OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Fonollà i Sabater

Josep Fonollà i Sabater (Badalona, 1862-1933) va ser alcalde de Badalona en els períodes de 1905-1906 i de 1923-1924.
En el primer període, és escollit alcalde en funcions pel Govern Civil de Barcelona, fins a la celebració de les següents eleccions de 1906, per tal d'ocupar el buit de poder creat a partir de la suspensió de tots els regidors de l'Ajuntament arran d'una inspecció governativa, realitzada a principis de 1905, per irregularitats en la gestió del consistori durant l'etapa anterior, durant les alcaldies de Ramon Amat i Joaquim Costa, homes propers a Joaquim Palay, representant polític badaloní arquetípic de l'etapa de la Restauració.
En el segon període, instaurada la Dictadura de Primo de Rivera, destituïts els ajuntaments l'1 d'octubre de 1923, aquell mateix dia es fa una sessió extraordinària de Ple, a la qual assisteixen el comandant militar i el tinent de la Guàrdia Civil. En aquesta reunió de vocals s'escull alcalde Fonollà, que exercirà el càrrec fins al 24 de març de 1924, en què es renova el consistori per ordre governativa i ocupa l'alcadia Pere Sabaté i Curto.

## Referències

* ↑ Villarroya i Font, 1999, p. 121.
* ↑ Villarroya i Font, 1999, p. 195-196.

## Bibliografia

* Villarroya i Font, Joan (dir.); AADD. Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999. ISBN 84-88758-03-0.
# Serralada Bismarck

La Serralada Bismarck és una serralada muntanyosa als altiplans centrals de Papua Nova Guinea. La serralada rep aquest nom en honor del canceller alemany del segle xix, Otto von Bismarck. Des de la dècada de 1880 a 1914 aquesta part de l'illa formava part de l'imperi alemany com a colònia.
La serralada Bismarck pertany a la cadena central de muntanyes de Nova Guinea i està situada principalment a la província de Madang.
A l'oest de la serralada neix el riu Ramu, el més important de la província de Madang i que és navegable en el seu curs baix. A l'oest neix el riu Yuat, un afluent important del riu Sepik.
Parts de la serralada estan sota la protecció del Parc Nacional del riu Bayır.
Un dels assentaments humans més importants a la vora de la serralada és Bundi Samiri.
El punt més alt és Mont Wilhelm amb 4,509 m. Per sobre dels 3.400 m el paisatge té un clima alpí, més avall el clima és tropical. Al nord-oest de la serralada es troba el Mont Aiome a 2845 m d'altitud.

## Referències

* Heiner Wesemann Papua New Guinea, culture - Landscape DuMont Documents 1985 pàgines 254 ISBN 3-7701-1322-5
# Beréznik

Beréznik (en rus: Березник) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que el 2016 tenia 5 habitants.

## Referències

* ↑ Сведения о численности населения на 1 января 2016 года по Переборскому сельскому поселению (en rus).
# Angel McCoughtry

Angel Lajuane McCoughtry, (nascuda el 10 de setembre de 1986 a Baltimore, Maryland) és una jugadora de bàsquet estatunidenca. És jugadora de l'Atlanta Dream dintre de la Women's National Basketball Association (WNBA). Ella va acabar la seva carrera universitària a la Universitat de Louisville el 2009. Va ser seleccionada en primer lloc general per l'Atlanta Dream en el 2009 WNBA Draft i es considera com a jugadora franquícia. També va jugar a l'estranger, a Turquia, Eslovàquia, Hongria i Rússia.

## Referències

* ↑ «Ex-Star Laments Comets' Demise». The New York Times, 14-12-2008 [Consulta: 25 abril 2010].

## Enllaços externs

* Ficha en basketball reference (WNBA)
# Resolució 2294 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2294 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de juny de 2016. Després de considerar un informe del Secretari General Ban Ki-moon, sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació (UNDOF) i reafirmant la resolució 1308 (2000), el Consell va prorrogar el seu mandat per uns altres sis mesos, fins al 31 de desembre de 2016.
El representant de Nova Zelanda va dir després que alguns països que havien cooperat durant molt de temps en la UNDOF l'abandonat a causa de la situació de deteriorament degut a les inacceptables situacions de risc. La zona de separació era una zona de guerra, i tornarien només si esdevenia prou segura.

