surt (18a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2019. 151è de la classificació general

## Referències

* ↑ «À 34 ans, le plus célèbre mulet du peloton prend sa retraite» (en francès). cyclismactu, 05-10-2023. [Consulta: 19 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Santa Maria del Coll (Calmella)

Santa Maria o Nostra Senyora del Coll és un santuari de la comuna rossellonesa de Calmella, a la comarca dels Aspres, o del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situada a l'extrem nord del terme de Calmella, al costat mateix del Coll de Bellpuig, d'on el nom del santuari. És a tocar dels límits dels termes de Calmella, Prunet i Bellpuig i Queixàs. Des del santuari hi ha un excel·lent panorama sobre els Aspres i la Plana del Rosselló.

## Història

Esmentada el 1228 (Sancta Maria de Collo), l'edifici romànic desaparegué en una reconstrucció del segle xv.

## Característiques

És una església petita, d'una sola nau, amb absis a llevant. Té les característiques del gòtic rural català, però conserva l'absis de clares traces romàniques.

## Aplec

S'hi celebra el dia 8 de setembre de cada any, amb assistència d'habitants de tots els pobles dels entorns.

## Referències

* ↑ 79&z=18&l0=GEOGRAPHICALGRIDSYSTEMS.MAPS.SCAN-EXPRESS.STANDARD:WMTS(1)&l1=ADMINISTRATIVEUNITS.BOUNDARIES:WMTS(1)&l2=ORTHOIMAGERY.ORTHOPHOTOS:WMTS(1)&permalink=yes El santuari de Santa Maria, o Nostra Senyora, del Coll en els ortofotomapes de l'IGN]

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Calmella». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «61. La Mare de Déu del Coll». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: Calmella. Sant Feliu de Calmella». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.
# Santa Maria del Catllar

Santa Maria del Catllar és una església de Ripoll (Ripollès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Al cim d'un turó a ponent de la vila de Ripoll es troben les restes de l'església de Santa Maria del Catllar, que es va construir a l'indret d'un antic castell propietat inicial dels comtes de Cerdanya.
De l'església queden tres murs i l'arrencada d'una volta de canó, que formaven una nau rectangular amb absis a llevant. A la façana de migjorn hi ha la porta d'arc de mig punt adovellada. A l'exterior hi ha algun contrafort i a l'interior dues pilastres. El lloc on hi havia l'absis es va modificar per a posar-hi les dependències del santuari.

## Història

La parròquia de Santa Maria de Catllar, construïda a l'indret d'un antic castell, va ser consagrada el gener de 1040. Va quedar molt malmesa per un terratrèmol de l'any 1428, es va esfondrà la volta i es va refer. Amb el despoblament del territori perdé el seu caràcter de parròquia i es convertí en un santuari. Quan es va abandonar el monestir de Santa Maria de Ripoll l'any 1835 aquest santuari també es va abandonar.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria del Catllar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 maig 2016].
# Schizothorax edeniana

Schizothorax edeniana és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes de l'Afganistan.

## Referències

* ↑ Casal, Christine Marie V. «Schizothorax edeniana McClelland, 1842» (en anglès). FishBase.
# Santa Ynez

Santa Ynez és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 4.584 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Santa Ynez tenia 4.584 habitants, 1.627 habitatges, i 1.277 famílies. La densitat de població era de 226,6 habitants/km².
Dels 1.627 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 21,5% no eren unitats familiars. En el 15,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 80.284 $ i la renda mediana per família de 84.467 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.286 $ mentre que les dones 45.688 $. La renda per capita de la població era de 33.811 $. Entorn del 3% de les famílies i el 5,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Santa Ynez». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Santa Ynez». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Santa Venera

Santa Venera és un municipi de Malta. En el cens de 2005 tenia 6075 habitants i una superfície de 0,9 km². Els cavallers de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem hi van construir un aqüeducte, sota el mestratge d'Alof de Wignacourt durant el segle xvii.
# Scholzita

La scholzita és un mineral de la classe dels fosfats. Va rebre el nom l'any 1949 en honor d'Adolph Scholz (1894-1950), químic i col·leccionista de minerals de Ratisbona, Alemanya. La fórmula va ser revisada per Strunz i Tennyson el 1956.

