OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hebbronville

Hebbronville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 4.498 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hebbronville tenia 4.498 habitants, 1.554 habitatges, i 1.165 famílies. La densitat de població era de 294,9 habitants per km².
Dels 1.554 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 15,2% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,41.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,1% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.558 $ i la renda mediana per família de 29.358 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.042 $ mentre que les dones 17.772 $. La renda per capita de la població era de 12.271 $. Aproximadament el 25,2% de les famílies i el 25,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hebbronville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hebbronville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Herman Frison

Herman Frison (Geel, 16 d'abril de 1961) és un ciclista belga, ja retirat, que fou professional entre 1983 i 1996. En el seu palmarès destaca la victòria en una etapa del Tour de França de 1987, els Quatre dies de Dunkerque del mateix any i la Gant-Wevelgem de 1990.
Una vegada retirat va exercir de director esportiu de diferents equips. A finals del 2021 deixà la direcció de l'equip Lotto Soudal.

## Palmarès

* 1983
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
* 1986
** 1r al Gran Premi Ciutat de Vilvoorde
** 1r a la Leeuwse Pijl
** Vencedor de 2 etapes de la Vuelta a los Valles Mineros
* 1987
** 1r als Quatre dies de Dunkerque i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi del 1r de maig - Premi d'honor Vic de Bruyne
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1988
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca
* 1990
** 1r a la Gant-Wevelgem
** 1r a la Nokere Koerse
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Comunitat Europea
* 1991
** 1r a la Nationale Sluitingsprijs
* 1993
** 1r a la Druivenkoers Overijse

### Resultats al Tour de França

* 1987. 122è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1989. Abandona (14a etapa)
* 1992. 111è de la classificació general
* 1993. 114è de la classificació general
* 1994. Abandona (15a etapa)
* 1995. Abandona (9a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1985. 93è de la classificació general
* 1989. Abandona (5a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1987. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «FRISON Herman». [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Herman FRISON» (en italià). [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ Nicolas Gauthier. «Route - Marc Sergeant et Herman Frison vont quitter la Lotto Soudal», 05-08-2021.

## Enllaços externs

* Fitxa de Herman Frison a sitiodeciclismo.net
# Haplochromis macrognathus

Haplochromis macrognathus és una espècie extinta de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles podien assolir els 17,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es trobava al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haplochromis malacophagus

Haplochromis malacophagus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Kibuga (Uganda).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Herzele

Herzele és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Herzele, Hillegem, Sint-Antelinks, Sint-Lievens-Esse, Steenhuize-Wijnhuize, Woubrechtegem, Ressegem i Borsbeke. L'1 de gener del 2006 a Herzele hi vivien 16.709 persones. L'alcalde de Herzele és Johan Van Tittelboom.
# Horse Cave

Horse Cave és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 2.252 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Horse Cave tenia 2.252 habitants, 977 habitatges, i 601 famílies. La densitat de població era de 292,8 habitants/km².
Dels 977 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,2% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 38,4% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.134 $ i la renda mediana per família de 28.026 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.905 $ mentre que les dones 18.457 $. La renda per capita de la població era de 17.861 $. Entorn del 24,1% de les famílies i el 27,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Horse Cave». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Horse Cave». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Heteroconger klausewitzi

Heteroconger klausewitzi és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 70 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja plàncton.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 10 i 30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: les illes Galápagos.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1868. Description de trois espèces inédites des poissons des îles d'Amboine et de Waigiou. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 2. 331-335.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Eibl-Eibesfeldt, I. & Köster, F., 1983. Taenioconger klausewitzi, a new garden-eel from the Galapagos. Noticias de Galápagos Núm. 38: 26-27.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 «Heteroconger klausewitzi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994. Fishes of the tropical eastern Pacific. University of Hawaii Press, Honolulu. 332 p.
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994.
* ↑ Grove, J.S. i R.J. Lavenberg, 1997. A list of the fishes of the Galapagos Islands. P. 1-17. A: The fishes of the Galapagos Islands (Grove, J.S. and R.J. Lavenberg). Stanford University Press.
* ↑ Grove, J.S. i R.J. Lavenberg, 1997. The fishes of the Galápagos Islands. Stanford University Press, Stanford, 863 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Henri Muller

Henri Muller, (Ierpeldeng, Luxembourg, 10.12.1912 - Bartreng 03.09.2011), fou un mestre i hel·lenista luxemburguès.

## Traduccions

* 1999 Nikos Kazantzakis: Dem Alexis Zorbas säi Liewen a seng Uluechten, Op der Lay, 1999.
* 1995 Dem Homer seng Odyssee op lëtzebuergesch Gesank I-III, 2003-2005.
* 2008 Dem Homer seng Odyssee op lëtzebuergesch komplett.
* 2011 Nikos Kazantzakis: Om Wollefsbuer. Imprimerie Centrale, Luxembourg.

## Referències

* ↑ Muller, Roger; Weber, Josiane «Henri Muller» (en francès). Dictionnaire des auteurs luxembourgeois. Ministère de la Culture. Le Gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg [Luxembourg]. Arxivat de l'original el 2020-10-25 [Consulta: 13 març 2017].
* ↑ «Nikos Kazantzakis: Dem Alexis Zorbas säi Liewen a seng Uluechten» (en luxemburguès). Op der Lay Books & Music. Arxivat de l'original el 2017-01-10 [Consulta: 19 març 2017].
# Henri Nouwen

Henri Jozef Machiel Nouwen (24 de gener del 1932, Nijkerk - 21 de setembre del 1996, Hilversum) fou un sacerdot catòlic neerlandès autor de més de 40 llibres sobre espiritualitat.
Els seus llibres són molt valorats tant per protestants com per catòlics. En el nom de Jesús, Pallassades a Roma, La vida de l'estimat, El retorn del fill pròdig i El camí del cor són alguns dels seus títols més coneguts. Després de gairebé dues dècades com a professor a la Menninger Foundation Clinic de Topeka, Kansas (EUA) i a les universitats de Notre Dame, Yale i Harvard, abandonà la seva feina per compartir la seva vida amb persones amb discapacitat mental a la comunitat de L'Arca de Daybreak, a Toronto (Canadà). Morí el setembre del 1996 d'un atac de cor.
Es poden trobar moltes influències en la seva espiritualitat, sobretot la seva amistat amb Jean Vanier, fundador de L'Arca. Per indicació seva, Nouwen visità la comunitat de L'Arca a França, la primera de les gairebé 130 comunitats arreu del món on persones amb discapacitats mentals i de desenvolupament viuen i comparteixen llur vida amb qui els cuiden. El 1986 Nouwen acceptà el càrrec de capellà en una comunitat de L'Arca anomenada Daybreak, al Canadà. Nouwen escrigué un llibre sobre la seva relació amb Adam, un dels membres més representatius de la comunitat.
# Hipertímia

Hipertímia prové del grec hyper que significa per sobre, més enllà i de la paraula thymos que significa ment. Trastorn de l'ànim caracteritzat per un excés en l'activitat acompanyada habitualment de certa eufòria. Afectivitat excessiva. Hiperfrènia, exaltació.
La persona se sent alegre, optimista, satisfeta de si mateixa i de l'entorn. Aquest sentiment no va unit, normalment, a situacions reals que ho justifiquin, però encara en casos justificats hi ha una desproporció clarament anormal entre la situació i la intensitat del sentiment.
Cristòfor Colom i Bill Clinton serien alguns dels pacients cèlebres que van patir o pateixen aquesta patologia.

## Vegeu també

* Hipomania
* Distímia

## Nota

* ↑ «¿Qué es hipertimia?» (en castellà). [Consulta: 24 juliol 2018].
# Howard Talbot

Howard Talbot (Yonkers, Nova York, EUA, 9 de març de 1865 - Reigate, Regne Unit, 12 de setembre de 1928) fou un compositor nord-americà instal·lat a Anglaterra.
A l'edat de quatre anys marxà al Regne Unit i més tard estudià medicina, però poc temps després es dedicà exclusivament a la música i es donà conèixer per una cantata executada a Oxford el 1892. El 1894 es casà amb Ada Bellamy la qual morí als vuit mesos de cassar-se i més tard es casà mb Dorothy Maud amb la qual va tindre quatre filles.
També fou director d'orquestra d'alguns teatres de Londres.
Va compondre un gran nombre d'òperes còmiques i operetes, les quals mencionem seguidament:
* Wapping Old Stars: (1894)
* Monte Carlo: (1896)
* A Chinese Honeymoon: (1899), que aconseguí 1.075 representacions consecutives
* Kitty Grey: (1900)
* Little Maids: (1902)
* The White Chrysantemun: (1905)
* The Girl Behind the Counter: (1906)
* The Belle of Britany: (1908)
* The Arcadians: (1909), representada 829 vegades consecutives
* The Mouse: (1911)
* The Pearl Girl: (1913)
* The Light Blues: (1915)
* My Lady Trayle: (1915)
* Mr. Manhattan: (1916)
* High Jinks: (1916)
* The Boy: (1917)
* Who’s Hooper: (1919)
* My Nieces: (1921) moltes d'elles en col·laboració.
També va escriure nombroses melodies vocals.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Tom. núm 59. Pag. 26 (ISBN 84-239-4559-6)
# Howard Rheingold

Howard Rheingold (Phoenix, Arizona, 7 de juliol de 1947) és un crític, escriptor i professor estatunidenc especialitzat en les implicacions culturals, socials i polítiques dels nous mitjans de comunicació com ara Internet, la telefonia mòbil i les comunitats virtuals (un terme a qui se li atribueix la seva invenció). La seva obra més coneguda és Rheingold, Howard (2002). Smart Mobs: The Next Social Revolution. Es va traduir a l'espanyol com a „Multitudes inteligentes“. La próxima revolución social. Editorial Gedisa.

## Referències

* ↑ Silver, David. «Howard Rheingold» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 13-07-2022. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ Rheingold, Howard Lee; Augustyn, Adam; Curley, Robert; Gregersen, Erik; Hosch, William L. «Virtual community» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 01-03-2023. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ Wolf, Gary. «What It Is, Is Up To Us». Reed College. Arxivat de l'original el 2013-10-12. [Consulta: 18 març 2005].

## Enllaços externs

* http://www.rheingold.com
# Hetepheres II

Hetepheres II va ser una reina de l'antic Egipte, esposa de Djedefre i un dels personatges més longeus de la quarta dinastia.

## Biografia

Era filla de Jufu. Va néixer durant el regnat del seu avi, Snefru, o durant els primers anys de regnat del seu pare. Una inscripció fragmentada trobada a la tomba de Meretites sembla indicar que aquesta era la seva mare.
Durant el regnat de Jufu (Kheops), Hetepheres II es va casar amb el seu germà, el príncep hereu Kauab, amb qui va tenir almenys un fill, una nena anomenada Meresanj III. Després de la mort de Kauab es va casar amb un altre dels seus germans, Djedefre, que fou el successor del tron. Vídua per segona vegada, va contreure matrimoni amb el djati Ankhaf, un altre membre de la família real, germà de Jufu. La seva filla Meresanj III va contreure matrimoni amb el germà i successor de Djedefre, Jafra (Khefrén).
Si bé el matrimoni dins de la família real era comú, els matrimonis múltiples com en aquest cas no ho eren. Probablement la causa va ser que era dipositària dels drets dinàstics, encara que no va ser «Mare del Rei», però això no explica el tercer matrimoni, encara que s'ha suggerit que va ser per mantenir el seu estatus.
Va sobreviure al seu tercer marit i a la seva pròpia filla, a la qual va cedir la seva tomba, una mastaba a Guiza (G7350). Va morir a principis del regnat de Shepseskaf, el fill i successor de Menkaure, amb el que va ser testimoni del regnat de cinc (o sis, si va néixer en vida de Snefru) faraons de la quarta dinastia. Es desconeix on va ser enterrada, a pesar que tenia una cambra funerària destinada (que mai es va acabar) en la tomba del seu primer marit (mastaba G7110-7120). El descobriment a Abu Rawash d'objectes amb el seu nom podria indicar que la seva tomba, està prop del complex piramidal de Djedefre.

## Testimoniatges de la seva època

* Figures de Hetepheres i Meresanj abraçades, trobades a la tomba G7350. (Museu de Belles arts de Boston)
* Esfinx de Hetepheres II amb nom gravat trobada a Abu Rawash. És l'esfinx més antiga de les trobades.

## Referències
### Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 57.
* ↑ Rice, 1999, p. 67.
* 1 2 Tyldesley, 2006, p. 46.
* ↑ «Tresors ocults.». Arxivat de l'original el 2011-02-01. [Consulta: 25 febrer 2017].

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* The Complete Royal Families of Ancient Egypt. Ed. Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Who's Who in Ancient Egypt. Ed. Routledge, 1999. ISBN 0-415-15448-0.
* Chronicle of the Queens of Egypt. Editorial Thames & Hudson, 2006. ISBN 0-500-05145-3.
# Mosėdis

Mosėdis és una petita ciutat al nord de Lituània, en el comtat de Klaipėda, més conegut per la seva col·lecció de pedres. El museu i la impressionant col·lecció exterior van ser iniciats per Vaclovas Intas i des d'aleshores es va expandir per tota la ciutat. La ciutat també conté una església catòlica del segle xviii.

## Enllaços externs

* Mosedis Shtetl Project (anglès).
# N95

«N95» té aquests significats:
* Nokia N95, un telèfon intel·ligent de la sèrie N de Nokia.
* Màscara N95
Viccionari
# Alípil

Un alípil (en llatí alipilus, literalment 'depilatori d'aixelles') era un esclau de l'antiga Roma que treballava als banys públics. Atenia els clients que hi anaven per treure'ls el pèl excessiu, ja fos del cap, del cos o de la cara.
La pràctica també es va estendre a les dames romanes, que tenien esclaves especials per aquesta funció anomenades παρατίλτριαι ('paratíltriai 'dones que depilen'). Tant les esclaves com els esclaus usaven pinces (volsellae) o una pomada depilatòria (psilothrum) per treure els pèls.

## Referències

* ↑ Seva i Llinares, Antoni (dir.). Diccionari Llatí-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993, p. 98. ISBN 8477396310.
* ↑ Sèneca. Epistulae morales ad Lucilium, LVI, 2
* ↑ Juvenal. Sàtires, XI, 157
* ↑ Alberich i Mariné, Joan (et al.) (dir.). Diccionari Grec-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2015, p. 1313. ISBN 9878441224223.
* ↑ Smith, William (dir.). «Alipilus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 16 març 2022].
# Angelo Masini

* Per a altres significats, vegeu «Angelo Masini Pieralli».
Angelo Masini (Forlì, 28 de novembre de 1844 - 28 de setembre de 1926) fou un tenor italià anomenat el "tenor angelical".
De família modesta, de petit va mostrar vocació per la música. Va tenir la cantant Gilda Minguzzi com a professora. Debutà el 1867 a Finale Emilia, amb Norma, de Bellini. Va obtenir el primer èxit amb Aida a Florència el 1874. L'any següent va cantar el Rèquiem de Verdi a París, Londres i Viena. Aviat es convertí en un dels tenors més cèlebres d'Europa. El seu repertori incloïa òperes de Rossini, Donizetti, Auber i Meyerbeer. Va cantar set anys a Moscou i setze temporades a Sant Petersburg. Es retirà el 1905. Va morir a la seva ciutat natal el 1926.
Gràcies al seu llegat es fundà el liceu musical de Forlì.
La seva veu neta i el seu ampli repertori (es parla de fins a 107 rols), el van convertir en un dels tenors més rellevants de la seva època. Giuseppe Verdi va dir d'ell: È la voce più divina che abbia mai sentito: è proprio come un velluto ("És la veu més divina que mai he escoltat: com el vellut").

## Masini a Catalunya

Del 1880 al 1890 hi va haver una gran rivalitat entre Masini i el navarrès Julián Gayarre, que cantaven tant al Liceu com al Principal. Així hi havia la rivalitat entre els "gayarristes" i "masinistes".
El carrer Tenor Masini, a Barcelona, s'anomena així en honor seu.
Es diu que el pastís "Massini" el van crear els pastissers de Barcelona en honor seu.

## Referències

* ↑ «Angelo Masini». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Seguint la pista de «Massini»». A tres quarts de quinze. [Consulta: 30 abril 2017].
* ↑ Fàbrega, Jaume. «us ve de gust un massini?». Bona vida. [Consulta: 30 abril 2017].
# Altavilla Vicentina

Altavilla Vicentina és un municipi italià de 12.849 habitants de la Província de Vicenza (regió del Vèneto).

## Notes

* ↑ Font: ISTAT - Balanç demogràfic el dia 31/07/2009 «Statistiche demografiche ISTAT». Arxivat de l'original el 2007-11-11. [Consulta: 24 juliol 2012].
# Antoni Camps

Antoni Camps és el nom dels següents personatges:
* Antoni Camps i Bau (Sant Joan de Vilatorrada, 1938), futbolista català
* Antoni Camps Casasnovas, polític menorquí
* Antoni Camps i Fabrés (Manresa, 1822 - Barcelona, 1882), industrial i poeta de la Renaixença.
* Antoni Camps i Fullana, músic i cronista menorquí
# Ansonia penangensis

Ansonia penangensis és una espècie de gripau que viu a l'illa de Penang a Malàisia, i que havent estat descoberta al segle xix no ha estat identificada de nou fins al segle xxi.
L'espècie va ser descrita el 1870 i se la coneixia per la sèrie tipològica i per uns pocs adults i larves recollits el 1898, però no havia estat observada de nou durant el segle xx, tot i que es creu que algunes observacions a Penang assignades a Ansonia malayana corresponen realment a A. penangensis. El 2009 i 2010 se'n van recollir espècimens a la localitat tipus de l'espècie i se'ls va poder identificar com a A. penangensis.
Els adults poden arribar a fer 37,2 mm de longitud. Tenen el dors és uniformement negre amb petites taques blanques, i petites taques de color carabassa als costats prop de la base de les potes que s'ajunten formant franges a la part superior de les potes. La cara ventral és grisa amb taques blanques a la gola. Les potes i els dits són prims, el cap és més ample que el cos i el morro es projecta més enfora que la mandíbula inferior. La cara dorsal de les potes i el cos és tuberculat, amb els tubercles ordenats en files.

## Referències

* 1 2 3 4 Evan Quan S.H. et al «Re-discovery and Re-description of Ansonia penangensis Stoliczka, 1870 (Anura: Bufonidae) from Penang Island, Malaysia». Zootaxa, 2807, 2011, pag. 57–64. ISSN: 1175-5334 [Consulta: 29 agost 2014].
# Ansonia rubigina

Ansonia rubigina (o Ghatophryne rubigina) és una espècie de gripau que viu a l'Índia.
Viu al bosc tropical perennifoli lligat a corrents torrencials i al terra del bosc. Se suposa que les larves es desenvolupen als torrents.
Es troba només en dues localitzacions, dels Ghats Occidentals, a l'estat de Kerala, una d'elles al Parc Nacional de Silent Valley.

## Referències

* 1 2 3 4 S.D. Biju, Sushil Dutta, M.S. Ravichandran 2004. Ghatophryne rubigina. The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2. <www.iucnredlist.org>. Consultat el 29 d'agost de 2014.