OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Funció privada

Funció privada (títol original: A Private Function) és una pel·lícula britànica de Malcolm Mowbray, estrenada l'any 1984. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un petit poble del Yorkshire l'any 1947. Anglaterra ha guanyat la guerra però els temps són durs pels seus habitants.
Les cartilles de racionament encara són vigents i el preciós bacon és escàs. També la notícia del matrimoni de la princesa Elisabet amb el príncep Philip, duc de Édimbourg fa l'efecte d'aixecar la moral. S'organitza un gran banquet per celebrar l'esdeveniment. Però - caram ! - el porc engreixat clandestinament per aquests tiberis desapareix...
L'animal ha estat robat per Gilbert Chilvers (Michael Palin), encoratjat per la seva dona Joyce (Maggie Smith). Però en un altre lloc, un inspector està determinat a aturar les activitats delictives que pretenen saltar-se el racionament…

## Repartiment

* Michael Palin: Gilbert Chilvers
* Maggie Smith: Joyce Chilvers
* Denholm Elliott: Metge Swaby
* Richard Griffiths: Allardyce
* John Normington: Lockwood
* Tony Haygarth: Sutchiff
* Bill Paterson: Wornold
* Liz Smith: la mare
* Alison Steadman: la Sra. Allardyce
* Jim Carter: l'inspector Noble
* Pete Postlethwaite: Nuttal

## Premis i nominacions
### Premis

* BAFTA a la millor actriu per Maggie Smith
* BAFTA al millor actor secundari per Denholm Elliott
* BAFTA a la millor actriu secundària per Liz Smith

### Nominacions

* BAFTA a la millor pel·lícula
* BAFTA al millor guió original per Alan Bennett

## Referències

* 1 2 esadir.cat. [Funcio_privada Funció privada]. esadir.cat.
* ↑ «A Private Function». The New York Times.
# Miroslav Vymazal

Miroslav Vymazal (Brno, 9 d'abril de 1952 - Bratislava, 18 d'octubre de 2002) va ser un ciclista amateur txecoslovac, d'origen txec, que s'especialitzà en la pista, concretament en el tàndem. Va guanyar sis medalles, quatre d'elles d'or, als Campionats del Món de l'especialitat. Va participar en els Jocs Olímpics de 1976.

## Palmarès

* 1973
** Campió del món en Tàndem (amb Vladimír Vačkář)
* 1974
** Campió del món en Tàndem (amb Vladimír Vačkář)
* 1977
** Campió del món en Tàndem (amb Vladimír Vačkář)
* 1978
** Campió del món en Tàndem (amb Vladimír Vačkář)

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Urville (Vosges)

Urville és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 71 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Urville era de 71 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. 31 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 30 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població d'Urville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 27 eren actives i 10 eren inactives. De les 27 persones actives 25 estaven ocupades (12 homes i 13 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 10 persones inactives 1 estava estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una fusteria i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Urville hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Urville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Urville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# (204) Cal·listo

(204) Kallisto és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 8 d'octubre de 1879 per Johann Palisa des de l'observatori de Pula (Croàcia). Està nomenat així per Cal·listo, un personatge de la mitologia grega.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 31. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Forma en espanyol de l'equivalent grec
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(204) Kallisto» (en anglès). [Consulta: 3 juny 2015].
# Barnaba Cesare Adorno de Pallavicino

Barnaba Cesare Adorno de Pallavicino (Silvano d'Orba 18 de maig de 1584-25 d'octubre de 1634) fou fill de Girolamo Adorno de Pallavicino. Va succeir son germà Antoniotto Adorno de Pallavicino i fou el tercer marquès de Pallavicino, Borgo, Busalla, Borgo Fornari i Pietra, tercer comte de Silvano d'Orba Superior i Inferior i Castelletto d'Orba, comte palatí del Sacre Romà Imperi, baró de Caprarica, senyor de Cantalupo, Prato i Montessoro, i consenyor de Frassinello i Casorzo que li foren transferits pel germà el 20 de novembre de 1632. Fou també doctor en lleis ([1613]) i no va exercir cap domini, ja que el 1610 havia renunciat a la primogenitura per dedicar-se a la vida eclesiàstica deixant els afers en mans de la germana i hereva, que a la seva mort va assolir el títol.
# Bernard Darniche

