OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Prónia

El riu Prónia és un riu de Rússia, de les óblasts de Riazan i Tula, afluent per la dreta del Volga.

## Geografia

Té una llargària de 336 km, rega una conca hidrogràfica de 10.800 km² i un cabal mitjà d'uns 50 m³/s prop de la desembocadura. Neix prop de la divisòria d'aigües entre el Volga i el Don, al nord-est de la Meseta Central Russa, 20 km al sud de Mijàilov en el sud-oest de l'óblast de Riazan, concretament prop del llogaret Luzhki. Al principi el riu discorre per una estreta vall cap al nord, traçant a continuació una ampla corba cap a l'oest i després al sud-oest. Uns 15 km a l'est de Kímovsk entra en l'óblast de Tula. Torna cap al nord i és embassat al l'embassament. A l'oest d'Oktbriaski gira cap a l'est. Poc després travessa Mijàilov. Pren direcció est i més tard sud-est.
Travessa l'assentament de tipus urbà de Pronsk, i en arribar a Novomitxúrinsk les seves aigües són embassades una altra vegada. Passa al nord de Korablinó, girant al nord i desemboca una mica al sud de Spask-Riazanski en el Okà.
El riu és apreciat pels pescadors i és navegable en el seu curs inferior en el temps que està lliure de gel, és a dir, generalment des d'abril a novembre.

## Principals afluents

Per la dreta:
* Kerd
* Ránova

## Referències

* 1 2 «Проня (река, приток р. Оки)» (en rus). Otto Schmidt, 1926. [Consulta: 22 abril 2022].
# Alwar (ciutat)

Alwar és una ciutat del Rajasthan a l'Índia, capital del districte d'Alwar. És a uns 150 km al nord de Jaipur i es troba a 271 metres sobre el nivell del mar. Al cens del 2001 té una població de 160.245 habitants (73% analfabets). La ciutat vella té una muralla i cinc portes. Té consell municipal des de 1871-1872.
A uns 12 km al sud-oest hi ha el llac de Siliserh, format per una presa a un afluent del riu Ruparel, amb un palau al centre.

## El nom

El seu antic és esmentat amb diverses formes: com Alpur (ciutat forta), Arbalpur (la ciutat d'Arballi, és a dir de les myntanyes Aravalli). Una teoria suposa el nom derivat de la ttribu dels salwas, i s'hauria dit Salwapura, derivat a Salwar, Halwar i Alwar. La versió més estesa és que antigament es deia Ulwar i a les reunions de prínceps apareixia al final de les llistes d'estats alfabètiques i 's'havia d'asseure al final, i un sobirà va decidir canviar el nom a Alwar per estar dels primers.

## Atractius

Té un llac i una bonica vall. El parc nacional de Sariska es troba no gaire llunyà (uns 40 km). A la vora de la ciutat hi ha el quarter militar d'Itarana. A la ciutat hi ha la màquina de tren més antiga en ús (del 1855) coneguda com a Fairy Queen. Els llocs principals de la ciutat i comarca són:
* Fort d'Alwar o Bala Quila
* Sariska Tiger Resort
* Haldia Bhawan (haveli de 250 anys d'antiguitat)
* Llac Siliserh (a uns 12 km)
* Llac Jaisamand (a uns 6 km)
* Temple de l'Hanuman Pandupol
* Palau de la ciutat
* Museu del Govern
* Moosi Maharani Chhatri
* Purjan Vihar o Jardí de la Companyia
* Tomba de Fateh Jang
* Jardi Nehru
* Parc Moti Doongri
* Bharthari
* Naldeshwar
* Neel Kanth
* Narayani Mata
* Karni Mata
* Ada Pada
* Andheri
* Taalveriksh
* Saagar
* Ajabgharh
* Bhangharh
* Mansa Devi ka mandir
* Hope Circus (plaça central de la ciutat vella)
* Palau de Vijay Mandir (a 10 km)
* Viratnagar (a 66 km)
* Palau de Sariska (21 km)
* Pandu Paul (a 70 km)
* Ajab Garh Bhang Garh (a 80 km)

