OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guglielmo Koerner

Guglielmo Koerner, nom italianitzat de Wilhelm Körner, nascut a Kassel, Alemanya, el 20 d'abril de 1839 i traspassat a Milà, el 28 de març de 1925, fou un químic alemany nacionalitzat italià que destacà pels seus estudis dels compostos aromàtics.

## Biografia

Es doctorà en química a l'Institut politècnic de Gießen el 1860, on hi romangué durant tres anys fins que el 1864 anà a Gant per seguir a August Kekulé. Treballà a Bèlgica durant dos anys fins que Kekulé passà a la universitat de Bonn. En el 1867 anà treballar a Palerm, Itàlia, com ajudant de Stanislao Cannizzaro. En el 1870 fou nomenat catedràtic de química orgànica de la Scuola Superiore di Agricoltura de Milà, càtedra que mantingué fins al 1922. L'any 1900 rebé la Medalla Davy.

## Obra

L'obra científica de Koerner està relacionada amb la teoria de Kekulé sobre l'estructura dels compostos aromàtics. Estudià nombrosos derivats del benzè. També s'interessà per productes naturals presents en el piante (resveratrol, àcid aspàrtic, àcid fumàric, àcid vaníl·lic, orcina, leucina, etc.). Amb Angelo Menozzi en el 1887 sintetitzà l'asparagina.

## Referències

* ↑ «Guglielmo Koerner» (en italià). Angelo Menozzi, 24-05-2011. [Consulta: 8 maig 2019].
# Madromys blanfordi

Madromys blanfordi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 2.000 msnm a Bangladesh, l'Índia i Sri Lanka. Es tracta d'un animal nocturn. El seu hàbitat natural són els boscos de diferents tipus. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Aquest tàxon fou anomenat en honor del geòleg i zoòleg britànic William Thomas Blanford.

## Referències

* ↑ Molur, S.; Nameer, P. O. Madromys blanfordi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 gener 2018.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 44-45. ISBN 978-0801893049.
# Muntanyes Jizera

Les muntanyes Jizera, en txec: Jizerské hory; en alemany: Isergebirge, en polonès: Góry Izerskie o també muntanyes Izera, són part dels sistema de muntanyes Sudets a la frontera entre la República Txeca i Polònia. Estan compostes principalment per granit amb algunes zones de basalt. Reben el seu nom del riu Jizera.

## Clima

Hi pot haver pluges molt intenses. El 30 de juliol de 1897 a l'estació meteorològica de Nová Louka s'hi va registrar una precipitació diària de 345,1 mm un rècord per l'Europa central A les muntanyes Jizera hi neixen els rius Jizera, Kwisa i Neisse de Lusàcia.

## Cims

* Wysoka Kopa (Hinterberg), 1,127 m; el pic més alt
* Smrk (Tafelfichte), 1,124 m; el pic més alt de les muntanyes Jizera de Bohèmia
* Jizera (Siechhübel), 1,122 m
* Stóg Izerski (Heufuder), 1,107 m
* Smědavská hora (Wittigberg), 1,084 m
* Bukovec (Buchberg), 1,005 m; pic de basalt
* Hvězda (Stefanshöhe), 959 m
* Černá Studnice (Schwarzbrunnberg), 869 m
* Tanvaldský Špičák (Tannwalder Spitzberg), 831 m; regió d'esquí prop de Tanvald
* Oldřichovský Špičák (Buschullersdorfer Spitzberg), 724 m

## Bibliografia

* Plantilla:Csn (alemany) (anglès) Weiss, Siegfried (2000) Moje Jizerky - Jizerské hory v proměnách času, Mein Isergebirge - Das Isergebirge im Wandel der Zeit, My Jizera Hills - The Jizera Mountains through a changing of time, Buk
* (txec) Nevrlý, Miroslav (1996) Kniha o Jizerských horách, 3rd edition, Civitas

## Enllaços externs

* Photos of Jizera Mountains
* (txec) Jizerskehory.cz
* (alemany) The Jizera Mountains throughout time
* (anglès) The Jizera Mountains 3D Photos gallery Arxivat 2011-09-02 a Wayback Machine.
# Peredovoi

