OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barbus trevelyani

Barbus trevelyani és una espècie de peix d'aigua dolça. Pertany a la família dels ciprínids i a l'ordre dels cipriniformes, endèmic de la província del Cap (Sud-àfrica).
Els adults poden assolir els 9,5 cm de longitud.

## Referències

* 1 2 Cruz, Tess; Reyes, Rodolfo B. «Pseudobarbus trevelyani (Günther, 1877) Border barb». FishBase.
# Bandera civil

Una bandera civil es una versió de la bandera nacional d'un país que serveix a usos no governamentals. La idea darrera la bandera civil és denotar edificis o vaixells no vinculats a les forces armades. Tot sovint, la bandera civil és igual que la bandera estatal però sense l'escut d'armes. En són exemples Espanya, Perú i Sèrbia.

## Referències

* 1 2 Kamath, Anjali. Flag Book. Mumbai: Popular Prakashan, 2009, p. 5. ISBN 978-81-7991-512-7.
# Bandera d'Abkhàzia

La bandera de la República d'Abkhàzia fou creada el 1991 per V. Gamgia. Es va adoptar oficialment el 23 de juliol del 1992. El disseny de l'extrem vermell es basa en el blasó del Regne d'Abkhàzia medieval. La mà oberta significa "Hola, amics! Atureu-vos, enemics!". Les set estrelles de l'extrem han estat reinterpretades perquè corresponguin a les set regions històriques del país: Sadzen, Bzyp, Gumaa, Abzhywa, Samurzaqan, Dal-Tsabal i Pskhuy-Aibga.
Les set ratlles verdes i blanques es basen en la República de la Muntanya del Nord del Caucas, territori del qual Abkhàzia se'n considera part després de la Primera Guerra Mundial. El set és un número sagrat pels habitants del país i les ratlles verdes i blanques representen la tolerància que permet cohabitar el cristianisme i l'islam.

## Referències

* ↑ Аргун Ю.Г. (Argun Yu. G.), О Государственном флаге Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (On the state flag) (XLVIII итоговая научная сессия (11-13 мая). тезисы докладов. - Сухум: АбИГИ, 2004, с. 3-4)
* ↑ «Abkhazia (Georgia)». FOTW Flags Of The World, 15-08-2009. [Consulta: 31 octubre 2009].
* ↑ http://www.ahakuytra.com/abhazya-sehitleri/247-abhazya-bayraginin-anlami.html
* ↑ «Государственные символы». Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 15 novembre 2014].
# Bancells (Guixers)

Bancells (ó el Bancell) és una masia de la part sud-oriental del municipi de Guixers, a la comarca catalana del Solsonès. Està situada damunt d'un turó a l'est de la Serra de Maçaners, a un centenar de metres per sobre i a la dreta de l'Aigua de Llinars.
Té adossada a la façana sud una petita capella dedicada a Sant Pere.
A prop hi passa la carretera que puja cap a Sisquer, el Collell i Montcalb

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Bancells (Guixers)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Grup Edebé

El Grup Edebé és un hòlding editorial especialitzat en continguts educatius fundat a Barcelona l'any 1888 per la Congregació Salesiana. Sota el segell Edebé, publica el seu catàleg en català i en castellà. El nom original, EDB correspon a les sigles d'Edicions Don Bosco, recordant el fundador de la congregació, Sant Joan Bosco. El grup té filials a Mèxic, Argentina i Xile i va tancar el 2010 amb unes vendes netes de 40 milions d'euros a Espanya i 10 milions procedents d'altres mercats. L'editorial dona feina a 4.000 persones, i té els segells Giltza al País Basc, Rodeira a Galícia, Marjal a la Comunitat Valenciana i Guadiel a Andalusia. És membre de l'Associació d'Editors del País Valencià.
Cada any l'editorial convoca el Premi Edebé en les categories de literatura infantil i juvenil. Han rebut aquest premi autors com Andreu Martín i Farrero, Pilar Mateos Martín i Andreu Sotorra i Agramunt.
Ha realitzat sèries d'animació, i prepara una sèrie amb Televisió de Catalunya de la seva col·lecció infantil «4 amics i mig», de la que ha venut 500.000 exemplars. L'any 2011 va invertir 1,5 milions d'euros en continguts digitals educatius, per suports com telèfons intel·ligents, tauletes i ordinadors.
Entre els escriptors que han col·laborat amb Edebé hi ha Lolita Bosch, Carlos Ruiz Zafón i Jordi Sierra i Fabra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 La Vanguardia, 20 d'abril de 2011, p.55, Edebé salta a las pantallas (castellà)
* ↑ Grupo Edebé, Edebé Arxivat 2011-05-05 a Wayback Machine.
* ↑ Diari Avui, Carranza guanya l'Edebé amb una novel·la sobre l'abús a una menor
* ↑ «Acervo literario de la red de libroclubes La invasión de los niños come-libros» (en castellà). La invasión de los niños come-libros, 2010. [Consulta: 8 abril 2012].

