OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Qimant

El qimant és una llengua cuixítica en perill d'extinció, parlada per les generacions més grans d'una minsa part del poble qemant, al nord del llac Tana (Regió Amhara), principalment al woreda deTxilga (Zona Semien Gondar).
Constitueix, amb els extints qwara i kaila, la prolongació occidental de l'agaw septentrional branca del cuixític central que també inclou el bilin, al nord, i el khamtanga, al centre, i que s'oposa a l'agaw meridional, representat per l'awngi.

## Característiques
### Fonologia

Fonemes consonàntics Labial Alveolar Palatal Velar Simple Labialitzada Plosiva Sorda t ʧ k kʷ Sonora b d ʤ ɡ ɡʷ Fricativa Sorda f s ʃ χ χʷ Sonora z ɣ ɣʷ Nasal m n ŋ ŋʷ Lateral l Bategant r Aproximant w j :
| | | Labial | Alveolar | Palatal | Velar | Velar |
| | | Labial | Alveolar | Palatal | Simple | Labialitzada |
| Plosiva | Sorda | | t | ʧ | k | kʷ |
| Plosiva | Sonora | b | d | ʤ | ɡ | ɡʷ |
| Fricativa | Sorda | f | s | ʃ | χ | χʷ |
| Fricativa | Sonora | | z | | ɣ | ɣʷ |
| Nasal | Nasal | m | n | | ŋ | ŋʷ |
| Lateral | Lateral | | l | | | |
| Bategant | Bategant | | r | | | |
| Aproximant | Aproximant | w | | j | | |
Fonemes vocàlics :
| | Anterior | Central | Posterior |
| Baixa | i | ɨ | u |
| Mitjana | | ə | o |
| Alta | | a | |
L'estructura sil·làbica màxima admesa en qimant és CVC i només qualque manlleu provinent de l'amhàric presenta grups consonàntics intrasil·làbics, mentre que la resta de combinacions de consonants dins una síl·laba són simplificades mitjançant l'inseriment d'una vocal epentètica /ɨ/.

## Dialectes

* qwara
* kaila

## Bibliografia

* Appleyard, David L. (1975) "A descriptive outline of Kemant," Bulletin of the School of Oriental and African Studies 38:316-350.
* Leyew, Zelealem (2003) The Kemantney Language - A Sociolinguistic and Grammatical Study of Language Replacement. Cologne: Rüdiger Köppe Verlag.

## Enllaços externs

* Entrada Qimant de l'Ethnologue
# Razdólie (Volgograd)

* Per a altres significats, vegeu «Razdólie».
Razdólie (en rus: Раздолье) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 344 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Realisme (filosofia)

* Per a altres significats, vegeu «Realisme (desambiguació)».
El realisme fa referència a una posició que considerava les formes platòniques, o conceptes universals, com reals. En la filosofia de Plató, un nom comú, com llit, es refereix a la naturalesa ideal de l'objecte, suggerida per la seva definició, i aquesta naturalesa ideal té una existència metafísica independent dels objectes particulars d'aquesta classe. Així, la circularitat existeix a part dels cercles particulars, la justícia, independentment dels individus o Estats justos particulars, i la idea de llit, independentment dels llits particulars. A l'edat mitjana,aquesta posició va ser defensada davant el nominalisme, que negava l'existència d'aquests universals. Els nominalistes afirmaven que els molts objectes anomenats per un únic nom no comparteixen res sinó només aquest nom. El terme mitjà entre aquestes dues posicions incloïa el realisme moderat, que afirmava que els universals existeixen en els objectes del mateix tipus però no independents d'ells, i el conceptualisme, que mantenia que els universals podrien existir amb independència dels objectes d'un tipus particular, però només com una idea de la ment, no com una entitat metafísica que existeix en si mateixa.

## Referències

* ↑ «Realisme (filosofia)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Salmerón i Clares, Joan Pere. «Del Realisme al Nominalisme», 10-VII-2008.
* «La disputa dels universals».
# Red de Emisoras del Movimiento

La Red de Emisoras del Movimiento (REM) va ser una cadena de ràdio espanyola, que va existir durant la dictadura franquista. Formava part dels mitjans controlats per Falange i depenia directament de la Secretaría General del Movimiento. La REM va desaparèixer el 1978, després del final de la dictadura. La xarxa estava adscrita a la Delegación Nacional de Prensa, Propaganda y Radio.

