OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premi Laura Aspis

El Premi Laura Aspis (Laura Aspis Prize en anglès), també anomenat més simplement Aspis Prize o Aspis Award) fou un premi de l'àmbit dels escacs. Començant el 1980, es donava anualment al millor jugador estatunidenc menor de 13 anys, de banda de l'organització sense ànim de lucre Chess-in-the-Schools (anteriorment coneguda com a American Chess Foundation) fins al 1999.
El premi consistia en un trofeu i 1.500 $. Fou fundat pel Dr. Samuel L. Aspis i promocionat en memòria de la seva darrera muller Laura. Entre els guanyadors hi ha el Campió dels Estats Units de 1989 Stuart Rachels (1982), el Campió del món Sub-20 de 1990 Ilya Gurevich (1983), K. K. Karanja (1985), el campió del món Sub-20 de 1997 Tal Shaked (1991), Jordy Mont-Reynaud (1994), Vinay Bhat (1996), i el Campió dels Estats Units de 2005 i 2009 Hikaru Nakamura (1999).

## Referències

* ↑ Chess Odyssey, Inc.: "An Incomplete List of Chess Scholarships & Awards"
* ↑ «Geocities.com: "First in Chess" per Bill Wall». Arxivat de l'original el 2009-10-28. [Consulta: 28 octubre 2009].
* ↑ Chess-in-the-Schools, lloc web oficial (anglès)
* ↑ The Cupertino Courier, "Chess whiz wins coveted Aspis award", per Carolyn Leal, 14 de febrer de 1996 (anglès)
* ↑ Feature on Hikaru Nakamura (translated)
* ↑ «List of Aspis Winners 1980-1994». Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 27 desembre 2010].
# Plélauff

Plélauff (en bretó Pellann) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 689 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 727 | 842 | 741 | 695 | 679 | 689 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Le Coz | |
# Plénise

Plénise és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 53 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Plénise era de 53 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 30 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 1 estava desocupat. 29 eren cases i 1 era un apartament. Dels 20 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien quatre cambres i 16 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Plénise el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 35 persones, 25 eren actives i 10 eren inactives. Les 25 persones actives estaven ocupades(15 homes i 10 dones).. De les 10 persones inactives 4 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Plénise hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Plénise a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Plénise a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Polkovnitxi

Polkovnitxi (en rus: Полковничий) és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, al curs alt del riu Djubga, a 45 km al nord-oest de Tuapsé i a 71 km al sud de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Djubga.
# Portals de Sant Pere de Riudebitlles

Els Portals de Sant Pere de Riudebitlles és un conjunt de portals del municipi de Sant Pere de Riudebitlles (Alt Penedès) que cadascun de manera individual formen part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Tots ells formen part del conjunt de portals d'accés situats en diversos carrers del nucli antic de Sant Pere de Riudebitlles. Tots tenen com a característica comuna el fet d'estar formats per arcs (en la major part dels casos de mig punt) adovellats, amb carreus de pedra ben picada i tallada.
Aquests portals són el Portal de Cal Querol (carrer de Baix, 31-33), Portal de Cal Secalló (C. de Baix, 22), Portal de Cal Secalló (Sant Pere de Riudebitlles), Portal de Cal Torrents (C. de Baix, 10), Portal de Cal Jeroni Mestres (C. Major, 25), Portal de Cal Rafeques (Pl. de l'Església, 5), Portal de Ca la Paca Rossa (Pl. de l'Església, 10), Portal de la rectoria i sala parròquia, Portal de Cal Teodor (C. de Baix, 56), Portal de Cal Ròmul Torrents (C. de Baix, 39), Portal del Casal del Trull (C. del Trull, 9) i Voltes de Can Butifoll (C. de Baix, 8).

