OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chromis fumea

Chromis fumea és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est de l'Índic, al nord-oest d'Austràlia i, principalment, a l'oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Charles Theodore Malherbe

Charles Theodore Malherbe (París, 21 d'abril de 1853 - Cormeilles, 6 d'octubre de 1911) fou un compositor i crític musical francès.
Es llicencià en Dret i abandonà la carrera per dedicar-se a la música: tingué per mestres com Adolphe-Léopold Danhauser, Wormser i Jules Massenet, i el 1880 emprengué un viatge d'estudis per Bèlgica, Països Baixos i Suïssa, i després començà a col·laborar en el Ménestrel, Guide Musical, Monde artistique i Recue internationale de musique.
El 1896 fou nomenat arxiver adjunt de l'Òpera de París, i el 1899 cap dels arxius. Reuní una magnífica col·lecció d'autògrafs, que llegà a la Biblioteca de l'Òpera, i en la qual estaven representats tots els músics cèlebres des de Johann Sebastian Bach a Richard Wagner i els contemporanis.
Com a compositor, deixà obres per a piano a dues i quatre mans, per a violí i per a orquestra, melodies vocals, música de cambra, algunes òperes còmiques inèdites, com les titulades L'ordonnance, Les trois commères i La Barbière de cette ville, la música d'escena per Les yeux clos (1897), L'amour du camp (1905), etc.
Amb Camille Saint-Saëns va publicar l'edició de les obres de Jean-Philippe Rameau, i amb Felix Weingartner les d'Hector Berlioz. Va tenir molts alumnes avantatjats com la belga Eugénie-Emilie Juliette Folville.

## Obres de crítica

* L'oeuvre dramatique de Richard Wagner; amb col·laboració amb Soubies (1886)
* Précis d'Histoire de l'opéra comique, 1840-1887 (1887)
* Mélanges sur R. Wagner (1891)
* Histoire de la seconde salle Favart, obra premiada per l'Institut (1892-93)
* Catalogue bibliographique des oeuvres de Donizetti (1897)
* P. Tchaïkowsky (901)

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. volum 32, Mae-Marh. reedició 1974. Espasa-Calpe, 1916, p. 520-521. ISBN 84-239-4532-4.
* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. volum 24. reedició 1974. Madrid: Espasa-Calpe, p. 268. ISBN 84-239-4524-3.
# Chula United Football Club

El Chula United Football Club (tailandès สโมสรฟุตบอลจุฬา ยูไนเต็ด) és un club tailandès de futbol de la ciutat de Bangkok.

## Història

El club va ser fundat l'any 1934 com a Chulalongkorn University FC, club de la universitat del mateix nom. L'any 1996 es fundà un altre club anomenat Sinthana FC. L'any 2004 ambdós clubs es fusionaren i adoptaren el nom Chula-Sinthana FC. L'any 2008 adoptà el nom Chula United FC.

## Palmarès
### Chula-Sinthana FC

* Segona divisió - Division 1 League:
** 2007 (Grup B)
* Tercera divisió - Division 2 League:
** 2006

### Sinthana FC

* Lliga tailandesa de futbol:
** 1998
* Kor Royal Cup (ถ้วย ก.) :
** 1997, 1998
* Copa tailandesa de futbol:
** 1997

### Chulalongkorn University FC

* Kor Royal Cup (ถ้วย ก.) :
** 1920

## Referències

* ↑ Thailand League 2008 news Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine. Official Website
# Chula Vista-River Spur

Chula Vista-River Spur és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 400 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chula Vista-River Spur tenia 400 habitants, 105 habitatges, i 89 famílies. La densitat de població era de 280,8 habitants per km².
Dels 105 habitatges en un 54,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,8% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 14,3% no eren unitats familiars. En l'11,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,8% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.438 $ i la renda mediana per família de 25.764 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.000 $ mentre que les dones 13.523 $. La renda per capita de la població era de 7.283 $. Aproximadament el 34,6% de les famílies i el 35,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chula Vista-River Spur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chula Vista-River Spur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Chrysichthys brevibarbis

