OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Espectacle dramàtic

Un espectacle dramàtic és l'objecte creatiu central del procés de comunicació dramàtica a les arts escèniques. Consisteix a una presentació davant d'un auditori d'una ficció amb una finalitat, executada per uns intèrprets que aporten el seu propi cos i amb un conjunt heterogeni d'elements escènics. La finalitat pot ser per exemple estètica, didàctica, de sensibilització o d'entreteniment.
Els intèrprets aporten a l'obra o espectacle el seu propi cos, i mitjançant ell la seva veu, gest i moviment. També hi intervenen, en el cas general, un conjunt heterogeni d'elements escènics: il·luminació, música, efectes sonors, projeccions, escenografia, accessoris (attrezzo, titelles i altres objectes), vestuari, perruqueria, maquillatge i màscares.
L'espectacle a les arts escèniques es diferencia de les obres d'altres tipus d'arts en què hi ha almenys un intèrpret humà que hi participa en carn i os i un destinatari col·lectiu humà que físicament és present en el moment de la transmissió comunicativa.

## Referències

* 1 2 3 Ramón X. Roselló, Anàlisi de l'obra teatral, editat per l'Abadia de Montserrat, 2011, ISBN 9788498834437 (català)

## Bibliografia

* Ramón X. Roselló, Anàlisi de l'obra teatral, editat per l'Abadia de Montserrat, 2011, ISBN 9788498834437 (català)
* Diversos autors, La representació teatral, Editorial UOC, 2011, ISBN 9788497883115 (català)
* Marco De Marinis, Entendre el teatre, Institut del Teatre, 1998, ISBN 9788477945963 (català)
# Cordova (Alabama)

Cordova és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 2.423 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cordova tenia 2.423 habitants, 1.009 habitatges, i 665 famílies. La densitat de població era de 158,6 habitants/km².
Dels 1.009 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,3% hi vivien parelles casades, en un 18,5% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones hi havia 79,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.389 $ i la renda mediana per família de 24.896 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.353 $ mentre que les dones 19.549 $. La renda per capita de la població era d'11.489 $. Aproximadament el 25,6% de les famílies i el 26% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Signatura Apostòlica

El Tribunal de la Signatura Apostòlica és un dels tres Tribunals de la Cúria Romana i l'autoritat judicial suprema de l'Església Catòlica després del mateix Papa, que en els assumptes de l'Església Catòlica és el jutge suprem. També supervisa l'administració de justícia de l'Església. Es compon de cardenals nomenats pel Papa entre els que n'hi ha un que assumeix les funcions de prefecte, un secretari i un sotssecretari. La primera de les seves dues seccions actua com un tribunal de cassació i la segona atén els recursos contra les decisions dels dicasteris si es considera que han violat alguna llei.

## Referències

* 1 2 «1442». Codi de Dret Canònic. Vatican.va. [Consulta: 18 agost 2014].
* ↑ Apostolic constitution Pastor Bonus, 121-125.
* ↑ Gran enciclopedia Rialp GER. Rialp, 1981. ISBN 978-84-321-0708-5.
* ↑ «Regirnini Ecclesiae Universae, 104-108». Santa Seu, 15-08-1967.
# Bièvres (Ardenes)

Bièvres és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 65 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bièvres era de 65 persones. Hi havia 30 famílies de les quals 13 eren unipersonals (13 homes vivint sols), 9 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 9 estaven desocupats. Tots els 47 habitatges eren cases. Dels 30 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 12 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bièvres el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 30 eren actives i 7 eren inactives. De les 30 persones actives 29 estaven ocupades (15 homes i 14 dones) i 1 aturada (1 home). De les 7 persones inactives 4 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Bièvres hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bièvres a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bièvres a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bonrepaus d'Aussonèra

Bonrepaus d'Aussonèra (francès Bonrepos-sur-Aussonnelle) és un municipi occità del Savès, a Gascunya, situat en el departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bodorová

Bodorová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
La primera menció escrita de la vila es remunta al 1265.