## Contingut

El Consell va assenyalar que la situació a l'Orient Mitjà es mantenia tibant, i que no es veien millores a curt termini. Es va demanar a totes les parts implicades en la Guerra Civil siriana que cessessin les seves accions militars a la zona i que complissin amb el dret internacional humanitari. Durant aquestes accions s'hi va desplegar armament pesant i s'havien produït atacs contra la UNDOF.
Els observadors de la missió també patien el risc dels atacs d'Estat Islàmic i del Front Al-Nusra, dos grups extremistes implicats en la guerra siriana. A causa de tot aquest perill, la UNDOF ja havia estat retirada durant un temps, però el poder observador seguia complint el seu mandat. Aquest mandat es va renovar durant un any més, fins al 31 de desembre de 2016.
El Consell de Seguretat va demanar la implementació de la Resolució 338 (1973) que exigia la celebració de negociacions entre les parts per a la solució pacífica de la situació a l'Orient Mitjà. També va demanar a les parts que respectessin l'alto el foc i les posicions de la UNDOF a la zona de separació, que deixessin el pas fronterer de Quneitra i que tornessin els equips robats de l'ONU.

## Referències

* 1 2 Nacions Unides. «SC extends mandate of UNDOF until 31 december 2016».

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Uniao Flamengo Santos FC

L'Uniao Flamengo Santos FC és un club de futbol botswanès de la ciutat de Gaborone.
El nom del club fa referència a dos clubs brasilers Flamengo i Santos. No obstant, els seus colors són els de la selecció argentina.
Ascendí a primera divisió la temporada 2005-06. La temporada 2006-07 acabà en onzena posició. La temporada 2007-08 acabà en terncera posició.

## Palmarès

* Copa botswanesa de futbol:
** 2009

## Referències

* ↑ «Bright shines» (en anglès). Old Daily News, 25-10-2006. Arxivat de l'original el 2014-11-06. [Consulta: 6 novembre 2014].
* ↑ «Botswana tem ‘Fla Santos'. De azul e branco» (en portuguese). Globo Esporte. [Consulta: 22 octubre 2007].
* ↑ «Botswana 2005/06». RSSSF. [Consulta: 22 octubre 2007].
* ↑ «Botswana 2006/07». RSSSF. [Consulta: 22 octubre 2007].
* ↑ «Botswana 2007/08». RSSSF. [Consulta: 7 agost 2008].
* ↑ «Botswana Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# John Ferrillo

John Ferrillo, (nascut el setembre de 1955), és un oboista nord-americà.
És l'oboè principal de l'Orquestra Simfònica de Boston des del 2001. També és membre del "Tanglewood Music Center". Abans d'aquests càrrecs, va ser co-director d'oboè de la Metropolitan Opera Orchestra de Nova York de 1986 a 2001, així com antic professor a la Juilliard School des de 1987 fins al 2002, i a la "Mannes School of Music". Ferrillo va estudiar amb John de Lancie al Curtis Institute of Music.
Ha ensenyat i actuat als festivals d'Aspen i Waterloo. John Ferrillo es va incorporar a les facultats del "New England Conservatory of Music" i l'Escola de Música de la Universitat de Boston el 2002 i ensenya al Festival Tanglewood i al Tanglewood Institute de la Universitat de Boston.
Ha aparegut com a solista convidat amb nombrosos grups del nord-est, com la "Boston Classical Orchestra" i la "Buffalo Philharmonic", i va interpretar el Concert per oboè de Strauss amb la BSO i James Levine la temporada 2004-05.
En col·laboració amb la difunta Martha Rearick (que va escriure les reduccions orquestrals) i "Theodore Presser Publications", ha escrit un llibre d'extractes orquestrals d'oboè amb acompanyament de piano i consells per a la preparació de l'audició. Té una empresa, que es innovadora en l'àrea de la fabricació d'eines de canyes per oboè.https://www.loree-paris.com/musiciens/john-ferrillo/?lang=en</ref>