Chrysichthys brevibarbis és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en àrees de clima tropical entre els 20-25 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M. 1986. Bagridae. p. 2-35. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chroot

chroot en els sistemes operatius derivats d'Unix, és una operació que invoca un procés, el qual canvia per a aquest i els seus fills el directori arrel del sistema. chroot" pot referir-se a la crida de sistema chroot (2) o al programa executable chroot (8). Comunament, l'entorn virtual creat per chroot a partir de la nova arrel del sistema es coneix com a "gàbia chroot".
El sistema chroot va ser introduït per Bill Joy el 18 març de 1982 (17 mesos abans que BSD 4.2 fos publicat) per provar el seu sistema d'instal·lació i construcció.
En utilitzar "chroot" per invocar un procés, s'impedirà al mateix i als seus processos fills accedir pel seu nom a cap fitxer que estigui per sobre del nou directori arrel. Això és entès sovint com un dispositiu de seguretat, ja que en teoria crea una zona segura per executar un programa que provoca desconfiança, no està provat, o d'alguna manera pot presentar un comportament perillós per a la integritat del sistema. No obstant això, cal assenyalar que les gàbies chroot no són tan segures com un altre tipus de gàbies o la virtualització.
A causa que els programes esperen trobar en llocs determinats seu espai d'emmagatzematge, els arxius de configuració o les seves biblioteques d'enllaç dinàmic, entre d'altres, preparar una gàbia chroot implica també incloure aquests recursos dins d'ella.
Els programes tenen permès dur descriptors d'arxius oberts (siguin arxius físics, canonades, o connexions de xarxa) dins de la gàbia, la qual cosa pot simplificar el disseny fent innecessari deixar arxius funcionals dins del directori chroot. Això també funciona com un sistema de capacitats simple, en el qual, al programa se li atorga accés explícit als recursos externs al chroot basat en els descriptors que pot portar al seu interior.

## Usos

Les gàbies chroot s'usen per crear i mantenir una còpia virtual separada del sistema operatiu en un directori d'aquest. Això pot ser útil per :
* Proves i desenvolupament: Es pot crear una àrea de prova per a un programa quan és arriscat utilitzar un sistema en producció directament.
* Control de dependència: Els programes poden ser desenvolupats, construïts i posats a prova només amb les dependències esperades. Això pot prevenir algunes formes de lligat corrupte que sorgeixen quan els desenvolupadors construeixen projectes amb diferents biblioteques instal·lades.
* Compatibilitat: El programari heretat o que utilitza una diferent interfície binària d'aplicació, algunes vegades ha d'executar per separat, ja que les biblioteques que el suporten o els arxius de dades podrien, d'una altra manera, entrar en conflicte de noms o enllaços amb els del sistema contenidor de la gàbia.

## Referències

* ↑ «CHROOT(1) User Commands» (en anglès). gnu.org. [Consulta: 21 gener 2014].

## Enllaços externs

* ús de chroot
# Aleksandar Hristov (futbolista)

Aleksandar Hristov (Sofia, 1933 - Sofia, 12 de març de 1992), conegut com a Shkubata, fou un futbolista búlgar de la dècada de 1920.
Fou 7 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Levski Sofia.

## Referències

* ↑ «Aleksandar Hristov Olympic Results». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 3 octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 4 desembre 2018].
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ «Aleksandar Hristov Career Stats» (en bulgarian). levskisofia.info.
# La commare secca

La commare secca és una pel·lícula italiana dirigida per Bernardo Bertolucci, estrenada el 1962. Ha estat doblada al català.

## Argument

A Roma, el 1960, és trobat a les ribes del Tiber el cos d'una prostituta. La policia interroga nombroses persones.

## Repartiment

Tots els actors del film són no professionals. Són:
* Carlotta Barilli: Serenella
* Lorenza Benedetti: Milly
* Clorinda Celani: Soraya
* Vincenzo Ciccora: Mayor
* Alvaro D'Ercole: Francolicchio
* Giancarlo De Rosa: Nino
* Elena Fontana
* Maria Fontana
* Gabriella Giorgelli: Esperia
* Romano Labate: Pipito
* Silvio Laurenzi: homosexual
* Alfredo Leggi: Bostelli
* Santina Lisio: mare d'Esperia
* Allen Midgette: Teodoro, el soldat
* Ada Peragostini: Maria
* Emy Rocci: Domenica
* Wanda Rocci: Prostituta
* Francesco Ruiu: Canticchia
* Marisa Solinas: Bruna
* Erina Torelli: Mariella
* Renato Troiani: Natalino

## Referències

* ↑ esadir.cat. La commare secca. esadir.cat.
* ↑ «La commare secca». The New York Times.
# Casal Orfeó Canongí

El Casal Orfeó Canongí és una obra noucentista de la Canonja (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici eclèctic, de planta rectangular i dos pisos. Té la coberta inclinada amagada darrere del frontó corbat de la façana. Aquesta té una composició acadèmica amb tres arcs de mig punt, el central inscrit en un de major alçada sobre columnes clàssiques. La façana està mal conservada per ser feta amb materials pobres. Està separat del carrer mitjançant un jardí.