## Referències

* ↑ SAV, Encyklopedický ústav. Encyclopaedia Beliana: slovenská všeobecná encyklopédia v dvanástich zväzkoch (en eslovac). Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied, 2001. ISBN 978-80-224-0671-0.
# Bernard London

Bernard London va ser un agent immobiliari (broker) rus-estatunidenc, conegut sobretot pel seu informe de 1932: "Ending the depression through planned obsolescence" (Acabament de la depressió mitjançant l'obsolescència programada). En aquest document va declarar que el problema de la depressió era degut a l'alteració de les relacions humanes:
| « | Principalment, el que aquest país i altres països estan patint es deu a l'alteració de les relacions humanes. Les fàbriques, magatzems i camps estan encara intactes i estan preparats per a poder produir en quantitats il·limitades, però les ganes de seguir endavant han estat paralitzades per una disminució del poder adquisitiu. Els problemes existents han estat generats per l'home, per tant, el remei ha de ser concebut per l'home i executat per l'home. | » |
La solució a aquest problema seria planificar l'obsolescència dels productes nous que en acabar el seu termini caldria adquirir-ne de nous per reemplaçar-los, estimulant d'aquesta manera l'economia:
| « | En poques paraules, l'essència del meu pla (tesi) per aconseguir les finalitats tan desitjades, consisteix en planificar la obsolescència dels béns de capital i de consum en el moment de la seva fabricació. | » |
Això no seria una solució "d'una sola vegada", sinó una política contínua que també generaria ingressos per als governs. Tanmateix, durant els períodes de plena ocupació el 'cicle de vida' dels béns es podria prorrogar:
| « | No seria beneficiós gastar una suma de -diguem- dos "bilions" de dòlars per comprar, immediatament, edificis obsolets i inútils, maquinària, automòbils i altres tipus de ferralla i en el seu lloc invertir de vint a trenta mil milions de dòlars en generar treball en els camps de la construcció i de la fabricació industrial? Tal procés posaria al país sencer en el camí de la recuperació, restaurant eventualment la normalitat de l'ocupació i la prosperitat dels negocis. | » |

## Vegeu també

* Crac del 29
* Obsolescència
* Obsolescència programada
* Comprar, llençar, comprar

## Referències

* ↑ Bernard London. Rebuilding a Prosperous Nation Through Planned Obsolescence, 1935.
* 1 2 3 Ending the depression through planned obsolescence

## Bibliografia

* Slade, Giles. Made to Break: Technology and Obsolescence in America.. Harvard University Press, 2009. ISBN 9780674043756.
* Bernard London, ou la planification de l'obsolescence à des fins sociales. Latouche, Serge. 2003 ISBN 978-2-36509-006-3
# Boscarla de Nihoa

La boscarla de Nihoa (Acrocephalus familiaris) és una espècie d'ocell de la família dels acrocefàlids (Acrocephalidae) que habita praderies i arbusts de Nihoa, a les illes Hawaii.

## Referències

* ↑ «Boscarla de Nihoa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev 20/02/2021(català)
# Miňovce

Miňovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1430.
# Congrés de la Unió

El Congrés de la Unió (Congreso de la Unión en castellà) és l'òrgan legislatiu bicameral del govern federal de Mèxic, integrat per dues cambres, el Senat de la República amb 128 membres i la Cambra de Diputats amb 500 membres.

## Congrés

La composició d'ambdues cambres és mixta segons el principi de majoria simple, representació proporcional i la primera minoria.

### Cambra dels Diputats

La Cambra de Diputats està integrada per un total de cinc-cents "representants de la nació". La nació està dividida en tres-cents districtes electorals uninominals de la mateixa grandària poblacional, els residents dels quals elegeixen, per mitjà de l'escrutini uninominal majoritari o majoria simple un diputat per un període tres anys sense la possibilitat de reelecció immediata. Els altres dos-cents diputats són elegits segons el principi de representació proporcional a partir de cinc circumscripcions en què està dividida la nació, amb llistes de partit obertes. Els diputats electes per majoria simple es coneixen com a "diputats uninominals", mentre que els partits electes per representació proporcional es coneixen com a "diputats plurinominals". Per a evitar que un partit sigui sobrerepresentat, cap partit no pot tenir més de 300 diputats en total. Ja que no es manté la proporcionalitat de la Cambra sencera, aquest sistema es coneix com a sistema de vot paral·lel.

### Cambra dels Senats

El Senat està integrat per 128 "representants dels estats i el Districte Federal". S'hi elegeixen seixanta-quatre senadors segons els principi de majoria simple, dos per estat i dos del Districte Federal. Trenta-dos senadors són designats segons el principi de "primera minoria"; és a dir s'assigna un escó al partit que hagi obtingut la segona posició en cadascun dels estats i el Districte Federal. Els trenta-dos senadors restants s'assignen segons el principi de representació proporcional en què el país sencer forma una sola circumscripció electoral. Els senadors serveixen per un període de 6 anys sense possibilitat de reelecció immediata.
El Congrés té la facultat o el poder per a declarar la guerra, per admetre nous estats a la federació, i per a proposar i aprovar lleis de caràcter federal, entre d'altres. Això no obstant, hi ha facultats o poders específics per a cada una de les Cambres. Tant el Senat com la Cambra de Diputats elegeixen un president.