## Referències

* 1 2 3 https://www.loree-paris.com/musiciens/john-ferrillo/?lang=en
* ↑ https://www.bso.org/profiles/john-ferrillo
# Serrat de Pena (Cellers)

El Serrat de Pena és un serrat del terme municipal de Castell de Mur, del Pallars Jussà, en l'àmbit del poble de Cellers. Pertanyia a l'antic terme de Guàrdia de Tremp.
És un serrat que forma part dels contraforts septentrionals de la Serra del Montsec, en el Montsec d'Ares. És al nord de la Roca Regina (el punt més enlairat del serrat és el de la Roca Regina) i a ponent de les Feixes del Serrat de Pena, al sud de les Cases de l'Estació de Cellers. Paral·lel al serrat, pel costat de ponent, davalla la llau de Sant Pere.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Baradan

Baradan fou una vila d'Iraq d'època abbàssida a 24 km al nord de Bagdad en direcció a Samarra propera al riu Tigris en la seva confluència amb el Nahr al-Khalis.
El nom derivaria del persa Bardah-dan (Lloc de presoners) que podria ser una colònia de jueus instal·lada per Nabucodonosor. El califa al-Mansur (754-775) hi va residir per un temps abans de decidir construir Bagdad. Correspon a les modernes ruïnes de Bedran.
# Angel Stadium of Anaheim

L'Angel Stadium of Anaheim és un estadi de beisbol situat a la ciutat d'Anaheim, Califòrnia, a prop de la ciutat de Los Angeles, l'estadi és la seu de l'equip de l'MLB Los Angeles Angels of Anaheim.

## Història

L'estadi es va construir entre els anys 1964 i 1966, durant aquest temps l'equip de Los Angeles Angels of Anaheim va haver de jugar a l'estadi de Los Angeles Dodgers, el Dodger Stadium. L'estadi va ser construït en una zona agrícola a la ciutat d'Anaheim d'aproximadament 65 km², a finals dels anys 1970 l'equip de l'NFL dels Saint Louis Rams (llavors Los Angeles Rams) va decidir mudar-se a l'Anaheim Stadium augmentant la capacitat de l'estadi fins als 64.593 espectadors pels partits de futbol americà, l'estadi va ser seu d'aquest equip fins a l'any 1994 quan l'equip va ser traslladat a St. Louis (Missouri). L'any 1994 el terratrèmol de Northridge va provocar l'enderrocament de la pantalla de l'estadi i va caure sobre els seients, afortunadament l'estadi es trobava buit.
L'any 1996 la companyia Disney es va convertir en el propietari de l'equip renovant així l'estadi per tornar a convertir-lo en un estadi de beisbol exclusivament. L'any 1998 l'estadi va ser rebatejat com Edison International Field per l'empresa Edison International que tenia un conveni de 20 anys sobre l'estadi, el 2003 la companyia va decidir sortir del conveni i l'estadi es va quedar amb el seu nom actual.

## Referències

* Tully, Sarah (novembre 18, 2005). "The Catch to close for at least a year". The Orange County Register. http://www.ocregister.com/articles/catch-61018-stadium-homes.html. Consultat 10 octubre 2010.
* Townsend, Adam (December 2, 2008). "Thom leaves a legacy of rock 'n' roll and Latino rights". The Orange County Register. http://www.ocregister.com/articles/thom-86722-bill-anaheim.html. Consultat 10 octubre 2010.
* MLB.com
* Smith, Curt (2001). Storied Stadiums. New York City: Carroll & Graf. ISBN 0786711876.
* http://www.baseball-almanac.com/teamstats/schedule.php?y=1998&t=ANA

## Enllaços externs

* Angel Stadium at ballparksofbaseball.com
* Angel Stadium's Major Renovations
# Unia

Unia és el sindicat més gran de Suïssa que representa la classe treballadora del sector privat de la indústria i la construcció.

## Història

Unia membre de la Union syndicale suisse (USS) amb 200.000 membres, i els seus convenis col·lectius afecten les condicions laborals d'un milió de treballadors suïssos. Es va constituir el 16 d'octubre de 2004 a partir de la fusió del Syndicat de l'industrie du bâtiment (SIB), la Fédération suisse des travailleurs de la métallurgie et de l'horlogerie (FCTA), l'antic sindicat Unia del sector serveis i el sindicat de Ginebra del sector terciari.
Els seus 200.000 afiliats estan repartits en 14 regions, dividides en 45 seccions actives a través de les seves 110 secretaries locals. Les activitats estan gestionades per oficis de 4 sectors: construcció, artesania, indústria i serveis. A més, quatre grups d'acció social treballen en àrees relacionades amb el jovent, les dones, la migració i els jubilats. El fons d'atur independent d'Unia té 69 oficines de pagament a Suïssa.
L'any 2021, l'exdiputada de la CUP Anna Gabriel va ser escollida secretària general d'Unia a la ciutat de Ginebra, esdevenint la primera dona a dirigir el sindicat.

## Referències

* ↑ «Une grève éclair pour trois électriciens à Neuchâtel - Canal Alpha» (en francès), 06-09-2017. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Les ouvriers de Walo en grève» (en francès), 29-03-2017. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Portrait - Unia - Le Syndicat» (en francès suís). www.unia.ch. Arxivat de l'original el 2017-06-16. [Consulta: 9 juny 2017].
* ↑ «Migros fait marche arrière sur les heures d’ouverture dans le canton de Vaud» (en francès), 29-08-2017. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Le canton de Vaud victime d’une loi des séries en matière de restructurations» (en francès). Le Temps, 22-06-2017. ISSN: 1423-3967.
* ↑ «Le syndicat Unia réclame de meilleures conditions pour les apprentis» (en francès), 21-08-2017. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Unia lance une initiative dans le Jura pour concrétiser l'égalité salariale» (en francès), 14-06-2017. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Unia et le SSP soutiennent la réforme de la prévoyance vieillesse» (en francès), 18-03-2017. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Ouvrier licencié à quatorze mois de la retraite» (en francès), 08-12-2016. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ «Anna Gabriel, primera dona que dirigirà el sindicat suís Unia a Ginebra». Vilaweb, 03-11-2021. [Consulta: 3 novembre 2021].
# Combretum caffrum

Combretum caffrum és una espècie de planta de la família de les combretàcies. És un arbre natiu de Sud-àfrica, confinat, de manera natural, a l'est del Cap i la Província del Cap on creix a la sorra a prop del mar, afavorint les dunes i els boscs riberencs (i els seus marges). C. caffrum és molt semblant a una altra espècie del gènere anomenada C. erythrophyllum. Aquesta última presenta fulles més el·líptiques, no tan allargades, més presència de venes o nervis laterals. Els fruits també són diferents.

## Morfologia

Sol ser un arbust o arbre petit que es barreja amb la vegetació propera. Pot créixer fins als 10 metres d'alçada. L'escorça és gris pàl·lid a marronosa. Les fulles són estretament el·líptiques, de tendència a estar caigudes, d'un color verd fosc quan estan madures, a vegades finament vellutades quan són joves. Presenten de 4 a 7 parells de venes laterals. També hi ha domaties, estructures diminutes, bastant corrents en moltes plantes, que allotgen àcars i petits artròpodes que viuen als limbes del revers de les fulles i els proporcionen protecció envers altres plagues perjudicials que puguin danyar a les plantes. Les fulles presenten un pecíol d'uns 3 a 8 mm de longitud. Les flors són d'un color groc verdós disposades en caps axil·lars gairebé esfèrics i gruixuts i d'uns 2,5 cm de diàmetre. El fruit presenta 4 ales, d'uns 2 cm de mida, d'un color verd llima que es torna d'un marró vermellós. En la cultura africana, s'ha usat com a amulet per assegurar la caiguda de l'enemic.

## Referències

* ↑ «Combretum caffrum a EOL» (en anglès). [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Combretum caffrum a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/15939666

## Bibliografia

* Gibbs Russell, G. E., W. G. M. Welman, E. Retief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. Van Wyk & A. Nicholas. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 1987. 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* Coates Palgrave, Keith. Third edition. Trees of Southern Africa. p:797. 2002. Struik Publishers.
# Vicent Greus i Roig

Vicent Greus i Roig (1837-1907) va ser un poeta i magistrat valencià d'Alginet.
Amb Faustí Barberà Martí, Lluís Fullana, Teodor Llorente i Vicent Mancho Soriano va ser un dels cinc congressistes del I Congrés Internacional de la Llengua Catalana distingits en qualificatiu d'honoraris juntament amb Lo Rat Penat. Aleshores era magistrat de l'audiència de Barcelona.
Va ser col·laborador de la Revista de Valencia (de novembre del 1880 fins a desembre del 1883), fundada per Pascual Dasí i Puigmoltó, Josep Maria Torres Belda, Teodor Llorente Olivares (director de la revista), Manuel Atard i Josep Enric Serrano Morales. Signa l'escrit amb Teodor Llorente i altres deute de gratitud de València a Jaume el Conqueridor.
Va seguir la carrera de magistratura i va morir a Barcelona, sent president de Sala de l'Audiència Provincial de Barcelona. El 31 de maig de 1908 l'entitat Lo Rat Penat de València va honrar la memòria del poeta Vicent Greus i col·locà una làpida a la casa d'Alginet en la qual va nàixer. Té un carrer dedicat just on va nàixer.

## Referències

* ↑ Roca, Rafael: El magistrat i poeta Vicent Greus i Roig (p.101 a 131) Aljannat II, Revista d'estudis locals, any 2007. Edita: Ajuntament d'Alginet; ISSN 1886-984X
* ↑ Congrés Internacional de la Llengua Catalana (I: Barcelona 1906). Primer Congrés Internacional de la Llengua Catalana (en catalana). Barcelona: Congrés Internacional de la Llengua Catalana, 1908, p. 28.
* ↑ Roca, Rafael:IX: La participació en el primer congrés internacional de la llengua catalana, a Teodor Llorente, líder de la Renaixença valenciana, Universitat de València, 2007 (p.388) ISBN 978-84-370-8431-2
* ↑ Enciclopèdia Catalana, Revista de Valencia
* ↑ Las Provincias (28-07-1885): Deuda de gratitud de Valencia. Conmemoración del sesto centenario del fallecimiento de D. Jaime el Conquistador
* ↑ Las Provincias, Homenaje al poeta Vicente Greus y Roig
* ↑ «Ajuntament d'Alginet». Arxivat de l'original el 2016-09-17. [Consulta: 27 octubre 2016].
# John Fenn

John Bennett Fenn (Nova York, EUA 1917 - † 2010) és un químic i professor universitari nord-americà guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 2002.

## Biografia

Va néixer el 15 de juny de 1917 a la ciutat de Nova York. Va estudiar química al Berea College, on es graduà el 1947. Posteriorment es va doctorar per la Universitat Yale l'any 1940, i des de 1952 es dedica a la docència. Entre aquell any i 1967 fou professor de química a la Universitat de Princeton, i entre 1967 i 1987 ho fou d'enginyeria química a Yale. Actualment exercerix com enginyer de recerca a la Universitat de Virgínia.

## Recerca científica

El 1988 va publicar el mètode de ionització per electroesprai (Electro-spray ionization en anglès, o ESI), una nova tècnica basada en l'espectroscòpia de masses que permet detectar i analitzar proteïnes. Aquest descobriment va permetre comprendre millor els processos vitals i augmentar ràpidament la velocitat amb la qual els nous compostos farmacèutics complexos podrien ser avaluats, conduint directament al desenvolupament de les medicacions per aturar l'avanç de la sida (inhibidors de proteasa) desenvolupada a la dècada del 1990.
L'any 2002 fou guardonat, juntament amb el japonès Koichi Tanaka, amb la meitat del Premi Nobel de Química, mentre que l'altra meitat del premi fou pel químic suís Kurt Wüthrich. Els tres químics foren guardonats pel desenvolupament de mètodes d'identificació i d'anàlisi estructural de macromolècules biològiques, si bé els dos primers especialment foren guardonats pel desenvolupament de mètodes suaus de desorció iònica per a les anàlisis espectromètriques totals de macromolècules biològiques, i el tercer pel desenvolupament de l'espectroscòpia de ressonància magnètica nuclear per a determinar l'estructura tridimensional de macromolècules biològiques en una solució.

## Enllaços externs

* «John Fenn» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Servei Geogràfic

La Mancomunitat de Catalunya, a fi de suplir la manca de cadastres, mapes i estadístiques, va establir el 1915 un petit servei geogràfic. La seva primera tasca va ser la de confeccionar un mapa de Catalunya en escala I: 100.000 per tal d'atendre les necessitats més immediates. Posteriorment, l'objectiu era afrontar el problema cartogràfic complet i confeccionar el cadastre rústec i urbà amb tot detall per obtenir el mapa topogràfic en escala I: 20.000, imprescindible per als estudis d'obres públiques, ferrocarrils, obres hidràuliques, d'enginyeria agrícola, etc. Durant els anys de la Mancomunitat es va avançar en els treballs geodèsics i topogràfics a fi de confeccionar la cartografia. Malauradament, només van poder publicar-se unes poques fulles de les 42 que componen el mapa de Catalunya. El servei del mapa geogràfic va tenir com a directors a Josep de Rivera, primer, i a Manuel Ferrer de Fanganillo a partir de 1919.
Superada la dictadura de Primo de Rivera, en temps de la Segona República, les seves funcions van ser desenvolupades pel Servei Cartogràfic de la Generalitat, que continuà amb els treballs d'aquell mapa en escala I:100.000, publicant dotze fulls més.

## Referències

* ↑ Mancomunitat de Catalunya. L'obra realitzada. 1923a ed., p. 114-119.
# Barranc de Sant Miquel (Espluga de Serra)

El Barranc de Sant Miquel és un barranc de l'antic terme d'Espluga de Serra, de l'Alta Ribagorça, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà.
Es forma a 1.656 m d'altitud al vessant nord del Pic de Lleràs, des d'on davalla un breu tram cap al nord per a emprendre tot seguit la direcció nord-oest. Passa pel Clot del Morral, i travessa després l'extrem oriental del bosc de la Peguera. Al cap d'un altre tram en direcció nord-oest s'aboca en el barranc de Llavaner.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Resolució 2290 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2290 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de maig de 2016. El Consell va prorrogar les sancions contra Sudan del Sud i aquells que s'oposen al procés de pau per un any més fins al 31 de maig de 2017.
Després, el representant rus va dir que les sancions no podien substituir els esforços polítics i que el seu país havia impedit l'extensió de les sancions amb un embargament d'armes. També va indicar que el seu país no estava d'acord amb totes les disposicions del text de la resolució.

## Contingut

Sudan del Sud va manifestar que estava decebut perquè no es reconeixia la sobirania del país per regular els seus propis assumptes sense interferència del Consell de Seguretat. En particular, s'oposava als paràgrafs sobre armament, perquè sentien que havien de defensar-se de l'agressió en una regió infestada d'armes.
El 29 d'abril de 2016 es va formar el govern de transició d'unitat nacional, que era un pas important en l'aplicació de l'acord del 17 d'agost de 2015. També es va crear un comitè d'alto el foc per treballar en l'aplicació de les mesures d'alto del foc i de seguretat. Un informe de l'ONU de desembre de 2015 informava de violacions d'aquest alto el foc, d'un empitjorament de la catàstrofe humanitària, de violacions generalitzades dels drets humans i violacions pel part del govern del status of forces agreeement de UNMISS.
Les prohibicions de viatjar i les sancions financeres imposades en la resolució 2206 contra qualsevol persona que fomentés el conflicte es van ampliar fins al 31 de maig de 2017. El grup d'experts que supervisava l'execució d'aquestes sancions es va ampliar fins l'1 de juliol de 2017.

## Referències

* 1 2 Nacions Unides. «SC renews sanctions against South Sudan», 31-05-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org