## Història

Aquesta xarxa agrupava a les emissores dependents de la Falange que havien anat sorgint en els anys quaranta i cinquanta amb la implantació d'emissores d'ona curta i que van anar disminuint amb la creació de la Cadena Azul de Radiodifusión (CAR) al 1958 (que va agrupar les Emisoras Escuelas, i la Cadena de Emisoras Sindicales (CES), pertanyents a la Confederación Nacional de Sindicatos) i amb la reordenació definitiva del sector amb l'entrada en vigor del Plan Transitorio de Ondas Medias de 1964. A partir de llavors la REM, l'emissora de la qual de capçalera era La Voz de Madrid, constava de setze emissores provincials. Les seves emissores eren emissores de potència mitjana d'abast provincial i no superiors a 5 kW de potència (excepte La Voz de Madrid) que normalment es localitzaven a les capitals provincials, amb programació eminentment local i predominantment musical.
El contingut informatiu de les emissores era mínim, ja que en aquella època era obligatòria la connexió a la programació nacional de RNE, limitant-se a una informació local molt lleugera. En contrast, destaca el fet que la cadena contribuís a crear el Festival de Benidorm.
Amb la mort de Franco en 1975 i la fi de la dictadura, l'estat va assumir el control de la cadena. AL 1978 la REM es fusiona amb la CAR i la CES per acabar formant Radiocadena Española (RCE).

## Llistat d'emissores

| La Voz de Álava La Voz de Alicante La Voz de Andalucía (Córdoba) La Voz de Cantabria (Santander) La Voz de Castellón La Voz de Cataluña (Barcelona) La Voz de Extremadura (Càceres) La Voz de Guipúzcoa (Sant Sebastià) La Voz de León | La Voz de Levante (València) La Voz de Madrid Radio Tarragona - La Voz del Mediterráneo La Voz de Navarra La Voz de Palencia La Voz del Principado de Asturias La Voz de Valladolid La Voz de Vigo La Voz de Ferrol |

## Referències

* ↑ Del Valle Mejías, María Elena. La historia y su comunicación persuasiva (en castellà). Visión Libros, 2013, p. 243. ISBN 978-84-15965-88-6.
* ↑ Martín Mateo, Ramón. Ordenación del sector público en España (en castellà). Madrid: Ediciones Civitas, 1974, p. 243. ISBN 842928253X.
* ↑ Del Valle Mejías, María Elena. La historia y su comunicación persuasiva (en castellà). Visión Libros, 2013, p. 302. ISBN 978-84-15965-88-6.
# Radu (arma)

Radu fou, segons Ion Mihai Pacepa, una arma radiològica utilitzada per la Securitate contra els dissidents i crítics del règim de Nicolae Ceaușescu. "Radu" és un nom romanès i en aquest context és una referència a la paraula "radiació". La suposada arma estava pensada per provocar un càncer que provocaria la mort uns mesos després de l'exposició.
Segons Pacepa, aquesta arma va ser creada pel "Servei K" de la Securitate durant la primavera de 1970, utilitzant materials radioactius que va rebre del KGB. El "Servei K" romanès, fou fundat a la dècada de 1950 seguint el model del KGB, s'encarregava del treball brut contra els presos que consideraven perillosos per al règim. Això incloïa controlar-los amb micròfons i intentar induir-los a que fessin declaracions incriminatòries. El mateix Pacepa va afirmar que el servei també s'encarregava de matar aquests reclusos i fer´ho passar com a un suïcidi o una mort natural.
L'historiador Mihai Pelin va afirmar en el llibre Melița și Eterul a Radio Liberty que no havia evidències d'aquesta arma, però altres, com els periodista de Radio Liberty, Nestor Ratesh, argumenten que Pelin també va afirmar que la Securitate no va estar involucrada en l'atemptat a l'emisora de ràdio del 1981, una posició que suposadament va ser contradita pel president romanès Ion Iliescu.

