OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre d'Aigua Amarga

La Torre d'Aigua Amarga, o Torre de l'Aigua Amarga, era una fortificació defensiva ubicada al terme municipal de la ciutat d'Alacant, al País Valencià. Està protegida com a Bé d'Interés Cultural.
Les restes de la torre es troben a l'indret conegut com a Aigua Amarga o cala dels Borratxos, del qual pren la seua denominació, al sud d'Alacant, tot seguint la línia de costa cap a Santa Pola. S'alça en un promontori a uns 50 metres de la Mediterrània, en una posició privilegiada que albira la badia alacantina. Formava part de la xarxa de torres de guaita que donaven suport al castell de Santa Bàrbara d'Alacant.
Actualment, la Torre d'Aigua Amarga està en estat de ruïna, i només es conserva part del basament i l'arrancada d'un cos superior, la qual cosa dificulta la seua datació i el coneixement de la seua forma original. Està feta de mamposteria. Al costat es pot apreciar una excavació a la roca, que pot haver servit per a l'extracció dels materials de construcció i com a aljub.

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1498.
* ↑ Arxiu Municipal d'Alacant. Libre de municions y coses de guerra de la ciutat de Alacant: 1633 fins 1649, p. 153r.

## Enllaços externs

* Fitxa de la Torre d'Aigua Amarga a la Generalitat
* Imatges de la Torre d'Aigua Amarga al blog Guía de Castillos de Alicante
# Baradat-Esteve (motor)

Baradat-Esteve fou una marca de motors fruit de l'empenta dels enginyers Claudio Baradat Guillé i Carlos Esteve, que van presentar el 1913 i 1923 un motor toroïdal a Barcelona, i fins i tot el van provar en un cotxe Austin Seven i camions de l'exèrcit.

## Història

Cercant sempre reduir la secció frontal dels motors d'aviació, perquè en aquells anys el més normal era el motor en estrella i a més rotatiu (girava tot el motor amb l'hèlix, mentre que el cigonyal era solidari amb la bancada), després de moltes proves, van arribar a aquesta solució.
El motor, del que es van fer dotze prototips, va presentar molts problemes d'estanquitat, i deficiències de refrigeració, que amb l'ús de materials que perdien les seves característiques amb la temperatura, no van fer rendible el projecte, i amb l'esclat de la guerra civil espanyola es va abandonar.

## Funcionament

L'arquitectura toroïdal del motor, en el que els pistons es mouen en un anell al voltant de l'eix motor, d'aquí el seu nom, en què el cilindre està format per dos semicàrters que contenen l'aigua de refrigeració, i en un altre càrter se situen els engranatges encarregats de transmetre el moviment oscil·lant, dels pistons, a l'arbre motor, no està ben clar si el cicle és semidièsel (dièsel dos temps) o Otto dos temps, en tot cas si que es veu que els cilindre té llumeneres.

## Vegeu també

* Baradat-Esteve (automòbil)
* Llista de motors d'aviació fabricats a Espanya

## Referències

* ↑ Baradat Mundo Deportivo, 03/12/1918, pag 2
* ↑ Callejón Agramunt, Ismael. Máquinas térmicas motoras - 1 (en castelà). Edicions UPC, 2002, p.234. ISBN 8483016443.
* ↑ Motor Baradad – Significado

## Bibliografia

* Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008. ISBN 84-612-7902-6.
# Roncq

Roncq (neerlandès Ronk) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 12.892 habitants. Limita al nord-oest amb Bousbecque, al nord amb Halluin, a l'oest amb Linselles, a l'est amb Neuville-en-Ferrain, al sud amb Bondues i al sud-est amb Tourcoing.