Peredovoi - Передовой (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba prop de la riba dreta del riu Kuban. És a 19 km al sud-est de Novokubansk i a 180 km a l'est de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Prikubanski.
# Philautus femoralis

Philautus femoralis és una espècie de granota que es troba a Sri Lanka.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K., Pethiyagoda, R. & Biju, S.D. 2004. Philautus femoralis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Rudolf Weigl

Rudolf Stefan Jan Weigl (2 de setembre de 1883, Přerov - 11 d'agost de 1957, Zakopane) fou un famós biòleg, professor polonès i inventor de la primera vacuna efectiva contra el tifus. Weigl fundà l'Institut Weigl a Lwów (aleshores part de la Segona República Polonesa i actualment Lviv, Ucraïna), on realitzà la investigació i producció de la vacuna.
# Juan Antonio Puigserver

Juan Antonio Puigserver (Palma, 1963) és un funcionari palmesà secretari general tècnic del Ministeri de l'Interior d'Espanya des del 14 de febrer de 2012. Fou escollit, el 28 d'octubre de 2017, per fer-se càrrec del Departament d'Interior de la Generalitat de Catalunya després de l'aplicació de l'article 155 per part del govern d'Espanya i la destitució del govern de la Generalitat. Fou l'encarregat de donar els resultats de les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017. És llicenciat en dret per la Universitat de Salamanca el 1986 i advocat de l'Estat.

## Referències

* ↑ «Juan Antonio Puigserver Martínez». Interior.gob.es. Arxivat de l'original el 2017-12-23. [Consulta: 22 desembre 2017].
* 1 2 Mallorca, Diario de «Un mallorquín se hará cargo del Departamento de Interior catalán». Diario de Mallorca.
* ↑ «Juan Antonio Puigserver se hará cargo del Departamento de Interior catalán». La Vanguardia.
* ↑ Mallorca, Diario de «El mallorquín Juan Antonio Puigserver dará los resultados de las elecciones en Cataluña». Diario de Mallorca.
# Guglielmo Malatesta de San Mauro

Guglielmo Malatesta de San Mauro fou fill de Malatesta Malatesta de San Mauro, i fou consenyor de San Mauro, Monleone, Calbana, Calbanella, Ginestreto, Secchiano Castiglione. Fou podestà de Pesaro, i podestà de Perusa el 1421. No es coneix la data de la seva mort. Va deixar només una filla de nom Magdalena.
# Luis Enrique Fernández Marta

Luis Enrique Fernández Marta (n. Melo, Uruguai, 11 de març de 1953) és un docent i cineasta uruguaià.

## Biografia

Després de passar la seva infància a la seva ciutat natal, on va cursar estudis primaris i secundaris, es trasllada a Montevideo i ingressa al Institut de Professors Artigas, graduant-se alguns anys després.
Ja en els primers anys de la seva activitat docent va sentir una forta atracció per explorar noves formes d'expressió artística. Genial dibuixant i retratista, va decidir incursionar en el cinema experimental amb un curtmetratge per a nens amb animació, on ja s'adverteix el seu talent creador. Camerògraf, guionista, director de cinema i professor, alterna la seva activitat creativa amb les seves responsabilitats en l'àrea de televisió educativa d'Educació Secundària.
A més actualment s'exerceix com a docent de la llicenciatura de llenguatges i mitjans audiovisuals que es desenvolupa a Playa Hermosa, Piriápolis, Maldonado.
La seva opera prima, El baño del Papa, basada en un guió de la seva autoria i dirigida juntament amb César Charlone (candidat a l'Oscar per Cidade de Deus), relata una història real ocorreguda en Melo quan es va saber que el Papa Joan Pau II anava a visitar la ciutat. Aquesta obra entranyable d'excel·lent factura cinematogràfica va arrasar amb més premis internacionals que cap altra pel·lícula creada a l'Uruguai.

## Premis i distincions
### Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2007 | Premi Horizontes | El baño del Papa | Guanyador |

## Referències

* ↑ Fitxa a autores.uy
* ↑ Enrique Fernández estrena en España 'El baño del Papa', "una historia de superación y esperanza en la pobreza", Europa Press, 24 d'abril de 2008
* ↑ «Estreno de El baño del papa» (en castellà). Notimerica.com, 23-04-2008.
* ↑ Palmarés de la 55ª edición del Festival de San Sebastián 2007

## Enllaços externs

* El baño del Papa - MoMA
* Enrique Fernández estrena en España 'El baño del Papa'
# Mahle Behr Spain, S.A.

Mahle Behr Spain, S.A., abans Frape Behr, S.A., és una empresa que fabrica components per a l'automòbil a Montblanc, a la Conca de Barberà.
Fou en els seus orígens una empresa familiar Frape, fundada en l'àrea metropolitana de Barcelona l'any 1939, que va iniciar les seves activitats com negoci a individual dedicat a la reparació i fabricació artesanal de radiadors amb destinació a l'automòbil. L'any 1965 es va firmar un contracte de cessió de llicències i assistència tècnica amb l'empresa alemanya Behr, i s'amplià la gamma de fabricació amb nous components auxiliars per l'automoció, especialment amb la producció d'equips de calefacció per a automòbils. La planta de Montblanc inicià les seves activitats l'any 1974 amb només 20 treballadors per instal·lar la calefacció del Seat 850. L'any 1976 l'empresa alemanya subscriu íntegrament una nova ampliació de capital amb la qual obté la majoria del capital social. L'any 1978 es va traslladar a l'emplaçament actual, al costat de la carretera nacional, i a tocar de la sortida de l'Autopista AP2, i el 2001 va obrir una segona planta a Montblanc amb 8.000 m² i quatre forns amb nova tecnologia.
Mahle Behr és una empresa que ofereix dissenys i tecnologies pròpies; són els anomenats proveïdors de sistemes, amb normes de qualitat molt estrictes, dates de comanda on s'ha de sincronitzar la producció i el servei entre productors i usuaris i un fort component tecnològic per fer front a les exigències dels fabricants de vehicles. Per aquest motiu, Behr va aconseguir el premi de millor proveïdor de General Motors, en la gamma de refrigeració el 1988 i el 1997, així com el premi de qualitat Ford el 1992. Per fi, l'empresa va entrar al rànquing de les 25 empreses radicades a Catalunya, amb el volum més gran d'exportacions. L'any 1999, juntament amb Kadem, van commemorar el 25è aniversari de la seva instal·lació a Montblanc.
Amb la crisi financera global del 2007 la planta de la Zona Franca de Barcelona va tancar i el departament d'enginyeria es tresllada a Montblanc, on es van eliminar centenars de llocs de treball de manera progressiva. En 2010 grup alemany Mahle, especialitzat en la fabricació de filtres industrials va adquirir Behr Industry.

## Referències

* ↑ «Frape Behr presenta un ERE para 210 de los 370 trabajadores de la Zona Franca». La Vanguardia, 15-05-2009. [Consulta: 14 febrer 2019].
* ↑ C.M.R.-R.P. «Frape minimiza la crisis con su orientación hacia turismos». Indicador, 2010. [Consulta: 20 febrer 2019].
* 1 2 «Frape Behr a Montblanc preveu sortir enfortida de la fusió del grup amb la multinacional Mahle». El Punt Avui, 20-03-2010. [Consulta: 14 febrer 2019].
* ↑ Fuentes, A. «Treball rebutja que tanqui Frape Behr i autoritza només 92 comiats». El Periódico, 08-01-2008.

## Bibliografia

* "Frape: un motor econòmic de la Conca de Barberà" a revista El Foradot, any II, núm 5, Montblanc, març del 2001, pàg 18 i 19.
* Butlletí La Casa de la Vila, setembre de 1998
* Setmanari El Pati, 20 de juliol del 2001 "Frape amplia la producció a Montblanc garantint un mínim de 1.000 llocs de treball", p. 24.
# Peredérguina

Peredérguina (en rus: Передергина) és un poble de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 136 habitants. Pertany al districte de Ketovo.