## Enllaços externs

* Canal del Congreso
# Comte Zero

Comte Zero (originalment en anglès Count Zero), novel·la escrita per William Gibson el 1986, és la segona part de la Trilogia de l'Sprawl (Neuromàntic, Comte Zero i Mona Lisa accelerada). Va ser nominada als premis Nebula i British Science Fiction Association Awards el 1986, i als Premis Hugo i Locus Science Fiction el 1987.

## Argument

L'acció es desenvolupa set anys després dels esdeveniments de Neuromàntic. La novel·la està composta per tres històries relacionades entre si.
La primera d'elles explica la història del Comte Zero, àlies de Bobby Newmark, un noi que somia en convertir-se en un vaquer de consola per navegar per la matriu del ciberespai. Li arriba a les mans un software què, un cop a la matriu, gairebé li fa perdre el cap i li posa en contacte amb quelcom misteriós que hi és dins la matriu. Això el fa ser molt valuós per a una sèrie de personatges seguidors del vudú què creuen que dins el ciberespai hi ha deus del panteó de la religió haitiana.
Per una altra banda apareix Turner, un mercenari que treballa traient treballadors d'una empresa per portar-los a una altra. En el món reflectit a la novel·la els empleats més qualificats treballen com si estiguessin segrestats per les empreses, sense possibilitats de canvi. Per una sèrie de circumstàncies Turner, finalment, no s'emportarà l'empleat que havia de traslladar sinó a la seva filla, Àngela Mitchell, una nena que té l'estranya habilitat de connectar-se directament a la matriu sense utilitzar cap aparell.
La tercera història explica les peripècies de Marly, una marxant d'art sense sort que rep una oferta de treball del magnat Josef Virek, un peculiar personatge que viu dins una cubeta de metall rodejat de màquines que el mantenen en vida i que es comunica amb ella utilitzant simulacions informàtiques. La feina de Marly consisteix a trobar l'artista que fa uns estranys objectes d'art, unes curioses caixes. Això la fa viatjar fins a Freeside, una ciutat construïda en òrbita a la Terra pel clan Tessier-Ashpool (que apareix per primera vegada a Neuromàntic).

## Referències

* ↑ ISBN 978-84-450-7702-3
* ↑ ISBN 0-575-03696-6
* ↑ https://www.worldswithoutend.com/books_year_index.asp?year=1986
* ↑ https://www.worldswithoutend.com/books_year_index.asp?navi=&Year=1987
# Concurs Internacional de Piano Frédéric Chopin

El Concurs Internacional de Piano Frédéric Chopin és un dels més antics i prestigiosos concursos de piano del món, dut a terme a Varsòvia des de 1927, amb intervals de 5 anys des de 1955.
Va ser fundat pel pianista, professor i compositor polonès Jerzy Zurawlew. Fins al concurs de l'any 2000, el jurat podia optar per no lliurar premis. Aquell any, les regles van canviar i els 6 premis han de ser lliurats.

## Millors premis per any

Els guanyadors dels primers premis (salvant excepcions) són els següents:
* 1927: Lev Oborin
* 1932: Aleksandr Iuninski
* 1937: Iàkov Zak
* 1949: Bella Davidovich i Halina Czerny-Stefańska comparteixen el primer premi.
* 1955: Adam Harasiewicz
* 1960: Maurizio Pollini
* 1965: Martha Argerich
* 1970: Garrick Ohlsson
* 1975: Krystian Zimerman
* 1980: Dang Thai Són
* 1985: Stanislav Bunin
* 1990: El primer premi no va ser lliurat. Kevin Kenner va obtenir el segon premi.
* 1995: El primer premi no va ser lliurat. Philippe Giusiano i Alexei Sultanov comparteixen el segon premi.
* 2000: Yundi Li
* 2005: Rafał Blechacz
* 2010: Iulianna Avdéieva
* 2015: Seong-Jin Cho
* 2021: Bruce (Xiaoyu) Liu

## Referències

* ↑ «chopin-international-piano-competition-warsaw | Chopin Avenue». [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «The 18th International Fryderyk Chopin Piano Competitio». Chopin Courier, 2021. Arxivat de l'original el 2021-10-05 [Consulta: 9 gener 2022].