## Referències

* 1 2 Pacepa, Ion Mihai «The Kremlin’s Killing Ways» (en anglès). NR, 28-11-2006 [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ Pacepa, Ion Mihai. Red Horizons: The True Story of Nicolae and Elena Ceausescus' Crimes, Lifestyle, and Corruption (en anglès). Regnery Gateway, 1990. ISBN 0-89526-746-2 [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ «Tinte perpetue». Jurnalul.ro. Arxivat de l'original el 3 juliol 2015. [Consulta: 14 setembre 2023].
# Redactor en cap

Un redactor o redactora en cap, o editor i editora en cap, és el líder editorial d'una mitjà de comunicació, que té la responsabilitat final de totes les operacions i polítiques seguides pel mitjà. La redacció en cap encapçala tots els departaments de l'organització i és responsable de delegar les tasques i gestionar el seu equip. El terme s'utilitza sovint en els diaris, revistes, anuaris i informatius de televisió. Algunes publicacions no tenen la figura de redactor/a en cap per a tot el mitjà, com ara The New York Times, que té un editoro editora executiva per a les pàgines de notícies i un editor/a de la pàgina editorial per a les pàgines d'opinió.
El terme també s'aplica a les revistes acadèmiques, on l'editor o editora en cap decideix si es publicarà un article entregat, una decisió que pren després d'escoltar l'avaluació d'experts.
Les responsabilitats més habituals dels redactors en cap són:
* Verificar els fets, l'ortografia, la gramàtica, l'estil i el disseny de la pàgina i les fotos
* Denegar els articles que semblen plagiats, escrits per un negre, publicats en altres llocs, o de poc interès per als lectors
* Editar el contingut
* Contribuir als articles d'editorial
* Motivar i desenvolupar l'equip editorial
* Assegurar-se que l'esborrany final és complet i no hi ha cap omissió
* Tractar les queixes dels lectors i responsabilitzar-se de possibles controvèrsies després d'haver publicat
* Per a llibres o revistes, comprovar les citacions i examinar les referències

## Referències

* ↑ Staff. «editor in chief». The Free Dictionary by Farlex. Farlex, Inc., 2012.
* ↑ «Encarta Dictionary definition». Arxivat de l'original el 1 de novembre 2009. [Consulta: 11 desembre 2014].
* ↑ Patil, Sayali Bedekar. «Editor In Chief Responsibilities». Buzzle Web Portal: Intelligent Life on the Web.

## Bibliografia

* John La Porte Given. «The Editor-In-Chief». A: Making a Newspaper. Nova York: H. Holt and company, 1907, p. 30–35.
* Nathaniel Clark Fowler. «The Editor-In-Chief». A: The Handbook of Journalism: All about Newspaper Work. — Facts and Information. Nova York: Sully and Kleinteich, 1913.

## Enllaços externs

* "editor in chief", merriam-webster.com (anglès)
# Reial provisió

La reial provisió (real provisión en castellà), va ser un tipus de disposició juridicoadministrativa a mig camí entre la llei i les ordenances o cèdules reials, d'ús molt comú al Regne de Castella des del segle xiii al segle xvi, i que tenien com a objectiu regular i proveir actes de governació i administració de certa importància i entitat i resoldre i reglamentar matèries i afers fonamentalment d'ordre públic, i que eren emeses pel rei i signades per ell, o bé amb el seu consentiment, pel Consell de Castella, Ordes Militars o les Cancelleries.
La seva entrada en vigor exigia la màxima publicitat per part de les autoritats i la seva semblança amb les lleis era tal que s'assemblaven a elles en estructura, clàusules, garanties i grau d'obligatorietat, i així eren tingudes en moltes ocasions per lleis. Les diferenciava d'aquestes, en teoria, l'àmbit -que en la llei era de caràcter general i no especial-, i que les lleis precisaven la voluntat de les Corts que les aprovaven o, almenys, no les qüestionaven.
En realitat, sobretot a partir de finals del segle xiv, les Provisions Reials foren utilitzades per la monarquia com l'únic instrument de crear dret nou, oblidant els procediments. Aquesta situació era fruit del caràcter absolutista que va anar adquirint la Corona enfront de la noblesa.