## Referències

* ↑ «Casal Orfeó Canongí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Casal Orfeó Canongí». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Chrotomys gonzalesi

Chrotomys gonzalesi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del mont Isarog (Filipines), on viu a altituds d'entre 1.350 i 1.800 msnm. S'alimenta de cucs de terra i insectes. Els seus hàbitats naturals són els boscos montans i molsosos. Està amenaçat per la desforestació del seu medi. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg filipí Pedro C. Gonzales.

## Referències

* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. Chrotomys gonzalesi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 28 setembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 158. ISBN 978-0801893049.
# Entremès (plat)

Un entremès o entremés, o sovint en plural, entremesos (gal·licisme d'entremets, dits també hors d'œuvres) són petites porcions d'aliments que se serveixen durant els àpats per a picar-hi mentre se serveixen els plats. En l'actualitat se solen prendre abans del menjar principal.
El costum de servir-los entre plat i plat encara es troba en els restaurants d'alta categoria, la funció dels qualsés, a més d'entretenir l'espera, d'eliminar del paladar el gust del plat acabat, i preparar-lo per al següent plat. Per aquest esguard també hom els coneix com a entrants, encenalls o menudalles o pel nom francès d'amuse-gueule o amuse-bouche (respectivament "divertiment per a la gola o boca").
En el món anglo-saxó els savouries (o bonnes-bouches en francès) són entremesos salats que hom menja abans de les darreries.

## Referències

* ↑ Entremés en pronúncia occidental i entremès en pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu: el llibre d'estil.
* ↑ Murray, Kenneth (ed.). Bon Appétit: A Dictionary of French Restaurant Terms. Concorde French Language Publications, 2006, p. 3. ISBN 0-9545991-2-8.
* ↑ Burgel, Patrick. Le petit dictionnaire des pluriels: 5000 mots. Chatou: Éditions Carnot, 2005, p. 35. ISBN 2-84855-114-3.
* ↑ Gringoire & Saulnier (Grégoire, Th. i Saulnier, L.) Le répertoire de la cuisine, ed. Flammarion, París, 1986
Viccionari
# Javier Germán Cruz

Javier Germán Cruz (Cadis, 15 de juny de 1971), més conegut com a Javi, és un exfutbolista andalús que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter del Cadis CF, debuta amb el primer equip a la campanya 90/91, tot debutant a primera divisió. A l'any següent alterna les aparicions entre el Cádiz i el Cádiz B, i la temporada 92/93 puja definitivament a l'equip de primera divisió, on juga 27 partits i marca dos gols. El conjunt andalús, però, sofreix dos descensos consecutius que el duen de Primera a Segona B. El migcampista hi romandria durant quasi tota la dècada dels 90 amb el Cádiz a la categoria de bronze, fins a deixar el club el 1999.
Posteriorment hi militaria en altres clubs de categories modestes, com la SD Ponferradina (2000), Motril CF (00/01), Benidorm CD (01/02) i el Chiclana CF, on hi penjaria les botes el 2006.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Un espill per a la pedrera Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine.
# Kings Beach

Kings Beach és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 4.037 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kings Beach tenia 4.037 habitants, 1.411 habitatges, i 788 famílies. La densitat de població era de 454,4 habitants/km².
Dels 1.411 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,4% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 44,1% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 13,3% entre 18 i 24, un 38% entre 25 i 44, un 17,4% de 45 a 60 i un 3,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 133,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.507 $ i la renda mediana per família de 37.837 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.880 $ mentre que les dones 21.571 $. La renda per capita de la població era de 16.556 $. Entorn del 17,1% de les famílies i el 17,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kings Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kings Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Classe p04 ns

