OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les bessones a St. Clare's

Les bessones a St. Clare's (おちゃめなふたご クレア学院物語, Ochame na Futago: Kurea Gakuin Monogatari) és una sèrie d'anime japonesa emesa originalment el 1991 i distribuïda a diferents països els anys següents. És una adaptació de les novel·les de l'autora de literatura infantil britànica Enid Blyton.

## Argument

Basat en les novel·les d'Enid Blyton, la sèrie té com a protagonistes a les dues germanes bessones Patrícia i Isabel O'Sullivan, inscrites pels seus pares a una nova acadèmia, St. Clare's, lluny de la vida luxosa que havien tingut fins llavors amb el seu pare i la seva mare. Arribades a disgust a l'escola i inicialment mal vistes per les seves noves companyes, de mica en mica aniran creixent sobre la base de noves experiències i amigues i companyes.

## Producció

Fou produïda per TMS Entertainment per a Nippon TV i desenvolupada per Tokyo Laboratory. El seu director fou Masaharu Okuwaki i els productors Hibiki Ito i Yasumichi Ozaki.

## Distribució

La sèrie va ser emesa per primera vegada al Japó entre el 5 de gener i el 2 de novembre de 1991, a Nippon TV. Posteriorment, va ser distribuïda a Espanya, Portugal, Alemanya, França, Itàlia, Jordània i Filipines.
Va ser doblada al català i emesa per Televisió de Catalunya el 1998.

## Referències

* 1 2 3 «The Twins at St. Clare's (TV)» (en anglès). Anime News Network. [Consulta: 15 juliol 2020].
* 1 2 «おちゃめなふたご ―クレア学院物語―» (en japonès). TMS, 2008. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2017. [Consulta: 15 juliol 2020].
* 1 2 «Les bessones a St. Clare's». eldoblatge.com. [Consulta: 15 juliol 2020].
# León Herrera Esteban

León Herrera Esteban (Jaén, 4 de juliol de 1922 - Madrid, 24 de setembre de 2003) va ser un destacat jurista, militar i polític espanyol. En 1942 es va llicenciar en Dret per la Universitat de Granada, i un any després va ingressar en el Cos Jurídic de l'Aire, on va aconseguir la màxima categoria, General de Divisió Conseller Togat.

## Vida

Va pertànyer al Ministeri Fiscal per oposició en 1946. Va ser Director General d'empreses i Activitats Turístiques, així com de Correus i Telecomunicacions; Sotssecretari de Governació, Ministre d'Informació i Turisme, i Delegat del Govern en la Companyia Telefònica, en una etapa intensa de vida política des de 1962 fins a 1979. Igualment va ser procurador a Corts per la província de Jaén. En la Conferència de la Haia de 1972 va ser designat president de la Conferència Europea de Correus i Telecomunicació.
Va contreure matrimoni amb Teresa Santamaría, amb qui va tenir sis fills: Teresa, María, Carlos, León, Alicia i Fernando.

### Ministre i mort de Franco

Sent ministre d'Informació i Turisme, es va aprovar l'estatut de Professionals de Radi i Televisió, va ser creat l'ens públic RTVE, promulgada la Llei del Llibre i creat el Premi “Miguel Cervantes”. Va promoure la Primera Assemblea de l'Organització Mundial de Turisme que es va celebrar a Madrid, en 1975.
En la matinada del 20 de novembre de 1975, i a través de Ràdio Nacional d'Espanya, va emetre la coneguda primera notícia sobre la mort de Francisco Franco. Ja en l'inici del Regnat de Joan Carles I, va mantenir encara el seu càrrec de Ministre d'Informació i Turisme fins al 12 de desembre de 1975.

### Transició

En 1976 va ser un dels membres fundadors d'Aliança Popular (avui Partit Popular). En 1983 va ser Assessor Jurídic general del Ministeri de Defensa, i Togat del Consell Suprem de Justícia Militar. Va pertànyer al Col·legi d'Advocats de Madrid, a l'Instituto de Cultura Hispánica i a altres institucions, entre elles l'Institut d'Estudis De Jaén.