## Demografia

Evolució de la població INSEE i Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 910 | 2 513 | 2 575 | 2 731 | 2 935 | 3 098 | 3 133 | 3 378 | 3 637 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 4 241 | 4 948 | 5 479 | 5 490 | 5 825 | 5 716 | 6 104 | 6 734 | 6 726 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 6 678 | 6 542 | 6 507 | 5 950 | 6 237 | 6 573 | 6 812 | 6 787 | 7 097 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 7 536 | 7 820 | 10 756 | 11 725 | 12 035 | 12 705 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1955-1965 | Paul Vansteenkiste | |
| 1965-1971 | Jules Gilles | |
| 1971-1983 | Yves Croës | PCF |
| 1983-1995 | Henri Desmettre | |
| 1995-1998 | Jean-Albert Bricout | |
| 1998-2001 | Benoît Ghesquière | |
| 2001- | Vicent Ledoux | Divers droite |

## Agermanaments

* Delbrück
* Todmorden
* Sélinkegny
# Format Gerber

El format Gerber és un tipus de codificació d'imatges 2D en format ASCII i de tipus obert (sense drets d'autor). El format Gerber és un estàndard molt emprat al sector electrònic per a definir els circuits impresos o PCB (capes de coure, capes de soldadura, capes d'informació textual...)
Tipus de format Gerber:
* Gerber X2
* Gerber estès o RS-274X
* Gerber estàndard o RS-274-D (ja està obsoleta)
Propietats:
* Codificació amb caràcters ASCII
* Descriu una estructura de 2 dimensions que és un circuit imprès o PCB
Programari de codi obert per a visualitzar arxius en format gerber : gerbv

## Història

El format Gerber fou desenvolupat per l'empresa Gerber System Corp, fundada per Joseph Gerber. El format Gerber pertany actualment a la companyia Ucamco, però l'especificació es pot baixar lliurement.
El 1981 va aparèixer la primera versió anomenada RS-274-D per a la seva gama de fotoploters (impressora de llum sobre material fotosensible).
El 1998, Gerber System Corp va ser adquirida per Ucamco i es va editar la versió RS-274X amb un recull de millores degudes a l'evolució de les prestacions dels fotoploters.
EL 2012 hi va haver una gran revisió incloent millores en els avenços de la indústria electrònica de PCB. Es va anomenar Gerber X2 (compatible amb l'anterior RS-274X)

## Gerber RS-274-D

* Va ser la primera versió i ara ja és obsoleta
* S'adaptava a les primeres generacions de fotoploters
* Té les primitives bàsiques de dibuix : pintar pistes (unions entre apertures) i apertures (punts on es solden les potes dels components electrònics)

## Gerber RS-274-X

* Representa una gran extensió de l'anterior format RS-274-D.
* Defineix comandes i estructures de dades complexes per a poder definir les diferents capes de la PCB.
* Fig.2 PCB flexible a la part esquerra del botóUn sol arxiu és suficient per a definir cada capa de la PCB.

## Gerber X2

* És compatible amb l'anterior RS-274-X.
* Gerber X2 va un pas més enllà dels aspectes gràfics i defineix la funcionalitat de cada element (pista, pad, via) i connexions entre components.
* També permet definir el tipus de PCB rígida, flexible i Rigi-Flex (vegeu Fig.2).

## Vegeu també

* Circuit imprès
* Encapsulat dels circuits integrats
* Format GSDII
* Format OASIS (Open Artwork System Interchange Standard)

## Referències

* ↑ «CircuitPeople™ - What is a Gerber File?» (en anglès). circuitpeople.com. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ «D-codes, Apertures and Gerber Plot Files» (en anglès). artwork.com. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ «Especificació format Gerber» (en anglès). Ucamco. [Consulta: 17 febrer 2017].
* ↑ «Especificació Gerber» (en anglès). Ucamco. [Consulta: 18 febrer 2017].
* ↑ «What is the difference between RS274D and RS274X gerber formats?» (en anglès). fernell.com. [Consulta: 18 febrer 2017].
* ↑ «What's All This About RS274X Anyway?» (en anglès). artwork.com. [Consulta: 18 febrer 2017].
# Pimelodus ascita

Pimelodus ascita és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Torrent de Cal Manel Barraca

El Torrent de Cal Manel Barraca o, simplement el Torrent de Cal Manel, és un afluent per l'esquerra de la Rasa de la Creu de les Llaceres, al Bages.

## Municipis per on passa

El curs del Torrent de Cal Manel Barraca transcorre íntegrament pel terme municipal de Cardona.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de Cal Manel Barraca està constituïda per 8 cursos fluvials que sumen una longitud total de 7.102 m.