## Bibliografia

* García Gallo, A Estudios de Historia del Derecho indiano Madrid, 1972.
# Rem (satèl·lit)

Rem és la lluna interior i petita de l'asteroide del cinturó principal (87) Sílvia. Segueix una òrbita gairebé circular propera a l'equatorial al voltant de l'asteroide pare. Referent a això, és similar a l'altra lluna Ròmul.
Rem va ser descobert diversos anys després de Ròmul en les imatges preses a partir del 9 d'agost de 2004, i anunciat el 10 d'agost de 2005. Va ser descobert per Franck Marchis de UC Berkeley, i Pascal Descamps, Daniel Hestroffer, i Jérôme Berthier de l'Observatori de París, França, utilitzant el telescopi Yepun de l'Observatori Europeu Austral (ESO) a Xile. Marchis, tel líder del projecte, estava esperant la finalització del programa d'adquisició de la imatge abans de començar a processar les dades. Just quan es va establir per anar de vacances el març de 2005, Descamps li va enviar una breu nota titulada "87 Sylvia est triple?" assenyalant que ell podia veure dues llunes en diverses imatges de Sílvia. Tot l'equip es va centrar ràpidament en l'anàlisi de les dades, van escriure un article, van presentar un resum de la reunió a l'agost a Rio de Janeiro i van presentar una proposta de nomenament a la UAI.
El seu nom complet és (87) Sílvia II Rem; abans de rebre el seu nom, era conegut com a S/2004 (87) 1. La lluna porta el nom de Rem, bessó del fundador mitològic de Romea, un dels fills de Rea Sílvia criats per un llop.
87 Sílvia té una densitat baixa, el que indica que és probablement un asteroide de pila de runes es van formar quan les restes d'una col·lisió entre el seu cos principal i un altre asteroide reacreant-se gravitacionalment. Així, és probable que tant Ròmul i Rem són piles de runa més petites de l'acreció en òrbita al voltant del cos principal de la runa de la mateixa col·lisió. En aquest cas s'espera que la seva albedo i densitat pugui ser similar a Sílvia.
S'espera que l'òrbita de Rem pugui ser bastant estable: es troba ara a l'interior de l'esfera de Hill de Sílvia (a uns 1/100 del radi de Hill de Sílvia), però també té una òrbita síncrona.
Des de la superfície de Rem, Sílvia sembla enorme, ocupant una regió angular d'aproximadament 30°×18°, mentre que la mida aparent de Ròmul varia entre 1,6 ° i 0,5°.

## Vegeu també

* Ròmul (satèl·lit)

## Referències

* 1 2 F. Marchis et al. «Discovery of the triple asteroidal system 87 Sylvia». Nature, 436, 7052, 2005, pàg. 822. Bibcode: 2005Natur.436..822M. DOI: 10.1038/nature04018. PMID: 16094362.

## Enllaços externs

* Data on (87) Sylvia from Johnston's archive (maintained by W. R. Johnston)
* Rubble-Pile Minor Planet Sylvia and Her Twins Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine. (ESO news release, August 2005) Includes images and artists impressions
* IAUC 8582, reporting discovery of S/2004 (87) 1 and naming Romulus and Remus
# Raymond Kopaszewski

Raymond Kopaszewski, més conegut com a Raymond Kopa, (Nœux-les-Mines, 13 d'octubre de 1931 - Angers, 3 de març de 2017) fou un futbolista francès d'origen polonès, guanyador de la Pilota d'Or 1958.

## Biografia

Va néixer el 13 d'octubre de 1931 a la localitat francesa de Nœux-les-Mines, dins d'una família d'immigrants polonesos.
La seva trajectòria com a futbolista va començar al SCO Angers el 1949, on va jugar dues temporades abans de fitxar per l'Stade Reims, on va guanyar el Campionat de França dues vegades (1952-1953, 1954-1955). Va ser subcampió de la Copa d'Europa el 1956, on va ser derrotat pel Reial Madrid. Curiosament va fitxar per l'equip de la capital d'Espanya després d'aquella final.
Al Reial Madrid durant tres anys va guanyar dos títols de lliga (1956-57, 1957-58) i tres Copes d'Europa (1956-57, 1957-58, 1958-59). Va rebre el prestigiós trofeu Pilota d'Or.
Va tornar al Stade Reims el 1959, on va guanyar dos campionats de França més (1959-60), (1961-62).
Va jugar amb la selecció francesa 45 vegades, hi va marcar 18 gols, i hi va aconseguir la tercera plaça al Mundial de Suècia de 1958.
Va morir a Angers, França, el 3 de març de 2017.

## Trajectòria esportiva

* SCO d'Angers: 1949-1951
* Stade de Reims: 1951-1956
* Reial Madrid: 1956-1959
* Stade de Reims: 1959-1967

## Palmarès

* 4 Lliga francesa de futbol: 1952/53, 1954/55, 1959/60, 1961/62 (Stade de Reims)
* 2 Lliga espanyola de futbol: 1956/57, 1957/58 (Real Madrid)
* 3 Copa d'Europa de futbol: 1956/57, 1957/58, 1958/59 (Real Madrid)

## Referències

* ↑ Fallece Kopa, leyenda del Real Madrid y Balón de Oro en 1958
# Reveal

«Reveal» té aquests significats:
* James Lauritz Reveal, botànic estatunidenc
* Reveal (àlbum), àlbum de R.E.M. (2001)
* Sistema Reveal, mètode de classificació de plantes
# Rhacophorus

La granota voladora o Rhacophorus és un gènere de granotes de la família Rhacophoridae i de l'ordre dels diplasiocels. Atenyen uns vuit centímetres de longitud i tenen un replec cutani que va de l'angle posterior de l'ull fins a l'esquena. La granota voladora habita la Xina, Indoxina, les Filipines i les illes de la Sonda.

## Taxonomia

Espècies de granota voladora:
* Rhacophorus achantharrhena
* Rhacophorus angulirostris
* Rhacophorus annamensis
* Rhacophorus appendiculatus
* Rhacophorus arboreus
* Rhacophorus arvalis
* Rhacophorus aurantiventris
* Rhacophorus baliogaster
* Rhacophorus baluensis
* Rhacophorus barisani
* Rhacophorus bimaculatus
* Rhacophorus bipunctatus
* Rhacophorus bisacculus
* Rhacophorus calcadensis
* Rhacophorus calcaneus
* Rhacophorus catamitus
* Rhacophorus cyanopunctatus
* Rhacophorus dennysi
* Rhacophorus duboisi
* Rhacophorus dulitensis
* Rhacophorus edentulus
* Rhacophorus everetti
* Rhacophorus exechopygus
* Rhacophorus fasciatus
* Rhacophorus feae
* Rhacophorus gadingensis
* Rhacophorus gauni
* Rhacophorus georgii
* Rhacophorus harrissoni
* Rhacophorus hoanglienensis
* Rhacophorus htunwini
* Rhacophorus jarujini
* Rhacophorus kajau
* Rhacophorus kio
* Rhacophorus lateralis
* Rhacophorus malabaricus
* Rhacophorus margaritifer
* Rhacophorus maximus
* Rhacophorus minimus
* Rhacophorus modestus
* Rhacophorus moltrechti
* Rhacophorus monticola
* Rhacophorus namdaphaensis
* Rhacophorus nigropalmatus
* Rhacophorus notater
* Rhacophorus orlovi
* Rhacophorus owstoni
* Rhacophorus pardalis
* Rhacophorus poecilonotus
* Rhacophorus prasinatus
* Rhacophorus prominanus
* Rhacophorus pseudomalabaricus
* Rhacophorus reinwardtii
* Rhacophorus robinsonii
* Rhacophorus rufipes
* Rhacophorus schlegelii
* Rhacophorus taipeianus
* Rhacophorus taronensis
* Rhacophorus translineatus
* Rhacophorus tuberculatus
* Rhacophorus turpes
* Rhacophorus variabilis
* Rhacophorus verrucopus
* Rhacophorus verrucosus
* Rhacophorus viridis

## Referències

* 1 2 «Rhacophorus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ enllaç inexistent (anglès)
# Rock Springs

«Rock Springs» té aquests significats:
* Rock Springs (Nou Mèxic)
* Rock Springs (Wisconsin)
* Rock Springs (Wyoming)
* North Rock Springs, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming.
# Trois-Rivières (Guadalupe)

Trois-Rivières és un municipi francès, situat a Guadalupe, una regió i departament d'ultramar de França situat a les Petites Antilles. L'any 2006 tenia 8.864 habitants. Limita a l'oest amb Gourbeyre i Vieux-Fort i a l'est amb Capesterre-Belle-Eau.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1999 | 2006 |
| 8.732 | 8.864 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Albert Dorville | Unió pel Moviment Popular |
| 2008- | Hélène Vainqueur-Christophe | Divers gauche |

## Agermanaments

* Saint-Augustin-de-Desmaures
* la Ferté-Saint-Aubin

## Enllaços externs

* Web de l'oficina de turisme Arxivat 2009-05-16 a Wayback Machine.
# Eliseo Brown

Eliseo Brown (Buenos Aires, 29 d'octubre de 1888 - segle XX) fou un futbolista argentí de la dècada de 1900.
La seva família era d'origen escocès. Quatre germans seus – Alfredo, Carlos, Ernesto i Jorge – així com un cosí, Juan Domingo, també foren futbolistes internacionals.
Fou 10 cops internacional amb la selecció argentina. Pel que fa a clubs, defensà els colors d'Alumni.

## Referències

* 1 2 Dan Brennan. «Argentine football returns to roots of its Scottish founder». The Scotsman, 15-11-2008. [Consulta: 4 juliol 2009].
* ↑ «The dynasty of Argentina's Brown brothers». IFFHS. [Consulta: 4 juliol 2009].
* ↑ «Argentina - List of Topscorers». RSSSF. Arxivat de l'original el 8 juny 2009. [Consulta: 4 juliol 2009].
* ↑ «Eliseo Brown's matches». Soccer-db.info. [Consulta: 14 octubre 2012].
# Montagut de Borjac

Montagut de Borjac (francès Montégut-Bourjac) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 25 agost 2010].
# Rindoon

Rindoon (Gaèlic irlandès: Rinn Dúin) és un poble abandonat del Comtat de Roscommon, Irlanda que es troba en un cap del Llac Ree, a 4km a l'est de Lecarrow.

## Història i arqueologia

El poble de Rindoon va ser construït durant la primera meitat del segle xiii. Es creu que el castell data de 1227 i va ser construït per Geoffrey de Marisco. Amb la ressurgència gaèlica de finals del segle xiii i principis del XIV, el poble va ser saquejat i finalment abandonat.

## Galeria

* Castell de Rindoon
* Entrada principal al castell de Rindoon
* Vista del castell de Rindoon
* Església de Rindoon
* Port de Rindoon

## Referències

* ↑ «Rindoon | Irish Walled Towns Network» (en anglès britànic). [Consulta: 20 juny 2020].
* 1 2 «Rindoon Deserted Medieval Town, County Roscommon» (en anglès britànic). [Consulta: 20 juny 2020].

## Enllaços externs

* Rindoon a la Xarxa de Ciutats Emmurallades d'Irlanda Arxivat 2020-02-16 a Wayback Machine.
# Revolució Bulldozer

La "Revolució Bulldozer" va ser un terme utilitzat per descriure una sèrie d'esdeveniments en la història política de Sèrbia, específicament durant l'any 2000. Aquests esdeveniments van culminar en la caiguda del règim autoritari de Slobodan Milošević, que havia estat al poder durant més de una dècada.
La revolució va rebre el seu nom a causa de la tàctica dels manifestants d'usar vehicles com a buldòzers per enderrocar barreres i blocs de carreteres col·locats per les forces de seguretat del govern.
La Revolució Bulldozer va ser un moviment de protesta liderat per l'oposició sèrbia, inclosos estudiants, sindicats i grups de la societat civil, que exigien reformes democràtiques i la fi del règim de Milošević, que havia estat acusat de corrupció, repressió política i violacions dels drets humans.
Les protestes van començar a l'hivern de 1996-1997, però van arribar al punt màxim a l'octubre de 2000, després d'unes eleccions presidencials disputades que l'oposició al·legava que havien estat manipulades a favor de Milošević. L'oposició va organitzar manifestacions massives als carrers de Belgrad i altres ciutats, desafiant la repressió del govern.
La Revolució Bulldozer va arribar al punt culminant el 5 d'octubre de 2000, quan centenars de milers de persones es van congregar a Belgrad i van ocupar edificis governamentals clau. Les forces de seguretat es van negar a reprimir violentament les protestes, i finalment, Milošević va ser obligat a reconèixer la seva derrota a les eleccions i renunciar al poder.
Aquest esdeveniment va marcar una fita en la història de Sèrbia, portant a la transició cap a un govern més democràtic ia l'eventual enjudiciament de Milošević per crims de guerra davant el Tribunal Penal Internacional per a l'ex Iugoslàvia. La Revolució Bulldozer esdevingué un símbol de la resistència pacífica i el poder del poble en la lluita contra l'opressió política.