## Condecoracions

Té nombroses condecoracions; entre elles, concedida pel Rei en 1987, la Gran Creu del Mèrit Naval, a més estava condecorat amb la Gran Creu de l'Ordre de Carles III. Va afavorir el turisme a la província de Jaén, de la qual va ser un difusor permanent. Va ser distingit amb la Medalla d'Or de la Ciutat de Jaén, i de la província de Jaén i de Ciudad Real.

## Referències

* ↑ Muere León Herrera, ex ministro de Información y Turismo
# Lavansa

Lavansa, també escrit la Vansa, fou un antic municipi de l'Alt Urgell que tenia 57,06 km² i que existí fins a l'any 1973. Aquest estava situat a la vall del mateix nom, la Vansa, i el cap del municipi era el poble de Sorribes de la Vansa. El 1973 li fou annexat el municipi de Fórnols de Cadí i formaren el municipi de la Vansa i Fórnols, conservant Sorribes com a cap municipal.
El municipi estava format per diversos nuclis de població (Sorribes, Ossera, Montargull, Sant Pere, Sisquer, Padrinàs), així com nombroses masies aïllades.
# Llac Keret

El llac Keret (en rus: Кереть, en finès: Kierettijärvi) és un llac d'aigua dolça que es troba la República de Carèlia, al nord-oest de Rússia. Té una superfície de 223 km². A l'interior del llac hi ha sobre unes 130 illes. Entre novembre i maig el llac es troba gelat.

## Referències

* ↑ «Определение "Кереть" в Большой Советской Энциклопедии». Grande Encyclopédie Soviétique. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Озера Карелии», 2013. [Consulta: 26 agost 2023].
# Llac Saint Clair (Amèrica del Nord)

El Llac Saint Clar o Llac Santa Clara (en anglès:Lake St. Clair, en francès: Lac Sainte-Claire) és un llac d'aigua dolça que es considera que forma part dels Grans Llacs d'Amèrica del Nord, encara que rarament se cita dins la llista d'aquests llacs. Rep el seu nom probablement en honor de la santa Clara d'Assís i es troba entre la província canadenca d'Ontario i l'estat de Michigan dels Estats Units. La seva línia central forma part de la frontera entre Canadà i els Estats Units. Es troba prop de Detroit. Ocupa una superfície de 1.100 km². Junt amb el Riu Saint Clair i el Riu Detroit, el llac St. Clair connecta el Llac Huron (que és al seu nord) amb el Llac Erie (que es troba al sud). Cubica 3,4 km3. Es troba auna altitud de 175 metres.
La seva fondària mitjana és de només 3,4 metres i la fondària màxima natural és de 6,5 m, tanmateix s'ha dragat per permetre'n la navegació interior. Les seves aigües surten cap al riu Detroit i després cap al Llac Erie.

## Notes

* 1 2 Lake St. Clair summary report Arxivat 2016-04-16 a Wayback Machine..Great Lakes.net. Retrieved on December 2, 2007.
* ↑ «Chapter 1:Introduction to Lake St. Clair and the St. Clair River». U.S. government U.S. Army, 01-06-2004. Arxivat de l'original el 2009-01-10. [Consulta: 8 juny 2008].

## Referències

* Fuller, George Newman [1926?]. «Indians and Explorations». A: Local history and personal sketches of St. Clair and Shiawassee counties. Ann Arbor, Mich.: University of Michigan Library, 2005, p. 17–27 [Consulta: 23 novembre 2007].
* Jenks, William Lee [1912]. «Origin of Name». A: St. Clair County, Michigan, its history and its people. Ann Arbor, Mich.: University of Michigan Library, 2005, p. 20–24 [Consulta: 23 novembre 2007].