## Referències

* ↑ Форсирование реки Тобол красной 5-й дивизией у г. Курган и взятие станции Варгаши
# Rudolf Wetzer

Rudolf 'Rudy' Wetzer (Temesvár, 17 de març de 1901 - Bucarest, 13 d'abril de 1993) fou un futbolista romanès de la dècada de 1930 d'ètnia jueva.
Fou campió de Romania amb el Juventus Bucureşti, on jugà amb Emerich Vogl i Ladislau Raffinsky. Participà en els Jocs Olímpics de 1924. També jugà a clubs com BSK Belgrad, Újpest FC, Hyères FC, ILSA Timişoara i Rovine Grivița Craiova. Durant la seva etapa a Hongria s'anomenà Rudolf Veder i a Sèrbia Rudolf Večer.
Fou internacional amb Romania i disputà el Mundial de 1930.

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 18 desembre 2010. [Consulta: 14 octubre 2009].
* ↑ Juventus Bucuresti a romaniansoccer
* ↑ Fotbal Minut Cu Minut - Romanian Soccer | Anul 1932 | Ripensia, Cao, Antrenor, RomÂnia, Bodola
* ↑ 50. godina BFS, page 37 (serbi)
* ↑ «Geocities account of 1930 World Cup Finals in Uruguay». Arxivat de l'original el 27 d'octubre 2009. [Consulta: 21 juliol 2018].
* ↑ Rudolf Wetzer a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Balkan Cup (for Nations) 1929/31». RSSSF.
# Juan Antonio Rivera

Juan Antonio Rivera (Madrid, 1958-2024) fou un filòsof i professor espanyol. Llicenciat en filosofia per la Universitat Complutense de Madrid, va treballar com a professor de filosofia a l'Institut d'Ensenyament Mitjà de Cerdanyola del Vallès, al INS Forat del Vent. Ha escrit articles a les revistes Claves de razón práctica, Isegoría, Cuadernos del Sur, Revista de Occidente, La Página, Fetasa, Ágora, Er, Alfa i Revista de libros i als diaris La Gaceta de Canarias i El País. En 2003 va ser guardonat amb el Premi Espasa d'Assaig per Lo que Sócrates diría a Woody Allen: cine y filosofía, on utilitza pel·lícules de cinema per explicar conceptes filosòfics.

## Obres

* El gobierno de la fortuna, Crítica, 2000
* Carta abierta de Woody Allen a Platón, Espasa Calpe, 2006. ISBN 8467020326
* Menos utopía y más libertad, Tusquets Editores, 2005, premi Libre Empresa, 2006
* Lo que Sócrates diría a Woody Allen: cine y filosofía Espasa Calpe, 2003. ISBN 84-670-1261-7
* Camelia y la filosofía, Arpa, 2016 ISBN 978-8416601240
* Moral y civilización. Una historia, Arpa, 2024 ISBN 9788419558466

## Referències

* ↑ Biografia a arpaeditores.com
* ↑ Juan Antonio Rivera, escritor y profesor de Filosofía: «Sócrates sería hoy asesor de imagen y Platón un ministro de Educación», ABC, 10 d'octubre de 2003
* ↑ Juan Antonio Rivera PROFESOR : "Daría la razón a Woody Allen contra Sócrates" El Periódico de Aragón, 16 de desembre de 2003

## Enllaços externs

«Obra de Juan Antonio Rivera» a Dialnet.
* Articles de Juan Antonio Rivera a El País
# Grandisonia brevis

Grandisonia brevis és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. És endèmica de les illes Seychelles.
# Límit de Hayashi

