OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Horitzontal (Calder)

Horitzontal és una escultura de l'artista estatunidenc Alexander Calder realitzada l'any 1974 i exposada al Centre Georges Pompidou de París.

## Descripció

Segons la descripció de Calder, Horitzontal és un « stabile-mobile », format per una part fixa que suporta una part mòbil. La part fixa consisteix en un peu de metall negre format per quatre peces triangulars que s'uneixen per la part superior. Suporten la prt mòbil, una fletxa horitzontal sobre la qual pengen cinc pètals de metall pintat: dos en un costat (negre i vermell respectivament) i tres en l'altre (groc, blau i vermell). Aquests pètals equilibren la fletxa, que és capaç de girar al voltant del seu eix.

## Localització

L'obra està instal·lada a la Plaça Georges-Pompidou, davant del Centre Georges Pompidou en el 4t districte de París.

## Història

Horizontal és una creació de 1974, una de les últimes de Calder abans de la seva mort l'any 1976. L'obra va ser objecte tot seguit d'una dació en pagament i es va unir a les col·leccions nacionals franceses.
L'any 1983, Horizontal va ser exposada en el Centre Georges Pompidou en el marc de l'exposició « Obres monumentals de la col·lecció del Museu Nacional d'Art Modern ». L'any 1992, va ser traslladada a la plaça Parvis de la Défense per a l'exposició « Els Monuments de Calder ». Tot seguit, no es va tornar a mostrar al públic durant prop de 20 anys.
El 28 de juny de 2011, es va ubicar l'obra sobre l'esplanada de davant del centre Pompidou, en el lloc que antigament havia ocupat Le Pot doré de Jean-Pierre Raynaud, de 2009.

## Referències

* ↑ «Une sculpture monumentale de Calder sur le parvis du Centre Pompidou» (en francès). L'Express, 27-06-2011. [Consulta: 31 agost 2018].
# Leonid Slutski

Leonid Víktorovich Slutski (en rus: Леонид Викторович Слуцкий), nascut el 4 de maig de 1971 a Volgograd (Rússia), és un entrenador de futbol i exfutbolista. Actualment és l'entrenador del CSKA Moscou.

## Carrera com a jugador

Jugava com porter, però va haver de retirar-se als 19 anys per una lesió de genoll després de caure d'un arbre intentant rescatar el gat d'un veí.

## Carrera com a entrenador

Després d'haver entrenat successivament al FC Olimpia Volgograd el 2000, al FC Elista de 2002 a 2005, FC Moscou de 2005 al 2009 i a Krylya Sovetov Samara el 2009, va signar el 26 d'octubre de 2009 un contracte amb un club d'elit de la Primera divisió de Rússia, el CSKA de Moscou, reemplaçant a l'espanyol Juande Ramos acomiadat després de 47 dies al capdavant del club.
El primer partit que va dirigir va ser el 30 d'octubre a casa davant el Terek Grozny. El CSKA va guanyar gràcies a un gol de Tomáš Necid. El CSKA finalment va acabar 5è en la lliga malgrat les 3 victòries (incloent una en el derbi davant el Spartak de Moscou).
Va aconseguir classificar al CSKA vuitens de final de la Lliga de Campions gràcies a dues victòries: la primera contra el VfL Wolfsburg i la segona davant el Beşiktaş. El 16 de març, va aconseguir fer història amb el CSKA de Moscou en classificar per primera vegada al club als quarts de final de la Lliga de Campions després d'una victòria per 2-1 a Sevilla (havent empatat 1-1 a Moscou).
El 7 d'agost de 2015 es converteix en el nou seleccionador de Rússia, substituint a Fabio Capello. Va dirigir a l'equip nacional rus a la Eurocopa 2016, però va dimitir després de caure eliminat en la fase de grups.

## Referències

* ↑ «Juande Ramos sacked by CSKA Moscow after six weeks in job» (en anglès). The Telegraph, 26-10-2009.
* ↑ «El Sevilla s'estavella contra el CSKA de Moscou (1-2)». Diari de Sevilla, 16-03-2010.
* ↑ Agència EFE. «Leonid Slutski, nou seleccionador rus». Marca, 07-08-2015.
* ↑ Agència EFE. «El seleccionador Leonid Slutski dimiteix després de l'eliminació de Rússia». Sport, 21-06-2016.