La classe PO4 dels ferrocarrils holandesos va ser una locomotora de vapor creada entre 1920-1930 per Henschel a Kassel. En total, durant els deu anys que va transcórrer la seva creació, es van fabricar un total de 36 motors de 4 cilindres d'expansió simple per a aquesta locomotora. Ús als ferrocarrils estatals Holandesos (NS)
El seu ús principal va ser per a ús de passatgers exprés per Holanda (cal esmentar que era per a vagons pesats). Els seus vagons eren nous, amb una carcassa d'acer i uns cotxes-llit presos de la classe 3700 4-6-0.
Es va començar a utilitzar comercialment el 1932. El seu pes màxim d'eix era d'unes divuit tones, que quan va començar la seva utilització, va causar problemes restrictius ferroviaris perquè no podia passar pel pont d'Ijissel-Utrecht i Groningen. Tenia un sistema de vàlvules Walshaert, els dos cilindres exteriors donaven una tracció al primer dels grups d'eixos que hi havia. La seva velocitat Max era de 110 km per hora. El seu disseny de tender i bogies era el mateix de la classe 3700 i 3600 i la seva caldera a les darreres locomotores 6300 4-8-4T(1930-1931). Va anar perdent importància, Països Baixos es va començar a electrificar i deixar de banda locomotores de vapor, van entendre que aquesta locomotora seria l'última locomotora de vapor (Exprés) feta i fabricada als Països Baixos. Aquestes locomotores tenien un treball intensiu per tres tripulants a cada locomotora diàriament. La seva eficàcia era molta, cosa que va fer que 22 locomotores de classe 6300 es tornessin a lliurar. Entre els trens internacionals hi havia ell “Rottterdam Lyord” que unia les poblacions de Marsella, ⁣ i com diu el nom, Rotterdam. També hi havia el 'Netherlands Lyord' que unia l'Haia-Gènova (via París) i el túnel de Mont Cenis, que es van inaugurar el 1936.

## Informació important

* Pressió de la caldera 4k g/cm2²
* Cilindres: 420x660mm
* Rodes motrius 1850 mm
* Àrea de graella: 3,2 m²
* Superfície d'escalfament: 150 m²
* Reescalfador: 53 m²
* Esforç de tracció: 13.575 Kg
* Pes total: Només el motor pesa 84 tones
# Cloisonée

El cloisonné o esmalt alveolat és una tècnica utilitzada per a decorar metalls com el coure, l'or o la plata, mitjançant incrustació de gemmes, vidres, perles, etc., o aplicant esmalts de colors a força de separar-los en compartiments còncaus.
Els pobles germànics, i especialment els visigots, solien encastar caboixons i perles en planxes de metall preciós, allotjant-les en alvèols (concavitats).
Per a fixar els elements decoratius, ja fora esmalt o un altre element:
* Primer s'elaborava la xarxa d'alvèols, que es realitzava amb fi fil d'or o plata que en fondre's en el forn deixava la superfície compartimentada.
* Una vegada obtinguda la base, s'aplicaven esmalts diferents a cada àrea delimitada o es fixaven les gemmes envoltant-les amb fil d'or o plata que,
* Una vegada en la mufla (forn de baixa temperatura), se soldava i donava solidesa.
Mitjançant aquesta tècnica es van realitzar fíbulas, anells, pendents, o les riques corones votives del Tresor de Guarrazar.
No obstant això, no es pot parlar en tots els casos de l'encast de joies visigodes de cloisonné en el sentit estricte, ja que hauríem de parlar de champlevé, tècnica molt semblant, però que s'ajuda de clivelles o buits per a fixar millor els elements.
El cloisonné és una tècnica molt antiga, utilitzada ja a l'Egipte faraònic i desenvolupada fins i tot a la Xina, on es van decorar bells bronzes i altres metalls. Però no es tracta d'una tècnica morta, ja que es continua usant tant en joieria com en ornamentació industrial, com es comprova en els diversos logotips de cotxes i motos hui dia.
ESCUELA DE ARTE TALAVERA DE LA REINA

## Referències

* ↑ Patiño, Jesús. «El Arte es otra Historia: Libro de Texto para Fundamentos del Arte I (1º de Bachillerato)», 13-09-2015. [Consulta: 3 febrer 2021].
# Clohars-Carnoët

Clohars-Carnoët (en bretó Kloar-Karnoed) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 3.963 habitants.
En el litoral del municipi es troba l'estació balneària de Le Pouldu, amb les platges de Grands Sables, Bellangenet i Kérou. Al final del segle xix el lloc va ser freqüentat pels pintors de l'Escola de Pont-Aven (Paul Gauguin, Meyer de Haan, Charles Filiger, Charles Laval, Henry Moret, Maxime Maufra) que es van reunir a la Maison Marie Henry, i després els nabís (Paul Sérusier, Jan Verkade, Maurice Denis).

## Demografia

Evolució de la població Cassini et INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 469 | 2 532 | 2 353 | 2 725 | 2 795 | 2 830 | 2 850 | 3 146 | 3 332 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 072 | 3 125 | 3 466 | 3 389 | 3 480 | 3 572 | 3 623 | 3 717 | 3 771 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 4 010 | 4 355 | 4 539 | 4 474 | 4 328 | 4 287 | 4 284 | 4 226 | 3 931 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3 919 | 3 539 | 3 284 | 3 406 | 3 678 | 3 867 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | René Le Floc'h | Divers droite |
| 2008- | Jacques Juloux | Divers gauche |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ INSEE: Population depuis le recensement de 1962