### Distribució municipal

El conjunt de la seva xarxa hidrogràfica transcorre íntegrament pel terme municipal de Cardona.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Nosliw Rodríguez

Nosliw Rodríguez (San Carlos, 26 d'octubre de 1988) és una enginyera civil i política venezolana. Actualment forma part de l'Assemblea Nacional Constituent de Veneçuela de 2017 i diputada a l'Assemblea Nacional pel circuit 2 de l'estat Cojedes (conformat pels municipis de Tinaquillo, Lima Blanco, Tinaco, Girardot i Pao de San Juan Bautista) en representació del Partit Socialista Unit de Veneçuela.

## Formació política

Es va graduar en enginyeria civil a la Universitat de Carabobo. És militant del Partit Socialista Unit de Veneçuela (PSUV), des de les files de la Joventut del Partit Socialista Unit de Veneçuela (JPSUV), començant les seves tasques en l'equip polític municipal de Lima Blanco, per posteriorment ser promoguda a l'equip polític estatal a Cojedes. Estant ja dins el PSUV, assumeix la direcció de la sala situacional al municipi Lima Blanco, així com també en l'àrea d'organització del partit de Chávez a l'estat Cojedes. És secretària estatal de la Joventut del Partit Socialista Unit de Veneçuela, coordinadora de les bases de missions del seu circuit i va ser coordinadora de la Corporació d'Indústries Intermèdies de Veneçuela (Corpivensa).

## Diputada

Nosliw assumeix la candidatura nominal del circuit número 2 pel Gran Pol Patriòtic Simón Bolívar, triomfant amb el 54% dels vots en els comicis electorals del 6 de desembre de 2015, arribant així a ser una dels 54 diputats de l'aliança del Gran Pol Patriòtic Simón Bolívar. Actualment és integrant de la Comissió Permanent de Ciència Tecnologia i Innovació.
El 2016 va declarar «no tenim nivells alts de desnutrició» durant una entrevista a Globovisión, expressant «fins i tot tu ho saps, només cal que et deixes omplir per la quantitat d'escombraries dels mitjans de comunicació internacionals i nacionals».
En 2017 va assegurar que «totes les accions i decisions preses des de l'Assemblea Nacional són totalment nul·les» a causa del seu desconeixement del Tribunal Suprem de Justícia. El 30 de juliol de 2017 és elegida constituent a l'Assemblea Nacional Constituent impulsada pel president veneçolà Nicolás Maduro.

## Referències

* ↑ «Resultados Electorales por el CNE en Cojedes» (en castellà). Notitarde, 07-12-2015. Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 29 agost 2020].
* 1 2 «Nosliw Rodríguez una joven defensora de las causas justas» (en castellà). Ciudad Cojedes, 17-10-2015.
* 1 2 «Dip. Nosliw Rodriguez» (en castellà). Transparencia Venezuela.
* ↑ «Diputada oficialista Nosliw Rodríguez desmiente que Venezuela atraviese altos niveles de desnutrición» (en castellà). NTN24, 24-08-2016. Arxivat de l'original el 2017-08-21. [Consulta: 29 agost 2020].
* ↑ «Diputada Nosliw Rodríguez afirmó que todas sesiones realizadas por la Asamblea Nacional son nulas» (en castellà). PSUV, 24-01-2017.
* ↑ «Estos son los integrantes de la Asamblea Nacional Constituyente que la instalaron este viernes» (en castellà). Alba Ciudad, 04-08-2017.
# Rósxino (Stàvropol)

* Per a altres significats, vegeu «Rósxino».
Rósxino (en rus: Рощино) és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 845 habitants. Pertany al districte rural de Kurskaia.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Pimelodus bahianus

Pimelodus bahianus és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Torre de planta en L

La torre de planta en L és una fortificació amb planta en forma de L. Construïdes entre els segles XIV i XVII, sobretot a Escòcia, però també en menor mesura a Gal·les, Anglaterra, Irlanda i altres països d'Europa, constituïen un important desenvolupament enfront del simple casa-torre (towerhouse, o casa-forta) tradicional, de planta quadricular o rectangular (la principal protecció de la qual consistia en un cadafal, normalment de fusta i, per tant, fàcil de cremar pels atacants), ja que la forma en L permetia una major protecció, des de l'ala (jamb), contra qualsevol que pretenia entrar per l'única entrada de la torre.
El nou disseny no només era defensiu, sinó també pretenia proporcionar comoditat als habitants.
En alguns casos, la torre original seria incorporada més tard en una ampliació com a castell o seria transformada en una manor house (casa pairal) .

## Galeria d'imatges

* Castell de Culzean
* Torre Greenknowe, Escòcia
* Castell de Gleninagh, County Clare, Irlanda.

## Referències

* ↑ MacGibbon, David y Thomas Ross. (en anglès) The castellated and domestic architecture of Scotland, p. 566, vol. 3, Edinburgh: David Douglas, 1889.
* ↑ Azkarate, Agustín e Ismael García. «Las casas-torre bajomedievales. Análisis sistémico de un proceso de reestructuración espacial/territorial», pág. 25. En Arqueología de la Arquitectura, 3 - 2004, págs. 7-37. Consultat el 16 de novembre de 2014

## Vegeu també

* Castell de planta en Z
* Torre peel
# Novel·la romàntica

* Aquest article tracta sobre les novel·les escrites durant l'època del romanticisme. Vegeu-ne altres significats a «Novel·la sentimental».
La novel·la romàntica és la novel·la produïda pel moviment romàntic. Emperò, la novel·la fou un gènere relativament poc conreat pels autors romàntics, que privilegiaren la poesia, el teatre i l'assaig; dins la narrativa es dedicaren, sobretot, al conte.
Els trets generals de la novel·la romàntica són anunciats pel Werther (1774) de Goethe.
Exemples de novel·listes romàntics, en el ple sentit del mot, són:
* en la literatura alemanya, el citat Goethe, Jean Paul i E. T. A. Hoffmann; Novalis, molt destacat com a poeta, produí una sola novel·la, important, però: la inacabada Heinrich von Ofterdingen.
* en la literatura anglesa, Walter Scott, Charlotte Brontë, Emily Brontë i Nathaniel Hawthorne; també caldria incloure-hi J. Fenimore Cooper, per El darrer dels mohicans.
* en la literatura francesa, Chateaubriand, Alfred de Vigny, Prosper Mérimée, Alfred de Musset, Alexandre Dumas (fill) i George Sand; Victor Hugo pertany al període, però està bastant allunyat de l'esperit romàntic.
* en la literatura italiana, Alessandro Manzoni.
Paral·lelament al moviment romàntic es desenvolupà la novel·la de consum popular, sobretot amb el gènere fulletonesc, que, en certa manera, estava influït per tòpics més o menys romàntics.
Col·loquialment el terme novel·la romàntica s'usa impròpiament per a referir-se a la novel·la sentimental o "rosa".
# Barranc de Sant Genís

El barranc de Sant Genís és un barranc, afluent del Flamisell. Comença el seu recorregut en el terme de Sarroca de Bellera, després fa de termenal entre aquest municipi i el de Senterada, en el seu enclavament de Larén, després entre Sarroca de Bellera i la Torre de Cabdella, i, finalment, entra del tot en aquest darrer terme.
Neix a la Quadra d'Erdo, al nord-oest de Larén, prop de la Borda d'Erdo, on s'ajunten el barranc de les Crastes amb altres barrancs de muntanya, i donen pas al barranc de Sant Genís. El seu curs és marcadament cap al sud, però decantant-se sempre una mica cap a llevant. Després de deixar enrere Larén i rebre per l'esquerra el barranc de la Collada, passa per sota i a llevant de la Bastida de Bellera, i al cap d'una mica passa per sota del Pont del Diable, lloc on el riu passa per una profunda gorja molt espectacular, de força llargària. En aquest lloc es troba, al nord-est, les restes de l'antic monestir de Sant Genís de Bellera, al lloc conegut com les Bordes de Torres.
Al cap de poc rep per l'esquerra el barranc del Grau; tots dos barrancs marques els límits laterals de l'enclavament de Larén. Poc després rep encara per l'esquerra les llaus dels Plans, de les Marginades, de l'Artic. de les Bordes i de la Monaca. Ja al final del seu recorregut passa pel nord-est de la Masia de Beneta, on hi ha l'església de Sant Pere Màrtir i la Borda de Batllevell. Poc després s'aboca en el Flamisell, a l'extrem sud del terme de la Torre de Cabdella, dins del seu antic terme de la Pobleta de Bellveí.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rósxino (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Rósxino».
Rósxino - Рощино (rus) - és un poble (un possiólok) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 66 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Volta a Rodes

La Volta a Rodes (oficialment Tour of Rhodes) és una cursa ciclista per etapes que es disputa a l'Illa de Rodes, a Grècia. Les primeres edicions foren de caràcter amateur. L'edició de 1995 es va córrer com dos critèriums independents.