Bernard Darniche (Senon, França, 28 de març de 1942) fou un pilot de ral·lis françès guanyador del Campionat de França de Ral·lis els anys 1972, 1976 i 1978, així com del Campionat europeu de ral·lis els anys 1976 i 1977, ambdues amb un Lancia Stratos HF.
Al llarg de la seva trajectòria aconseguí 7 victòries al Campionat Mundial de Ral·lis en imposar-se en el Ral·li del Marroc de 1973, al Ral·li Monte-Carlo de 1979 i al Tour de Còrsega dels anys 1975, 1977, 1978, 1979 i 1981.
És el pilot amb un major nombre de victòries al Tour de Còrsega junt amb Didier Auriol, aconseguint sis victòries en aquesta prova cadascú. A les anteriorment ja citades dins del Campionat Mundial, cal afegir-hi la victòria de Darniche l'any 1970.
També disputà diversos anys les 24 hores de Le Mans, aconseguint la victòria a la seva categoria a l'edició de 1978 amb un Rondeau M378-Cosworth junt Jacky Haran i Jean Rondeau i a l'edició de 1979 amb un Rondeau M379-Cosworth junt Jean Ragnotti.

## Victòries al WRC

| # | Ral·li | Any | Copilot | Vehicle |
| 1 | 16ème Rallye du Maroc | 1973 | Alain Mahé | Alpine-Renault A110 |
| 2 | 19ème Tour de Corse | 1975 | Alain Mahé | Lancia Stratos HF |
| 3 | 21ème Tour de Corse | 1977 | Alain Mahé | Fiat 131 Abarth |
| 4 | 22ème Tour de Corse | 1978 | Alain Mahé | Fiat 131 Abarth |
| 5 | 47ème Rallye Monte-Carlo | 1979 | Alain Mahé | Lancia Stratos HF |
| 6 | 23ème Tour de Corse | 1979 | Alain Mahé | Lancia Stratos HF |
| 7 | 25ème Tour de Corse | 1981 | Alain Mahé | Lancia Stratos HF |

## Referències

* ↑ Shacki. «Bernard Darniche - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ hmong.wiki. «Bernard Darniche Victorias del WRCyReferencias» (en tai). [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ «Previa histórica Rally de Córcega: más de medio siglo y 'mil curvas'» (en castellà). [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ «Bernard Darniche - frwiki.wiki». [Consulta: 14 juliol 2022].
# Cocked & Re-Loaded

Cocked & Re-Loaded és un àlbum regravat de L.A. Guns, del disc Cocked & Loaded. També inclou un remix de "Rip And Tear". Aquest àlbum té tres cobertes diferents en diversos països.

## Cançons

* "Letting Go"
* "Slap In the Face"
* "Rip and Tear"
* "Sleazy Come Easy Go"
* "Never Enough"
* "Malaria"
* "The Ballad of Jayne"
* "Magdalaine"
* "Give a Little"
* "I'm Addicted"
* "17 Crash"
* "Showdown (Riot On Sunset)"
* "Wheels of Fire"
* "I Wanna Be Your Man"
* "Rip and Tear" (Spahn Ranch Remix)

## Formació

* Phil Lewis – Veus
* Tracii Guns – Guitarra
* Mick Cripps – Guitarra
* Kelly Nickels – Baix
* Steve Riley – Bateria
# Dipositari d'un tractat internacional

El dipositari d'un tractat internacional és l'estat designat per les parts signatàries perquè custodiï el text original d'un tractat i porti a terme certes funcions, tals com registrar-lo, expedir còpies certificades o autèntiques, rebre els instruments de ratificació, adhesió, etc., notificar i comunicar denúncies i, en general, proporcionar tota la informació relativa al mateix.

## Referències

* ↑ «Depositario, registro y caracteristicas TI de DIP - Deposito y registro: Un dipositari és». [Consulta: 24 setembre 2022].
# Miroslav Táborský

Miroslav Táborský (Praga, 9 de novembre de 1959) és un actor txec que ha aparegut en diverses sèries de televisió txeques, així com en pel·lícules estatunidenques.
Táborský es va graduar de la Facultat de Teatre de la Acadèmia d'Arts escèniques a Praga (DAMU) en 1987. Ha rebut tant un Premi Alfréd Radok (1997) i un Premi Goya en 1998 al millor actor revelació per La niña de tus ojos.