El límit d Hayashi és un concepte astrofísic, aplicat per Chushiro Hayashi sobretot a les estrelles, que defineix una limitació del radi per a una massa donada: una estrella que es troba en un estadi perfecte d'equilibri hidroestàtic; condició en la qual la força de gravetat és contrarestada per la pressió de radiació del plasma; no pot excedir el radi imposat pel límit Hayashi. Aquest concepte té importants implicacions en l'evolució estel·lar, principalment en la fase que precedeix i que segueix a la Seqüència principal, o períodes on l'equilibri hidroestàtic s'afebleix.
En el diagrama de Hertzsprung-Russell, el límit de Hayashi forma una linea quasi vertical prop dels 3500 K. Les estrelles de temperatura fotosfèrica més baixa, situada darrere d'aquest línia, tenen un interior completament convectiu; els models formulats per l'estructura d'aquestes estrelles encara no consideren una solució per les estrelles en equilibri que es troben a la dreta d'aquesta línia, i que posseeixen temperatures superficials encara més baixes. Per aquesta raó, les estrelles es veuen obligades a quedar a l'esquerra d'aquest límit durant tot el període en què es troben en equilibri hidroestàtic, mentre la regió de la dreta constitueix una mena de zona prohibida. El límit de Hayashi també obliga les gegants vermelles a no superar, durant la seva fase d'expansió, un cert límit, característic d'aquella massa.
No obstant això, hi ha excepcions al límit Hayashi: les protoestrelles, així com les estrelles amb camps magnètics, que interfereixen amb el transport intern d'energia mitjançant convecció.

## Vegeu també

* Límit d'Eddington

## Referències

* ↑ Martin Schwarzschild «The Study of Stellar Structure» (en anglès). Theoretical Principles in Astrophysics and Relativity. University of Chicago, 27-29 maggio 1975, pàg. 1-14.
* ↑ C. Hayashi, R. Hoshi (en anglès) Publications of the Astronomical Society of Japan, 13, 1961, pàg. 442–449.
* ↑ C. Clowes. Peripatus. Hertzsprung-Russell Diagram (en anglès). Peripatus, 3 luglio 2005.
# Manaquí de Serra do Mar

La manaquí de Serra do Mar (Neopelma chrysolophum) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones boscoses del sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Manaquí de Serra do Mar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ BirdLife International. «Serra do Mar Tyrant-manakin. Neopelma chrysolophum». Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura. Rev. 20/02/2023(anglès)
# Muntanyes Kalabagh

Les muntanyes Kalabagh són una continuació al Cis-Indus de la Serra de la Sal (Salt Range), al Panjab (Pakistan), districte de Mianwali, remarcables per la gran quantitat de sal a la vista i per la seva puresa. La sal es pot explotar en superfície.
A començaments del segle hi havia 12 punts d'explotació, alguna a la riba dreta de l'Indus i altres a la riba dreta del Lun Nullah, que desaigua a l'Indus prop del turó anomenat Saudagar. La sal és de millor qualitat que la de les mines Mayo i Warcha, però la seva comercialització és més difícil per les comunicacions, en estar més allunyada del ferrocarril. Les explotacions es troben entre 1 i 3 km del centre de venda a Kukranwala Vandah a la dreta de l'Indus.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Perla orientalis

Perla orientalis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Geoffroy, 1762. Histoire abrégée des insectes qui se trouvent aux environs de Paris; dans laquelle ces animaux sont rangés suivant un ordre méthodique 2:229.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Claassen, 1936. Ann. ent. Soc. Amer. 29(4):623.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:506.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Piazza al Serchio

Piazza al Serchio és un comune (municipi) de la província de Lucca, a la regió italiana de la Toscana, situat uns 90 km al nord-oest de Florència i uns 40 km al nord-oest de Lucca.
Piazza al Serchio limita amb els següents municipis: Camporgiano, Minucciano, San Romano in Garfagnana i Sillano Giuncugnano.
L'església romànica de Santa Maria Assunta es troba la frazione de Borsigliana.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució demogràfica de Piazza al Serchio entre 1861 i
* Font: ISTAT - Elaboració gràfica de Viquipèdia =

## Referències

* ↑ Dades de població: Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT).
# Rudashevskyita

La rudashevskyita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de l'esfalerita. Va ser anomenada en honor de Nickolay S. Rudashevsky (1944-), per les seves contribucions en l'estudi dels menes de mineral.