## Palmarès

| Any | Primer | Segon | Tercer |
| 1987 | Kanellos Kanellopoulos | Michalis Farantakis | Georgios Maniatis |
| 1988-1994 | No disputada |
| 1995 (1) | Kyriakos Koutsoudakis | Lampros Vasilopoulos | Dimitris Georgalis |
| 1995 (2) | Vasileios Anastopoulos | Ioannis Foteinos | Fotis Tsimitreas |
| 1996 | Evgeni Golovanov | Jaromir Purmensky | Tomas Sedlacek |
| 1997 | Josef Regec | Alexandre Kornatov | Denis Menchov |
| 1998 | Holger Sievers | Heinz Marchel | Robert Reynolds-Jones |
| 1999 | Arno Kaspret | | |
| 2000 | Dennis Rasmussen | Christian Van Dartel | Friedrich Berein |
| 2001 | Fabian Cancellara | Alexei Markov | Bradley Wiggins |
| 2002 | Fabian Cancellara | Kurt Asle Arvesen | Michael Rogers |
| 2003 | Bram Schmitz | Sebastian Lang | Thomas Bruun Eriksen |
| 2004-2016 | No disputada |
| 2017 | Colin Stüssi | Åsmund Romstad Løvik | Cyrille Thièry |
| 2018 | Mirco Maestri | Torstein Træen | Syver Wærsted |
| 2019 | Martijn Budding | Markus Hoelgaard | Roland Thalmann |
| 2020 | Søren Wærenskjold | Christian Koch | Paweł Bernas |
| 2021 | Fredrik Dversnes | Christian Koch | Stan Van Tricht |
| 2022 | Louis Bendixen | Lukas Meiler | Alexis Guérin |
| 2023 | António Morgado | Andréas Miltiádis | André Drege |
| 2024 | André Drege | Alessandro Romele | Colin Stüssi |

## Referències

* ↑ Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu Arxivat 2016-03-11 a Wayback Machine.
* ↑ Archives, Cycling. «Tour of Rhodes» (en anglès). [Consulta: 29 març 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Platymantis insulata

Platymantis insulata és una espècie de granota que viu a les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Diesmos, A., Alcala, A., Brown, R., Afuang, L., Dolino, C., Gee, G., Hampson, K., Diesmos, M.L., Mallari, A., Ong, P., Paguntalan, L., Pedregosa, M., Ubaldo, D. & Gutierrez, B. 2004. Platymantis insulata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Tobi Vail

Tobi Vail (Olympia, Washington (EUA) el 1969) és una música independent, activista feminista, pionera Riot Grrrl i fanzinera DIY (Do It Yourself). Va formar part de The Go Team juntament amb Calvin Johnson (Beat Happening, K Records) i va fundar les mítiques Bikini Kill, que van posar els fonaments de l'emergent comunitat moviment Riot Grrrl i van ajudar a solidificar una idea de feminisme punk que es convertiria en global, i de la qual Vail es convertiria en una de les portaveus.

## Referències

* ↑ «Tobi Vail». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Beat Andreu

Beat Andreu és el nom dels següents personatges:
* Andreu Gallerani
* Andrés Hibernón
# Roure Gros del Fabregar

El Roure Gros del Fabregar és un arbre monumental situat en el termenal de Castellcir, de Sant Quirze Safaja i de Sant Martí de Centelles, el dos primers de la comarca del Moianès i el tercer de la comarca d'Osona.
És a l'extrem nord del terme de Sant Quirze Safaja, a l'oriental del de Castellcir, i en el sector sud-oest del de Sant Martí de Centelles. És a prop i al nord-est de la masia de Barnils i a ponent, i una mica més llunyà de la del Fabregar. Es troba a la dreta del torrent de l'Espluga.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic]: Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0

## Enllaços externs

* Entorn del Roure Gros del Fabregar a l'Institut Cartogràfic de Catalunya (el topònim no surt en el mapa)