## Enllaços externs

* Grup Edebé
# Institut de la Dona que Treballa

L'Institut de la Dona que Treballa va ser una entitat d’obra social fundada el març de l’any 1921 per la “Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis” sota la presidència de Francesc Moragas i Barret a partir del “Montepío de Santa Madrona”.

## Història

Els orígens de l'Institut de la Dona que Treballa es poden establir en la constitució, l’any 1901, de l’anomenat Montepío de Santa Madrona, obra a favor de la dona que treballa, patrocinat pel bisbe Morgades i que comptà amb la col·laboració de moltes personalitats de la vida socio-cultural del país i que tenia la seva seu al Palau Meca (avui Museu Picasso) al carrer de Montcada. L’any 1919, i degut a la insuficiència de recursos, van demanar ajut a la Caixa de Pensions per a la Vellesa i d’Estalvis que, el 1921, els va incorporar definitivament a la seva obra social amb el nom d’Institut de la Dona que Treballa. Tenia la seu mare a la Via Laietana 48 de Barcelona i tingué també seus a altres ciutats com Girona, Igualada o Vilafranca del Penedès. Després de la guerra civil va passar a dir-se Institut de Santa Madrona.

## Organització

El principal objectiu de l’Institut era "proporcionar avantatges d’ordre moral i material les dones que vivien del seu treball o eren de famílies proletàries, proporcionant-les-hi protecció econòmica i social". Per al desenvolupament d’aquesta funció estava constituït per un seguit de seccions i varietat de serveis, entre els quals destaquen els Socors Mutus, els Dispensaris i Clíniques, l’Obra Maternal, l’Escola d’Infermeres Socials i les Cases de Família. Moltes d’aquestes seccions ja es trobaven constituïdes en els seus orígens com a Montepío. En destacaren l'Escola Universitària d'Infermeria Santa Madrona i la Clínica de Santa Madrona
El Socors mutu es realitzava mitjançant el pagament d’una quota determinada prèviament que donava dret en cas de malaltia a percebre un subsidi d’acord amb la quota senyalada. A part incloïa la visita domiciliària mèdica i si era necessari l’ús dels dispensaris i clíniques. En el cas de l’Obra maternal, el pagament de la quota per part de les afiliades incloïa l’assistència gratuïta en els dispensaris d’obstetrícia i puericultura, l’assistència domiciliària i l’acolliment a la clínica maternal. També el pagament d’un subsidi durant vuit setmanes consecutives.
Els serveis detallats en els dispensaris i clíniques requeria l’assistència d’un cos d’infermeres que eren formades pel mateix institut a través de l’Escola d’Infermeres Socials.
Les Cases de Família eren cases d’acollida que per un preu mòdic proporcionaven residència, manutenció, cultura i esbarjo a les obreres que vivint del seu treball no tenien una família amb qui viure.

## Referències

* 1 2 F. Rovira i Ribas «Obra de assistència mèdica de l’Institut de la Dona que Treballa, organisme de la Caixa de Pensions per a la Vellesa i Estalvis». Quart Congrés de Metges de Llengua Catalana.
* 1 2 3 Parserices i Vallbé, Josep «Una obra de mutualisme». L’Igualadí (17 març 1934), pàg. 11. Arxivat de l'original el 2016-03-06 [Consulta: 10 novembre 2015]. Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.
# Vitanová

Vitanová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1550.

## Referències

* 1 2 «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 18 desembre 2021].
# Veritas

Veritas (llatí) és la deessa de la veritat en la mitologia romana. És filla de Saturn i mare de la Virtut. Es creia que s'amagava al fons d'un pou sagrat perquè era molt elusiva. Es representava com una jove verge vestida de blanc.
Veritas també és el nom que rep la virtut romana de la veracitat, que era considerada una de les principals virtuts que tot romà havia de tenir. En la mitologia grega, Veritas havia estat coneguda com a Aletheia.

## Referències

* ↑ Mercantante, Anthony S. «The Fact on File Encyclopedia of World Mythology and Legend» Facts on File, 1988, p. 654, ISBN 0-8160-1049-8

## Enllaços externs

* History of Truth: The Greek "Aletheia" (anglès)
* History of Truth: The Latin "Veritas" (anglès)
# Verisign

VeriSign, Inc. (NASDAQ: VRSN ) és una important empresa, la qual proporciona diversos serveis d'infraestructura per a les xarxes de telecomunicacions, més específicament Internet. En particular, VeriSign gestiona les bases de dades que determinen la interpretació de les adreces d'Internet pel que fa als dominis .com et .net.
També està constituïda com una autoritat de certificació (CA) a nivell d'internet. Els esquemes de comunicació segura actuals (SSL - HTTPS) requereixen que existeixi un àrbitre que reguli i certifiqui totes les identitats digitals. Per tal d'obtenir un certificat digital per tal d'oferir connexions encriptades, tals que els navegadors ens considerin com a fonts de confiança, cal passar les verificacions de l'entitat certificadora i abonar una certa quantitat econòmica. És aquesta també, doncs, la tasca principal de VeriSign.

## Un sistema controvertit
### Principi del dispositiu

El 16 de setembre de 2003, VeriSign va posar en marxa un dispositiu que redirigia cap als seus sistemes totes les peticions dels dominis d'internet .com i .net inexistents. A causa de la pressió de l'Icann, aquest dispositiu va ser desactivat el 3 d'octobre del mateix any.
Amb aquest sistema, cada vegada que un usuari s'equivocava a l'escriure l'adreça d'una pàgina acabada amb .net o .com, hi havia una gran probabilitat d'acabar arribant al portal de Verisign en comptes de rebre un missatge d'error. VeriSign mostrava un formulari de recerca del lloc.
Igualment, quan un usuari enviava un correu electrònic a un domini .com o .net inexistent, és igualment cap a VeriSign que l'ordinador intentava enviar el missatge. Se suposa que el dispositiu enviava un missatge d'error, de manera que el cos del missatge fos enviat.

### Conseqüències del dispositiu

* Un important tràfic suplementari i inútil cap a la pàgina de VeriSign
** Això implica un consum de l'amplada de banda i comporta una pèrdua de temps.
* Equivocar-se contribueix a l'enriquiment de VeriSign, gràcies als ingressos generats per la seva pàgina de cerca per internet.
* Els servidors SMTP no podien verificar si el domini del remitent existia realment, ja que el sistema wildcard DNS feia que hi hagués sempre una respopsta sistemàtica a tota petició DNS.

## Notes i referències

* 1 2
* 1 2

## Enllaços externs

* Verisign - Lloc web oficial
# Vitrianka

Vitrianka (en (ucraïnès): Вітрянка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 104 habitants. Pertany al districte rural de Rozdólne.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ Приказ Россвязи от 31.03.2014 № 61 «О присвоении почтовых индексов объектам почтовой связи»
# Viguera

Viguera és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana, dins la subcomarca de Camero Nuevo.

## Història

La primera cita documental apareix en la crònica Akhbar majmua, que narra com Abd-ar-Rahman I va recuperar la Rioja l'any 759, després d'haver estat conquistada per Alfons I d'Astúries l'any 755. Particularment comenta que després de prendre el castell de Viguera, Abd al Rahman I va travessar tota la Rioja i va penetrar a Àlaba. Va ser una de les fortificacions que van tenir els Banu Qasi per a defensar La Rioja de les escomeses cristianes.
En la segona meitat del segle ix, Llop ibn Mussa ibn Mussa, un dels fills de Mussa ibn Mussa ibn Fortun, va reconstruir la fortalesa. Lubb va morir caçant cérvols després de desballestar-se un braç a l'enganxar-se'l en un arbre, i fou enterrat en la localitat. En la Reconquesta el fet més important de la zona és la caiguda del Regne de Viguera que passa de mans dels musulmans altra vegada als cristians, però aquesta vegada no com Regne de Viguera, sinó com a part del Regne de Navarra, encara que posteriorment aquesta zona passaria a les mans del Senyor de Cameros, formant també parteix del Senyoriu de Cameros.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Vinogràdovo (Kírov)

* Per a altres significats, vegeu «Vinogràdovo».
Vinogràdovo (en rus: Виноградово) és una ciutat de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 193. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Vinogràdovka

«Vinogràdovka» té aquests significats:
* Vinogràdovka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Vinogràdovka (Khabàrovsk), localitat del krai de Khabàrovsk, a Rússia
* Vinogràdovka (Lípetsk), localitat de l'óblast de Lípetsk, a Rússia
* Vinogràdovka (Amur), localitat de l'óblast de l'Amur, a Rússia
* Vinogràdovka (Vorónej), localitat de l'óblast de Vorónej, a Rússia
* Vinogràdovka (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Vèlia (Roma)

El Vèlia (en llatí i italià Velia) era un dels set turons de l'antiga Roma que estava situat entre el Collis Oppius (un dels estreps de l'Esquilí) i el Palatí.
Es considerava un dels set turons primitius on se celebrava l'antiga festa del Septimontium i, juntament amb el Palatí, va constituir una de les quatre regions en què el rei Servi Tul·li havia dividit la ciutat.
Durant l'Imperi es va rebaixar la seva alçada per deixar lloc per al fòrum de Trajà, dins el procés de modernització de la ciutat associat a la nova dinastia, que va comportar la construcció dels Fòrums Imperials. El turó va ser eliminat parcialment a la dècada del 1930, quan es va obrir l'anomenada Via dei Fori Imperiali, una àmplia avinguda que passa entre el Fòrum Romà i els Fòrums Imperials i comunica la Piazza Venezia amb el Colosseu.
Damunt l'àrea del turó que es va salvar del corriment de terres ocasionat per l'obertura de l'avinguda s'aixequen encara l'Arc de Titus, en plena Via Sacra, i les restes del temple de Venus i Roma, construït sota el regnat d'Hadrià al segle ii.

## Referències

* ↑ Hinard, François (ed.). Histoire romaine, vol. 1: Des origines à Auguste. París: Fayard, 2000, p. 56, 61. ISBN 9782213031941.
# Wembley Stadium

* Aquest article tracta sobre el nou estadi. Vegeu-ne altres significats a «Wembley Stadium (antic)».
El Wembley Stadium és un estadi de futbol situat a la ciutat de Londres. L'antic Wembley era l'estadi més famós de tota Anglaterra i un dels més coneguts de tot el món. El nou Wembley és la llar de la selecció de futbol d'Anglaterra. És una obra del britànic Norman Foster.
Després de la demolició l'any 2000 de l'antic Wembley s'obria la porta a un nou estadi amb una capacitat de 90.000 espectadors. El cost del projecte va rondar els 757 milions de lliures esterlines (1.097 milions d'euros).
Estava previst que l'estadi nacional s'inaugurés el 13 de maig de 2006 amb la final de la Copa FA, però a causa de problemes amb les empreses constructores "Multiprex" i "WNSL", es va fixar un nou termini previst per a setembre de 2006, amb el primer partit de la classificació per a l'Eurocopa 2008, que havia d'enfrontar a Anglaterra contra Andorra. No obstant això, de nou es va haver de retardar la inauguració, fins a l'any 2007, sense especificar cap data aquesta vegada.
El nou disseny circular per a 90.000 espectadors, amb sostre que es tanca o s'obre depenent de les condicions climàtiques, és l'edifici amb més banys de tot el món. L'estadi té un arc que el creua de punta a punta, amb una altura de 133 metres sobre l'estadi.
L'estadi està connectat amb les estacions de metro de "Wembley Park" i "Wembley Central" via "White Horse Bridge".
La construcció del nou Wembley és part del projecte per als Jocs Olímpics Londres 2012, que albergarà tant partits de futbol femení com masculí i les finals d'ambdós.
El dissabte 28 de maig de 2011 s'hi celebrà la final de la 56a edició de la Lliga de Campions de la UEFA, guanyada pel Futbol Club Barcelona, que superà el Manchester United FC per 3 a 1.

## Referències

* ↑ «La cuarta para el Barça» (en castellà). El Mundo Deportivo, 29-05-2011. [Consulta: 1r juny 2011].

## Enllaços externs

* Wembley Stadium - Lloc web oficial
# Víktorivka

Víktorivka (en (ucraïnès): Вікторівка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 736 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1948 la vila es deia Kutxuk-Iaixlav.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Víktorovka d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Yagub Mammadov

Yagub Mammadov (àzeri: Yaqub Məmmədov; 5 de maig de 1930 – 5 de juny de 2002) va ser un cantant àzeri de mugham. El 2007, un centre cultural a Ağcabədi va rebre el seu nom.

## Biografia

Məmmədov Yaqub Məhəmməd oğlu va néixer el 5 de maig de 1930 a la regió d'Ağcabədi. Fou un representant destacat de l'escola secundària de l'escola coral de Karabakh a la segona meitat del segle xx. Graduat a Karabakh, Yagub Mammadov va rebre la seva formació musical a l'Escola Estatal de Música d'Azerbaidjan a Bakú. No només era un gran coneixedor de tots els conjunts de mugam, sinó que també coneixia la poesia àzeri. Yagub Mammadov ha estat solista a la Filharmònica Estatal d'Azerbaidjan durant molts anys i ha actuat en concerts. Gràcies a les seves actuacions, els conjunts de mugham escrits en cintes de gramòfon es van estendre arreu del Pròxim Orient. Yagub Mammadov va crear les seves pròpies tradicions en art, de les quals es van beneficiar molts cantants del seu temps, així com també la nova generació.

## Enllaços externs

* Informació en àzeri sobre el cantant a la pàgina Web del Centre internacional de Mugam d'Azerbaidjan

## Referències

* ↑ «YAQUB MƏMMƏDOV... ÖZÜ DƏ BİRİNCİSİ» (en azerbaijani). Arxivat de l'original el 14 d'agost 2014. [Consulta: 14 agost 2014].
* ↑ «Qiymətli səs xəzinəsi» (en azerbaijani). [Consulta: 14 agost 2014].
* ↑ «President visits culture, health facilities in southwest Azerbaijan». Arxivat de l'original el 14 d'agost 2014. [Consulta: 14 agost 2014].
# Xarxa interbancària

Una xarxa interbancària, també conegut com un consorci o xarxa de caixers, és una xarxa informàtica que connecta els caixers automàtics dels diferents bancs i permet que aquests caixers automàtics puguin interaccionar amb les targetes de caixers automàtics dels bancs no nadius.
Als Països Catalans existeixen quatre xarxes interbancàries:
* ServiRed: CaixaBank, Banc Sabadell, Bankia, CatalunyaCaixa, Banc Mediolanum, Caixa d'Arquitectes i caixes rurals com Caixa Guissona.
* Groupement des Cartes Bancaires CB: Crèdit Agrícola Sud Mediterrani i Banc Popular del Sud.
* 4B: Banca March.
* Euro 6000: Sa Nostra, Caixa Ontinyent i Colonya.

## Referències

* ↑ «Miembros ServiRed | ServiRed» (en espanyol europeu), 05-10-2012. [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ «Membres principaux» (en francès). [Consulta: 24 agost 2021].
* ↑ «Bancos 4B: listado con todos los bancos de la red 4B» (en castellà). [Consulta: 24 agost 2021].
* ↑ «Participantes» (en castellà). [Consulta: 24 agost 2021].
# Yad la-Xiryon

Yad la-Xiryon (oficialment: El Lloc de Record de les Tropes Blindades i Museu a Latrun, Hebreu: יד לשריון) és un museu militar oficial de memorials d'Israel pels soldats caiguts de les tropes blindades, i és un dels museus de tancs més diversos del món. El nom Yad la-Xiryon va ser posat el 14 de desembre de 1982. Va ser creat amb la iniciativa dels oficials veterans de les tropes blindades amb la cooperació dels soldats de les mateixes tropes.

## Col·lecció de tancs

Yad la-Xiryon és famós a tot el món per tenir una gran col·lecció de tancs i vehicles blindats únics i diversos. Hi ha més d'un centenar de vehicles diferents en la col·lecció, incloent-hi tancs israelians, tancs enemics capturats en combat, i vehicles comprats especialment per a la col·lecció.
Alguns dels tancs i vehicles que es poden trobar-hi són:

### Israelians

* Merkavà mark I, II, III i IV
* Nimdà Xoet
* Nodédet
* "Timsah" (tanc amfibi Gillois)

### Americans

* Algunes variants dels tancs M4 Sherman, incloent-hi:
** Sherman Crab
** M4 Dozer
** M4A4 amb Torreta FL-10 (variant egípcia)
** M50 i M51 Super Sherman (variant israeliana)
** MAR-240
** Ambutank (Tanc d'evacuació mèdica Sherman)
** MAR-290
** Vehicle d'observació
* M41 Walker Bulldog
* M3A1 Stuart
* M5A1 Stuart
* M551 Sheridan
* M578 ARV
* M113
** M901 ITV
* Algunes variants del Tanc Patton incloent-hi:
** M48 Patton
** M60 Patton
** Algunes variants del Magach - versions millorades israelianes del M48 i el M60
* M3 Lee
** M3 Grant
* M24 Chaffee
* M42 Duster
* Algunes variants dels tancs halftracks americans
* M3 Scout Car
* 17pdr SP. Achilles
* M107 Self-Propelled Gun
* Camió Diamond T
* Jeep Willys MB

### Britànics

* FV 4201 Chieftain
* Tanc de Cromwell
* Tanc de Matilda
* Algunes variants del Tanc Centurió, incloent-hi:
** Sho't
** Puma
** Bridgelayer
** Centurion BARV
* Light Tank Mk VI (Vickers)
* Archer (tanc destructor)
* Marmon-Herrington Armoured Car
* Alvis Saladin
* FV 4101 Charioteer
* Ferret armoured car
* Scammell Contractor

### Francesos

* AMX-13
* AMX-VCI
* Renault R35
* Hotchkiss H35
* Panhard AML

### Alemanys

* Panzer IV
* Sturmgeschütz III
* Leopard 1

### Soviètics

* BTR-40
* BTR-50
** Versió millorada de medevac de BTR-50
* BTR-60
* BTR-152
** Versió millorada de recuperació del BTR-152
* Several variations of BRDM-2
* IS-3
* ISU-152
** Versió de recuperació del ISU-152
** ISU-152 amb armada llevada, anomenat com a vehicle de comandament
* PT-76
* T-34-85
** T-34/100 o tanc destructor T-100
* Algunes variants dels tancs T-54/T-55, incloent-hi:
** IDF Achzarit
** Tiran-4 - canviat a T-54
** Tiran-5 - canviat a T-55
* T-62 (Tiran 6 israelià)
* T-72
* ZSU-23-4
* ZSU-57-2

## Vegeu també

* Museu de tancs de Kubinka - Museu rus de tancs
* Musée des Blindés - Museu de tancs francès
* Museu de tancs de Bovington - Museu de tancs al Regne Unit
* Patton Museum of Cavalry and Armor - Museu dels EUA
* Deutsches Panzermuseum — Museu de tancs d'Alemanya

## Enllaços externs

* www.yadlashiryon.com/ Arxivat 2013-04-28 at Archive.is (anglès) (hebreu)
* Museu Yad Lashiryon (vehicles blindats) Arxivat 2009-05-05 a Wayback Machine. a ilMuseums.com
* Web no oficial amb informació