OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coalició política

Coalició política és el pacte entre dos o més partits polítics, normalment d'idees afins, per a governar un país, una regió o altra entitat administrativa. En la majoria dels règims democràtics, les coalicions estan permeses i es produeixen quan un sol partit o grup polític no té els suficients suports en la cambra legislativa corresponent (congrés, senat o ambdós), com a conseqüència dels resultats electorals. D'aquesta manera, els diputats dels grups que van a formar la coalició solen votar al candidat del partit més votat, a condició que els grups minoritaris rebin contrapartides no establertes, com carteres ministerials (que se solen repartir d'acord amb el pes parlamentari) o una orientació determinada de les polítiques del nou govern.
Les coalicions poden formar-se abans o després de la celebració de les eleccions. Poden anar a la convocatòria electoral amb les seves llistes fusionades (en aquest cas són coalicions electorals, o bé poden anar per separat per a després unir-se a l'hora de formar govern. Quan membres de diversos partits pertanyen a aquest govern, es parla de govern de coalició. En Europa són molt comunes les coalicions de govern, ja que sol haver més de dos partits majoritaris, i cap sol arribar al 50% dels suports parlamentaris.

## Exemples de coalicions polítiques

* Convergència i Unió (Catalunya, centredreta, dissolta el 2015)
* CEDA (Espanya, anys 1930, dreta)
* Unió de Centre Democràtic, Espanya
* Concertació de Partits per la Democràcia (Xile, centreesquerra)
* Front Ampli (Uruguai, centreesquerra)
* Front popular (diversos països, esquerra)

## Vegeu també

* Coalició electoral
* Govern de coalició
# Coalición por un Nuevo Partido Socialista

Coalición por un Nuevo Partido Socialista (CNPS) fou una coalició electoral d'extrema esquerra creada el 1992 pel Partit Obrer Socialista Internacionalista (POSI), Alianza Democrática Socialista (ADS) i Democràcia Socialista. A les eleccions generals espanyoles de 1993 va obtenir uns resultats minsos. A les eleccions generals espanyoles de 1996 POSI i ADS formaren una nova coalició anomenada Coalició Republicana, que només va obtenir 2.744 vots (0,01%).

## Enllaços externs

* Partit Obrer Socialista Internacionalista Arxivat 2010-04-04 a Wayback Machine. a l'EEIF.
* Resultats de les eleccions generals espanyoles de 1996 Arxivat 2011-06-20 a Wayback Machine.
# Cim sud (Everest)

El cim sud de l'Everest és un pic subsidiari del principal cim del mont Everest, i el segon pic més alt de la Terra. Encara que la seva elevació sobre el nivell del mar és de 8.749 metres i, per tant, és més alt que el K2 –que amb 8.611 metres és la segona muntanya més alta de la Terra–, només se'l considera un pic separat i no una muntanya diferenciada, ja que la seva prominència (una indicació aproximada de tot el que sobresurt per sobre la línia de contorn adjacent) és només d'11 metres.
El pic posseeix forma de dom de neu i gel, i es troba connectat amb el cim de l'Everest a través de la Cornice Traverse i el Hillary Step. Va ser conquistat per primera vegada per Charles Evans i Tom Bourdillon en l'expedició britànica de 1953 a l'Everest, el 26 de maig de 1953.Tot i haver fet aquest cim, el grup no va poder continuar per arribar al cim principal. Va ser durant el segon ascens realitzat per Edmund Hillary i Tenzing Norgay que es va culminar l'ascens al cim principal, i el cim sud va ser utilitzat com a via. La distància que separa els dos cims és d'uns 130 m.
El 1965, durant l'expedició índia a l'Everest, un geòleg va descobrir un dipòsit de petxines de mar fossilitzats en pedra calcària a uns 30 m del cim sud.
El 1978, en referir la seva primera ascensió a l'Everest sense oxigen, Reinhold Messner es va referir al cim sud com "una fita destacable".
Durant el desastre de 1996 a l'Everest, el guia de muntanya Rob Hall i tres persones més van morir en el cim sud mentre descendien del cim principal a causa d'una tempesta imprevista. Hall va aconseguir sobreviure a la primera nit i va aconseguir contactar-se per ràdio l'endemà, però va morir per congelació aquest mateix dia l'11 de maig de 1996. El seu cos roman en el cim sud.