## Filmografia

* Po strništi bos (2017)
* Goat Story with Cheese 2012
* Borgia (2011) - Cardenal Gianbattista Orsini
* 2Bobule (2009)
* Goat Story – The Old Prague Legends 2008 - 3D animated movie
* Grapes (2008)
* The Dresser de Ronald Harwood, teatre Divadlo v Dlouhé (2002) – The Dresser
* Twelfth Night, or What You Will, Summer Shakespeare Festival al Castell de Praga (2005) – Feste
* Close to Heaven (2005)
* Hostel (2005)
* The Brothers Grimm (2005)
* Jak básníci neztrácejí naději (2004)
* Eurotrip (2004)
* Tmavomodrý svět (2001)
* Dune (2000, minisèrie) – Comte Hasimir Fenring
* La niña de tus ojos (1998)
* Snow White: A Tale of Terror (1997)
* Lotrando a Zubejda (1996)

## Referències

* ↑ «Herec Miroslav Táborský slaví padesátiny. Miluje výzvy a svou práci» (en checo). lidovky.cz, 09-11-2009. [Consulta: 24 octubre 2014].

## Enllaços externs

* Miroslav Táborský a Česká televize
# Urvànovo

Urvànovo (en rus: Урваново) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 394 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# (202421) 2005 UQ513

(202421) 2005 UQ$_{513}$, també escrit com a 2005 UQ513, és un objecte clàssic del cinturó de Kuiper amb una magnitud absoluta de 3,97.
Va ser descobert el 21 d'octubre de 2005 des de l'observatori Palomar, a Califòrnia. El descobriment es va anunciar l'1 de setembre de 2007 juntament amb el descobriment de 2003 UZ$_{413}$, 2004 NT$_{33}$, 2005 CB$_{79}$, 2003 UY$_{413}$ i 2005 CA$_{79}$. El planetoide va rebre més tard el número de planeta menor 20242.

## Descripció i classificació

Té un diàmetre aproximat de 500 km. El seu espectre té una feble signatura d'absorció pel gel d'aigua. Com Quaoar, té un espectre molt vermell, que indica que la seva superfície probablement conté moltes molècules orgàniques complexes i processades. La seva corba de llum mostra variacions de Δm=0,3 mag, però no s'ha determinat cap període.
(202421) 2005 UQ$_{513}$ té un periheli de 37,3 UA. El Minor Planet Center (MPC) el classifica com a cubewano mentre que el Deep Ecliptic Survey (DES) el classifica com a disc dispers. Tot i que dinàmicament hauria estat un bon candidat per ser membre de la família de col·lisions Haumea, donat el seu espectre vermell, no ho és.

## Distància

Des de desembre de 2018 es trobava a 48,0 ua del Sol. Arribarà al periheli el 2123.
S'ha observat 194 vegades en 14 oposicions amb imatges anteriors a l'any 1990.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 1r març 2024].
* 1 2 3 «202421 (2005 UQ513)» (en anglès). Nasa. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «List Of Transneptunian Objects» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «List Of Centaurs and Scattered-Disk Objects» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «MPC/MPO/MPS Archive» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «A Photometric System for Detection of Water and Methane Ices on Kuiper Belt Objects» (en anglès). Cornell University, 09-02-2011. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ Brown i Ragozzine, 2007, p. 2160–2167.
* 1 2 3 «Visible spectroscopy in the neighborhood of 2003 EL6» (en anglès). Cornell University, 16-07-2008. [Consulta: 2 juliol 2023].
* 1 2 3 «Characterisation of candidate members of (136108) Haumea's family» (en anlès). Cornell University, 16-12-2009. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «MPEC 2010-S44 : DISTANT MINOR PLANETS (2010 OCT. 11.0 TT)» (en anglès). Minor Planet Center, 25-09-2010. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «Orbit Fit and Astrometric record for 202421» (en anglès). Space Science Department. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «(202421) 2005UQ513» (en anglès). Universitat de Pisa. [Consulta: 2 juliol 2023].

## Vegeu també

* Llista d'objectes del sistema solar en equilibri hidroestàtic
* Objecte transneptunià

## Bibliografia

* Brown, M. E.; Ragozzine, D. «Candidate Members and Age Estimate of the Family of Kuiper Belt Object 2003 EL61». The Astronomical Journal, 134, 6, 2007, pàg. 2160–2167. arXiv: 0709.0328. Bibcode: 2007AJ....134.2160R. DOI: 10.1086/522334.

## Enllaços externs

* Imatges de 2005 UQ513
# Batalla del riu Bàgradas

La Primera Guerra Púnica va prendre un caire favorable als romans des del principi. Cartago era una potència naval, i els seus exèrcits de terra (mal entrenats i poc disciplinats tàcticament) no constituïen rival per a les disciplinades legions romanes. Sorprenentment, Roma va aconseguir destruir la flota cartaginesa en la batalla del cap Ècnomus (Sicília, 256 aC) i després de la victòria, el cònsol Marc Atili Règul va navegar cap a l'Àfrica, desembarcant a prop de Cartago amb el seu exèrcit consular.
Per desgràcia per a Marc Atili Règul, la major part de la seva cavalleria havia naufragat o desembarcat a gran distància. Malgrat això, va assolir algunes victòries inicials davant els cartaginesos, essencialment en la batalla d'Adis i es va disposar a donar el cop de gràcia.
Els cartaginesos s'havien assegurat els serveis d'un general espartà, Xantip. Va aprofitar els ingents recursos de Cartago per reestructurar l'exèrcit. Va entrenar els soldats en les tàctiques de la falange, especialment adequat per al combat a les grans planes del Magrib. Fet això, va oferir batalla a Règul qui, desitjós d'acabar amb la guerra, va mossegar l'esquer.
A mitjan hivern del 255 aC, els exèrcits es van trobar a les planes del riu Bàgradas (l'actual riu Medjerda). Per a contrarestar la primera línia cartaginesa, formada per gairebé 100 elefants de guerra, Règul va disposar els seus manípuls en una formació més estreta, prou profunda (o almenys això creia) per contrarestar la càrrega. Tanmateix, la cavalleria dels seus flancs era sobrepassada en nombre en un factor d'aproximadament vuit a u.

## Desenllaç

Els elefants cartaginesos van mantenir ocupats els legionaris mentre la seva cavalleria destrossava la romana. L'avenç de la falange africana, recolzada en l'ala dreta per les tropes mercenàries i amb la cavalleria fuetejant les tropes romanes a tots els flancs, va decidir la batalla. Una aclaparadora victòria per a Xantip i Cartago.
Roma es va limitar a salvar els papers i intentar rescatar amb una flota els 2.000 supervivents de la batalla que es trobaven atrinxerats a Adis. Però en la seva tornada, a l'altura de Camarina, una tempesta va destrossar els vaixells romans, sobrevivint tan sols 80 dels 364. Amb aquesta derrota i aquest desastre Roma va veure la seva campanya africana fracassada i Sicília envaïda de nou per les hosts cartagineses.

## Referències

* ↑ Polibi, p. 1:37.

## Bibliografia

* Polibi. Històries (en anglès, traduït del llatí).
# Bannoncourt

Bannoncourt és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 184 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bannoncourt era de 184 persones. Hi havia 63 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 17 parelles sense fills i 30 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 77 habitatges, 66 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 74 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 66 habitatges principals, 52 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 6 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 53 en tenien cinc o més. 56 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 33 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bannoncourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 12 | 75 a 79 | 4 |
| 12 | 70 a 74 | 16 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 12 | 45 a 49 | 4 |
| 16 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 12 | 30 a 34 | 4 |
| 12 | 25 a 29 | 8 |
| 16 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 16 | 5 a 9 | 16 |
| 0 | 0 a 4 | 12 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 112 persones, 83 eren actives i 29 eren inactives. De les 83 persones actives 70 estaven ocupades (38 homes i 32 dones) i 13 estaven aturades (7 homes i 6 dones). De les 29 persones inactives 8 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 13 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Bannoncourt hi havia 63 unitats fiscals que integraven 173,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.158 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Bannoncourt hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bannoncourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bannoncourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cockcroft (cràter)

Cockcroft és un cràter d'impacte que està situat en la cara oculta de la Lluna. Es troba al nord-est del cràter Fitzgerald de major grandària, i al sud-est de Evershed.
La vora d'aquest cràter està desgastada i erosionada per impactes posteriors. El cràter satèl·lit Cockroft N envaeix el bord sud-sud-oest. Apareixen petits cràters al llarg de la vora cap al sud-est, est i nord-nord-oest, i un petit cràter se situa en la paret interior oriental. El sòl interior és irregular en alguns llocs, sobretot en la meitat sud, i conté diversos cràters petits i altres diminuts.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més prop de Cockcroft.
| Cràters satèl·lit | Cockcroft Coordenades Diàmetre N 29° 06′ N, 163° 42′ O﻿ / ﻿29.1°N,163.7°O﻿ / 29.1; -163.7﻿ (Cockcroft N) 56 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Cockcroft (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Cockcroft» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-30. [Consulta: 27 juny 2018].
# Francisco Rúa

Francisco Rúa (4 de febrer de 1911 - ?) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1934.

## Referències

* ↑ 1934 FIFA World Cup Italy Arxivat 19-09-2011 a Wayback Machine.
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 28 febrer 2018].