OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# NACK

Un Negative Acknowledgement (NACK), és un missatge que s'envia per informar que en la recepció d'un paquet de dades hi ha hagut un error. Es pot prendre com el contrari de l'ACK.
Aquest missatge l'envia el receptor, generalment perquè l'emissor torni a transmetre el paquet danyat, per fer-ho hi ha diferents tècniques com per exemple el Go-Back-N i el Selective Repeat tècniques de l'ARQ (Automatic Repeat reQuest).
Els missatges NACK s'utilitzen en la majoria dels nivells o capes que componen una xarxa (per exemple en els nivells especificats en OSI) però són d'essencial importància tant en el nivell d'enllaç (per exemple: protocols HDLC, IEEE 802.3 -conegut com a Ethernet-) com en el nivell de xarxa (per exemple: protocol IP).

## Referències

* ↑ <macker@itd.nrl.navy.mil>, Joe Macker. «Negative-Acknowledgment (NACK)-Oriented Reliable Multicast (NORM) Building Blocks» (en anglès). [Consulta: 19 juny 2018].

## Vegeu també

* ACK
* UDP
* TCP
# Vavrinec

Vavrinec és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1363.
# Nerea Llanos

Inés Nerea Llanos Gómez (Baracaldo, 1967) és una advocada i política espanyola, ex-secretària general del PP del País Basc, parlamentària basca i portaveu del Partit Popular (PP) en el Parlament basc.

## Biografia i trajectòria política

Va néixer a Baracaldo a 1967. Es va llicenciar en Dret a la Universitat de Deusto (1985-1990). Després d'acabar la carrera de Dret va començar a preparar les oposicions a judicatura.
Es va afiliar de jove al Partit Popular (PP) quan ETA va matar a Gregorio Ordóñez i va decidir comprometre's amb el PP basc i deixar de banda les oposicions a judicatura.
Va ser regidor de l'Ajuntament de Galdácano entre 1995 i 2011. Va ser membre de les Juntes Generals de Biscaia entre 1999 i 2012. L'any 2011 va entrar en el Parlament Basc com a diputada, substituint a Esther Martínez Fernández. Va ser diputada basca durant la novena legislatura (2011-2012), desena legislatura (2012-2016) i onzena legislatura (2016-2020) del Parlament basc. L'any 2011 es va convertir en la portaveu del Partit Popular (PP) al Parlament Basc.
L'any 2014 es va convertir en la secretària general del PP del País Basc, rellevant a Iñaki Oyarzabal com a secretari general, amb Arantza Quiroga de presidenta del PP basc.
L'any 2017, va ser succeïda per Amaya Fernández que va ser triada secretària general del PP basc i Llanos va passar a ser la portaveu i coordinadora general del PP basc, un càrrec que no existia fins a aquell moment. general del PP del País.
Ha cursat també el Programa de Lideratge Públic en Emprenedoria i Innovació (PLPE) a la Universitat de Deusto (2014-2015). Pertany al Col·legi d'Advocats de Biscaia.
Actualment és advocada i exerceix com advocada.

## Vida privada

Està casada i té tres fills.

## Referències

* ↑ admindeusto. «Nerea Plans – Deusto Alumni Time».
* ↑ «Nerea Plans, una política amb una carrera llarga en el segon pla», 06-03-2014.
* ↑ «-basc/2014/03/06/5318fa29268e3edc508b458b.html Planos, la política que va deixar penjada la toga de jutge», 06-03-2014.
* ↑ «abci-secretaria-general-basco-nerea-4870298697001-20160429021044_video.html La secretària general del PP basc, Nerea Llanos», 01-04-2016.
* ↑ «Guia de Comunicació Oberta: Inés Nerea Llanos Gómez». Arxivat de l'original el 2021-10-23. [Consulta: 9 març 2022].
* ↑ «-Urkullu-passara-la-factura-a-Sanchez-i-pondra-a-la-mesa-una-full-de-ruta-que-porta-a-la-ruptura.html PP diu que Urkullu " passarà la factura" a Sánchez i posarà a la taula un "full de ruta" que porta a la "ruptura" =ecodiario.eleconomista.es» (en castellà).
# Neoperla song

Neoperla song és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Àsia: el Vietnam.

## Referències

* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stark & Sivec, 2008. Illiesia 4(3):19-54.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Périssac

Périssac és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 588 | 621 | 642 | 719 | 864 | 877 | 1.029 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1945-1947 | Jean Favre |
| 1947-1967 | Adrien Baron |
| 1967-1975 | Jean Favre |
| 1975- | Jean-Pierre Baret |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Lucas Masciano

Lucas Masciano (Chivilcoy, Buenos Aires, 18 de novembre de 1977) és un cantant i compositor argentí.
De petit el seu somni era ser bomber, però als vuit anys ja va començar a tocar la guitarra i a liderar diversos grups de música. El primer disc de Lucas Masciano sortí a la venda l'any 1997 amb el nom Por si no vuelvo a verte. El disc va tenir un gran èxit en el públic argentí i l'any 1999 publicà el seu segon àlbum Lucas Masciando en vivo.
El 2000, Masciano estudiava a l'Escola de Música de Buenos Aires (EMBA) i aquell mateix any Lucas tragué el seu tercer àlbum a l'Argentina anomenat Mis canciones.
El 2003 el cantautor es va traslladar a viure a Barcelona. En aquella primera època a Catalunya el compositor tocava al metro de Barcelona i a un carrer comercial de la ciutat, Portal de l'Àngel, per tal de guanyar-se la vida.
L'any 2004 edità el seu primer àlbum a Espanya i quart en la seva discografia anomenat Al diablo con todo. Al disc participà el guitarrista del grup madrileny El Canto del Loco, en David Otero, a la cançó Tus locas razones.
A principis del 2006, Masciano publicà un segon disc a Espanya anomenat Patas arriba. Finalment, ja a l'abril del 2008, publicà un nou disc amb el nom Todo bien produït per David Otero i publicat per Manicomio Records, segell creat pel mateix productor juntament amb el seu cosí Dani Martín líder de El Canto del Loco. Lucas Masciano ha estat el teloner durant tot l'any 2008 de la gira de El Canto del Loco "Personas".

## Discografia

* Por si no vuelvo a verte (1997) - Argentina
* Lucas Masciando en vivo (1999) - Argentina
* Mis canciones (2000) - Argentina
* Al diablo con todo (2004) - Espanya
* Patas arriba (2006) - Espanya
* Todo bien (2008) - Espanya
* Siempre y cuando sobre todo (2011) - Espanya

## Referències

* ↑ «Web Oficial Lucas Masciano». Lucas Masciano. [Consulta: 10 desembre 2009].
* ↑ «Biografia Lucas Masciano». Ritmic. Arxivat de l'original el 2008-12-01. [Consulta: 10 desembre 2009].

## Enllaços externs

* Web oficial Lucas Masciano
# The Goddess

«The Goddess» té aquests significats:
* The Goddess (pel·lícula de 1934), xinesa, dirigida per Wu Yonggang i interpretada per Ruan Lingyu
* The Goddess (pel·lícula de 1958), estatunidenca, dirigida per John Cromwell i interpretada per Kim Stanley i Lloyd Bridges
# Consolat General del Paraguai a Barcelona

El Consolat General de la República del Paraguai a Barcelona és la missió diplomàtica de la República del Paraguai a la ciutat de Barcelona. El seu es troba al número 529 en l'avinguda Gran Via de les Corts Catalanes de la capital catalana.
La jurisdicció del consolat abasta Catalunya, les Illes Balears, el País Valencià, Aragó, Navarra i Cantàbria.
A voltes, ha estat punt de reunió de contraris al govern paraguaià. Per exemple, el 10 de març de 2021, part de la comunitat paraguaiana a Catalunya va protestar davant del consolat del seu país per mostrar el seu rebuig per la gestió del govern liderat per Mario Abdo Benítez en diferents temes com la gestió de la pandèmia de Covid-19, la corrupció, la repressió policial...

## Referències

* ↑ «Organismes. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Consulado General del Paraguay en Barcelona | Jurisdicción» (en castellà). [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Paraguayos en Barcelona se suman a los reclamos contra Mario Abdo» (en castellà). La Nación, 10-03-2021. [Consulta: 28 setembre 2021].

## Vegeu també

* Ambaixades i consolats ubicats als Països Catalans
# Myloplus rubripinnis

Myloplus rubripinnis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 39 cm de llargària total i 2.500 g de pes.

## Reproducció

La seua reproducció encara no s'ha dut a terme en captivitat.

## Alimentació

Menja fulles de la vegetació fluvial.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones i Orinoco, i rius de les Guaianes.

## Costums

És una espècie gregària i no agressiva.

## Observacions

Posseeix una dentadura capaç de produir greus mossegades als humans.

## Referències

* ↑ «Myloplus rubripinnis». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Boujard, T., M. Pascal, F.J. Meunier i P.-Y. Le Bail 1997. Poissons de Guyane. Guide écologique de l'Approuague et de la réserve des Nouragues. Institut National de la Recherche Agronomique, París, 219 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey. 941 p.
* ↑ Planquette, P., P. Keith i P.-Y. Le Bail 1996. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 1). Collection du Patrimoine Naturel, vol.22. IEGB-Muséum national d'Histoire naturelle, París, INRA, CSP, Min. Env., París. 429 p.
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1996. Aquarien Atlas, Band 1. Desena edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* ↑ Boujard, 1997.
# Nemacheilus carletoni

Nemacheilus carletoni és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Himachal Pradesh (Índia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nemacheilus corica

Schistura corica és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* El cos fa 4,2 cm de llargària maxima, és de color groguenc i té dues franges longitudinals i una de transversal al musell, 8-9 franges marrons al llom que baixen parcialment pels flancs i entre 9 i 10 taques marrons o franges curtes al llarg de la línia lateral.
* Boca semicircular amb llavis molsuts (l'inferior amb osques a la part mitjana).
* Cap corbat cap avall i amb el musell no només cònic sinó punxegut també.
* 3 parells de barbetes sensorials.
* Aleta pectoral més llarga que el cap.
* Escates petites, visibles i imbricades.
* Línia lateral completa.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic, potamòdrom i de clima tropical, els adults del qual viuen als rierols de muntanya d'aigües netes i fons de sorra de l'Afganistan, el Pakistan, l'Índia, el Nepal i Bangladesh.

## Amenaces

Les seues principals amenaces són la construcció de preses i la pesca destructiva.

## Vida en captivitat

El seu aquari ha de tindre un flux d'aigua constant i ben oxigenada, el fons amb còdols, sorra o grava fina, la temperatura entre 18 i 25 °C, el pH de l'aigua entre 6 i 7,5, i una il·luminació prou brillant per simular el fons dels rierols de poca fondària on es troba en estat salvatge. És un peix solitari i molt territorial, per la qual cosa, si n'hi ha diversos exemplars compartint el mateix contenidor, l'aquari ha d'ésser prou gran per allotjar els diferents territoris de cada individu. Altrament, el peix dominant assetjarà constantment els seus congèneres amb el resultat d'aletes malmeses o, en casos extrems, la mort. No ha estat encara documentada la seua reproducció en captivitat.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Edds, D. R., 2007. Fishes in Nepal: ichthyofaunal surveys in seven nature reserves. Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(3):277-287.
* ↑ Yaqoob, M., 2002. Cold water fisheries of Pakistan. A: T. Petr i D.B. Swar (eds.). Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, l'Índia. 775 p.
* ↑ Shrestha, J., 1999. Coldwater fish and fisheries in Nepal. FAO Fish. Tech. Pap. 385:13-40.
* ↑ Shrestha, T.K., 2008. Ichthyology of Nepal: a study of fishes of the Himalayan waters. Katmandú: Himalayan Ecosphere, 388 p., (104) p. of plates: col. ill., col. maps; 23 cm.
* ↑ Bangladesh Fisheries Information Share Home (anglès)
* ↑ UICN (anglès)
* ↑ Loaches Online (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* AQUATAB (txec)
* Flickr (anglès)
# Narcís Frígola i Fajula

Narcís Frígola i Fajula (Castelló d'Empúries, 9 de setembre de 1842 – 1892?) fou un músic i compositor català.