## Enllaços externs

* Perfil de Leonid Slutsky en transfermarkt.es
# El Castellet de Castelló (la Ribera Alta)

El Castellet de Castelló (la Ribera Alta) és una antiga fortificació construïda als segles XIII o XIV. Algunes fonts indiquen que a 1268 ja estava gairebé en ruïnes. No obstant això en 1358, durant les Guerres de la Unió, Pere IV va manar demolir per evitar que dels castellans se n'apoderessin. Es troba sobre el Turó del Castellet, proper a la població. És bé d'interès cultural amb número d'anotació ministerial RI-51-0010757 de 24 d'abril de 2002.

## Referències

* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
* 1 2 3 4 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=3588
* ↑ http://www.villanuevadecastellon.es/content/el-castellet-0
* ↑ http://ciudad.turismo.hispavista.com/monumento/c8178-castillo-de-villanueva-de-castellon-o-el-castellet- Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Castellot de Romeus

El Castellot de Romeus és una obra de Garcia (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estratègicament situat dominant el riu Siurana, prop de la seva desembocadura al riu Ebre. Restes d'una torre de guaita que es troba en un lloc encimbellat. L'estructura és quadrangular i consisteix en un encofrat de tàpia construït sobre una base de pedres irregulars. La part més ben conservada és la de sol ixent, on hi ha restes de l'arrebossat que revestia els murs. Part de l'estructura s'ha esfondrat cap a l'interior.

## Referències

* ↑ «Castellot de Romeus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].

## Enllaços externs

* «Castellot de Romeus». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Iván Ramis Barrios

Iván Ramis Barrios (nascut el 25 d'octubre de 1984 a Sa Pobla) és un exfutbolista professional mallorquí que jugava com a defensa central.

## Enllaços externs

* Iván Ramis Barrios a BDFutbol
* Dades estadístiques sobre Iván Ramis Barrios a soccerbase.com
* Iván Ramis Barrios, Fitxa a Soccerway
# Gronau (Pinnau)

El Gronau també anomenat Drebeck és un petit afluent del Pinnau que neix a Friedrichsgabe (Norderstedt) al Slesvig-Holstein (Alemanya) i desemboca al Pinnau al nord del municipi de Quickborn a la frontera amb el municipi d'Ellerau. És un nom compost de dos arrels: gron que significaria verd o grava i au (aigua), significaria doncs riu verd o riu de la grava. La vall del Gronau és considerada com a protegible al marc de Natura 2000.
* El Gronau al carrer Ulzburger Landstraße
* El Gronau passa sota l'autopista E45 (A7)

## Referències

* ↑ Diese Gebiete gehören dazu, Hamburger Abendblatt, 14 de juliol 2003, (en català: Aquests territoris hi pertànyen [a Natura 2000])
# Hostal Bell-lloc

Hostal Bell-lloc és una obra de Riells i Viabrea (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'Hostal de Bell-lloc forma, juntament amb l'església de Sant Martí i la rectoria, el petit nucli de Riells. Està situat darrere mateix de l'església.
De l'edifici original, can Ferrer, pràcticament no en resta res. Quan va ser adaptat com a hostal a mitjan segle XX s'hi van fer moltes reformes i ampliacions que, malgrat mantenir el caràcter de l'arquitectura rural, no han preservat cap dels elements originals.
És una construcció amb planta en forma de “L” amb vessants a façana, que crea un petit pati interior. El portal és d'arc de mig punt adovellat fet nou i les obertures són simples. L'interior ha estat totalment adaptat per la funció de restaurant.
La façana que dona a la plaça conserva una placa amb la inscripció “PLASA DE LA COSTITUCION”.