## Referències

* ↑ Isserman, Maurice; Weaver, Stewart. Fallen Giants: A History of Himalayan Mountaineering from the Age of Empire to the Age of Extremes. Yale University Press, 2010, p. 286–287. ISBN 9780300164206.
* ↑ Kerr, Jim. Hillary and Norgay's Mount Everest Adventure: Great journeys across earth. Heinemann-Raintree Library, 2008, p. 45. ISBN 9781403497550.
* ↑ Kohli, Mohan Singh. Nine Atop Everest: Spectacular Indian Ascent. Nova Delhi: Indus Publishing, 2000, p. 168–169. ISBN 9788173871115.
* ↑ Messner, Reinhold. Everest: Expedition to the Ultimate. Kaye & Ward, 1979. ISBN 9780195201352.
* ↑ Boukreev, Anatoli; DeWalt, G. Weston. The Climb: Tragic Ambitions on Everest. St. Martin's Griffin, 2015, p. 199. ISBN 9781250099822.
* ↑ Simpson, Joe. Dark Shadows Falling. The Mountaineers Books, 1999, p. 33–40. ISBN 9780898865905.
# Coll Basset

El Coll Basset és una collada situada a 854,6 metres d'altitud al límit dels termes comunals de Fullà i de Serdinyà, tots dos de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. És, a més, a tocar del termenal d'aquests dos termes amb el d'Escaró. És un coll de muntanya situat a l'extrem sud-est del terme de Serdinyà i al sud-oest del de Fullà, a prop del racó nord-est del terme d'Escaró. És al nord del Cim del Serrat de les Garberes, a la part meridional del serrat d'aquest nom.

## Referències

* ↑ El Coll Basset en els ortofotomapes de l'IGN
# Circumstàncies atenuants

Circumstàncies atenuants (títol original: Circonstances atténuantes) és una pel·lícula de comèdia francesa de 1939 dirigida per Jean Boyer i protagonitzada per Michel Simon, Suzanne Dantès i Arletty. Va ser rodada als estudis Joinville de París. Els decorats de la pel·lícula van ser dissenyats pel director d'art Jacques Colombier. Està doblada al català.

## Argument

Un jutge jubilat conegut per les seves dures opinions sobre la llei i l'ordre, marxa de vacances al mar amb la seva dona. Tanmateix, als afores de París, el seu cotxe s'avaria i es veuen obligats a passar la nit en un hotel que és un lloc notori per als delinqüents.

## Repartiment

* Michel Simon com M. Gaetan Le Sentencier, 'La Sentence'
* Suzanne Dantès com Mme Nathalie Le Sentencier
* Dorville com Jules Le Bouic
* Arletty com Marie Qu'a-d'ça
* François Simon com La poupée
* Andrex com Môme de Dieu
* Robert Arnoux com Gabriel
* Jeanine Roger com xicota d'en Gabriel
* Robert Ozanne com Cinq de Canne
* Georges Lannes com Coup de Châsse
* Liliane Lesaffre com Lontine Le Bouic
* Mila Parély com La Panthère
* Émile Saint-Ober com Coco

## Referències

* ↑ The A to Z of French Cinema p.294
* ↑ «Circumstàncies atenuants». esadir.cat. [Consulta: 10 maig 2024].

## Bibliografia

* Dayna Oscherwitz & MaryEllen Higgins. The A to Z of French Cinema. Scarecrow Press, 2009.
# Colls Majors

Colls Majors (o els Colls Majors) és una urbanització del poble de Monnars, al municipi de Tarragona. L'any 2022 comptava amb 74 habitants. Se situa dalt d'uns promontoris del mateix nom que arriben a una altitud de 56,2 msnm a tan sols 500 metres de la costa. Els Colls Majors separen el coster on jeu la urbanització tarragonina de Cala Romana de l'actual terme de Monnars, agregat antigament a Tamarit de Mar i avui a Tarragona. El nucli principal de la urbanització s'estén al voltant del carrer del Mirador, a tocar de la N-340.
La proximitat amb la platja Llarga ha fet que hi proliferin edificis d'apartaments, com ara els «Filipinas», els «Las Gaviotas» i els «Colls Majors». A tocar de la carretera hi ha una àrea de servei amb una benzinera, un bar restaurant i un autorentat.

## Referències

* ↑ «colls Majors | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ «Tarragona | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ «Idescat. Codis territorials i d'entitats. Municipis. 431482 Tarragona». [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ «Idescat. Territori. Cerca de població: «colls majors»». [Consulta: 5 octubre 2023].
* 1 2 «ICGC - Vissir3». [Consulta: 5 octubre 2023].
# Citocalasina

Les citocalasines i les fal·loïdines són dos grups de compostos naturals, petites molècules orgàniques, que s'uneixen a l'actina, alterant-ne la polimerització. Han estat àmpliament usades en l'estudi del paper que juga l'actina en els processos biològics, i en models de proteïnes d'unió a l'actina. Funcionalment, les citocalasines bloquegen els extrems creixent dels filaments d'actina impedint el seu creixement o la seva reabsorció.
Les citocalasines són metabolits trobats en alguns fongs, capaces de traspassar les membranes plasmàtiques de la cèl·lula, bloquejant el funcionament dels filaments d'actina, i així eliminant les protuberàncies de la membrana plasmàtica, donant a les cèl·lules una morfologia rodona. A més de la unió a filaments d'actina, les citocalasines A i B també inhibeixen el transport de monosacàrids a través de la membrana plasmàtica. Altres citocalasines com la C, D, E i H no bloquegen aquest transport.
Les citocalasines s'uneixen a l'extrem creixent (+) dels filaments d'actina, bloquejant tant la polimerització, com la despolimerització de subunitats d'actina al filament d'actina. L'estequiometria és d'una molècula de citocalasina per filament d'actina. Les constants de dissociació (Kd) i d'inhibició per la unió a filaments d'actina, varia entre les diferents citocalasines.
La citocalasina D és probablement la citocalasina més específica d'unió a filaments d'actina, tot i que no es pot descartar que no tingui altres dianes cel·lulars desconegudes, ja que per exemple, la citocalasina D inhibeix la síntesi de proteïnes. Baixes concentracions de citocalasina D inhibeixen la formació de protuberàncies a la membrana plasmàtica típiques de cèl·lules en migració. Concentracions més altes de citocalasina D també eliminen la presència de fibres d'estrès.
# Colmenar

Colmenar és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga. El seu terme municipal comprèn part de la serralada de los Camorolos i de la del Jobo, on es troben els pics de Chamizo (1.641 msnm), Pelado (1.387 msnm) o Sierra Prieta (1.267 msnm).

## Història

De l'època romana no existeixen testimoniatges, però donada la importància de les troballes realitzades del proper cortijo d'Auta (Riogordo), no és d'estranyar que hi existís alguna vila o assentament. Almenys així semblen demostrar-lo les monedes i ceràmiques romanes oposades en el Cortijo de los Moriscos i en el turó de la casa de peons caminers que hi ha en la carretera comarcal 345, a un quilòmetre de la població. També han aparegut alguns testimoniatges de l'època àrab, com el motlle de pissarra per a fosa de medalles musulmanes, trobat en el mas de Las Guájaras. També aquí han aparegut ceràmiques espargides i restes trobades en la Cova de las Pulseras prop del rierol de las Zorreras i, més concretament en el Cortijo de Gonzalo.
Colmenar passa a mans cristianes en el segle xv. Va ser fundat en 1487. El seu origen va estar format pels cortijos de Barrancos, Peñones, Jaral, Ramos i Colmenar), el seu nom el prendrà d'aquest últim cortijo i al·ludeix a la seva abundància en ruscs), tot això pertanyent a Hamet El Suque, moro veí de la vila de Comares i al alcaide del seu castell, en nom dels Reis Catòlics. Va estar habitat per musulmans que van seguir vivint en la zona com a mudèjars. En temps de Felip II va ser venut a un particular, Gabriel de Coalla, per a sufragar les despeses d'una expedició militar.
En 1558 apareix en documents com Senyoriu de Colmenar i a partir de 1611, com patrimoni del Primer Vescomte de Colmenar. En 1560 es va procedir a la partició i amollonament del terme i en 1566 comiénzan les inscripcions de les partides de Bateig, Matrimonis i Defuncions. El 1777 aconsegueix la seva independència municipal.
# Comptador

* Per a altres significats, vegeu «Comptador (desambiguació)».
En electrònica digital, un comptador (counter en anglès) és un circuit seqüencial construït a partir de biestables i portes lògiques capaç de realitzar el còmput dels impulsos que rep a l'entrada destinada a aquest efecte, emmagatzemar dades o actuar com a divisor de freqüència. Habitualment, el còmput es realitza en un codi binari, que sovint serà el binari natural o el BCD natural.
* Segons la forma en què commuten els biestables, es pot parlar de comptadors síncrons (tots els biestables commuten alhora, amb un senyal de rellotge comú) o asíncrons (el rellotge no és comú i els biestables commuten un darrere l'altre).
* Segons el sentit del compte, es distingeixen en ascendents, descendents i UP-DOWN (ascendents o descendents segons el senyal de control).
* Segons la quantitat de nombres que poden comptar, es pot parlar de comptadors binaris de n bits (compten tots els nombres possibles de n bits, des de 0 fins 2$^n$-1), comptadors BCD (compten del 0 al 9) i comptadors Mòdul N (compten des del 0 fins al N-1.
El nombre màxim d'estats pels quals passa un comptador s'anomena mòdul del comptador. Aquest nombre està determinat per l'expressió 2$^n$, on n indica el nombre de bits del comptador. Exemple, un comptador de mòdul 4 passa per 4 estats, i comptaria del 0 al 3. Si necessitem un comptador amb un mòdul diferent de 2$^n$, el que farem és afegir un circuit combinacional.

## Nota

* ↑ Martin U. Reissland. Electrical measurements: fundamentals, concepts, applications. bohem press, 1989, p. 229–. ISBN 9788122400724 [Consulta: 4 juny 2011].
# Comptador (desambiguació)

«Comptador» té aquests significats:
* L'aparell per a mesurar el consum de diversos subministraments com l'aigua, el gas o l'electricitat. Vegeu també mesurament net.
* Un circuit seqüencial, comptador.
* Una variable per a portar el compte en un algorisme. Se solen anomenar amb les lletres i, j, k...
* Un comptador públic.
* Un tresorer. Especialment en l'entorn baixmedieval i en la Monarquia Hispànica, els càrrecs d'almoixerif i de comptador major.
* Un component de la gramàtica de la llengua japonesa.
* Un element web anomenat comptador de visites.
# Companyia Danesa d'Àfrica

La Companyia Danesa d'Àfrica fou una empresa comercial fundada el març de 1659 a Glückstadt pel suec d'origen finlandès i al servei de Dinamarca, Hendrik Carloff, junt amb dos holandesos, Isaac Coymans i Nicolaes Pancras, i dos comerciants alemanys, Vincent Klingenberg i Jacob del Boe. Tenia el privilegi del comerç amb la regió africana de la Costa d'Or, on Carloff havia servit a l'establiment suec, ara danès.
El 1671 la companyia fou absorbida per la Companyia Danesa de les Índies Occidentals creada el 20 de novembre de 1670 i que havia rebut carta reial del rei Cristian V de Dinamarca l'11 de març de 1671, aportant a la companyia, dedicada principalment a les Antilles, els drets comercials a la Costa d'Or.

## Referències

* ↑ Westergaard, Waldemar. The Danish West Indies under Company Rule Arxivat 2023-04-02 a Wayback Machine..
# Comtat de Lodeva

El comtat de Lodeva fou una jurisdicció feudal d'Occitània a França centrada a la ciutat de Lodeva (en francès Lodeve).
El comtat va estar associat a la Septimània i després va passar als comtes de Roergue, fins que amb el rei Felip II de França els comtes foren expropiats i el títol confiat als bisbes. Vegeu també: Vescomtat de Lodeva

## Llista de comtes de Lodeva

* Guillem de Tolosa el sant 790-812
* desconegut 812-c. 820
* Leibulf de Provença c. 820-828
* Bernat de Septimània 828-829 (comte de Barcelona)
* Gaucelm 829-830 (comte de Rosselló)
* Bernat de Septimània 830-832 (comte de Barcelona)
* Berenguer de Tolosa 832-835 (comte de Barcelona)
* Bernat de Septimània 835-844 (comte de Barcelona)
* Sunifred I 844-848(comte de Barcelona)
* Guillem de Septimània 848-849 (comte de Barcelona)
* Aleran 849-852 (comte de Barcelona)
* Odalric 852-857 (comte de Barcelona)
* Humfrid 857-865 (comte de Barcelona)
* Bernat de Gòtia 865-878 (comte de Barcelona)
* Bernat Plantapilosa 878-885 (comte de Tolosa)
* Guillem I el Pietós 885-918 (comte de Tolosa)
* Odó I 918-919 (comte de Tolosa)
* Ermengol comte de Roergue 919-937 o 939
* Ramon I 937 o 939-961 (comte de Roergue)
* Ramon II 961-c.1008
* Hug I c. 1008-1053
* Berta 1053-1063 (comtessa de Roergue)
* Guillem II 1063-1093 (V comte de Tolosa)
* Ramon III de Sant Geli 1093-1106 (IV comte de Tolosa)
* Bertran de Sant Geli 1106-1112 (comte de Tolosa)
* Alfons Jordà 1112-1148 (comte de Tolosa)
* Ramon IV 1148-1194 (V comte de Tolosa)
* Ramon V el Vell 1194-1222 (VI comte de Tolosa)
* als bisbes de Lodeva 1222 que ja eren vescomtes de Lodeva.
# Conselleria d'Ocupació de la Junta d'Andalusia

La Conselleria d'Ocupació de la Junta d'Andalusia és la conselleria de la Junta d'Andalusia amb competències autonòmiques en matèria de treball i polítiques actives d'ocupació.
En la legislatura actual es denomina Conselleria d'Ocupació, Empresa i Comerç, integrant-se amb les competències empresarial i comercial. El seu actual conseller és José Sánchez Maldonado.

## Ens adscrits a la conselleria

* Servei Andalús d'Ocupació
* Fundació Andalusa Fons de Formació i Ocupació

## Referències

* ↑ http://www.juntadeandalucia.es/presidencia/portavoz/gobierno/103027/susana/diaz/nombra/consejeros/nuevo/gobierno/autonomico
# Comissió de Peticions del Parlament Europeu

La Comissió de Peticions del Parlament Europeu. (en anglès:Committee on Petitions) és el responsable per la Millor Reglamentació, les Relacions Inter-institucionals, l'Estat de Dret i la Carta dels Drets Fonamentals. La seva tasca se centra en les qüestions plantejades pels peticionaris en els àmbits dels drets fonamentals, l'aplicació de la legislació de la Unió Europea, la iniciativa ciutadana europea i altres, així com en un major enfortiment de la cooperació entre la Comissió Europea i la Comissió de Peticions.
La Comissió de Peticions està composta per 34 membres i està dirigida per un president i 4 vicepresidents.
Un dels drets fonamentals dels ciutadans europeus: Tot ciutadà, actuant individualment o conjuntament amb altres, pot en qualsevol moment exercir el dret de petició davant el Parlament Europeu en virtut de l'article 227 del Tractat de Funcionament de la Unió Europea. Tot ciutadà de la Unió Europea, o resident en un Estat membre, poden, individualment o en associació amb altres, presentar una petició al Parlament Europeu sobre un tema propi dels àmbits d'activitat de la Unió Europea i que els afecta directament. Qualsevol empresa, organització o associació, amb seu a la Unió Europea també pot exercir aquest dret de petició, que està garantit pel Tractat.
Una petició pot prendre la forma d'una denúncia o una sol·licitud i pot estar relacionada amb assumptes d'interès públic o privat. La petició pot presentar una sol·licitud individual, una queixa o observació relativa a l'aplicació de la legislació de la UE o d'un recurs davant el Parlament Europeu per adoptar una posició sobre un assumpte específic. Tals peticions donen al Parlament Europeu l'oportunitat de cridar l'atenció sobre qualsevol infracció dels drets d'un ciutadà europeu per uns autoritats de l'Estat membre o locals o una altra institució.

## Referències

* ↑ «Parliament’s committees elect chairs and vice-chairs» (en anglès). Parlament Europeu, 10-07-2019. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «¿Para qué sirve la comisión de Peticiones del Parlamento Europeo?» (en castellà). LaVanguardia, 15-07-2019. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «Comissions-Parlament Europeu.Membres de la Comissio de Peticions» (en castellà). Parlament Europeu. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «Consolidated version of the Treaty on the Functioning of the European Union.Article 227 (ex Article 194 TEC)» (en anglès). EUR-Lex -. [Consulta: 27 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial
# Complicació (medicina)

Una complicació en medicina o una complicació mèdica és un resultat desfavorable d'una malaltia o tractament. Les complicacions poden afectar negativament el pronòstic o el resultat d'una malaltia. Les complicacions generalment comporten un empitjorament de la gravetat de la malaltia o el desenvolupament de nous signes, símptomes o canvis patològics que poden estendre's a tot el cos i afectar altres sistemes d'òrgans. Així, les complicacions poden comportar el desenvolupament de noves malalties derivades d'una malaltia anteriorment existent. També es poden presentar complicacions com a conseqüència de diversos tractaments.
El desenvolupament de complicacions depèn de diversos factors, com ara el grau de vulnerabilitat o susceptibilitat, edat, estat de salut i del sistema immunitari. El coneixement de les complicacions més comunes i severes d'una malaltia, procediment o tractament permeten prevenir i preparar-se per si es produeixen.
No s'ha de confondre les complicacions amb seqüeles, que són efectes residuals que es produeixen després de la fase aguda (inicial, més greu) d'una malaltia o traumatisme. Les seqüeles poden aparèixer al començament de la malaltia o unes setmanes a mesos més tard, i són conseqüència de la lesió inicial o de la malaltia. Per exemple, es considerarà seqüela una cicatriu resultant d'una cremada o una disfàgia resultant d'un ictus. A més, les complicacions no s'han de confondre amb les comorbiditats, que són malalties que es produeixen simultàniament però que no tenen cap associació causativa.

## Referències

* ↑ «Acute vs. chronic conditions: MedlinePlus Medical Encyclopedia Image» (en anglès).
* ↑ Kouchoukos, Nicholas T.; Blackstone, Eugene H.; Hanley, Frank L.; Kirklin, James K. Kirklin/Barratt-Boyes cardiac surgery : morphology, diagnostic criteria, natural history, techniques, results, and indications. 4th. Philadelphia: Elsevier/Saunders, 2013. ISBN 978-1-4557-4605-7. OCLC 812289395.
# Clícides

Els Clícides (en grec antic Κλύτιδαι) van ser una genos o família d'endevins grecs originària d'Olímpia i rival de la família dels iàmides, i que també intervenien a l'oracle d'Olímpia.
Es deien descendents de Clici, un heroi, fill d'Alcmeó i d'Alfesibea (o Arsínoe, segons altres), net de l'endeví Amfiarau i besnet del també endeví Oïcles. Clici va emigrar a Elis perquè no va voler conviure amb els germans de la seva mare que havien matat Alcmeó.
En temps d'Heròdot, com ell explica, deien que eren una branca de la família dels iàmides, amb els quals compartien les tècniques endevinatòries sobretot les de l'empiromància, o art d'endevinar cremant fulles de llorer. També diu que es van donar el nom de melampòdides, o descendents de Melamp, un famós endeví. Sembla que volien trencar amb el seu passat i amb la subordinació que tenien respecte als iàmides. Només es coneixen tres noms dels clícides, tots tres anteriors al segle i aC: Tisamen d'Elis, Teògon i Eperast. Les tauletes sagrades d'Olímpia donen altres noms, ja d'època romana, entre els anys 36 aC i el 265.

## Referències

* ↑ Heròdot. Històries. IX, 33,1
* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia. VI, 17, 6 i IX,33,1
* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Madrid: Trotta, 1997, p. 109-110. ISBN 8481641618.
# Coll de Madrona

El Coll de Madrona és una collada situada a 946,2 metres d'altitud en el límit dels termes municipals de la Baronia de Rialb, a la Noguera, i d'Isona i Conca Dellà (antic terme de Benavent de Tremp), al Pallars Jussà.
Es troba a la carena que separa les comarques de la Noguera i el Pallars Jussà, al sud-sud-oest del Cogulló de Sant Quiri, a la Serra del Grau de Moles, entre la Roca de la Dama (al nord) i el Grau de Moles, pròpiament dit, (al sud). Sota seu, en el vessant pallarès (oest) s'estén la partida de lo Coll de Madrona.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Collada de Pueres

La Collada de Pueres és una collada situada a 1.186,7 metres d'altitud en el terme municipal de Conca de Dalt (antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà, en territori del poble d'Hortoneda.
Es troba a migdia del Serrat de Fosols, al qual enllaça amb la Serra del Banyader. És a llevant del barranc de la Coma de l'Olla i a ponent de la llau de Segan.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya