OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ateneu (filòsof)

Ateneu, en llatí Athenaeus, en grec antic Ἀθήναιος, fou un filòsof estoic que Porfiri menciona en la seva vida de Plotí.
Un filòsof epicuri que portava aquest nom, esmentat per Diògenes Laerci, era una persona diferent.

## Referències

* ↑ 5.Athenaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 400
Viccionari
# Colman Andrews

Colman Andrews (Santa Monica, Califòrnia, 18 de febrer de 1945) és un escriptor i editor nascut als Estats Units especialitzat en gastronomia, que és considerat un dels millors experts del món en cuina d'Espanya i en particular de Catalunya. L'any 1994 va fundar, amb Dorothy Kalins, Michael Grossman i Christopher Hirsheimer, la revista gastronòmica Saveur, de la qual va exercir de redactor en cap de 2001 fins a 2006, moment en què va començar a escriure com a columnista gastronòmic a Gourmet.
El 2012 va guanyar la Creu de Sant Jordi.

## Obres

* Flavors of the Riviera: Discovering Real Mediterranean Cooking, Bantam Books, 1996
* Everything on the Table: Plain Talk About Food and Wine, Bantam Books, 1992
* Catalan Cuisine: Europe's Last Great Culinary Secret, Atheneum, 1988
* Saveur Cooks Authentic Italian (co-author and co-editor), Chronicle Books, 2001
* Saveur Cooks Authentic French (co-author and co-editor), Chronicle Books, 1999
* Saveur Cooks Authentic American (co-author and co-editor), Chronicle Books, 1998
* Malaparte: A House Like Me (contributor), Clarkson N. Potter, 1999
* Setting the American Table: Essays for the New Culture of Food and Wine (contributor), Copia/The American Center for Wine Food & the Arts, 2001

## Referències

* ↑ Oxford Symposium on Food and Cookery Arxivat 2008-08-02 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Food Notes New York Times (anglès)
* ↑ Colman Andrews Colman Andrews on gourmet.com (anglès)
* ↑ El Govern distingeix 25 personalitats i 15 entitats amb la Creu de Sant Jordi
* ↑ «www.michaelmcdonough.com». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 maig 2012].
# Coll de Segalera

El Coll de Segalera és una collada d'alta muntanya situada a 2.183 m alt del límit dels termes comunals d'Er i de Llo, tots dos de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
És a l'est del terme d'Er i a l'oest del de Llo, cap a la meitat dels termes respectius. És al sud-est mateix del Pic de Segalera, al sud-oest del Bosc Comunal de Llo.
El Coll de Segalera està inclòs en moltes de les rutes excursionistes del sector dels Pirineus cerdans.

## Referències

* ↑ El Coll de Segalera en els ortofotomapes de l'IGN
# Columna Los Aguiluchos de la FAI

La Columna Los Aguiluchos de la FAI fou una milícia paramilitar alçada per voluntaris durant la Guerra Civil espanyola. Estava formada per 10 centúries integrades majoritàriament per militants de la CNT i la FAI amb una presència important de dones i militars professionals lleials a la República del 7é Regiment d'Artilleria Lleugera. Sortí cap al Front d'Aragó el 28 d'agost de 1936 amb tren. Va ocupar posicions a Osera i Vicién. La columna va combatre a Siétamo i a Estrecho Quinto.

## Referències

* ↑ Berger, Gonzalo. Les Milícies Antifeixistes de Catalunya. Voluntaris per la llibertat. Vic: Eumo, 2018, p. 199. ISBN 9788497666404.
# Cixi zuo Huoche

Cixi zuo Huoche (xinès simplificat: 慈禧坐火车, pinyin: Cíxǐ zuò Huǒchē, literalment 'Cixi va en tren') és una pel·lícula d'animació xinesa, produïda per l'estudi de cinema de Changchun, dirigida per Zhong Quan i Wang Qiang i estrenada el 1991. La història està adaptada del folklore xinés, i és protagonitzada per un viatge en tren de l'emperadriu Cixi.

## Referències

* ↑ «长影国家一级美术师钟泉老师影视美术作品_电影». Sohu, 16-06-2020. [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ 常虹. 中国艺术动画三十年. 浙江大学出版社, 2008. ISBN 978-7-308-06429-3. «Ací apareix citada com pel·lícula del 1992»
* 1 2 «动画频道 - 长影美术片». CCTV, 15-09-2004. [Consulta: 22 març 2021]. «剪纸片《慈禧坐火车》 王树忱编剧；钟泉、王强导演；王公造型设计；陶欣美术设计；蔚晶、王佳娜动作设计；张静摄影；毕小星作曲 。是根据民间传说改编成的。清末我国出现了第一条铁路，慈禧闻讯后立即决定乘火车到各地视察，于是众人按天朝的规矩将火车装饰一新。但慈禧在火车上却梦见京城发生了兵变，于是又赶紧回朝。回京后，慈禧觉得火车这东西不吉祥，而且也不如轿子坐起来舒服，于是便下令将火车开得离京城越远越好。影片通过慈禧对待火车的态度，表现了晚清政府的昏庸无能。该片荣获了第二届全国影视动画展播二等奖。»
* ↑ «Cixi Take The Train». TV36. [Consulta: 22 març 2021].

## Enllaços externs

* La pel·lícula, a l'enciclopèdia de Baike-Baidu.
# Cizancourt

Cizancourt és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 37 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cizancourt era de 37 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 3 eren unipersonals (3 dones vivint soles i 3 dones vivint soles), 3 parelles sense fills, 3 parelles amb fills i 3 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 22 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 22 habitatges eren cases. Dels 17 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 5 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cizancourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 19 persones, 9 eren actives i 10 eren inactives. De les 9 persones actives 7 estaven ocupades (5 homes i 2 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 10 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cizancourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cizancourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Companyia Fabril de Carbons Elèctrics

La Companyia Fabril de Carbons Elèctrics és una obra del municipi de Castellgalí (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El conjunt arquitectònic de la Companyia Fabril de Carbons Elèctrics es caracteritza per les vuit xemeneies de gran alçada que acompanyen les naus de producció. Actualment es conserva el complex, però s'ha segregat la titularitat entre diferents propietaris, que han destinat les naus usos industrials de tota classe, fet que li ha donat un caràcter de parc industrial plenament polivalent.

## Història

La "Fàbrica de Carburos Eléctricos" va ser fundada l'any 1898 per Climent Asols i Bovet. Fou la primera empresa de l'Estat dedicada a la producció d'elèctrodes de carbó per a l'enllumenat públic d'electricitat.
Destacà des dels seus inicis per una marcada activitat exportadora, en subministrar barretes de carbó per a la il·luminació de fanals de ciutats com París, Berlín, Nova York, Boston, Xicago o Sidney.
La seva producció experimentà un gran impuls arran de la posició espanyola de neutralitat durant la Primera Guerra Mundial, i fou essencial per a l'enllumenat de l'Exposició Universal de 1929.
La Companyia Fabril de Carbons Elèctrics va ser una de les fàbriques més modernes del país pel que fa a la seva avançada tecnologia: la seva maquinària era construïda a Berlín.
Amb l'aparició de les làmpades de vapor de mercuri o sodi d'altra pressió, la producció anà minvant fins a arribar al desmantellament el 1992.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Companyia Fabril de Carbons Elèctrics». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ «Companyia Fabril de Carbons Elèctrics». mNACTEC. Arxivat de l'original el 7 de març 2016. [Consulta: 10 novembre 2015].
# Col·lapse de la funció d'ona

El col·lapse de la funció d'ona és un procés físic relacionat amb el problema de la mesura de la mecànica quàntica, consistent en la variació abrupta de l'estat d'un sistema després d'haver obtingut una mesura. La naturalesa d'aquest procés és intensament discutida en diferents interpretacions de la mecànica quàntica.
L'aspecte no local de la naturalesa suggerit pel teorema de Bell s'ajusta a la teoria quàntica per mitjà del col·lapse de la funció d'ona, que és un canvi sobtat i global de la funció d'ona com a sistema. Es produeix quan alguna part del sistema és observada. És a dir, quan es fa una observació/mesurament del sistema en una regió, la funció d'ona varia instantàniament, i no sols en eixa regió de la mesura sinó en qualsevol altra per molt distant que estiga.
En la interpretació de Copenhaguen, aquest comportament es considera natural en una funció que descriu probabilitats, ja que les probabilitats depenen del que es coneix com el sistema. Si el coneixement que es té del sistema canvia a conseqüència del resultat d'una observació, en eix cas la funció de probabilitat (l'amplitud de la funció ondulatòria elevada al quadrat) haurà de canviar. Per aquesta raó, un canvi de la funció de probabilitat en una regió distant és normal fins i tot en la física clàssica. Reflecteix el fet que les parts del sistema estan correlacionades entre si i, per tant, un increment de la informació ací està acompanyat per un increment de la funció del sistema en qualsevol altra part. No obstant això, en la teoria quàntica, aquest col·lapse de la funció d'ona és tal que allò que ocorre en un lloc distant, en molts casos ha de dependre del que l'observador va triar observar. El que un veu allí depèn del que jo faig ací. Aquest és un efecte completament no local, no clàssic.

## Vegeu també

* Acció a distància.
# Conselleria de Cultura, Educació i Ordenació Universitària de la Xunta de Galícia

La Conselleria de Cultura, Educació i Ordenació Universitària de la Xunta de Galícia (en gallec Consellería de Cultura, Educación e Ordenación Universitaria) és una conselleria de la Xunta de Galícia que s'ocupa de la regulació de l'ensenyament des de primària fins a l'educació universitària, dels adults i de la cultura.
La conselleria de Cultura, Educació i Ordenació Universitària començà anomenant-se únicament d'Educació, i és un dels departaments més estables de la història de la Xunta de Galícia pel que correspon a les seves funcions. Endemés, i fins a l'any 2005, fou el departament encarregat de la gestió de la política lingüística, funció que recuperà a partir de 2009. En 2012 assumí les funcions de l'extinta conselleria de Cultura.

## Estructura interna
### Secretaries i direccions generals

Endemés de la necessària Secretaria General de la conselleria (ocupada per Jesús Oitavén), la conselleria de Cultura, Educació i Ordenació Universitària compta amb les següents direccions generals:
* Secretaria general de Cultura: Anxo Lorenzo
* Direcció general de Patrimoni cultural: José Manuel Rey Pichel
* Secretaria general de Política lingüística: Valentín García
* Secretaria general d'Universitats: José Alberto Díez de Castro
* Direcció general d'Educació, formació professional i innovació educativa: José Luís Mira Lema
* Direcció general de Centres i recursos humans: José Manuel Pinal

### Ens adscrits

* Agadic
* Axencia para a Xestión Integrada, Calidade e Avaliación da Formación Profesional

## Consellers

* Francisco Cacharro Pardo (1982–1983). Conselleria d'Educació.
* Víctor Manuel Vázquez Portomeñe (1983–1986)
* María Xesús Sáinz (1986–1987)
* Xavier Suárez-Vence (1987–1988)
* Aniceto Núñez (1988–1990). Conselleria d'Educació i Ordenació Universitària
* Xoán Piñeiro Permuy (1990–1996)
* Celso Currás (1996–2005)
* Laura Sánchez Piñón (2005–2009)
* Xesús Vázquez Abad (2009–2015)
* Román Rodríguez González (2015–present)

## Enllaços externs

* Consellaría de Educación e Ordenación Universitaria
# Comissió de Borsa i Valors

La Comissió de Borsa i Valors (en anglès Securities and Exchange Commission o SEC) dels Estats Units és una agència independent federal dels Estats Units que té la responsabilitat principal de fer complir les lleis federals dels valors i regular la indústria dels valors, les borses de valors, els mercats d'opcions i altres mercats de valors electrònics.
La SEC va ser creada per la secció 4 de la Securities Exchange Act de 1934 (ara codificada com 15 USC § 78d i comunament anomenada Acta 1934). A més de l'Acta 1934 que la va crear, la SEC fa complir la Securities Act de 1933, la Trust Indenture Act de 1939, la Investment Company Act de 1940, la Investment Advisers Act de 1940, la Sarbanes - Oxley Act de 2002 i altres lleis.

## Referències

* ↑ La SEC - Lo que somos y lo que hacemos.Securities and Exchange Commission

## Enllaços externs

* La SEC en Espanyol: Informació per als Inversors
* Securities and Exchange Commission (anglès)
# Congrés dels Aliats

El Congrés dels Aliats (Congress Alliance en anglès) va ser una coalició anti-apartheid formada a Sud-àfrica durant la dècada de 1950. Liderada pel Congrés Nacional Africà (ANC), el Congrés era una aliança multiracial que cercava una Sud-àfrica democràtica.

## Carta de la Llibertat

El Congrés dels Aliats va tenir un paper molt important en el desenvolupament de la Carta de la Llibertat (Freedom Charter en anglès), que era una declaració de principis fonamentals de l'aliança. Caracteritzada per les seves demandes obertes, "El Poble ha de governar!", la Carta va ser ratificada en un míting de masses, el Congrés del Poble, celebrat a Kliptown, Soweto, el juny de 1955.
El Congrés dels Aliats va ser format com a part dels esforços del Congrés Nacional Africà per promoure un moviment anti-apartheid multiracial.

## Aliats i organitzacions associades

* Congrés Nacional Africà (ANC)
* Partit Comunista de Sud-àfrica (SACP)
* Congrés dels Demòcrates de Sud-àfrica (COD)
* Congrés de la Gent de Color (CPC)
* Congrés dels Sindicats Sud-africans (SACTU)
* Congrés Indi de Sud-àfrica (SAIC)
* Federació de Dones Sud-africanes

## Detencions

El desembre de 1956, la major part dels membres rellevants del Congrés dels Aliats va ser arrestat i jutjat per traïció, inclosa la totalitat de l'executiva de l'ANC. 105 africans, 21 indis, 23 blancs i 7 mestissos que formaven part del Congrés van ser arrestats. Molts dels líders, com el mateix Nelson Mandela, van ser detinguts i confinats a la Presó de Johannesburg, resultant en "la sessió del Congrés més llarga i nombrosa en anys".". Els detinguts van ser jutjats durant el conegut com a Judici per Traïció.

## Referències

* ↑ «ANC History Congress». About.com. Arxivat de l'original el 2011-10-17. [Consulta: 13 juliol 2014].
* ↑ «South African History Online». Congress Alliance. Arxivat de l'original el 2011-06-07. [Consulta: 13 juliol 2014].
* ↑ Gerhart, Gail M. Black power in South Africa: The evolution of an ideology. University of California Press.
* ↑ Mandela, Nelson. Long Walk To Freedom: The Autobiography of Nelson Mandela, 1994.
# Congrés dels Demòcrates de Sud-àfrica

El Congrés dels Demòcrates de Sud-àfrica (South African Congress of Democrats en anglès) (SACOD) va ser una organització radical, d'esquerres, de blancs i anti-apartheid fundada a Sud-àfrica a finals del 1953 com a part del moviment multiracial Congrés dels Aliats. L'establiment del COD era un intent de mostrar l'oposició d'alguns sectors de raça blanca al govern apartheid instaurat al país després de la victòria del Partit Nacional després de les eleccions de 1948. El COD es va identificar molt amb el Congrés Nacional Africà, reclamant el sufragi universal i la igualtat racial.
Tot i ser petit, el COD va ser un membre clau del Congrés dels Aliats. Aquesta organització va prendre part en totes les campanyes organitzades pel Congrés dels Aliats fins a la seva il·legalització el setembre de 1962.

## Relació amb l'ANC i el SACP

El Congrés Nacional Africà (ANC) veia el COD com una via per acostar-se directament a l'opinió pública blanca. Així, com va escriure Nelson Mandela, "El COD representa una funció simbòlica pels africans; negres que havien pres part en la lluita perquè eren anti-blancs, descobreixen que hi ha blancs que tracten als africans com a iguals." Tot i que el COD no era per si mateix una organització comunista, molts dels membres de l'il·legalitzat Partit Comunista de Sud-àfrica (SACP) van unir-se al mateix COD.

## Membres

El COD mai va tenir més de 700 membres, trobant-se la majoria d'ells entre Johannesburg i Ciutat del Cap. Alguns dels membres que van formar part del COD són:
* Michael Harmel
* Bram Fischer
* Joe Slovo
* Ruth First
* Denis Goldberg
* Albie Sachs
* Ben Turok
* Lionel Bernstein
* Hilda Bernstein
* Arthur Goldreich
* Helen Joseph
* Eve Hall
* Tony Hall

## Referències

* ↑ South African History Online. «South African Congress of Democrats Founding Conference». Arxivat de l'original el 2013-08-18. [Consulta: 13 juliol 2014].
* ↑ South African History Online. «Congress of Democrats». Arxivat de l'original el 2011-04-11. [Consulta: 13 juliol 2014].
* ↑ Nelson, Mandela. Long Walk To Freedom, 1994, p. 149.
* ↑ South African Democracy Education Trust. The Road to Democracy in South Africa: 1960-1970. Zebra Press, 2004, p. 622.
# Coll de Manrella