## Galeria d'imatges

* Portal de Cal Secalló
* Portal de Cal Torrents
* Portal de Cal Rafeques
* Portal de Ca la Paca Rossa
* Portal de Cal Ròmul Torrents
* Voltes de Can Butifoll

## Vegeu també

* Llista de monuments de Sant Pere de Riudebitlles

## Referències

* 1 2 «Portals de Sant Pere de Riudebitlles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Portamines

Un portamines o llapis automàtic és un tipus de llapis en el qual la "mina" (una vara prima de grafit) és impulsada mecànicament a través d'un orifici del seu extrem, en lloc de com es fa en els llapis tradicionals, en què es talla la fusta que constitueix el llapis, generalment per mitjà d'una maquineta, per descobrir-ne la mina i fer-li punta.
La majoria dels portamines poden ser recarregats amb mines noves, encara que alguns models de baix cost són d'un sol ús. Els portamines s'utilitzen per la seva precisió i pel fet que mai se'ls engrosseix la punta.
Hi ha diversos tipus de portamines, entre ells els de "cartutx", que consisteixen bàsicament en un cos plàstic que conté un cartutx on s'allotja una mina de grafit de 2,5-4,5 mm de llarg (vegeu imatge).

## Història

El primer fou patentat a Gran Bretanya el 1822 per Sampson Mordan i Gabriel Riddley, i duia la marca SMGR. Mordan va continuar fabricant llapis, entre altres coses, fins que, en el curs de la Segona Guerra Mundial, la seva fàbrica va ser bombardejada.
Entre 1822 i 1873 es van registrar innombrables patents sobre variades millores en aquest tipus de llapis. El 1877 es van patentar els primers amb ressorts i el 1895 se'n va desenvolupar un, en el qual es girava la tapa per treure'n la mina. La de 0,9 mm es va introduir l'any 1938, i ràpidament li van seguir les de 0,7 mm, 0,5 mm i 0,3 mm.
El portamines va tenir èxit al Japó a partir del 1915, quan l'empresari Tokuji Hayakawa, amb coneixements sobre metalls i metal·lúrgia, va desenvolupar el prototip del llapis automàtic Ever-Sharp Pencil (llapis amb punta eterna), que consistia en un dispositiu original per empènyer la mina i inserir-la en un eix metàl·lic. El 1920, després d'introduir-li petites millores, el va patentar i comercialitzar amb la denominació de 'llapis mecànic'. Aquest producte marcà el veritable origen de l'empresa multinacional Sharp Corporation.

## Mode d'ús

El portamines s'ha de col·locar amb la punta dirigida al terra, després s'ha de llevar la tapa de dalt i la goma (si en té, en cas del portamines escolar) i ficar la mina per l'orifici de dalt, ja que si s'introdueix per la punta es pot espatllar.

## Fabricants

* Parker Pen Company
* Bic
* Caran d'Ache
* Faber-Castell
* Koh-I-Noor
* Lamy
* Paper Mate
* Pentel
* Rotring
* Staedtler
* Zebra
* Pilot Pen Corporation

## Enllaços externs

* Dave's Mechanical Pencils (anglès)
* Leadholder.com, the Online Drafting Pencil Museum (anglès)
* The Cult Pens Guide to Mechanical Pencils (anglès)
* MoonWiki - Mechanical Pencil Database (anglès)
# Presidents de Sicília

Aquesta és la llista de presidents de la Regió Siciliana, des de la Segona Guerra Mundial fins a l'actualitat.

## Regió siciliana
### Alts comissaris

* Francesco Musotto (10 de setembre 1943 - juliol 1944)
* Salvatore Aldisio (juliol 1944 - març 1946)
* Paolo D'Antoni (març 1946 - octubre 1946, ad interim)
* Giovanni Selvaggi (19 d'octubre 1946 - 30 de maig 1947)

### Presidents de la Junta regional

* Giuseppe Alessi (1947 - 1949)
* Franco Restivo (1949 - 1955)
* Giuseppe Alessi (1955 - 1956)
* Giuseppe La Loggia (1956 - 1958)
* Silvio Milazzo (1958 - 1960)
* Benedetto Majorana della Nicchiara (1960 - 1961)
* Salvatore Corallo (1961)
* Giuseppe D'Angelo (1961 - 1964)
* Francesco Coniglio (1964 - 1967)
* Vincenzo Giummarra (1967)
* Vincenzo Carollo (1967 - 1969)
* Mario Fasino (1969 - 1972)
* Vincenzo Giummarra (1972 - 1974)
* Angelo Bonfiglio (1974 - 1978)
* Piersanti Mattarella (1978 - 1980, assassinat)
* Mario D'Acquisto (1980 - 1982)
* Calogero Lo Giudice (1982 - 1983)
* Santi Nicita (1983 - 1984)
* Modesto Sardo (1984 - 1985)
* Rino Nicolosi (1985 - 1991)
* Vincenzo Leanza (1991 - 1992)
* Giuseppe Campione (1992 - 1993)
* Francesco Martino (1993 - 1995)
* Matteo Graziano (1995 - 1996)
* Giuseppe Provenzano (1996 - 1998)
* Giuseppe Drago (1998)
* Angelo Capodicasa (1998 - 2000)
* Vincenzo Leanza (2000 - 2001)

### Presidents de la Regió

* Salvatore Cuffaro (17 de juliol 2001 - 18 de gener 2008, suspès)
* Raffaele Lombardo (14 d'abril 2008 - 10 de novembre 2012)
* Rosario Crocetta (10 de novembre 2012 - 10 de novembre 2017)
* Nello Musumeci (10 de novembre 2017 - en el càrrec)

## Vegeu també

* Assemblea Regional Siciliana

## Notes

* ↑ Després de la mort, esdevingut el 6 de gener de 1980, el vicepresident Gaetano Giuliano n'assumí les funcions.
* ↑ Suspès, no obstant les subsegüents dimissions, perquè fou condemnat en primer grau per revelar secrets oficials, i fou substituït el 18 de gener pel vicepresident Nicola Leanza qui n'assumí les funcionsi.

## Enllaços externs

* http://www.worldstatesmen.org/Italy_Autonomous_regions.htm
# Propimelodus araguayae

Propimelodus araguayae és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Araguaia (Brasil).

## Referències

* ↑ Lundberg J. G. & Parisi B. M., 2002. Propimelodus, new genus, and redescription of Pimelodus eigenmanni Van der Stigchel 1946, a long-recognized yet poorly-known South American catfish (Pimelodidae: Siluriformes). Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 152. 75-88.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Rocha M.S., R.R. de Oliveira & L.H.R. Py-Daniel. 2007. A new species of Propimelodus Lundberg & Parisi, 2002. (Siluriformes: Pimelodidae) from rio Araguaia, Mato Grosso, Brazil. Neotropical Ichthyology, 5(3):279-284.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Propifenazona

La propifenazona o isopropilantipirina, és un medicament que pertany a el grup de les pirazolones i té propietats antitèrmiques i analgèsiques, per la qual cosa s'utilitza per tractar el dolor i la febre, bé sol o associat a altres fàrmacs en el mateix comprimit. La seva acció farmacològica es deu al fet que produeix un bloqueig en la síntesi de prostaglandines per inhibició de l'enzim ciclooxigenasa .
Es va iniciar la seva comercialització l'any 1951, però a causa que pot causar, molt infreqüentment, efectes secundaris greus i potencialment mortals, com anèmia aplàstica i agranulocitosi, les autoritats sanitàries han recomanat restringir la utilització a dolors intensos que no responguin a altres tractaments i no utilitzar-lo en nens. En alguns països la seva producció i venda estan prohibides.
Encara que posseeix propietats antiinflamatòries, no està indicat per tractar processos reumàtics, ja que hi ha altres alternatives de la mateixa eficàcia i més segures per als pacients.

## Referències

* 1 2 Lorenzo Velázquez B.: Farmacología básica y clínica. Editorial Medica Panamericana, ISBN 978-84-9835-168-2, 2008.
* ↑ Lista consolidada de los productos cuyo consuma o venta han sido prohibidos, retirados sometidos a restricciones rigurosas o no han sido aprobados por los gobiernos. Publicación de las Naciones Unidas, ISBN 92-1-330179-0. Consultado el 13 de enero de 2013.
* ↑ Pharmamedix: Propifenazone. Arxivat 2013-01-28 a Wayback Machine. Consultado el 13 de enero de 2013.
# Premis YoGa 2016

Els 27è Premis YoGa foren concedits al "pitjoret" de la producció cinematogràfica de 2015 per Catacric la nit del 2 de febrer de 2016 "en un lloc cèntric de Barcelona" per un jurat anònim que ha tingut en compte les apreciacions, comentaris i suggeriments dels lectors de la seva web, de Facebook i de Twitter.

## Guardonats

| Secció | Premi | Nom | Guanyador |
| Cinema estranger | Pitjor pel·lícula | "Requisitos para ser una masoca normal" | Fifty Shades of Grey |
| Cinema estranger | Pitjor director | "La Matrix que os parió" | Las germanes Wachowski, per El destí de Júpiter |
| Cinema estranger | Pitjor actor | "Johnny be good" | Johnny Depp, per Mortdecai |
| Cinema estranger | Pitjors actrius (ex aequo) | "Dos chicas sin Garbo" | Greta Gerwig, per Mistress America |
| Cinema estranger | Pitjors actrius (ex aequo) | "Dos chicas sin Garbo" | Melissa McCarthy, per Spy |
| Cinema espanyol | Pitjor pel·lícula | "Los tediosos ocho" | Ocho apellidos catalanes |
| Cinema espanyol | Pitjors directors (ex aequo) | "Rodaron por debajo de sus posibilidades" | Alejandro Amenábar, per Regression |
| Cinema espanyol | Pitjors directors (ex aequo) | "Rodaron por debajo de sus posibilidades" | Julio Medem, per Ma ma |
| Cinema espanyol | Pitjor actor | "¿Qué me canta doctor?" | Asier Etxeandia, per Ma ma |
| Cinema espanyol | Pitjor actriu | "¡Recupera el norte!" | Carmen Machi, per Mi gran noche, Ocho apellidos catalanes i Perdiendo el norte |
| Especials | En conjunt | "Extraños en un tren" | Repartiment d' Incidencias |
| Especials | Oratòria | "La reina de la banana" | Rossy de Palma, per la seva presentació dels Premis Gaudí de 2016 |
| Especials | Exhibidors | "20 minutos y volvemos" | Cinesa, "per l'excés de publicitat (i l'euro de més en les grans estrenes)" |
| Especials | Uno de los nuestros | Uno de los nuestros | Pablo Motos, "per convertir als astres en insectes a El Hormiguero" |

## Referències

* ↑ ‘Ocho apellidos catalanes', Medem y Amenábar dominan los anti-premios YoGa 2016, Cinemanía, 4 de febrer de 2016
* ↑ 'Ocho apellidos catalanes', peor película del cine español para los YoGa 2016, sensacine.com, 4 de febrer de 2016
* ↑ Collejas de cine para 'Grey' y los 'apellidos', El Periódico, 3 de febrer de 2016

## Enllaços externs

* 27è Premis YoGa a catacric.org
* 'Ocho apellidos catalanes' y 'Cincuenta sombras de Grey', Premios YoGa, Fotogramas, 3 de febrer de 2016
* Anti-premios YoGa 2016. Premios a los desastres cinematográficos del 2015, Ecartelera, 4 de febrer de 2016
# Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1946

Els sisens Premis Nacionals de Cinematografia concedits pel Sindicat Nacional de l'Espectacle corresponents a 1945 es van concedir el 1946. Es va concedir únicament a les pel·lícules i no pas al director o als artistes, i es va distingir per la seva dotació econòmica: un total d'1.800.000 pessetes, repartits en dos premis de 400.000 pessetes i quatre de 250.000 pessetes. Algunes d'elles havien estat declarades "d'interès nacional".

## Guardonats de 1946

| Categoria | Premi | Pel·lícula premiada | Director |
| 1r. lloc | 400.000 pts | Los últimos de Filipinas | Antonio Fernández-Román |
| 2n lloc | 400.000 pts | La pródiga | Rafael Gil |
| 3r lloc | 250.000 pts | Un drama nuevo | Juan de Orduña |
| 4t lloc | 250.000 pts | Aquel viejo molino | Ignasi F. Iquino |
| 5è lloc | 250.000 pts | Misión blanca | Juan de Orduña |
| 6è lloc | 250.000 pts | El crimen de la calle de Bordadores | Edgar Neville |

## Referències

* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 57-58
* ↑ Actividades oficiales del cine nacional, El Mundo Deportivo, 17 de maig de 1946

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1945
# Puigdases (Vic)

Puigdases és una masia de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una gran masia de planta rectangular, amb el carener perpendicular a la façana i coberta a doble vessant de teula. Consta de planta baixa, pis i golfes. La porta d'entrada és un arc adovellat de mig punt i està al costat dret de la façana. Al primer pis hi ha un balcó a l'extrem esquerre i tres finestres, mentre que a les golfes hi ha una galeria d'arcs de mig punt. Algunes obertures també estan emmarcades amb llindes i brancals de pedra picada.
Té una construcció adossada de planta baixa més pis que té grans obertures.

## Referències

* 1 2 «Puigdases». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Quiló d'Esparta

Quiló (grec antic: Χείλων, Kheílon, llatí: Cheilon) fou un príncep espartà de la casa reial dels euripòntides.
A la mort de Cleòmenes III l'any 220 aC va reclamar el tron però l'elecció va recaure en Licurg que no era heraclida com els euripòntides. Quiló es va indignar i va preparar una revolució; va oferir el repartiment de terra al poble un pla que Agis IV i Cleòmenes III no havien pogut culminar, i se li van unir 200 partidaris amb els quals va sorprendre els èfors, que se suposa que havien elegit Licurg per un suborn, i els va matar, però quan va atacar la casa de Licurg aquest ja s'havia escapat. Va intentar obtenir el suport popular però no ho va aconseguir i Licurg va dirigir la contrarevolució que va obligar a Quiló a fugir a Acaia, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 2.Cheilon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 691
# Putignano

Putignano (barès: Putignàne) és un municipi italià situat a la regió de la Pulla i a la ciutat metropolitana de Bari. El 2022 tenia una població estimada de 25.924 habitants.

## Referències

* ↑ «Puglia (Italy): Provinces and Communes» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 4 febrer 2023].
# Puig Sec

* No s'ha de confondre amb puigsec.
«Puig Sec» té aquests significats:
* Puig Sec (Castellar del Riu), muntanya al nord-oest del municipi de Castellar del Riu, a la comarca del Berguedà, sobre el nucli de Llinars
* Puig Sec (l'Escala), muntanya al municipi de l'Escala, a la comarca de l'Alt Empordà
* Puig Sec (l'Esquirol), muntanya al municipi de Santa Maria de Corcó, a la comarca d'Osona
* Puig Sec (Molló), muntanya entre el municipi de Molló, a la comarca del Ripollès i la comuna de Prats de Molló i la Presta, a la del Vallespir
* Puig Sec (Reiners), muntanya de la comuna de Reiners, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord)
* Puig Sec (Vallmanya), muntanya del límit de les comunes de Castell de Vernet i de Vallmanya, totes dues de la comarca del Conflent (Catalunya del Nord)
* Puig Sec (Sales de Llierca), muntanya al municipi de Sales de Llierca, a la comarca de la Garrotxa
* Fortalesa de Puig Sec, construcció potser medieval, tal vegada una torre de guaita, a Banyuls de la Marenda, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
# Puig Sec (Vallmanya)

El Puig Sec és una muntanya de 2.664,1 m alt del límit dels termes comunals de Castell de Vernet i Vallmanya, tots dos de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a l'extrem occidental del terme de Vallmanya i al sud-oriental del de Castell de Vernet. És a prop al sud del cim del Canigó, del qual és un dels cims subsidiaris.

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Castell de Vernet i Vallmanya». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8. .

## Referències

* ↑ «Puig Sec (Vallmanya)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ El Puig Sec en els ortofotomapes de l'IGN
# Púixkine (Krasnogvardiske)

* Per a altres significats, vegeu «Púixkine».
Púixkine (Пушкіне (ucraïnès), Пушкино (rus), Púixkino) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 663 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].