## Referències

* ↑ «Alwar | enciclopedia.cat». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ Patnaik, Srikanta; Sen, Siddhartha; Ghosh, Sudeshna. Smart Cities and Smart Communities: Empowering Citizens through Intelligent Technologies (en anglès). Springer Nature, 2022-05-28, p. 404. ISBN 978-981-19-1146-0.
* ↑ Chaturvedi, Anuradha; Kanwar, Dharmendar; Sengupta, Ranjana. DK Eyewitness Travel Guide: Delhi, Agra & Jaipur (en anglès). Dorling Kindersley Limited, 2013-10-10, p. 208. ISBN 978-1-4093-3587-0.
* ↑ Khandekar, G. H.. The Indian Companion: Being a Manual of Universal Statistics of All the Provinces in and the Countries Adjacent to India (en anglès). Law Printing Press, 1894, p. 1270.

## Vegeu també

* Districte d'Alwar
* Alwar, principat
# Wim Arras

Wim Arras (Lier, 7 de febrer de 1964) és un ciclista belga, ja retirat, que fou professional entre 1986 i 1990. La seva carrera professional acabà prematurament el 1990 per culpa d'un accident de moto que patí el setembre de 1989. Durant la seva curta carrera professional aconseguí una quarantena de victòries, destacant la París-Brussel·les de 1987 i una victòria d'etapa a la Volta a Catalunya de 1986.

## Palmarès

* 1985
** 1r a la Hasselt-Spa-Hasselt
** Vencedor de 4 etapes de l'Olympia's Tour
** Vencedor de 3 etapes de la Ronde van de Kempen
** Vencedor d'una etapa de la Ronde van West-Vlaanderen
* 1986
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Suècia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
* 1987
** 1r a la París-Brussel·les
** 1r al Gran Premi Wielerrevue
** 1r a la Profronde van Maastricht
** 1r a la Volta a Limburg
** Vencedor de 2 etapes de la Setmana Catalana
** Vencedor d'una etapa de la Challenge Costa Brava
* 1988
** 1r a Profronde van Almelo
** Vencedor de 2 etapes de la Volta als Països Baixos
** Vencedor d'una etapa de la París-Bourges
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oise
* 1989
** Vencedor de 2 etapes dels Quatre dies de Dunkerque
** Vencedor d'una etapa de l'Etoile de Bessèges
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Armòrica

### Resultats al Tour de França

* 1986. Abandona (1a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1986. Abandona (12a etapa)
* 1987. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «ARRAS Wim». [Consulta: 28 novembre 2022].
* ↑ «Wim Arras, grave a causa de un accidente de moto» (en castellà) p. 53. El Mundo Deportivo, 13-09-1989. [Consulta: 28 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Wim ARRAS» (en italià). [Consulta: 28 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Wim Arras a sitiodeciclismo.net
# Strong

«Strong» té aquests significats:
* Strong (Maine)
* Strong City (Kansas)
* Strong City (Oklahoma)
* John Strong Newberry (1822 – 1892), geòleg, metge, explorador i escriptor estatunidenc.
* Strong (revista)
Viccionari
# Puig Marí (Sant Llorenç de Cerdans)

El Puig Marí és una muntanya de 910,3 metres del terme comunal de Sant Llorenç de Cerdans, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord. Es troba a la zona de ponent del terme de Sant Llorenç de Cerdans, al sud-oest de la vila de Sant Llorenç de Cerdans i al nord-est del Serrat i del Puig Cogull.

## Referències

* ↑ El Puig Marí en els ortofotomapes de l'IGN
# Riu Andarab

El riu Andarab és un riu de l'Afganistan a la província de Baghlan.
Creua el districte al qual dona el seu nom (vegeu Districte d'Andarab). Desaigua al riu Kunduz del que és un dels dos principals afluents per la dreta (l'altra és el riu Khanabad).
L'Andarab neix al pas de Khawak o Aawak (3.600 metres) i desaigua al riu Kunduz prop de Dushi. El seu cabal és d'1,1 bilions de metres cúbics a l'any. Els seus afluents principals són el Arezu, el Banu o Banow i el Kasan.
# Amar I Agjhel Ould Haddi

Amar I Agjhel Ould_Haddi fou emir de Trarza, que va succeir al seu germà Siyed Ould Haddi quan va morir el 1684. Era un home pietós, just, recte, i feliç segons diu Cheikh Sidïa.
El seu regnat és poc conegut. Només se sap que fou assassinat el 1703 a traïció i va esdevenir màrtir digne d'elogi. L'assassí hauria estat un membre d'un grup de Oulad Delim (amazics) que va assaltar el seu campament i li va prendre els camells; l'emir va morir amb les armes a la mà defensant els seus béns. Les primeres relacions amb els francesos del Senegal haurien estat en aquest temps; els francesos ja comerciaven amb els negres a les escales del riu del Terrier Rouge i del Coq (Gall) van establir relacions amb els maures. Michel Jajolet de La Courbé, director general dels establiments senegalesos de la Companyia de Guinea va visitar el 1686 les escales i a la del Desert va tenir tractes amb els Ida Ou al-Hadj (els Darmankour dels negres, que el francès anomenà Darmantes), el cap dels quals es deia Chems. Les relacions comercials van seguir regularment.
Suposadament a la seva mort no va deixar cap fill o almenys cap fill mascle major i el va succeir el seu germà Ali (Eli) conegut com a Ali Chandora (Ali el Superb) Ould Haddi.

## Referències

* L'Émirat des Trarzas per Paul Marty, 1882-1938
# Stanley (Wisconsin)

Stanley és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.898 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stanley tenia 1.898 habitants, 817 habitatges, i 483 famílies. La densitat de població era de 208,8 habitants per km².
Dels 817 habitatges en un 26,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 40,8% no eren unitats familiars. En el 38,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 25,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.644 $ i la renda mediana per família de 41.964 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.900 $ mentre que les dones 21.607 $. La renda per capita de la població era de 19.421 $. Aproximadament el 4% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stanley» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stanley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Prova de concepte

Una prova de concepte (en anglès, proof of concept o PoC) és una implementació, sovint resumida o incompleta, d'un mètode o d'una idea, realitzada amb el propòsit de verificar que el concepte o la teoria en qüestió és susceptible de ser explotada d'una manera útil. La prova de concepte es considera habitualment un pas important en el procés de crear un prototip realment operatiu.
En àrees de salut, el Termcat defineix prova de concepte com a «estudi clínic dissenyat per a demostrar a la pràctica la validesa real del plantejament teòric sobre l'activitat d'un nou fàrmac, que acostuma a tenir lloc en les fases inicials de desenvolupament del fàrmac».

## Referències

* ↑ Compara: «Proof of Concept». InvestorWords. WebFinance, Inc., 2016. Arxivat de l'original el 2017-07-04. [Consulta: 15 novembre 2016]. «proof of concept[:] Evidence that demonstrates that a business model or idea is feasible.»
* ↑ Aeronautical research and development policy: hearings. Washington, D.C., USA: United States Senate, Ninetieth Congress, first session,, 1967, p. 84. «January 25, 26, and February 27, 1967, review of adequacy of policy planning for aeronautical research and development and of what Congress, Executive Branch of government, and private industry can do to insure that national aeronautical goals are met»
* ↑ Recerca clínica, TERMCAT. «Prova de concepte». Farmacologia. [Consulta: 29 abril 2013].
* ↑ «Prova de concepte». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Casa de la Comanda

* Per a altres significats, vegeu «Casa de la Comanda (Horta de Sant Joan)».
La Casa de la Comanda és un edifici d'Ulldecona (el Montsià) declarat bé cultural d'interès nacional. Alternant-se amb la família Montcada, l'Orde de l'Hospital tingué el domini del terme d'Ulldecona des del 1173, creant-se la Comanda d'Ulldecona el 1227. Aquesta perdurà dintre la Castellania d'Amposta fins al segle xix, en què es van extingir els ordes militars. La Casa del Comanador es va construir en el segle xv, època a la qual pertanyen el vestigis conservats a la façana; era utilitzada com residència d'aquest i centre administratiu de la zona. L'estructura interior original va desaparèixer després del 1851 quan, en extingir-se la Comanda, passà a ser propietat particular.
Habitatge entre mitgeres que conserva vestigis medievals a la façana. Consta de planta baixa, primer pis, golfes i terrat. A la planta destaca el portal central amb brancals i adovellat de pedra i delimitat, exteriorment, per un trencaaigües de secció senzilla. En les dovelles centrals hi ha dos escuts gravats amb els emblemes de l'Hospital de Sant Joan de Jerusalem, i, a sobre de la porta, hi ha un tercer escut amb una frase no desxifrada. A la seva dreta, una finestra amb l'escut de l'Hospital a sobre, i una porta d'època posterior amb brancals i llinda de pedra. En el pis principal hi ha una finestra central geminada amb arcs superiors lobulats i esvelt mainell de capitell treballat. A banda i a banda d'aquesta hi ha més finestres i balcons posteriors; aquesta distribució també es troba en el nivell superior.

## Notes

* 1 2 «Casa de la Comanda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Tetrahidrofuran

El tetrahidrofuran (THF) o oxolà és un compost orgànic amb la fórmula (CH₂)₄O. És un líquid incolor miscible en aigua amb baixa viscositat. És un compost heterocíclic. És un solvent èter polar amb un ampli rang de ser líquid. Un dels seus principals usos és el de ser precursor de polímers. És menys anestèsic que el dietil èter.

## Producció

Es produeixen anualment 200.000 tones de tetrahidrofuran.

## Aplicacions

El THF pot ser polimeritzat per àcids forts per a donar un polímer linear anomenat poli(tetrametilen èter) glicol (PTMEG),el principal ús del qual és fibres de poliuretà elastomèriques com Spandex.
El THF també és matèria de partida per fer tetrahidrotiofen.

### Com a solvent

El THF és un solvent industrial pel PVC i en vernissos.

## Precaucions

El THF es considera un solvent relativament no tòxic, amb (LD$_{50}$) comparable a la de l'acetona. Ràpidament dissol el làtex i típicament es maneja amb guants de goma de nitril o neoprè. És altament inflamable.
El principal perill del THF és la seva tendència a ser altament explosiu en ajuntar-se amb els peròxids de l'aire.

## Referències

* ↑ «Ethers, by Lawrence Karas and W. J. Piel». A: Kirk‑Othmer Encyclopedia of Chemical Technology. John Wiley & Sons, Inc, 2004.
* ↑ «Polyethers, Tetrahydrofuran and Oxetane Polymers by Gerfried Pruckmayr, P. Dreyfuss, M. P. Dreyfuss». A: Kirk‑Othmer Encyclopedia of Chemical Technology. John Wiley & Sons, Inc, 1996.
* ↑ Jonathan Swanston “Thiophene” in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry Wiley-VCH, Weinheim, 2006. doi:10.1002/14356007.a26_793.pub2
* ↑ Herbert Müller, "Tetrahydrofuran" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry 2002, Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a26_221
* Loudon, G. Mark. Organic Chemistry 4th ed. New York: Oxford University Press. 2002. pg 318

## Enllaços externs

* International Chemical Safety Card 0578
* NIOSH Pocket Guide to Chemical Hazards
* THF usage
* U.S. OSHA info on THF Arxivat 2005-05-11 a Wayback Machine.
* «2-Methyltetrahydrofuran, An alternative to Tetrahydrofuran and Dichloromethane». Sigma-Aldrich. [Consulta: 23 maig 2007].
# Hipertèrmia maligna

La hipertèrmia maligna (HM) és una afecció potencialment mortal poc freqüent que generalment es desencadena per l'exposició a certs medicaments que es fan servir per a l'anestèsia general - específicament els agents anestèsics inhalats i succinilcolina, un blocador neuromuscular. En individus susceptibles, aquests fàrmacs poden induir un augment dràstic i incontrolat en el metabolisme oxidatiu en el múscul esquelètic, que sobrepassa la capacitat del cos per subministrar oxigen, eliminar el diòxid de carboni, i regular la temperatura del cos, portant eventualment a un col·lapse circulatori i la mort si no es tracta immediatament.
La susceptibilitat a la HM sovint s'hereta com un trastorn autosòmic dominant, per als que hi ha almenys 6 loci genètics d'interès, [1] més prominent el gen del receptor de la rianodina (RYR1). La susceptibilitat a la HM és fenotípica i genèticament relacionada amb la malaltia del nucli central, un trastorn autosòmic dominant caracteritzat tant per senyals d'HM com per miopatia. La HM generalment es revela en o poc després de l'exposició a certs agents anestèsics generals. No existeix una prova senzilla, fàcil de diagnosticar el trastorn. El tractament amb dantrolè i altres drogues s'inicia generalment quan se sospita fortament la HM. L'ús del dantrolè i l'evitació d'agents a persones susceptibles d'activació han reduït marcadament la mortalitat d'aquest trastorn.
# Riu de l'Estany Serull

El riu de l'Estany Serull és un barranc del Pallars Sobirà, que neix al vessant nord de la Cresta de Fonguera i desemboca al riu Escrita.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Amstel Gold Race 2005

L'Amstel Gold Race 2005 fou la 40a edició d'aquesta cursa ciclista que cada primavera es corre per les carreteres dels neerlandesos. Aquesta edició es va córrer el diumenge 17 d'abril de 2005, entre les ciutats de Maastricht i Valkenburg, formant part de l'UCI ProTour 2005.
El vencedor, a l'esprint, fou l'italià Danilo Di Luca, de l'equip Liquigas-Bianchi, seguit pel neerlandès Michael Boogerd i el també italià Mirko Celestino.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Danilo Di Luca | Liquigas-Bianchi | 6h 21' 07" |
| 2 | Michael Boogerd | Rabobank | m. t. |
| 3 | Mirko Celestino | Domina Vacanze-De Nardi | m. t. |
| 4 | Davide Rebellin | Gerolsteiner | m. t. |
| 5 | Miguel Ángel Martín Perdiguero | Phonak | m. t. |
| 6 | Patrik Sinkewitz | Quick Step | m. t. |
| 7 | Björn Leukemans | Davitamon-Lotto | m. t. |
| 8 | David Etxebarría | Liberty Seguros-Würth | m. t. |
| 9 | Jérôme Pineau | Bouygues Télécom | m. t. |
| 10 | Óscar Freire | Rabobank | m. t. |

## Referències

* ↑ El gener de 2016, a Michael Boogerd se li van anul·lar els resultats obtinguts del 2005 al 2007

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa
# Xalet Director de Mines

Xalet Director de Mines és una obra de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt format per dues cases aparellades situades al mig d'un jardí amb dos pisos i golfes. La planta està formada per tres rectangles, un de més allargat al qual se li adossen perpendicularment dos més, formant com una U. Les obertures amb llinda presenten a sobre un arc de descàrrega. De tota manera, abunden les obertures amb arc, com les finestretes trífores als capcers de les golfes o al porxo de la planta baixa. Sota el ràfec, una faixa de ceràmica vidrada blanca i blava sobre un filet, constitueix el motiu decoratiu. La teulada, a dos vessants, és molt apuntada i presenta motius decoratius geomètrics en els careners, amb una diferenciació de color.

## Història

Els xalets que van ser habitatge dels directius de les mines es comencen a construir l'any 1918. Formen part del concepte de ciutat obrera de la Solvay. Aquest va ser seu de la CNT - FAI el 1936, i el juny de 1938 en ell s'instal·là el tribunal permanent de l'exèrcit de l'est.

## Referències

* 1 2 «Xalet Director de Mines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Casa de la Ciutat de Perpinyà

La Casa de la Ciutat, o de la Vila de Perpinyà, en francès Mairie, és una construcció gòtica situada a la ciutat de Perpinyà, cap de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situat al bell centre de la vila antiga de Perpinyà, al barri de Sant Joan. És a la plaça de la Llotja, entre la Llotja de Mar i el Palau de la Diputació (el darrer ha quedat integrat en el conjunt de la mateixa Casa de la Ciutat). Per la part posterior dona al carrer de la Barra, i una part de les dependències se situen darrere la Llotja de Mar, a l'interior de l'illa de cases.
És un edifici del gòtic civil català, construït en el segle xiii i remodelat en els segles XVI i XVII. És un edifici típic del gòtic civil català, dins de la línia de combinació de palets de riera i maons característic de l'arquitectura rossellonesa, amb pati d'entrada per a vehicles de tracció animal i escales per a pujar a la planta noble.
Actualment el pati acull una de les obres mestres d'Arístides Maillol, la Mediterrània. L'antiga sala dels cònsols (actualment sala de casaments) mostra un plafó i una decoració del segle xix.
L'antic Palau de la Diputació, un segle i mig més tardà, ha estat incorporat a les dependències municipals actuals.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Perpinyà». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ La Casa de la Ciutat de Perpinyà en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* La Casa de la Ciutat a la seva pàgina web oficial Arxivat 2016-11-17 a Wayback Machine.
# The Rockford Files

The Rockford Files és una sèrie de televisió estatunidenca protagonitzada per James Garner. A Espanya es va titular Els casos de Rockford.

## Argument

La sèrie va ser creada per Roy Huggins i Stephen J. Cannell. Huggins havia creat el programa de televisió Maverick (1957-1962), protagonitzat per James Garner, i volia intentar recuperar aquella màgia en una sèrie "moderna" de detectius. Es va associar amb Cannell, que havia escrit per a les produccions de Jack Webb: Adam-12 i Chase (1973-74, NBC), per crear Rockford. El programa va ser acreditat com a "Una producció Art públic/Roy Huggins", juntament amb Universal Studios i en associació amb Produccions Cherokee. Cherokee era el nom de l'empresa pròpia de Garner.

## Repartiment

* James Garner: Jim Rockford
* Noah Beery, Jr.: Joseph Rockford
* Stuart Margolin: Angel

## Referències

* ↑ «Los casos de Rockford - Serie - 1974 | Actores | Premios - decine21.com» (en espanyol europeu), 09-11-2023. [Consulta: 14 novembre 2023].
* ↑ SensaCine. «Secretos del rodaje de la película The Rockford Files» (en castellà). [Consulta: 14 novembre 2023].
* ↑ «The Rockford Files», 27-03-1974. [Consulta: 14 novembre 2023].
* ↑ «Cherokee productions» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2023].
* "La màgia de la televisió argentina". Escrit per Jorge Nielsen i Hugo F. Vega
* The Rockford Files a Internet Movie Database (anglès)
# Riu Pas

El riu Pas és un riu situat al nord d'Espanya, en la Cornisa Cantàbrica, que discorre 57 km per la Comunitat Autònoma de Cantàbria i desemboca a la Mar Cantàbrica. Els seus principals afluents són el riu Yera, Viaña, Barcelada, Jaral, Magdalena, Pandillo i Pisueña.