## Enllaços externs

* The Lake St.Clair Network Networking boaters, anglers, and water sport enthusiasts
* Fishing Reports for the Area Fishing Reports for the Area.
* Terry Pepper on lighthouses of the Western Great Lakes.
* Bathymetry of Lake Erie & Lake St. Clair - NGDC
* National Data Buoy Center page for Lake St. Clair station LSCM4 Current weather conditions from NOAA
# Llac Saint Mary (Montana)

Saint Mary Lake (llac de Santa Maria) és el segon llac més gran del Parc Nacional de les Glaceres (Estats Units) a l'estat de Montana.
El llac es troba al costat est del parc i la carretera Going-to-the-Sun és paral·lela al llac al llarg de la seva riba nord. Amb una altitud de 1,367 m, les aigües del llac són més fredes que les del Llac McDonald, el llac més gran del parc que es troba 460 m més avall al costat oest de la divisòria continental nord-americana. En aquesta zona, les Grans Planes acaben i les muntanyes Rocoses comencen amb un canvi d'altitud sobtat de 1,500 m, amb la muntanya Little Chief fent-ne de barrera al flanc del sud al final oest del llac.
El llac fa 15.9 km i 91 m de fondària amb una superfície de 15.88 km². Les aigües del llac rarament passen del 10° C i acullen diverses espècies de truita. Durant l'hivern, el llac és sovint completament glaçat amb una capa de gel de fins a 1.2 m de gruix.
L'escena inicial del film The Shining d'Stanley Kubrick del 1980 fou filmada al llac.
L'Illa Wild Goose es troba a 4.3 m per sobre del llac. Tot i que l'illa és minúscula comparada amb el llac i les muntanyes circumdants, és una de les ubicacions més sovint fotografiades de la carretera Going-to-the-Sun.

## Galeria

* Panorama aeri
* Vista del llac des del Sun Point
* Panorama de la riba del llac

## Referències

* ↑ «Saint Mary, MT» (Map (USGS Quad)). TopoQuest. Arxivat de l'original el 2012-10-14. [Consulta: 30 gener 2011].
* ↑ «The Shining (1980) - Trivia». IMDb. [Consulta: 1r gener 2014].
# Leptonotus norae

Leptonotus norae és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 21,5 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima subtropical que viu entre 37-212 m de fondària.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.

## Bibliografia

* Dawson, C. E., 1984: Synopsis of Australian pipefishes usually referred to the syngnathine (tail-pouch) genera Syngnathus, Leptonotus and Histogamphelus. Memoirs of the Museum of Victoria Núm. 45: 71-123, Pls. 1-9.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leptonycteris

Leptonycteris és un gènere de ratpenats de la família dels fil·lostòmids, que viuen a la frontera sud dels Estats Units, Centreamèrica i l'extrem nord de Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Ratpenat nassut de Curaçao (Leptonycteris curasoae)
* Ratpenat nassut gros (Leptonycteris nivalis)
* Ratpenat nassut petit (Leptonycteris yerbabuenae)

## Referències

* ↑ Leptonycteris a Mammal Species of the World (MSW) (anglès)
* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Llac Union (Seattle)

El llac Union (anglès: Lake Union) és un llac d'aigua dolça situat totalment dins dels límits de la ciutat de Seattle a l'estat de Washington dels Estats Units. Ocupa la major part del canal de vaixells del llac Washington (anglès: Lake Washington Ship Canal), que transporta aigua dolça des del llac Washington, molt més gran, a l'est, fins a l'estraet Puget, a l'oest. El punt més oriental del llac és el Ship Canal Bridge, que porta la carretera interestatal 5 (Interstate 5) sobre el marge oriental del llac i separa el llac Union de la badia de Portage (anglès: Portage Bay). Llac Union dona nom als barris situats a les seves costes est i oest: Eastlake i Westlake respectivament. La riba nord del llac acull el Parc de les Obres de Gas (anglès: Gas Works Park). Els llocs notables de la zona sud del llac, coneguda col·lectivament com el districte de South Lake Union, inclouen el parc del llac Union (anglès: Lake Union Park), el Museu d'Història i de la Indústria (anglès: Museum of History & Industry, MOHAI) i el Centre dels Vaixells de Fusta (anglès: Center for Wooden Boats, CWB).
# Leptopelis flavomaculatus

Leptopelis flavomaculatus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Kenya, Malawi, Moçambic, Tanzània, Zimbàbue i, possiblement també, a Zàmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A., Mazibuko, L., Poynton, J.C. & Howell, K. 2004. Leptopelis flavomaculatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Leptopelis gramineus

Leptopelis gramineus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Etiòpia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Largen, M. & Schiøtz, A. 2004. Leptopelis gramineus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Leptopelis karissimbensis

Leptopelis karissimbensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo, Ruanda i Uganda.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A. & Drewes, R. 2004. Leptopelis karissimbensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Lieja-Bastogne-Lieja 2018

La Lieja-Bastogne-Lieja 2018 fou l'edició número 104 de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. Es disputà el diumenge 22 d'abril de 2018 sobre un recorregut de 258,0 km i fou la divuitena prova de l'UCI World Tour 2018. Aquesta era la darrera de les tres curses de les Ardenes, després de l'Amstel Gold Race i la Fletxa Valona.

## Equips participants

En ser la Lieja-Bastogne-Lieja una cursa de l'UCI World Tour els 18 equip amb categoria World Tour tenen el dret i obligació a prendre-hi part. A banda, l'organitzador ASO va convidar a set equips continentals professionals, per totalitzar un gran grup de 25 equips i 175 corredors.

## Recorregut

| Núm. | Nom | Km | Llargada | Pendent | Km arribada |
| 1 | Cota de Bonnerue | 72 | 2.400 | 5,8 % | 186,5 |
| 2 | Cota de Saint-Roch | 109 | 1.000 | 11,2 % | 149,5 |
| 3 | Cota de Mont-le-Soie | 152 | 4.000 | 6,1 % | 156,5 |
| 4 | Cota de Pont | 168 | 1.000 | 10,5 % | 90,5 |
| 5 | Cota de Bellevaux | 172 | 1.100 | 6,8 % | 86,5 |
| 6 | Cota de la ferme Libert | 180 | 1.200 | 12,1 % | 78,5 |
| 7 | Coll de Rosier | 198 | 4.400 | 5,9 % | 60,5 |
| 8 | Cota de Maquisard | 211 | 2.500 | 5 % | 47,5 |
| 9 | Cota de La Redoute | 222,5 | 2.000 | 8,9 % | 36 |
| 10 | Cota de la Roche aux faucons | 239 | 1.300 | 11 % | 19,5 |
| 11 | Cota de Saint-Nicolas | 252,5 | 1.200 | 8,6 % | 6 |

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Equips participants de la Lieja-Bastogne-Lieja 2018». procyclingstats.com

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
# Liao Tianding

Liao Tianding (xinès tradicional: 廖添丁, pinyin: Liào Tiāndīng; 1883–1909) fou una figura llegendària, coneguda com el Robin Hood de Taiwan, que va actuar contra els governants en l'època de l'ocupació japonesa del Taiwan.
Nascut el 1883 a Qingshui, Taizhong, Tianding va cridar l'atenció de les autoritats japoneses repetidament pels seus robatoris, així com per l'assassinat de Chen Liang-chiu. Liao va morir el 1909, atrapat en una cova de l'actual districte de Bali, a la ciutat de Nova Taipei, amb un còmplice, Yang Lin, que havia col·ludit amb la policia.
Liao Tianding ha sigut objecte de cobertura de la cultura popular, com una obre del teatre de dansa Cloud Gate de Taiwan. També va ser la inspiració per a la Suite orquestral Liao Tianding de Ma Shui-Lung, que va ser enregristada per l'Orquestra Simfònica de Praga. A Bali es va construir el Temple de Hanmin per a commemorar la seua persona, i la gent el sol anomenar com el temple de Liao Tianding. Liao també és venerat al temple de Miaosheng, a la ciutat natal de Qingshui. Una estàtua de Liao va servir com a menshen (guardià del llindar) al santuari Wutianchan del districte de Xindian la ciutat de Nova Taipei, contraposat a Lee Shih-ke, un lladre i assassí de la història moderna del Taiwan, que actualment és venerat per alguns com un heroi popular.
El 2004 va aparéixer un joc flash anomenat Shényǐng Wúzōng Liào Tiāndīng. El 2021 es va fer un remake anomenat The Legend of Liao Tianding.

## Referències

* 1 2 «From criminal to hero to deity». Taipei Times, 15-11-2015, p. 12.
* ↑ «In the footsteps of Taiwan's Robin Hood». The China Post, 15-11-2007.
* ↑ Yang, Meng-Yu. Cloud Nine:Lin Hwai-Min and Cloud Gate Dance Theatre. Taipei: Tian xia yuan jian chu ban gu fen you xian gong si, 1998, p. 139–142.
* ↑ Ma Shui-Long. {{{títol}}}. Taipei: 邱再興文教基金會, 2011. ISBN 978-9574187416.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Institut für Sinologie, Universitat Heidelberg.
* ↑ «History: Taiwan's own Brave Sir Robin». Taipei Times, 18-11-2011, p. 14.
* ↑ «持槍搶銀行第一人 李師科至今影響台灣三件事» (en chinese). Sanlih E-Television, 24-11-2017. [Consulta: 15 maig 2020].
* ↑ «神影無踪廖添丁(2004) by Maso Lin» (en anglès). itch.io. [Consulta: 10 juny 2021].
* ↑ «The Legend Of Tianding» (en anglès). Neon Doctrine. [Consulta: 1r juny 2021].
* ↑ 巴哈姆特. «由《神影無蹤廖添丁》作者參與打造新作《廖添丁 - 絕代兇賊之死期》釋出新預告片». 巴哈姆特電玩資訊站. [Consulta: 11 juny 2021].
# Llista d'alcaldes de Bigues i Riells del Fai

Llista d'alcaldes de Bigues i Riells del Fai des del 1897:
* Joan Torroella i Puigdomènech (1897 - 1902)
* Genís Valls I Pujol (1902 - 1904)
* Martí Viaplana i Serra (1904 - 1906)
* Miquel Viaplana i Oliver (1906 - 1909)
* Josep Bachs i Margartit (1909 - 1910)
* Joan Coll i Vila (1910 - 1912)
* Josep Camp i Noguera (1912 - 1914)
* Francesc Codina i Plans (1914 - 1916)
* Josep Camp i Noguera (1916 - 1920)
* Miquel Garriga i Vilà (1920 - 1923)
* Josep Gol i Canals (1923 - 1930)
* Mateu Font i Uyà (1930 - 1931)
* Antoni Arisa i Domènech (1931 - 1933)
* Joan Flaqué i Riera (1933 - 1934)
* Miquel Alemany i Roure (1934 - 1936)
* Llorenç Matas i Grivé (1936 - 1939)
* Joan Garriga i Vila (1939 - 1940)
* Jaume Vila i Roca (1940 - 1946)
* Josep Viaplana i Bachs (1946 - 1953)
* Francesc Garolera i Canals (1953 - 1964)
* Isidre Prat i Bachs (1964 - 1976)
* Miquel Bosch i Valls (1976 - 1992)
* Josep Maria Pastallé i Cañadell (1992 - 2007)
* Elena Argemí i Morral (2007 - 2009)
* Joan Moreno i León (2009 -)

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental, del Museu de Granollers, amb les biografies dels alcaldes
# Litoria microbelos

Litoria microbelos és una espècie de granota de la família dels hílids. Aquest endemisme australià es troba des de la costa central fins al sud de Queensland, Kimberley a Austràlia Occidental i la costa del Territori del Nord. És possible que es torbi per tot el nord de l'illa en el seu hàbitat però que degut a la seva grandària (16 mm) encara no s'hagi detectat en molts altres llocs.
Viu en zones humides. Sovint s'observa entre l'herba en zones pantanoses i prop de basses. S'oculta sota els prats, roques i troncs. La reproducció té lloc a l'estiu, en zones poc profundes temporalment inundades, quan els mascles canten des de la vegetació a uns 30 cm per sobre del terra. Ponen els ous en grups d'uns 60.

## Referències

* 1 2 3 «Litoria microbelos» (en anglès). IUCN Red List. Jean-Marc Hero, Dale Roberts, Paul Horner, Richard Retallick. 2004. [Consulta: 15 setembre 2014].
# Litoria modica

Litoria modica és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària d'Indonèsia i Papua Nova Guinea. Es coneix com wyt en l'idioma kalam de Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ Bulmer, Ralph N.H. i Michael Tyler. 1968. de Karam granotes. Diari de la Societat Polinèsia 77(4): 621–639.
# Lloc de culte

Un lloc o centre de culte és un edifici o un indret obert al públic destinat al culte religiós i pot incloure des d'un temple, un lloc sagrat, una sala, una assemblea comunitària, o fins i tot un habitatge usat per un grup religiós. Així, una església, mesquita, sinagoga, santuari o monestir, són diversos exemples de llocs de culte actius usats per les religions monoteistes més esteses en l'actualitat.
Històricament han existit centres de culte oficials, per a una comunitat d'iniciats (com els ritus celebrats en les reunions de l'orfisme i els rituals clandestins (com les sales de missa dels primers cristians a les catacumbes). També s'han celebrar sacrificis i pregàries a llocs naturals considerats sagrats, com a prop dels arbres, pedres grans o fonts d'aigua. Altres centres de culte han estat els cementiris en totes les seves versions i les fogueres dels poblats.

## Referències

* ↑ «Entitats religioses i centres de culte». web. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 22 de desembre 2015. [Consulta: 6 novembre 2015].
# Lluís de Borbó

Lluís de Borbó és el nom dels següents personatges:
* Lluís August de Borbó (Saint-Germain-en-Laye, 1670 - Sceaux, 1736), duc de Maine
* Lluís Antoni d'Espanya (Madrid, 1727 - Àvila, 1785), Infant d'Espanya i arquebisbe de Toledo
* Lluís Armand de Borbó-Conti (II príncep de Conti) (París, 1661 - 1685), príncep de França de la Casa de Conti
* Lluís I de Borbó, dit "el Gran" o "el Coix" (c 1280 - 1342), noble francès
* Lluís II de Borbó, dit "El Bo" (1337 - 1410), fill gran de Pere I de Borbó i Isabel de Valois
* Lluís I de Borbó-Condé (Vendôme, 1530 - Jarnac, 1569), primer príncep de Condé i cap de la Casa de Condé
* Lluís II de Borbó-Condé, conegut com “el Gran Condé”, primer príncep reial a França i mariscal militar
* Lluís de Borbó-Penthièvre (castell de Rambouillet, 1725 - castell de Bizy, Vernon, 1793), únic fill de Lluís Alexandre de Borbó (1678-1737), comte de Toulouse, duc de Penthièvre
* Lluís de Borbó-Vendôme (París, 1612 - Aix-en-Provence, 1669), titular de la Casa de Borbó-Vendôme
* Lluís de Borbó (Lieja) (1438 - 1482), príncep-bisbe de Lieja (1456 - 1482)
* Lluís Carles de Borbó-Dues Sicílies (Nàpols, 1824 - París, 1891), príncep de les Dues Sicílies
* Lluís I d'Espanya (Madrid, 1707 - 1724), príncep d'Astúries (1707 - 1724) i rei d'Espanya (1724)
* Lluís I de Borbó-Parma (Piacenza, Ducat de Parma - Florència, Regne d'Etrúria, 1803), primer dels dos únics reis d'Etrúria i cap de la casa ducal dels Borbó-Parma
* Lluís XIV de França (1638 – 1715), Rei de França i de Navarra
* Lluís Enric de Borbó-Condé (IX príncep de Condé) (París, 1756 - Castell de Saint-Leu, Val d'Oise)
* Lluís Francesc de Borbó-Conti (VI príncep de Conti) (París, 1734 - Barcelona, 1814), príncep de sang de França de la Casa de Conti
* Lluís Josep de Borbó-Condé (VIII príncep de Condé) (París, 1740 - Chantilly, 1818), príncep de Condé
* Francesc Lluís de Borbó-Conti (IV príncep de Conti) (París 1664 - 1709), IV príncep de Conti i príncep de França
# Lo Serrat Pla

Lo Serrat Pla és un serrat de la zona central-nord de l'antic terme de Toralla i Serradell, actualment de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, en territori del poble de Serradell.
Està situat a prop i a llevant de Serradell. L'extrem meridional arrenca de lo Tros, des d'on va pujant cap al nord. És, de fet, un contrafort meridional del Serrat del Ban. En el seu extrem superior, al nord, hi ha la Cova del Forat Negre. Al seu nord-est hi ha les Roques de Carbes

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació