OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mètode de la bisecció

En matemàtiques, el mètode de la bisecció és un algorisme de cerca d'arrels d'una funció contínua en un interval. L'algorisme consisteix en dividir repetidament l'interval en dos subintervals i seleccionar el que conté l'arrel, fins a trobar l'arrel o una aproximació d'aquesta.

## Introducció

El mètode es basa en el teorema del valor intermedi (TVI), segons el qual, tota funció contínua f en un interval tancat [a,b] s'anul·la en algun punt de l'interval si els signes de f(a) i f(b) són contraris.
Descripció del mètode:
* Es comprova que $f(a)\cdot f(b)<0$
* Es calcula el punt mitjà m de l'interval [a,b] i s'avalua f(m).
* Si f(m)=0, m és una arrel. Si no, es comprova que f(m) té signe contrari que f(a) ó f(b).
* Es redefineix l'interval [a,b] com [a,m] ó [m,b] segons s'haja determinat en quin d'aquests intervals es produeix un canvi de signe.
* Es repeteix el procés amb l'interval fins a arribar a la precisió desitjada.
Si existeixen més d'una arrel, no es pot assegurar a quina d'aquestes convergeix el mètode.

## Algorisme

Es defineixen tres successions $a_{n}\leq r_{n}\leq b_{n}$:
   $r_{n}={\frac {a_{n}+b_{n}}{2}},\quad a_{n+1}={\begin{cases}a_{n}&{\mbox{si }}f(a_{n})\cdot f(r_{n})<0\\r_{n}&{\mbox{si }}f(a_{n})\cdot f(r_{n})>0\end{cases}},\quad b_{n+1}={\begin{cases}b_{n}&{\mbox{si }}f(b_{n})\cdot f(r_{n})<0\\r_{n}&{\mbox{si }}f(b_{n})\cdot f(r_{n})>0\end{cases}}$
on els valors inicials venen donats per:
   $a_{0}:=a,\quad b_{0}:=b$
Es pot provar que les tres successions convergeixen a la mateixa arrel:
   $\lim _{n\to \infty }a_{n}=\lim _{n\to \infty }r_{n}=\lim _{n\to \infty }b_{n}$

## Demostració de la convergència

Sigui r una arrel continguda en l'interval [a,b]. L'interval de cerca en el pas n-èssim té longitud
   $l_{n}={\frac {b_{n}-a_{n}}{2}}={\frac {\left|b-a\right|}{2^{n}}}$
Com que $r_{n}$ es troba sempre a l'interval de cerca,
   $\left|r-r_{n}\right|\leq {\frac {\left|b-a\right|}{2^{n}}}$
Prenent límits,
   $\lim _{n\to \infty }|r-r_{n}|=0\rightarrow \lim _{n\to \infty }r_{n}=r$

## Fita de l'error

L'error comès al realitzar $n\geq 0$ iteracions del mètode és
   $\varepsilon :=|r-r_{n}|<{\frac {b-a}{2^{n+1}}}$
Per aconseguir un error inferior a $\varepsilon$, el nombre d'iteracions $n$ a realitzar ha de ser
   $n>{\frac {\ln(b-a)-\ln(\varepsilon )}{\ln(2)}}-1$

## Vegeu també

* Mètode de Newton

## Bibliografia

* Richard L Burden, J. Douglas Faires (2000), "Numerical Analysis, (7th Ed)", Brooks/Cole. ISBN 0-534-38216-9.
* Corliss, George «Which root does the bisection algorithm find?». SIAM Review, 19, 2, 1977, p. 325–327. DOI: 10.1137/1019044. ISSN: 1095-7200.

## Referències

* 1 2 Llopis, José L. «Método de la bisección» (en espanyol). https://www.matesfacil.com/. ISSN: 2659-8442 [Consulta: 22 febrer 2019].
# Schachtellaufwerk

El Schachtellaufwerk era un complex sistema de suspensió usat en alguns vehicles d'erugues alemanys de la Segona Guerra Mundial. Va ser desenvolupat principalment pels enginyers Heirich Ernst Kniepkamp i Ernst Lehr, i empreses com MAN. Estava basat en barres de torsió amb un rodatge que consistia a muntar diverses rodes per eix intercalades amb les dels eixos contigus. Les rodes eren grans i estretes i la seva funció era maximitzar l'àrea de contacte del rodatge amb el terra i minimitzar la pressió sobre el terreny. Aquest sistema oferia avantatges al vehicle quant a mobilitat i capacitat tot terreny però desavantatges com la complexitat de fabricació, manteniment i reparació així com més possibilitats d'avaria o immobilització.

## Avantatges i desavantatges

Encara que podria funcionar faltant-li alguna roda o amb rodes trencades, reemplaçar les rodes internes costava molt de temps. A més, les rodes intercalades tenien tendència a embussar-se amb la combinació de fang, roques i gel, i podien congelar-se de la nit al dia en el dur clima hivernal que seguia la temporada de fang durant la tardor al Front Oriental. Els danys provocats pels projectils també podien fer que les rodes s'encallessin i fossin difícils de separar. Aquest complex sistema tenia els seus avantatges, proporcionava una millor estabilitat en terrenys complicats i també proporcionava més protecció al blindatge lateral del casc que altres sistemes de rodes més petites o no intercalades, però la seva excessiva complexitat va fer que cap altre país no adoptés aquest disseny per els seus carros de combat.

## Aplicacions

Els enginyers alemanys el van utilitzar en diversos tractors d'artilleria de la sèrie Sd.Kfz. 6 al Sd.Kfz. 11, els vehicles blindats lleugers i mitjans com el Sd.Kfz. 250 i Sd.Kfz. 251 i als tancs Panther, Tiger i Tiger II

## Referències

* ↑ Köhler, Frank. Panther - Meilenstein der Panzertechnik: Bemerkungen über ein wegweisendes Waffensystem. Uelzen: Schneider Armour Research, 2014. ISBN 978-3-935107-10-5.
* ↑ Fred Koch: Waffen-Arsenal Band 172 - Laufwerke und Ketten Deutscher Kampfpanzer 1935-1945, Podzun-Pallas-Verlag GmbH 1998, ISBN 3-7909-0629-8
* ↑ Panzer von 1916 bis heute. Erlangen: K. Müller, 1997. ISBN 978-3-86070-676-3.
* ↑ Spielberger, Walter (1993). The Panther & Its Variants. West Chester: Schiffer Publishing. ISBN 0-88740-397-2
# Lonchocarpus

Lonchocarpus és un gènere de plantes amb flors dins la família de les fabàcies. Són plantes arbòries, arbusts o enfiladisses amb les rels verinoses. La seva distribució és a Amèrica del Sud.

## Algunes espècies

* Lonchocarpus bussei Harms
* Lonchocarpus calcaratus
* Lonchocarpus capassa Rolfe
* Lonchocarpus chiricanus
* Lonchocarpus costaricensis
* Lonchocarpus domingensis
* Lonchocarpus glaziovii Taub.
* Lonchocarpus kanurii
* Lonchocarpus leucanthus Burk.
* Lonchocarpus miniflorus
* Lonchocarpus molinae
* Lonchocarpus monilis
* Lonchocarpus nelsii (Schinz) Heering & Grimme
* Lonchocarpus nicou (Aubl.) D.C.
* Lonchocarpus nitidus. Yerba de bugre / Lapachillo.
* Lonchocarpus oliganthus
* Lonchocarpus phaseolifolius
* Lonchocarpus phlebophyllus
* Lonchocarpus retiferus
* Lonchocarpus sanctuarii
* Lonchocarpus santarosanus
* Lonchocarpus trifolius
* Lonchocarpus urucu Killip & A.C.Smith
* Lonchocarpus utilis A.C. Sm.
* Lonchocarpus violaceus
* Lonchocarpus yoroensis

## Bibliografia

* Brower, Andrew V.Z. (2006): Problems with DNA barcodes for species delimitation: ‘ten species' of Astraptes fulgerator reassessed (Lepidoptera: Hesperiidae). Systematics and Biodiversity 4(2): 127–132. doi:10.1017/S147720000500191X PDF fulltext
* Caboni, Pierluigi; Sherer, Todd B.; Zhang, Nanjing; Taylor, Georgia; Na, Hye Me; Greenamyre, J. Timothy & Casida, John E. (2004): Rotenone, deguelin, their metabolites, and the rat model of Parkinson's disease. Chemical Research in Toxicology 17(11): 1540-1548. doi:10.1021/tx049867r S0893-228x(04)09867-4 PMID: 15540952 (HTML abstract)
* Hébert, Paul D.N.; Penton, Erin H.; Burns, John M.; Janzen, Daniel H. & Hallwachs, Winnie (2004): Ten species in one: DNA barcoding reveals cryptic species in the semitropical skipper butterfly Astraptes fulgerator. PNAS 101(41): 14812-14817. doi:10.1073/pnas.0406166101 PDF fulltext Supporting Appendices
* Udeani, George O.; Gerhäuser, Clarissa; Thomas, Cathy F.; Moon, Richard C.; Kosmeder, Jerrome W.; Kinghorn, A. Douglas; Moriarty, Robert M. & Pezzuto, John M. (1997): Cancer Chemopreventive Activity Mediated by Deguelin, a Naturally Occurring Rotenoid. Cancer Research 57(16): 3424-3428. PMID: 9270008 PDF fulltext

## Enllaços externs

* Sitio inbio.ac.cr Arxivat 2007-07-16 a Wayback Machine.
* http://www.eol.org/search?q=Lonchocarpus&search_image=
* http://www.ipni.org/index.html
# Llista de monuments de la Vall d'Aran

Llista de monuments de la Vall d'Aran inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de la Vall d'Aran. Inclou els inscrits en el Registre de Béns Culturals d'Interès Nacional (BCIN) amb una classificació arquitectònica, els Béns Culturals d'Interès Local (BCIL) immobles i la resta de béns arquitectònics integrants del patrimoni cultural català.
La llista es divideix en tres àrees geogràfiques:
* Llista de monuments de Naut Aran, pel municipi que forma l'Alt Aran.
* Llista de monuments de Vielha e Mijaran, pel municipi que forma el Mig Aran.
* Llista de monuments del Baix Aran, pels set municipis del Baix Aran (en aranès Baish Aran) o els terçons de Quate Lòcs i Irissa: Arres, Bausen, es Bòrdes, Bossòst, Canejan, Les i Vilamòs

## Vegeu també

* Llista de béns culturals d'interès nacional de la Vall d'Aran

## Enllaços externs

* Patrimoni cultural Arxivat 2012-08-18 a Wayback Machine., del Consell General d'Aran
# Lloret ratpenat de les Moluques

El lloret ratpenat de les Moluques (Loriculus amabilis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos poc densos i medi urbà de les Moluques Septentrionals
# Lo Vedat (Serradell)

Lo Vedat és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble de Serradell.
Està situat a ponent de Serradell, a l'esquerra del riu de Serradell i entre la llau de Santa Maria (ponent) i la llau de les Ribes (llevant). És a migdia del Tros de Santa Maria, a ponent de la Rourera i a llevant de Justinyà. És també al nord de lo Boïgot Rodó.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Lloro del Senegal

El lloro del Senegal o lloro niam-niam (Poicephalus senegalus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos, sabanes i conreus d'Àfrica Occidental, des del Senegal, Gàmbia i Guinea, cap a l'est fins a Nigèria i sud de Txad. S'ha constatat la seva presència com a espècie introduïda a la ciutat de Barcelona.

## Notes

* ↑ Fitxa del lloro del Senegal al SIOC Rev. 05/08/2012
* ↑ Ocells dels Jardins al Zoo de Barcelona, dilluns 12 de febrer del 2018, Institut Català d'Ornitologia
# Lloro eclèctic

El lloro eclèctic (Eclectus roratus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids i única espècie viva del gènere Eclectus. Habita boscos i sabanes des de les illes Petites de la Sonda, Moluques i Nova Guinea, a través de les illes de l'Almirallat, Bismarck i Salomó fins al nord-est de Queensland, en Austràlia.

## Referències

* ↑ Lloro eclèctic al TERMCAT Rev. 05/08/2012
# Lutris

Lutris és un gestor de jocs FOSS, escrit en Python sota la Llicència Pública General de GNU, orientat a facilitar l'execució de videojocs de Windows, als sistemes operatius basats en GNU/Linux, mitjançant Wine. També permet l'execució de jocs d'Amiga, Atari o de consoles com Nintendo, Sega o la PlayStation de Sony, entre altres possibilitats. Desenvolupat i mantingut per Mathieu Comandon i la comunitat, ofereix la instal·lació amb un clic de centenars de jocs al seu lloc web i ofereix integració per al programari adquirit d'EA App, Epic Games, GOG, Humble Bundle o Steam. Distribucions que faciliten o porten preinstal·lat Lutris són: Garuda Linux, Nobara Linux o Pop!_Os.

## Referències

* ↑ Das, Ankush. «The Progress Linux has Made in Terms of Gaming is Simply Incredible: Lutris Creator». It's FOSS, 27-03-2021. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Medina, Eduardo. «Epic Games dona 25.000 dólares a Lutris, la plataforma para ejecutar juegos de Windows en Linux - MuyLinux». Muy Linux, 05-12-2019. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Das, Ankush. «Accessing Epic Games Store on Linux With Lutris». It's FOSS, 23-04-2019. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Larabel, Michael. «Lutris 0.5.14 Released For Better Managing Your Games On Linux». Phoronix, 20-10-2023. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Arindam. «Top 5 Best Arch Linux Distros For Everyone». Debugpoint, 03-03-2023. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Das, Ankush. «Nobara Project Aims to Offer an Unofficial Fedora Linux 35 Spin Tailored for Gaming». It's Foss, 08-02-2022. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Arindam. «Pop OS Review: Reasons why its an all-rounder Linux distro». Debugpoint, 01-01-2023. [Consulta: 12 gener 2024].
# Lythrurus alegnotus

Lythrurus alegnotus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba als Estats Units.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. 1876. Class V.--Pisces. (The fishes.) Pp. 199-362. A: Manual of the vertebrates of the northern United States, including the district east of the Mississippi River and north of North Carolina and Tennessee, exclusive of marine species. Chicago, Estats Units. Manual Vertebrates.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams 2004: Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Lóknia

«Lóknia» té aquests significats:
* Lóknia (Pskov), localitat de l'óblast de Pskov, a Rússia
* Lóknia (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Lókhivka

Lókhivka (en (ucraïnès): Лохівка, en rus: Лоховка, Lókhovka) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 419 habitants. Pertany al districte rural de Sovetski. Fins al 1944 el municipi es deia Menguermén Nemetski

## Referències

* ↑ «Численность населения Крымского федерального округа, городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений.». Федеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Lóbnia

Lóbnia - Лобня (rus) - és una ciutat de l'óblast de Moscou, a Rússia, que el 2018 tenia 88.220 habitants.

## Persones famoses

* Mikhaïl Mixustin, primer ministre de Rússia.
# Ludwig Reichenbach

Heinrich Gottlieb Ludwig Reichenbach (8 de gener de 1793 - 17 de març de 1879) va ser un botànic i ornitòleg alemany.
Era fill de Johann Friedrich Jakob Reichenbach, autor l'any 1818 del primer diccionari grec-alemany. Va ser el pare de l'especialista en orquídies Heinrich Gustav Reichenbach.
Reichenbach nasqué a Leipzig i des de 1810, estudià medicina i ciències naturals en la seva universitat. Va ser un dels fundadors del zoo de Dresden.
Reichenbach va ser un autor prolífic i un artista botànic capacitat.
L'honoren l'espècie de viola: Viola reichenbachiana Jord. ex Bor. (sinònims V. sylvatica (Hartm.) Fr. ex Hartm.i V. sylvestris Lam. p.p.) i Anabathmis reichenbachii.

## Publicacions

* Conspectus Regni Vegetabilis (1828)
* Flora germanica excursoria (1830–32, 2 toms)
* Flora exotica (1834–36)
* Flora germanica exsiccata (1830–45)
* Übersicht des Gewächsreichs und seiner natürlichen Entwickelungsstufen (1828)
* Handbuch des natürlichen Pflanzensystems (1837)
* Das Herbarienbuch (1841)
* Abbildung und Beschreibung der für Gartenkultur empfehlenswerten Gewächse (1821–26, amb 96 plaques)
* Monographia generis Aconiti (1820, with 19 plates)
* Illustratio specierum Aconiti generis (1823–27, amb 72 plaques)
* Iconographia botanica s. plantae criticae (1823-1832, amb 1,000 plaques)
* Iconographia botanica exotica (1827–30)
* Regnum animale (1834–36, with 79 plates)
* Deutschlands Fauna (1842, 2 tomes)
* Vollständigste Naturgeschichte des In- und Auslandes (1845–54, 2 volums en 9 toms amb més de 1.000 plaques)

## Referències

* ↑ Brummitt, R. K.; C. E. Powell. Authors of Plant Names. Royal Botanic Gardens, Kew, 1992. ISBN 1-84246-085-4.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Biography (en alemany)
* Works of Reichenbach at the Open Library
# Macieira de Alcoba

Macieira de Alcoba era una freguesia ("parròquia civil") portuguesa del municipi d'Águeda, amb una superfície de 7,69 km² i 84 habitants (2011). La seva densitat de població era de 10,9 habitants/km². Està compost fonamentalment pel poble serrà de Macieira d'Alcoba.
En el marc de la reforma administrativa nacional de 2013, va ser fusionada amb les freguesias de Préstimo per donar lloc a una nova, Préstimo e Macieira de Alcoba.

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes
* ↑ Assembly of the Republic. «Lei n.º 11-A/2013 de 28 de janeiro» (en portuguese). Diário da República, 28-01-2013. [Consulta: 9 febrer 2014].
# Lobito

* Per a altres significats, vegeu «Bultaco Lobito».
Lobito és una ciutat i municipi de la província de Benguela, a Angola. Es localitza a la costa de l'Atlàntic. Té 3.648 km² i prop de 324.050 habitants segons el cens de 2014, i és la tercera ciutat més poblada d'Angola. Limita al nord amb el municipi de Sumbe, a l'est amb el municipi de Bocoio, al sud amb el municipi de Benguela i a l'oest amb l'oceà Atlàntic.
L'antic concejo va ser creat el 1843. El port de Lobito és el segon port de càrrega del país.
Lobito és l'estació d'origen del Ferrocarril de Benguela, en portuguès O Caminho de Ferro de Benguela (CFB) que comunica el port de Lobito, a la costa atlàntica, amb la localitat fronterera de Luau, a la part oriental del país.

## Història

Lobito va ser construït en un banc de sorra i terra recuperada, amb un dels millors portd natural d'Àfrica, protegit per un llarg banc de sorra fr 5 kilòmetres. El vell municipi (concelho) va ser creat el 1843 per l'administració portuguesa. La ciutat també va ser fundada en 1843 per ordre de Maria II de Portugal, i les seves obres portuàries es van iniciar el 1903. Els grans aprofitaments, però, no van ser estimulats fins a la finalització en 1928 de l'important Caminho de Ferro de Benguela que connectava l'Angola portuguesa amb el Congo Belga. Sota el domini portuguès, el port era un dels més transitats d'Angola, exportant productes agrícoles de l'interior i comerciant amb les mines del sud-est del Congo Belga i de Rhodèsia del Nord. La Pesca, el turisme i els serveis també eren importants. El Carnaval en Lobito va ser també un dels més reconeguts i populars a l'Angola portuguesa. No va ser fins 1843 que Maria II de Portugal va aprovar la craeció de la ciutat en el que havia estat conegut com a Catumbela das Ostras.

## Agermanaments

* Sintra

## Personatges

* António Setas, escriptor
* Yola Semedo, cantant

## Referències

* ↑ Lobito al cens d'Angola
* ↑ Administrador apela mais apoio para o Lobito ANGOP, 3 de desembre de 2013
* ↑ LobitoAnosOuro.wmv, pel·lícula de Lobito abans de la independència
* ↑ «Lobito - A cidade dos flamingos» (en portuguès). destinobenguela.com. [Consulta: 22 març 2016].
# Madhya Desa

Madhya Desa (País del Mig) és el nom històric d'un gran territori de l'Hindustan, que anava entre el Rajasthan a l'oest, l'Himàlaia al nord, les muntanyes Vindhya al sud, i Allahabad a l'est i era considerat un territori sagrat de l'hinduisme. Abraçava els moderns estats d'Uttar Pradesh, Uttarakhand i Madhya Pradesh, i parts de Rajasthan, Gujarat i Maharashtra.
Els indis durant el British Raj van donar el nom a les terres dels doabs del Ganges i el Jumna que els britànics anomenaren en la major part com Províncies Centrals. Amb la independència de l'Índia les Províncies Centrals van agafar el de Madhya Bharat (Índia del Mig) que va canviar el 1956 per Madhya Pradesh (Terra del Mig)

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Madieae

Madieae és una tribu de la subfamília de les asteròidies (Asteroideae).

## Gèneres

Compta amb els gèneres següents:
| Achyrachaena Adenothamnus Amblyopappus Anisocarpus Argyroxiphium Arnica Baeriopsis Blepharipappus Blepharizonia Calycadenia Carlquistia Centromadia Constancea Deinandra Dubautia Eatonella Eriophyllum Guardiola | Harmonia Hemizonella Hemizonia Holocarpha Holozonia Hulsea Kyhosia Lagophylla Lasthenia Layia Madia Monolopia Osmadenia Pseudobahia Raillardella Syntrichopappus Venegasia Wilkesia |

## Referències

* ↑ Taxonomia
# Locomoció animal

En biomecànica, la locomoció animal és l'estudi de com es mouen els animals. No tots els animals es mouen, però la capacitat de moure's està estesa arreu del regne animal. Com que tots els animals són heteròtrofs, han d'obtenir aliment del seu entorn. Alguns animals com ara les esponges de mar són sèssils, i mouen el fluid en què viuen a través del seu cos (això es coneix com a alimentació per filtratge). Tanmateix, la majoria d'animals s'ha de moure per trobar aliment, una parella i altres necessitats. Per tant, la capacitat de moure's eficientment és essencial per la seva supervivència.
La locomoció requereix energia per superar la fricció i sovint també la gravetat. En un medi terrestre, cal superar la gravetat de l'entorn, tot i que la fricció de l'aire és una qüestió molt menor (excepte pels animals reptadors com els cucs, per als quals la fricció és molt més alta). En medis aquosos, en canvi, la fricció esdevé l'obstacle principal, i la gravetat és menys important. Alguns animals amb una flotabilitat innata no han de gastar moltes energies per mantenir una posició vertical, mentre que d'altres s'enfonsen i han d'esforçar-se per mantenir-se en l'aigua. La fricció pot ser un problema en el vol, i els cossos aerodinàmicament eficients dels ocells subratllen aquest punt. El vol presenta un problema diferent del moviment dins l'aigua, ja que no hi ha cap manera que un organisme vivent sigui menys dens que l'aire.
# Logudorès

El logudorès o logudorés (de Logudor, literalment lloc d'or, regió de Sardenya) és un dialecte del sard, parlat al nord de l'illa de Sardenya, i considerat el més pur, raó per la qual és emprat com a koiné, tot i que no és universalment acceptat. El parla el 33% dels sards, encara que molt atomitzat, ja que moltes viles tenen la seva pròpia variant local, i és usat com a koiné al nord de l'illa, així com a Nuoro i Ozieri. Es caracteritza per la comparació del logudorès chentu /'kentu/ amb l'italià cento /'tʃento/, castellà ciento /θiento/ i el francès cent /sã/ (/θ/ i /s/ per /ts/).
Els orígens de la llengua han estat investigats per nombrosos autors com Eduardo Blasco Ferrer. S'ha comparat amb el campidanès, variant del sard parlada al sud de l'illa, i sembla que ambdues tenen arrels comunes però que experimentaren evolucions diferents, ja que el campidanès mantingué més relacions amb les llengües del Mediterrani meridional.
Algunes arrels, tanmateix, no estan encara desxifrades. Una d'elles és l'etimologia de "nur", e.g. el "Nuraghe" (antics monuments sards), i alguns antics noms de ciutats i llocs.
Potser el fet més interessant d'aquesta variant és que, malgrat l'agitada història de l'àrea, ha patit poca contaminació lingüística i pocs canvis. Un dels principals conreadors d'aquesta varietat ha estat Pietro Casu di Barchidda.

## Referències

* ↑ Logudorés en pronúncia occidental i logudorès en pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu: el llibre d'estil.