El Coll de Manrella és un coll de muntanya dels Pirineus que uneix les comarques de l'Alt Empordà i el Vallespir. Es troba a cavall de la comuna vallespirenca de Morellàs i les Illes, a l'antic terme de les Illes, i del municipi alt-empordanès d'Agullana.
És a 4 km de la Vajol i a 1 km de les Illes, del terme comunal de Morellàs i les Illes. Pel costat empordanès hi arriba la carretera local GI - 505 (La Vajol - Coll de Manrella), mentre que pel costat vallespirenc és una pista forestal en bon estat, transitable per a tota mena de vehicles. Queda just a llevant, i damunt, del poble de les Illes, al sud del Puig dels Pruners, del Puig Forcat i del Collet de la Balma, i al nord del Puig de Sangles.

## La retirada republicana del 1939

En el coll hi ha el Monument a Lluís Companys, en commemoració del lloc per on va marxar a l'exili el gener del 1939 el President Companys amb una part del govern de la Generalitat republicana. Aquest coll va ser un dels llocs clau en la retirada republicana del 1939.

## Fites transfrontereres

També hi ha la fita transfronterera número 559, una creu gravada i pintada en la cara vertical d'una roca situada al sud de la pista que hi passa. Continua el termenal cap al nord, fins al Pla Ferriol, on hi ha la 560, una altra creu gravada i pintada en una roca encarada a migdia del punt més baix del pla.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «96 - Morellàs i les Illes». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Les Cluses i Morellàs i les Illes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Coll de Manrella en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Museu Memorial de l'Exili, de la Jonquera
* ↑ «Mojones de los Pirineos.com». info@mojonesdelospirineos.com. [Consulta: 5 agost 2016].
# Coll de Malrem

El Coll de Malrem, o de Malrems, és una collada situada a 1.131,2 m alt del límit dels termes comunal de la Menera, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord, i municipal de Camprodon, de la del Ripollès, però dins de l'antic terme de Beget, pertanyent a la Garrotxa.

## Situació

És a l'extrem sud-occidental del terme de la Menera, a ponent de la Collada Fonda, també al sud-oest de la Baga de la Sedella, al nord del poble de Beget i al nord-est del veïnat de la Guardiola, també de Beget. És fàcilment accessible des de la pista entre Rocabruna i les basses de Monars, a partir de l'Oratori de Can França, o seguint el GR-83 des de Beget.

## Història

Durant l'exili republicà, unes 5.000 persones van creuar el coll nevat entre finals de gener i principis de febrer del 1939, tot fugint de les tropes franquistes, encetant una nova vida com a refugiats.
El gener de 1981, amb un metre de neu als peus, fou el punt de pas d'un grup d'exiliats, un d'ells l'exmilitant de l'Exèrcit Popular Català (EPOCA) Rafael Reñé i Teulé, conegut a partir d'aleshores com a «Aleix Renyé».

## Fites transfronteres

Just al coll hi ha la fita transfronterera número 521.

## Referències

* ↑ El Coll de Malrems en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Llagostera, Antoni «La retirada republicana, també pel coll de Malrem». Nació digital, 15-02-2014 [Consulta: 5 agost 2016].
* ↑ Museu Memorial de la Retirada, de la Jonquera
* ↑ «La clandestinitat ignorada: Rafael Renyé, àlies Aleix Renyé». LaMira.cat, 17-03-2021. [Consulta: 20 novembre 2021].
* ↑ Girard, Sebastià. «Aleix Renyé: "La catalanitat a la Catalunya Nord no ha desaparegut mai, una altra cosa és la llengua"». CCMA.cat, 31-03-2021. [Consulta: 20 novembre 2021].
* ↑ «Mojones de los Pirineos.com». info@mojonesdelospirineos.com. [Consulta: 5 agost 2016].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «85 - La Menera». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «La Menera». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Pàgina web dedicada a les fites frontereres
# Doland

Doland és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 297 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Doland tenia 297 habitants, 120 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 194,4 habitants per km².
Dels 120 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.313 $ i la renda mediana per família de 35.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.375 $ mentre que les dones 20.357 $. La renda per capita de la població era de 17.437 $. Entorn del 20,3% de les famílies i el 19,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Doland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Doland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.