## Característiques

La rudashevskyita és un sulfur de ferro i zinc de fórmula química (Fe,Zn)S. Cristal·litza en el sistema isomètric.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rudashevskyita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Jaciments

La rudashevskyita va ser descoberta al meteorit Indarch, trobat a Shusha (Azerbaidjan). També ha estat descrita a una mostra trobada a l'oceà Atlàntic, a la República Txeca, Polònia i Tonga.

## Referències

* ↑ «Rudashevskyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Juan Jesús Calatayud Sánchez

Juan Calatayud (Antequera, 21 de desembre de 1979) és un futbolista andalús, que ocupa la posició de porter.

## Trajectòria esportiva

Sorgeix del planter del Màlaga CF. Després de jugar amb el Málaga B i l'Algeciras, a la campanya 03/04 debuta amb el primer equip, apareixent en 18 partits a primera divisió, repetint la xifra a l'any següent. La temporada 05/06 és cedit al Getafe CF, tot jugant 13 partits.
Entre 2006 i 2008 seria el porter suplent del Racing de Santander. L'estiu del 2008 fitxa per l'Hèrcules CF, de Segona Divisió. Al club valencià seria titular, amb 40 partits disputats.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Manaquí de capell daurat

El manaquí de capell daurat (Lepidothrix vilasboasi) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva pluvial al Riu Cururú, un tributari del Tapajós, al sud-oest de Pará, centre del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Manaquí de capell daurat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ Robert Ridley i Guy Tudor (2009). Field guide to the songbirds of South America: the passerines. Mildred Wyatt-World series in ornithology (en inglés) (1a. edición). Austin: University of Texas Press. ISBN 978-0-292-71748-0. «Lepidothrix nattereri, p. 495
# Mustafa Khalil

Mustafa Khalil —àrab: مصطفى خليل, Muṣṭafà Ḫalīl— (governació d'Al-Qalyubiyah, 18 de novembre de 1920 - el Caire, 7 de juny de 2008) fou un polític egipci, que governà com a Primer Ministre d'Egipte des del 2 d'octubre de 1978 fins al 15 de maig de 1980. Khalil també ostentà el càrrec de Ministre d'Afers Exteriors d'Egipte des de l'any 1979 fins al 1980. Però l'actuació per la qual és més conegut és per haver ajudat a les negociacions de pau de 1979, entre Egipte i Israel, que es materialitzaren en els Acords de Camp David.
Mustafa Khalil acompanyà el President egipci Anwar el-Sadat en l'històric primer viatge el novembre de 1977 a Jerusalem (Israel) per entrevistar-se amb el Primer Ministre d'Israel Menachem Begin. Alhora, Khalil fou el secretari general de la Unió Socialista Àrab. La visita de Sadat i Khalil aplanà el camí de les negociacions del President dels Estats Units Jimmy Carter, qui actuà com a intermediari en els acords de Camp David. L'antic secretari general de Nacions Unides, Boutros Boutros-Ghali, qui actuà en el moment del viatge a Israel com a Ministre d'Afers Exteriors, afirmà sobre l'important rol que desenvolupà Khalil en les negociacions de pau, "contribuint al servei del país per més de 50 anys i prenent part en l'assumpció de la pau, així com construint les bases del desenvolupament". Boutros-Ghali també explicà que "continuaren treballant conjuntament en les negociacions fins a arribar al tractat de pau entre Egipte i Israel que propulsà el procés de pau a la regió".
En els darrers anys, va presidir el Partit Nacional Democràtic, que fou el partit governant d'Egipte durant la resta de la seva vida. Deixà el càrrec de president del partit el novembre de 2007.
Khalil va morir en un hospital de la ciutat del Caire el 7 de juny de 2008, a l'edat de 88 anys. Segons MENA, l'agència estatal de notícies d'Egipte, Khalil fou tractat a l'hospital d'una malaltia sense especificar. Deixà enrere la seva dona Nehal, el seu fill Hisham i la seva filla Zeinab. El president egipci Hosni Mubarak assistí al funeral que se celebrà el 9 de juny de 2008.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 (anglès) Mustafa Khalil, Former Egyptian Premier, Dies at 88, New York Times, 9 de juny 2008. (data d'accés: 25-12-08)