## Característiques

La scholzita és un fosfat de fórmula química CaZn₂(PO₄)₂·2H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la scholzita pertany a «08.C - Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida petita i mitjana» juntament amb els següents minerals: fransoletitaparafransoletita, ehrleïta, faheyita, gainesita, mccril·lisita, selwynita, pahasapaïta, hopeïta, arsenohopeïta, warikahnita, fosfofil·lita, parascholzita, keyita, pushcharovskita, prosperita, gengenbachita i parahopeïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les pegmatites de la localitat de Hagendorf, a Waidhaus, a l'Alt Palatinat (Alemanya). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Scholzite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 abril 2021].
# Saint-Léonard-des-Parcs

Saint-Léonard-des-Parcs és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 68 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Léonard-des-Parcs era de 68 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 43 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 38 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 28 habitatges principals, 9 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 12 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 6 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Léonard-des-Parcs el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 51 persones, 38 eren actives i 13 eren inactives. De les 38 persones actives 35 estaven ocupades (20 homes i 15 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 13 persones inactives 4 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de serveis i 2 d'entitats de l'administració pública.
L'any 2000 a Saint-Léonard-des-Parcs hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Léonard-des-Parcs a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Léonard-des-Parcs a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Salvelinus willoughbii

Salvelinus willoughbii és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Reproducció

Fresa al mes de novembre en fons pedregosos i entre 1-3 m de fondària. La desclosa té lloc al cap de 64-80 dies.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües dolces temperades.

## Distribució geogràfica

Es troba al Regne Unit.

## Referències

* ↑ «Salvelinus willoughbii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Beamish, F.W.H., 1980. Swimming performance and oxygen consumption of the charrs. p. 739-748. A E.K. Balon (ed.) Perspectives in vertebrae science: charrs, salmonid fishes of the genus Salvelinus. Chapter 24. W. Junk, Dordrecht, Països Baixos.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Frost, W.E., 1977. The food of charr, Salvelinus willughbii (Günther), in Windermere. J. Fish Biol. 11:531-547.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B. i P.E. Ihssen, 1985. Chromosome banding in salmonid fish: Nucleolar organizer regions in Salmo and Salvelinus. Canad. J. Genet. Cytol.. 27:433-440.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
* Wheeler, A.C., N.R. Merrett i D.T.G. Quigley, 2004. Additional records and notes for Wheeler's (1992) List of the Common and Scientific Names of Fishes of the British Isles. J. Fish Biol. 65 (Supplement B): 1-40.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Salvelinus youngeri

Salvelinus youngeri és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües dolces temperades (57°N-55°N, 5°W-4°W).

## Distribució geogràfica

Es troba a Escòcia.

## Referències

* ↑ Richardson J. 1836. The Fish. A Fauna Boreali-Americana; or the zoology of the northern parts of British America: containing descriptions of the objects of natural history collected on the late northern land expeditions, under the command of Sir John Franklin, R.N. Fauna Boreali-Americana Part 3. i-xv + 1-327.
* ↑ Friend, G. F., 1956. A new sub-species of charr from Loch Eck. Glasgow Nat. v. 17 (pt 5): 219-220.
* ↑ «Salvelinus youngeri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Beamish, F.W.H., 1980. Swimming performance and oxygen consumption of the charrs. p. 739-748. A E.K. Balon (ed.) Perspectives in vertebrae science: charrs, salmonid fishes of the genus Salvelinus. Chapter 24. W. Junk, Dordrecht, Països Baixos.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
Kottelat, M. 1997 European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B. i P.E. Ihssen, 1985. Chromosome banding in salmonid fish: Nucleolar organizer regions in Salmo and Salvelinus. Canad. J. Genet. Cytol.. 27:433-440.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Serra Jordia

Serra Jordia és una masia d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular i teulat a doble vessant lateral a la façana principal. Edifici compost per planta baixa, pis i golfes. Els murs estàn construïts amb pedres irregulars i morter que mostren diverses modificacions a l'edifici original.
La porta d'entrada, que centra la façana, és adovellada i la planta baixa de la casa està coberta amb voltes de creueria. Totes les finestres tenen llindes de pedra picada.