## Biografia

El seu pare era Josep Frigola i Carreras, també músic, i la seva mare Anna Fajula i Casellas tots dos naturals de Castelló d'Empúries. Pertanyia a una família castellonina amb molt tradició musical (per exemple, el seu germà Bonaventura Frigola i Fajula i llurs cosins germans Bartomeu i Bonaventura Frígola i Frígola també eren músics). En les darreries de la seva vida visqué a Blanes, on el 1879 dirigia la Sociedad Coral Blandense.
Compongué ballables, com valsos, schottisch i masurques. També va ser autor de la sardana Lloret agraïtper a cor i cobla i diverses sardanes curtes compostes per a cobla de set músics, dues de les quals foren editades en disc en la col·lecció Clàssics de la sardana el 1980 (Sardanes vuit-centistes, per la cobla Ciutat de Girona Barcelona: Columbia, 1978). L'Arxiu Municipal de Lloret de Mar conserva partitures seves del període 1851-1885 amb lletres de Josep Guitart i Raventós (sardanes, música de ball i una missa a tres veus).

## Obres

* Enriqueta, masurca
* Estuche espada mala basto, masurca
* Juego de danzas
* Lloret agraït (1891), sardana per a cor i cobla. Sembla que ha tingut altres títols: Un record i La sardana d'en Taulina
* Lloret agraït, americana cantada
* Misa a tres voces
* El recién nacido, americana cantada
* Vals infernal per a piano
* Vuit sardanes curtes, sense títols propis

## Referències

* ↑ Arxiu Diocesà de Girona. Castelló d'Empúries. Baptismes (1841-1851). Pàg.21
* 1 2 «Narcís Frigola Fajula». Patrimoni Musical Català. [Consulta: 29 desembre 2022].
* ↑ «Frigola i Fajula, Narcís». Músics per la Cobla. [Consulta: 29 desembre 2022].

## Notes

* ↑ Es desconeixen el lloc i la data de la seva defunció, però diverses fonts apunten que fou l'any 1892, sense especificar el lloc.

## Bibliografia

* Nonell Juncosa, Jaume «Cobles i orquestres a la Selva. El cas de la Juvenil Farnense». Quaderns de la Selva. Centre d'Estudis Selvatans, 29, 2017 [Consulta: 29 desembre 2022].
* Padrosa i Gorgot, Inés. Diccionari biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació de Girona, setembre 2009, p. 344. ISBN 978-84-96747-54-8 [Consulta: 29 desembre 2022].
* Domènech i Moner, Joan «Un tossenc de soca-rel». Revista de Girona, 289, 01-03-2015, pàg. 33 [Consulta: 29 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Llista de sardanes Arxivat 2022-12-30 a Wayback Machine.
# Narcís Fuster i Domingo

Narcís Fuster i Domingo (Barcelona, 1 de setembre de 1869 - 23 de maig de 1939) fou un metge barceloní.

## Biografia

Fill de Narcís Fuster i Janer, estudià Ampliació de Física a Saragossa el 1889 i es llicencià en medicina a la Universitat de Barcelona en 1895. El 1899, poc després de doctorar-se a Madrid, fou destinat com a metge titular a Ripollet i Cerdanyola del Vallès. El 1904 fou president del Patronat per la Lluita contra la Tuberculosi, el 1910 vicepresident de l'Acadèmia d'Higiene de Catalunya, i el 1918 inspector del Servei de Lactància de la Casa Provincial de Maternitat i Expòsits de Barcelona, càrrec que encara exercia en 1931.
Simultàniament a les seves activitats mèdiques, el 1891 fou vicepresident del Foment Catalanista i el 1893 fou nomenat president del Centre Escolar Catalanista. El 1896 fou president de l'Agrupació Catalanista de Ripollet. Fou membre de la Societat Econòmica Barcelonesa d'Amics del País (quan era president Narcís Verdaguer i Callís) i del Centre Excursionista de Catalunya. De 1896 a 1908 va dirigir el periòdic La Veu del Vallès. A les eleccions municipals de 1905 fou escollit regidor de l'ajuntament de Barcelona pel districte V dins les llistes de la Lliga Regionalista.

## Referències

* ↑ Josep Maria Calbet i Camarasa, Daniel Montañà i Buchaca. Metges i farmacèutics catalanistes (1880-1906). Edicions Cossetània, 2001, p. 78-79.
* ↑ Base de dades de l'UAB
* ↑ Julià Cèlia Canyelles. Els governs de la ciutat de Barcelona (1875-1930). Ajuntament de Barcelona, 2013, p.164. ISBN 978-84-9850-461-3.

## Enllaços externs

* Narcís Fuster i Domingo | Galeria de Metges Catalans
# The Merton Parkas

The Merton Parkas fou una banda de mod revival, formada en l'àrea de Merton, Londres Del sud a mitjans dels 70, per Danny Talbot (vocals i guitarra), el seu germà, Mick Talbot (teclats), Neil Hurrell (baix) i Simon Smith (tambors).
El grup va ser descobert mentre actuava en un pub de Clapham, South London, per Alan Anger, periodista del gènere punk, i van signar amb l'etiqueta independent, Beggars Banquet. Originalment es van anomenar "The Sneekers", i van ser un grup de bandes de power pop que incloïen The Pleasers. El Merton Parkas van traure uns quants moderadament reeixits singles, com: "You Need Wheels", "Plastic Smile", "Give it to Me Now" i "Put Me in the Picture". També van alliberar un àlbum, Face in the Crowd. Rick Buckler de The Jam va tocar amb la banda per al músic Ronnie Scotts, i Mick Talbot tocà en "Heatwave", una pista en l'àlbum Setting Sons del 1979.
Merton Parkas també aparegué a la Bridge House del barri Canning Town, però a causa de disputes contractuals entre etiquetes de gravació, no va aparèixer en l'àlbum de 1979 Mods Mayday. Tanmateix en You tube es pot escoltar la gravació íntegra amb les cançons dels Merton Parkas a la Casa de Pont .
La pista més destacada de la banda fou "You Need Wheels", que assolí del número 40 en el Gràfic de vendes de senzills del Regne Unit a l'estiu de 1979. Per ser aquest el seu únic èxit en aquell gràfic, són considerats com un grup d'un únic i cap més èxit en el Regne Unit.
Després de la disgregació de The Merton Parkas durant 1980, Mick Talbot va anar a tocar amb Dexys Midnight Runners, The Bureau, i The Style Council. Simon Smith va unir la banda de revival psicodèl·lic, Mood Six.

## Discografia
### Llarga Durada (LP)

* Face in the Crowd (1979)

### Senzills

* You Need Wheels (1979)
* Plastic Smile (1979)
* Give it to Me Now (1979)
* Put Me in the Picture (1979)

## Referències

* ↑ Roberts, David. British Hit Singles & Albums (en anglès). 19. Guinness World Records Limited, 2006, p. 361. ISBN 1-904994-10-5.
# Venoni

Venoni o Vennoni (en llatí Venonius o Vennonius) va ser un historiador romà.
Ciceró el situa després de Fanni en la seva enumeració d'historiadors romans. També el menciona Dionís d'Halicarnàs. Apareix tanmateix a Origo Gentis Romanae, obra erròniament atribuïda a Sext Aureli Víctor. Ni l'època en què va viure, ni la seva biografia ni les seves obres són coneguts, però Ciceró explica que va compondre en llatí i que la seva obra era similar a la d'altres antics annalistes (autors d'annals).

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1245?rgn=full+text;view=image;q1=VennoniusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1237. ]
# Nombre frugal

Un nombre frugal és un nombre natural que té més dígits que el nombre de dígits en la seva factorització en nombres primers (inclosos els exponents).
Per exemple, utilitzant l'aritmètica de base 10, els primers números frugals són 125 (5$^3$), 128 (2$^7$), 243 (3⁵), i 256 (2$^8$). Els nombres frugals també existeixen en altres bases; per exemple, en l'aritmètica binària trenta-dos és un nombre frugal, ja que 10$^{101}$ = 100000.
Els nombres frugals de base 10 fins a 2000 són: 125, 128, 243, 256, 343, 512, 625, 729, 1024, 1029, 1215, 1250, 1280, 1331, 1369, 1458, 1536, 1681, 1701, 1715, 1792, 1849, 1875 (successió A046759 a l'OEIS)
Un nombre que sigui frugal o equidigital es diu «nombre econòmic».

## Referències

* ↑ Darling, David J. The universal book of mathematics: from Abracadabra to Zeno's paradoxes (en anglès). John Wiley & Sons, 2004, p. 102. ISBN 978-0-471-27047-8.

## Bibliografia

* Pinch, R.G.E.. Economical Numbers (en anglès), 1998.
# Novi Mir (Simferòpol)

* Per a altres significats, vegeu «Novi Mir».
Novi Mir (en (ucraïnès): Новий Мир, en rus: Новый Мир) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 421 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].