## Història

En part de les seves dependències hi havia hagut la casa consistorial al segle xix.
El darrer masover de Can Ferrer va ser Salvador Formiga, jutge de Breda i carter. El propietari Antoni Montserrat i Xamaní, en morir l'any 1925 el deixà als seus fills.
L'any 1950 Joaquim Montsant i Clopés va convertir Can Ferrer, en aquell moment deshabitat, en restaurant amb el nom d'Hostal Bell-lloc.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Hostal Bell-lloc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Denui

Denui és un poble situat a 1.312 metres d'altitud, pertanyent al municipi de les Paüls, a la vall de Castanesa, al seu vessant occidental, sota la muntanyeta de Denui (2.514 m), cim de la serralada que separa les conques dels rius Noguera Pallaresa i de l'Isàvena.
# Leonid Tibílov

Leonid Jaritónovich Tibílov (en osset: Тыбылты Харитъоны фырт Леонид, transliterat: Tybylty Xarithony fyrt Leonid, rus: Леонид Харитонович Тибилов) (Verkhni Dvan, districte de Znaur, 28 de març de 1952) és un polític i militar osset, que fou president d'Ossètia del Sud de 2012 a 2017.

## Referències

* ↑ «South Ossetia to hold new round of voting» (en anglès). Vestnik Kavkaza. Arxivat de l'original el 2012-06-04. [Consulta: 8 abril 2012].
# El Castellet (Folgueroles)

El Castellet és una obra de Folgueroles (Osona) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil. Fou un habitacle situat en un turó prop de Folgueroles. Està format per una muralla de 65 m de llarg i a la part central i per l'exterior presenta una torre de planta rectangular de 6,3 x 13 m amb una lleugera inclinació. La part interior serveix d'aixopluc a deu habitacions de 5 x 6,5 m separats per murs d'1,3 m. L'ocupació d'aquests habitacles era domèstica.
El material constructiu va ser: lloses de pedra i blocs de gres de Folgueroles. Format per pedres irregulars utilitzades en sec.
Les cobertes devien ser de materials lleugers: brancatges i fang.
La cronologia del jaciment, al voltant del segle iii aC, ha estat confirmada per la troballa, en els nivells fundacionals de la fortalesa, de dracmes emporitanes i de divisors com monedes de plata encunyades a Empúries, així com monedes d'imitació local, i també ceràmiques de vernís negre fabricades als tallers de Roses.
Durant la primera fase de vida de l'establiment, l'ocupació fou pràcticament total. A la majoria d'estances s'hi realitzaren activitats domèstiques, concretament a l'àmbit 1 es va documentar un petit taller artesanal relacionat amb el treball del ferro. També, davant dels àmbits 1, 2 i 3 es va construir un pati empedrat que serviria com a espai comunitari pel grup que viu a l'establiment.

## Història

És conegut des de les excavacions de 1960 realitzades pel Museu Episcopal de Vic i dirigides per M. Cassany. Respon als assentaments ibèrics situats en llocs elevats i construïts amb una clara intenció defensiva, per controlar el territori, i d'accés difícil.
Aquests poblaments es poden situar a Osona als segles IV i III aC i són freqüents als contraforts del Montseny o de les Guilleries com en aquest cas. Tots tenen una característica comuna, una muralla de dimensions considerables que tanca el turó pel lloc de més fàcil accés.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «El Castellet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ Molas i Font. «[http://www.raco.cat/index.php/Pyrenae/article/view/164933/242440 HALLAZGOS EN EL CASOL DE PUIG CASTELLET, FOLGUEROLES(BARCELONA)]» (en castellà). Pyrenae, 1976.
* ↑ «Casol de Puigcastellet». folgueroles.com, 2014. Arxivat de l'original el 9 de juny 2016. [Consulta: 18 maig 2016].

## Bibliografia

* Memòries arqueològiques, Arxiu DGPC Palau Moja; Diverses memòries d'intervenció arqueològica: 498 / 1072 / 1524 / 4289 / 4653 / 3117 / 495

## Enllaços externs

* «El Castellet». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Casal Popular de Gràcia

El Casal Popular de Gràcia va ser un centre social juvenil ocupat des del febrer de 2002 fins al 8 d'abril de 2013 per l'Assemblea de Joves de Gràcia, que durant aquest període hi va organitzar diverses activitats. Estava situat a la cruïlla que conformen els carrers Torrent de l'Olla i Ros de Olano a la Vila de Gràcia. El matí del 8 d'abril de 2013 va ser desallotjat per l'Àrea de Brigada Mòbil dels Mossos d'Esquadra. Entitats juvenils de Gràcia i diferents col·lectius van convocar una manifestació de rebuig la mateixa tarda dels fets. Un cop dissolta la marxa es van produir incidents entre els manifestants i els policies.

## Referències

* ↑ «Desalojado sin incidentes el Casal Popular de Gràcia» (en castellà). La Vanguardia, 08-04-2013.
* ↑ O., M. «Els Mossos desallotgen el Casal Popular de Gràcia». Ara, 08-04-2013.
* 1 2 3 4 Borràs, Jordi. Warcelona, una història de violència. Barcelona: Pol·len Edicions, juliol 2013.
* ↑ «La manifestació contra el desallotjament del Casal Popular de Gràcia s'acaba amb incidents». Barcelona TV, 08-04-2013.

## Enllaços externs

* Blog del Casal Popular de Gràcia
# Ingerophrynus galeatus

Ingerophrynus galeatus és una espècie d'amfibi que viu a Cambodja, Xina, Laos i el Vietnam.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Ohler, A., Truong, N.Q., Lau, M.W.N. & Haitao, S. 2004. Bufo galeatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
* Frost, Darrel et. al. «The Amphibian Tree of Life». Bulletin of the American Museum of Natural History, vol. 297, 2006, pàg. 365.
# Ian Hetherington

Ian Hetherington (28 de juny de 1952 - 14 de desembre de 2021) fou un home de negocis britànic i cofundador de Psygnosis, una empresa desenvolupadora de videojocs. Juntament amb Jonathan Ellis, Hetherington va fundar Psygnosis de les cendres d la difunta empresa de videojocs Imagine Software on Hetherington era directortor financer. Amb seu a Liverpool, l'equip dePsygnosis fou responsable editorial de videojocs com Shadow of the Beast, Wipeout, i Lemmings.
Psygnosis fou més tard adquirida per Sony el 1993 per treballar en la consola PlayStation. El nom Psygnosis finalment desaparegué, i l'empresa va passar a anomenar-se Studio Liverpool. Actualment s'han desenvolupat moltes seqüeles dels videojocs de Psygnosis, incloent-hi una versió de Wipeout per PSP anomenada Wipeout Pure.
Hetherington fou també president d'Evolution Stidios i de Realtime Worlds. A més, comptava amb un Ferrari amb el qual assistia a esdeveniments com a hobby.
Morí el 14 de desembre de 2021. El cofundador de Psygnosis Jonathan Ellis va retre tribut a Ian Hetherington als mitjans de comunicació socials.

## Referències

* ↑ Hatch, Brands. «Ferrari Festival». Barchetta, 22-07-2001.
* ↑ «Morto Ian Hetherington, uno dei fondatori di Psygnosis». Multiplayer.it, 15 December 2021.

## Enllaços externs

* The demise of Imagine #1
* The demise of Imagine #2
* MobyGames' rap sheet on Hetherington
* How Ian Hetherington incubated gaming success (Sony PlayStation)
# Leptospermum

Leptospermum és un gènere de 80-86 espècies de plantes que pertanyen a la família de les mirtàcies. Es distribueixen a través d'Austràlia, amb gran diversitat al sud, hi ha dues espècies a Malàisia i una Leptospermum scoparium a Nova Zelanda.
Són arbustos o petits arbres que assoleixen 1-8 metres d'altura amb ramificacions denses. Les fulles són perennes, simples i petites, en la majoria no sobrepassa 1 cm de longitud. Les flors amb cinc pètals blancs, rosats o vermelles.
El nom comú d'arbre del te utilitzat per algunes espècies de Leptospermum deriva de la pràctica dels colons de bullir aigua amb fulles d'aquesta espècie per fer te.

## Taxonomia

* Leptospermum arachnoides
* Leptospermum continentale
* Leptospermum epacridoideum
* Leptospermum grandiflorum
* Leptospermum javanicum
* Leptospermum juniperinum
* Leptospermum laevigatum
* Leptospermum lanigerum
* Leptospermum liversidgei
* Leptospermum minutifolium
* Leptospermum myrtifolium
* Leptospermum nitidum
* Leptospermum obovatum
* Leptospermum parviflorum
* Leptospermum petersonii
* Leptospermum polygalifolium
* Leptospermum recurvum
* Leptospermum roei
* Leptospermum rotundifolium
* Leptospermum rupestre
* Leptospermum scoparium
* Leptospermum sphaerocarpum
* Leptospermum spinescens
* Leptospermum squarrosum
* Leptospermum trinervium

## Referències

* ↑ «Leptospermum». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 26 abril 2010].

## Enllaços externs

* PlantNet reference
# El Margarit

* Per a altres significats, vegeu «Can Margarit (Sant Esteve Sesrovires)».
El Margarit és una masia del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental. És al sud-est, a prop i al damunt de la carretera BP-1432 i a ran de la important pedrera d'extracció de graves a la qual s'accedeix des del punt quilomètric d'aquesta carretera. Adossats hi ha uns camps de conreu al costat de llevant de la masia al sud-est de la gran pedrera d'extracció de grava que causa un gran impacte negatiu en el paisatge de l'entorn. La masia és al costat meridional de la pedrera del Rieral, just al davant de la porta d'entrada a la indústria extractiva. Es tracta d'una masia gran, d'aspecte massís i de planta basilical. Conserva alguns detalls constructius antics, com la finestra renaixentista de la façana de ponent. És, almenys, del segle xvi. Està inclosa a l'Inventari del patrimoni cultural. i en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.
* Els Camps del Margarit, des de llevant
* El Margarit, des del sud-est
* Finestra renaixentista de la masia

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Inventari Patrimoni Cultural de Bigues i Riells. Memòria tècnica». Arxivat de l'original el 2010-11-16. [Consulta: 18 febrer 2011].
* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Réclonville

Réclonville és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 77 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Réclonville era de 77 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 31 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 4 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Réclonville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 36 persones, 24 eren actives i 12 eren inactives. De les 24 persones actives 22 estaven ocupades (15 homes i 7 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 12 persones inactives 1 estava jubilada, 7 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Réclonville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Réclonville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jalal al-Din Mahmud Khwarazmí

Jalal al-Din Mahmud Khwarazmí fou un visir timúrida que va servir a Fars sota Pir Muhammad i després sota Iskandar, amb el qual va anar a Isfahana partir de 1412, i després del 1414 va servir a Ibrahim Sultan.
Sota Iskandar, Mahmud Khwarazmi va ser el comandant en dues campanyes militars, la primera contra Yadz (1409-1410) i la segona contra algunes poblacions del sud-est del Kirman, les ciutats de Bam i de Jiruft (1411).
Va servir tres vegades com a governador de Yadz, primer sota Pir Muhammad, després sota Iskandar i finalment sota Ibrahim Sultan. En tots els casos va dirigir o supervisar diverses construccions.

## Bibliografia

* Power, Politics and Religion in Timurid Iran, per Beatrice F. Manz, Cambridge University Press, 2007, ISBN 978-0-511-26931-8
# Habitatge al carrer de la Presó, 22 (Reus)

L'Habitatge al carrer de la Presó, 22 era un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Era un habitatge entre mitgeres al carrer de la Presó, estructurat en planta baixa i dos pisos superiors rematat per un petit frontó mixtilini amb una forat semicircular al centre que emmarcava una cartel·la voltada de motius vegetals i sanefes. L'entrada a la planta baixa, estava formada per dos arcs de mig punt tant alts que arribaven als balcons del primer pis de l'edifici annex. Els pisos superiors tenien dues obertures allindanades cadascun, disposades de forma ordenada. Eren dos balcons correguts amb baranes de ferro forjat força simples. Tenia també un pati interior amb una font i esgrafiats de la façana.
Aquest edifici ha estat enderrocat.

## Referències

* ↑ «Habitatge carrer Presó, 22». PatrimoniGencat. Arquitectura. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2015].