## Història

La casa apareix documentada en una llista de masos de mitjans del segle xix, conservada a l'arxiu parroquial de la Torre d'Oristà.

## Referències

* 1 2 3 «Serra Jordia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Sanam

Sanam Abu Dom (àrab: قرية سنام, Qaryat Sanām) és el nom modern del llogaret on hi va haver un cementiri del Regne de Napata, on hi ha enterrats funcionaris i persones més humils.
El lloc està a l'altra banda del riu Nil enfront del Djebel Barkal, proper a la ciutat de Marawe.

## Bibliografia

* Timothy Kendall: Sanam. A Encyclopedia of the Archaeology of Ancient Egypt. Routledge, London 1999, ISBN 0-415-18589-0, S. 690–91.

## Referències

* ↑ Angelika Lohwasser: The Kushite Cemetery of Sanam: A Non-royal Burial Ground of the Nubian Capital, c. 800-600 BC, London 2010 ISBN 978-1-906137-16-8
# Serra de' Conti

Serra de' Conti és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 3.737 habitants.
Serra de' Conti limita amb els següents municipis: Arcevia, Barbara, Montecarotto i Ostra Vetere.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 març 2020].
# Serra da Vigia

La Serra da Vigia és una serra situada al sud de Portugal, més concretament a localitat d'Ourique (Algarve). Culmina a una altitud de 393 msnm. El riu Sado neix al seu vessant septentrional, a una altitud d'aproximadament 230 msnm.
# Sandy (telefilm)

Sandy és un telefilm alemany de Max Zähle del 2018. És el cinquè episodi de la sèrie de pel·lícules de ficció criminal d'ARD Més enllà del Nord amb els intèrprets Hinnerk Schönemann i Henny Reents en els papers principals. S'ha doblat al valencià per a À Punt, que va emetre'l per primer cop el 26 de maig de 2024.
Sandy es va rodar del 12 d'octubre al 10 de novembre de 2016 a Travemünde amb la península de Priwall, a l'illa de Fehmarn i a Hamburg. La primera emissió l'11 de gener de 2018 al canal Das Erste va arribar als 5,85 milions d'espectadors i una quota d'audiència del 18,5 %.

## Referències

* ↑ Sidney Schering: Nord bei Nordwest – Sandy bei quotenmeter.de, abgerufen am 4. Januar 2019.
* ↑ Rainer Tittelbach: Schönemann, Reents, Lohse, Gerschke, Schmidt, Zähle. Einfach rundum stimmig Filmkritik bei tittelbach.tv, abgerufen am 2. Januar 2019.
* ↑ «Més enllà del Nord | Sandy». À Punt, 27-05-2024. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Abgedreht: “Nord bei Nordwest – Sandy de Man” (AT) – NDR | ARD Degeto bei degeto.de, abgerufen am 2. Januar 2019.
* ↑ Robert Meyer: Primetime-Check: Donnerstag, 11. Januar 2018 auf quotenmeter.de vom 19. Januar 2018, abgerufen am 2. Januar 2019.
# Shell script

Shell-script és un llenguatge de programació que funciona en els sistemes Linux i Mac. La seva extensió és .sh (shell script). El llenguatge va ser dissenyat per Linus Torvalds, el creador dels sistemes Linux.

## Estructura bàsica

Un arxiu shell-script ha de tenir la següent estructura:
La seva sortida seria: