OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conny Torstensson

Conny Torstensson (Lofta, 28 d'agost de 1949) és un exfutbolista professional suec de la dècada de 1970.

## Trajectòria esportiva

Torstensson començà la seva carrera professional a l'Åtvidabergs FF el 1967. Es tracta d'un modest club que va viure una època daurada durant els 1970. Guanyà la Copa sueca el 1970 i 1971, i la lliga el 1972 i 1973. Són els únics títols majors en la història del club. La següent temporada, el club suec s'enfrontà al Bayern de Múnic de Franz Beckenbauer i Gerd Müller a la Copa d'Europa. Després d'empatar a 4 en el temps afegit de l'eliminatòria, el Bayern es classificà des dels penals. Això no obstant, Torstensson impressionà al dirigents i entrenador alemanys, que el fitxaren per la suma de 580.000 Marcs (290.000 Euros). Fins al 1977 disputà 81 partits de lliga en els quals marcà 11 gols. Guanyà tres cops la Copa d'Europa, disputant les finals de 1974 i 1975. També guanyà la copa Intercontinental. El 1977 fitxà pel FC Zürich i un any més tard retornà a l'Åtvidabergs FF, on es retirà el 1980.
El 1972 debutà amb la selecció sueca. Jugà els Mundials de 1974 i 1978. Fins al 1979 disputà 40 partits.
El 1986 fou entrenador del seu club, l'Åtvidabergs FF.

## Palmarès
### Åtvidabergs

* Lliga sueca de futbol:
** 1972, 1973
* Copa sueca de futbol:
** 1970, 1971

### Bayern

* Copa intercontinental de futbol:
** 1976
* Copa d'Europa de futbol:
** 1973-74, 1974-75, 1975-76
* Lliga alemanya de futbol:
** 1973-74

## Referències

* ↑ «Torstensson, Conny» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 17 octubre 2011].
* ↑ «Sweden national football team stats» (en suec). passagen.se. Arxivat de l'original el 2012-06-06. [Consulta: 25 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Conny Torstensson a worldfootball.net
Conny Torstensson amb Suècia - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Suècia – Copa del Món de futbol de 1974
1 Hellström •
2 Olsson •
3 Karlsson •
4 Nordqvist (c) •
5 Andersson •
6 Grahn •
7 B. Larsson •
8 Torstensson •
9 Kindvall •
10 Edström •
11 Sandberg •
12 S. Larsson •
13 Grip •
14 Tapper •
15 Magnusson •
16 Ejderstedt •
17 Hagberg •
18 Augustsson •
19 Cronqvist •
20 Lindman •
21 Persson •
22 Ahlström •
Entrenador: Ericson
Selecció de futbol de Suècia – Copa del Món de futbol de 1978
1 Hellström •
2 Borg •
3 Roy Andersson •
4 Nordqvist •
5 Erlandsson •
6 Tapper •
7 Linderoth •
8 B. Larsson •
9 L. Larsson •
10 Sjöberg •
11 Wendt •
12 Hagberg •
13 M. Andersson •
14 Åhman •
15 Nilsson •
16 Torstensson •
17 Möller •
18 Nordin •
19 Karlsson •
20 Roland Andersson •
21 Åslund •
22 Edström •
Seleccionador: Ericson :
# Victa

Victa és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 38.2 ° de latitud nord i 303.37 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 32 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 21 de setembre del 2015 i fa referència a Victa, deessa dels aliments i l'alimentació de la mitologia romana.

## Referències

* ↑ "Victa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Vocal semioberta anterior arrodonida

La vocal semioberta anterior arrodonida és un fonema que es representa [œ] en l'AFI. Apareix en determinades llengües de l'est i del nord d'Europa, majoritàriament, com en l'alemany "hören" (sentir). Al català aquest so és present al dialecte capcinès.

## Característiques

* Es pronuncia posant la boca en forma d'[ɔ] però pronunciant una [ɛ].
* És semioberta perquè la llengua es troba a mig camí entre una vocal oberta i una vocal mitjana.
* És arrodonida perquè els llavis s'acosten i es tanquen en forma de cercle per pronunciar-la.
* És anterior perquè la llengua es desplaça cap endavant en articular-la.

## En altres llengües

* Alemany: Hölle [ˈhœlə] "infern"
* Danès: høne [hœːnə] "gallina"
* Francès: fleur [flœʀ] "flor"
* Suec: nött [nœtː] "usat"
* Turc: gör [gœɾ] "ves"
* Xinès (cantonès) : 香港 / Heung¹gong² [hœ:ŋkɔ:ŋ] "Hong Kong"
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Jupiaba yarina

Jupiaba yarina és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Arinos a la conca del riu Tapajós.

## Referències

* ↑ Zanata A. M. 1997. Jupiaba, um novo gênero de Tetragonopterinae com osso pélvico em forma de espinho (Characidae, Characiformes). Iheringia, Ser. Zool., Porto Alegre. Núm. 83. 99-136.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Zanata, A. M. 1997. Jupiaba, um novo gênero de Tetragonopterinae com osso pélvico em forma de espinho (Characidae, Characiformes). Iheringia, Série Zoologia (Porto Alegre) Núm. 83: 99-136.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Tayyibxah

Tayyibxah o Taib Xah fou un emir fadlawàyhida que va governar al Luristan del gener o febrer de 1266 fins al 1282. Va deposar al seu germà Nusrat al-Din Ibrahim al que va succeir. Va restar subjecte de la dinastia il-kànida de Pèrsia a la que no va gosar desafiar, i va tenir un regnat llarg a diferència dels tres anteriors, breus i agitats.
Finalment van sorgir problemes amb els Il-kan i fou executat el 16 d'agost de 1282. El va succeir el seu germà Baha al-Din Ismail.
# Artres

Artres és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.059 habitants. Limita al nord amb Aulnoy-lez-Valenciennes, al nord-est amb Préseau, a l'est amb Maresches, al sud-est amb Sepmeries, al sud-oest amb Quérénaing i al nord-oest amb Famars.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 995 | 905 | 853 | 979 | 1.087 | 1.071 | 1.059 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Bernard Lafond | |
| 2008- | Christian Lerat | |
# Bèrids

* No s'ha de confondre amb Bèrides.
Els bèrids (Baeriidae) són una família d'esponges calcàries (Calcarea). Va ser descrita per Radovan Borojevic, Nicole Boury-Esnault i Jean Vacelet el 2000. El gènere tipus és Baeria (Miklucho-Maclay, 1870), considerat un sinònim menor de Leuconia (Grant, 1833).

## Gèneres

Els següents gèneres pertanyen a la família Baeriidae:
* Eilhardia
* Lamontia
* Leuconia
* Leucopsila

## Referències

* ↑ Borojevic, R., Boury-Esnault, N. & Vacelet, J. (2000). A revision of the supraspecific classification of the subclass Calcaronea (Porifera, class Calcarea). Zoosystema, 22(2), 203–263.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Baeriidae Borojevic, Boury-Esnault & Vacelet, 2000». [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ «ADW: Baeriidae: CLASSIFICATION». [Consulta: 27 febrer 2021].
# San Pedro de Latarce

San Pedro de Latarce és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 729 | 679 | 637 | 615 |
# Dangerous Number

Dangerous Number és una pel·lícula de comèdia estatunidenca de 1937 dirigida per Richard Thorpe i escrita per Carey Wilson. La pel·lícula és protagonitzada per Robert Young, Ann Sothern, Reginald Owen i Cora Witherspoon, i també compta amb Dean Jagger. La cinta es va estrenar el 22 de gener de 1937 per la Metro-Goldwyn-Mayer.

## Argument

Un fabricant de roba, en Hank (Robert Young), torna d'un any al Japó, coneixent una nova fórmula per a la seda sintètica. Descobreix que la seva xicota l'Eleanor (Ann Sothern) està compromesa per casar-se amb un altre home. En Hank la persuadeix perquè el deixi a l'altar.
Després de casar-se amb l'Eleanor, a en Hank no li agraden els amics de l'espectacle de la seva dona ni la seva sogra Gypsy (Cora Witherspoon) que apareixen a totes hores. I també arriba un altre home anomenat Dillman (Dean Jagger) que afirma que l'Eleanor és en realitat la seva esposa legal.

## Repartiment

* Robert Young com Hank
* Ann Sothern com Eleanor
* Reginald Owen com el cosí William
* Cora Witherspoon com Gypsy
* Dean Jagger com Dillman
* Marla Shelton com Vera
* Barnett Parker com Minehardi
* Charles Trowbridge com gerent de l'hotel

## Producció

El paper d'"Eleanor" va ser originalment pensatt per ser interpretat per la Myrna Loy. A l'agost de 1936, es va informar que la Madge Evans ocuparia el paper, però finalment va ser per l'Ann Sothern, que estava cedida per RKO.

## Referències

* ↑ «Overview». TCM.com. [Consulta: 24 novembre 2014].
* ↑ «Dangerous Number». TV Guide. [Consulta: 24 novembre 2014].
* ↑ "Notes" TCM.com
* ↑ LeVoit, Violet. "Dangerous Number (1937)"
# Vocal quasianterior

Una vocal quasianterior (també anomenada vocal anterior-central o vocal anterior centralitzada és un tipus de so de vocal que s'usa en algunes llengües parlades. La característica definitòria d'una vocal quasianterior és que la llengua es posiciona de forma semblant a una vocal anterior, per amb la llengua lleugerament més enrere a la boca. Les vocals quasianteriors que tenen símbols dedicats a l'Alfabet Fonètic Internacional (AFI) són:
* Vocal quasitancada quasianterior no arrodonida [ɪ]
* Vocal quasitancada quasianteior arrodonida [ʏ]
També hi ha vocals semiobertes que no tenen símbols dedicats a l'AFI:
* Vocal quasianterior no arrodonida [ï], [i̠], [ɪ̝] o [ɨ̟]
* Vocal tancada quasianterior arrodonida [ÿ], [y̠], [ʏ̝] o [ʉ̟]
* Vocal semitancada quasianterior no arrodonida [ë], [e̠], [ɪ̞] o [ɘ̟]
* Vocal semitancada quasianterior arrodonida [ø̈], [ø̠], [ʏ̞] o [ɵ̟]
* Vocal mitjana quasianterior no arrodonida [e̽], [ɛ̽], [ë̞] o [ɛ̝̈]
* Vocal mitjana quasianterior arrodonida [ø̽], [œ̽], [ø̞̈] o [œ̝̈]
* Vocal semioberta quasianterior no arrodonida [ɛ̈], [ɛ̠], [æ̝̈] o [ɜ̟]
* Vocal semioberta quasianterior arrodonida [œ̈], [œ̠] o [ɞ̟]
* Vocal semioberta quasianterior no arrodonida [æ̈], [æ̠] o [ɛ̞̈]
* Vocal quasioberta quasianterior arrodonida [ɶ̽], [œ̞̈] o [ɶ̝̈]
* Vocal oberta quasianterior no arrodonida [æ̞̈]
* Vocal oberta quasianterior arrodonida [ɶ̈] o [ɶ̠]

## Referències

* ↑ Rafel, 1999.

## Bibliografia

* Rafel, Joaquim. Aplicació al català dels principis de transcripció de l'Associació Fonètica Internacional ( PDF). Institut d'Estudis Catalans - Secció de filologia, 1999. ISBN 84-7283-446-8.
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Taz

* No s'ha de confondre amb Die Tageszeitung.
El Taz (en rus Таз) és un llarg riu rus que discorre per la part septentrional de Sibèria i desemboca a l'estuari del Taz, al mar de Kara. Té una llargada de 1.401 km i drena una gran conca de 150.000 km². Administrativament el Taz discorre pel districte autònom de Iamàlia i pel krai de Krasnoiarsk de la Federació Russa.

## Geografia

El Taz neix a l'extrem sud-est de Iamàlia, als monts Uvals, i segueix majoritàriament la direcció nord fins a desembocar a l'estuari del Taz, un ramal del més ampli golf de l'Obi. A la desembocadura el riu té una amplada d'un quilòmetre i una profunditat mitjana d'entre 10 i 15 metres. El Taz té nombrosos afluents, entre els quals el Txudosei (409 km), el Tolka (391 km) i el Bólxaia Xirta (306 km).
El seu curs és gairebé paral·lel al del Ienissei, a través de zones pantanoses, i és navegable a la part inferior, fins a uns 450 km aigües amunt de la desembocadura.

## Cabal

El Taz té un sistema semblant al de la resta de rius de Sibèria i es manté gelat d'octubre a maig, període en què arriba al mínim anual del cabal, cap a març/abril. El desgel en fa augmentar el cabal considerablement, de manera que durant la primavera la descàrrega fluvial és de tres cinquenes parts del total anual. L'estiu i la tardor es caracteritzen per una disminució gradual de l'aigua transportada.
Cabal mitjà mensual a l'estació hidrològica de Sídorovsk (en m³/s i calculat entre 1962-1996)

## Referències

* ↑ «Taz». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ (anglès) «Taz At Sidorovsk» (anglès) , Articnet

## Enllaços externs

* (rus) Gran Enciclopèdia Soviètica
# Aru

Les Aru —també dites Aroe o Kepulauan Aru— són un arxipèlag format per illes baixes a la província Maluku de l'est d'Indonèsia. Formen una regència (regency) i una superfície total de 8.563 km². L'illa més gran és Tanahbesar (també anomenada Wokam). Aru està coberta de bosc tropical i subtropical humit amb sabana i manglars. Durant l'Edat de Gel estaven connectades amb Austràlia i Nova Guinea per un pont de terra. La flora i la fauna d'Aru pertanyen a l'ecozona Australàsia

## Administració

La regència està dividida en set districtes indonesis (kecamatan) (cens de 2010).
| Nom | Nom en anglès | Habitants Cens del 2010 |
| Aru Selatan | South Aru | 8.694 |
| Aru Selatan Timur | Southeast Aru | 4.714 |
| Aru Tengah | Central Aru | 12.617 |
| Aru Tengah Timur | East Central Aru | 4.315 |
| Aru Tengah Selatan | South Central Aru | 5.086 |
| Pulau-Pulau Aru | | 36.604 |
| Aru Utara | North Aru | 11.529 |

## Demografia

Aquestes illes tenen 83.977 habitants (cens de 2010). La majoria dels indígenes estan mesclats entre malais i papús. Tenen 14 idiomes; barakai, batuley, dobel, karey, koba, kola, kompane, lola, lorang, manombai, mariri, east tarangan, west tarangan, i ujir els quals pertanyen al grup lingüístic malai-polinesi.

## Economia

La cria de perles és la major fonts d'ingressos d'aquestes illes.
Altres productes d'exportació inclouen el sago, cocos i tabac trepang (un cogombre de mar comestible i closques de tortuga.
Des de 2011 s'hi explota el petroli a uns 200 km d'aquestes illes per part de la companyia BP.

## Història

En l'època precolonial les Aru estaven relacionades amb les illes Banda i Bugis. Els primers europeus a visitar-les van ser els espanyols amb Álvaro de Saavedra el 12 de juny de 1528. Les illes van ser colonitzades pels holandesos des de l'any 1623. L'any 1857 el naturalista Alfred Russel Wallace visità aquestes illes.

## Notes

* ↑ Aru Islands Arxivat 2012-04-15 a Wayback Machine., Hutchinson Encyclopedia. Published by Farlex, Inc. on TheFreeDictionary.com. Retrieved 12 December 2009.
* ↑ Spyer, Patricia (1997). The eroticism of debt: pearl divers, traders, and sea wives in the Aru Islands, Eastern Indonesia. American Ethnologist 24(3):515-538.
* ↑ «Indonesia: Government Awards Two Offshore PSCs to BP». Offshore Energy Today, 21-11-2011.
* ↑ «BP clinches key Indonesian deals». The Scotsman, 22-11-2011.
* ↑ Brand, Donald D. The Pacific Basin: A History of its Geographical Exploration The American Geographical Society, New York, 1967, p.121

## Referències

* S. O’Connor, M. Spriggs and P. Veth. Terra Australis 22 - The Archaeology of the Aru Islands, Eastern Indonesia. ANU E Press, 2007. ISBN 978-1-921313-04-2.
# Béal an Daingin

Béal an Daingin (en anglès Bealadangan) és una vila d'Irlanda, a la Gaeltacht de Connemara, al comtat de Galway, a la província de Connacht. La llengua habitual del llogaret és l'irlandès, encara que tothom llevat alguns ancians poden parlar anglès. Hi ha un pub, una oficina de correus i una escola primària (Toureen) a uns kilòmetres del llogaret.
Aquesta zona és rica en tradició. Molts dels residents segueixen collint torba per a la calefacció de les seves llars durant els mesos d'hivern. El cant Sean Nós encara es practica a nivell local. Raidió na Gaeltachta és l'estació de ràdio local en llengua irlandesa local i molts cantants i músics locals s'hi poden escoltar a la seva web.
El nom deriva de l'irlandès béal an daingin que vol dir la boca del lloc segur. Les viles més properes són Leitir Móir and An Cheathrú Rua.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
# Sant Francesc d'Olot

Sant Francesc d'Olot és una obra del municipi d'Olot protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Amb les lleis del Comte-duc d'Olivares, Catalunya entrà al segle xvii en una crisi econòmica profunda. Com a conseqüència d'aquests trasbals no es pot parlar a Olot d'una penetració arquitectònica del Barroc. Les construccions són escasses; es limiten pràcticament a la capella de Sant Francesc d'Assís al Montsacopa, a compte de l'apotecari Gabriel Nadal, guarit de la pesta de 1629-30, i al convent de caputxins fundat el 1627. Durant la primera meitat del segle xix, després de la Guerra de la Independència Espanyola, es reedifica la capella (any 1817). És una capella d'una sola nau, amb creuer que es pronuncia a l'exterior, cobert amb cúpula i campanar de torre. Els murs foren arrebossats. Annexes a la capella hi ha una masoveria.

## Història

Se'n conserva la següent cita del pioner de l'excursionisme Cèsar August Torras i Ferreri:
| « | En el planell del cràter hi aixecaren els francesos, en 1814, a l'amparar-se d'Olot, el castell de Montsacopa, en el lloc que ocupaven fins aleshores tres capelles dedicades a Sant Francesch, al Sant Crist i a la Verge del Carme. A l'abandonar la població enderrocaren el castell. Aleshores fou quan se construí a l'actual capella del Sant Crist, alçada vora del cràter, en lo costat que mira a Olot... La capella, a la que precedeix un bon pati, és bastant capaç. El Sant Crist que s'hi venera és majestuós. En canvi, uns quadros que hi ha a les parets són molt dolents... | » |
| — Cèsar August Torras: pàg. 37-38 |||

## Referències

* ↑ Estéban, Ramon. «Sant Francesc, 200 anys - 02 juliol 2017». El Punt Avui, 02-07-2017. [Consulta: 1r gener 2022].
* 1 2 «Sant Francesc d'Olot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Vinogràdne

Vinogràdne (en (ucraïnès): Виноградне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 274 habitants. Pertany al districte rural d'Aluixta.

## Referències

* ↑ «О внесении изменения в Решение Верховной Рады Автономной Республики Крым от 25 декабря 2003 года N 774-3/03 "Об установлении границ поселков Виноградный и Лазурное, сел Запрудное, Кипарисное, Лавровое, Нижнее Запрудное, Пушкино Маломаякского сельского совета (г. Алушта) Автономной Республики Крым"». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Vocal quasiposterior

Una vocal quasiposterior (també anomenada vocal posterior-central o vocal posterior centralitzada és un tipus de so de vocal que s'usa en algunes llengües parlades. La característica definitòria d'una vocal quasiposterior és que la llengua es posiciona de forma semblant a una vocal posterior, per amb la llengua lleugerament més endavant a la boca.
L'única vocal quasiposterior que té un símbol dedicat a l'Alfabet Fonètic Internacional (AFI) és la vocal quasitancada quasianterior sense especificar l'arrodonment [ʊ].
També hi ha vocals semiobertes que no tenen símbols dedicats a l'AFI:
* Vocal tancada quasiposterior no arrodonida [ɯ̟], [ɯ̈] o [ɨ̠]
* Vocal tancada quasiposterior arrodonida [u̟], [ü] o [ʉ̠]
* Vocal quasitancada quasiposterior no arrodonida [ɯ̽], [ɯ̞̈], [ʊ̜] o [ɤ̝̈]
* Vocal quasitancada quasiposterior arrodonida [u̽], [ü̞], [ʊ̹] o [ö̝]
* Vocal semitancada quasiposterior no arrodonida [ɤ̈], [ɤ̟] o [ɘ̠]
* Vocal semitancada posterior arrodonida [ö], [o̟] o [ɵ̠]
* Vocal mitjana quasiposterior no arrodonida [ɤ̽], [ʌ̽], [ɤ̞̈] o [ʌ̝̈]
* Vocal mitjana quasiposterior arrodonida [o̽], [ɔ̽], [ö̞] o [ɔ̝̈]
* Vocal semioberta quasiposterior no arrodonida [ʌ̈], [ʌ̟] o [ɜ̠]
* Vocal semioberta quasiposterior arrodonida [ɔ̈], [ɔ̟] o [ɞ̠]
* Vocal quasioberta quasiposterior no arrodonida [ɑ̽], [ɑ̝̈] o [ʌ̞̈]
* Vocal quasioberta quasiposterior arrodonida [ɒ̽], [ɒ̝̈] o [ɔ̞̈]
* Vocal oberta quasiposterior no arrodonida [ɑ̈] o [ɑ̟]
* Vocal oberta quasiposterior arrodonida [ɒ̈] o [ɒ̟]

## Referències

* ↑ Rafel, 1999.

## Bibliografia

* Rafel, Joaquim. Aplicació al català dels principis de transcripció de l'Associació Fonètica Internacional ( PDF). Institut d'Estudis Catalans - Secció de filologia, 1999. ISBN 84-7283-446-8.
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Kuendat

Kuendat (en rus: Куендат) és un poble (possiólok) de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2015 tenia 59 habitants.

## Referències

* ↑ Закон Томской области от 10 сентября 2004 года № 204-ОЗ О наделении статусом муниципального района, сельского поселения и установлении границ муниципальных образований на территории Первомайского района
# Takhat (dinastia XX)

Takhat va ser una reina egípcia de la dinastia XX. És probable que fos l'esposa de Montuherkhopxef, un fill de Ramsés III. L'egiptòleg britànic Aidan Mark Dodson especula que podria haver estat la mare de Ramsès IX.
Takhat en jeroglífic :
TaKhat va ser enterrada (així com Baketuernel, esposa de Ramsès IX) a la tomba tebana KV10, destinada originàriament a ser la tomba del faraó Amenmesse de la dinastia XIX. S'hi van trobar parts d'una mòmia que es van atribuir a Takhat.

## Referències

* ↑ Krauss i Warburton, 2006, p. 493.
* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 194.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Krauss, R.; Warburton, D. A.. «Chronological Table for the Dynastic Period». A: Ancient Egyptian Chronology (en anglès). Brill, 2006.