## Enllaços externs

* Lloc oficial del concurs, en anglès o polonès Arxivat 2005-12-10 a Wayback Machine.
* Directori de concursos internacionals de piano Arxivat 2009-02-07 a Wayback Machine.
# Coll de Marqueixanes

El Coll de Marqueixanes és una collada dels contraforts nord-orientals del Massís del Canigó, a 436,4 metres d'altitud, del terme comunal d'Espirà de Conflent, a la comarca del Conflent (Catalunya del Nord).
Està situat a la zona central - occidental del terme d'Espirà de Conflent, al nord-oest del poble d'Espirà de Conflent, prop de Gojac i dels Safranassos. Hi passava el Camí Vell de Marqueixanes.

## Referències

* ↑ El Coll de Marqueixanes en els ortofotomapes de l'IGN
# Collada de Pui Cavaller

La Collada de Pui Cavaller és un coll a 1.593,4 m d'altitud situat en el límit dels termes municipals de Sarroca de Bellera (antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça), i de La Torre de Cabdella, del Pallars Jussà.
Passava per aquest coll un dels camins de bast que unien les valls paral·leles del Flamisell i de la Valiri, a través dels pobles d'Aguiró, a la Vall Fosca, i de Castellvell de Bellera. És al nord-est del Tossal del Portell i al sud-oest del Tossal de Tuiro. Una mica més al sud-oest seu hi ha el Coll d'Oli.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Collada de Porret

La Collada de Porret és una collada dels contraforts nord-orientals del Massís del Canigó, a 1.913 metres d'altitud, del terme comunal de Pi de Conflent, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situada en el sector central - occidental del terme, a prop al nord-oest de la Reserva natural de Pi - Mentet, al sud del Bac de Balaguer.

## Referències

* ↑ La Collada de Porret en els ortofotomapes de l'IGN
# Construccions del Pla de les Gates

Les Construccions del Pla de les Gates és una obra de Roses (Alt Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Restes de diverses construccions situades al pla de les Gates, al sector de llevant d'aquesta esplanada, en un punt en el qual el terreny fa un pendent lleu. S'hi observen dues edificacions separades entre si uns 50m. La que està situada a tramuntana presenta un espai de planta rectangular d'uns 12 m2 i unes altres parets localitzades al costat sud que configuren tres àmbits més de dimensions més reduïdes. El primer edifici conserva gran part de les quatre parets construïdes amb pedres de pissarra de mides molt diferents disposades de manera poc acurada sense formar filades. Els paraments tampoc no presenten una línia a plom. La resta de les estructures murals tenen unes característiques constructives similars, però de gruix menor. S'observa com en algun sector les parets han estat reconstruïdes modernament amb un sistema poc ortodox: amb caixes de plàstic, plenes de pedres, apilonades.
En direcció S-E hi ha una altra construcció. En aquest cas és un únic edifici de planta rectangular construït de la mateixa manera. Les parets no conserven més d'uns 60-70 cm d'alçària. Presenta una compartimentació interior en dos àmbits.
L'estat de conservació és força dolent. Les estructures estan molt degradades, envoltades d'enderrocs, i amb restes d'intervencions modernes molt desafortunades.

## Història

Aquests edificis estarien en relació amb una ocupació molt concreta (lloc de confinament de malalts contagiosos) que ha determinat toponímicament el paisatge.
La tradició popular explica que en aquests edificis eren confinats els malalts de pesta per allunyar-los de la població i evitar-ne els contagis. Per això, potser serien contemporanis a l'epidèmia de l'any 1348, any de la Pesta Negra. També hi ha notícies de les greus conseqüències sofertes er la vila de Roses a causa de la pesta de l'any 1588.
El nom popular amb el qual són conegudes aquestes construccions, barraques de la pesta, estaria en relació amb el nom de la riera que neix en aquesta zona: la riera de la Quarentena. Un altre nom associat a aquest lloc és construccions de la Puda.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Construccions del Pla de les Gates». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Compartiment nº6

Compartiment nº6 (títol original, Hytti nro 6) és una pel·lícula dramàtica del 2021 coproduïda internacionalment, coescrita i dirigida per Juho Kuosmanen, protagonitzada per Seidi Haarla i Iuri Borisov, i basada en la novel·la homònima del 2011 de Rosa Liksom. S'ha subtitulat al català.
El film va ser seleccionat per a competir per la Palma d'Or al 74è Festival Internacional de Cinema de Canes, en què va compartir el Gran Premi amb A Hero d'Asghar Farhadi. Durant el Festival de Canes, Sony Pictures Classics va comprar els drets de distribució de la pel·lícula per a Amèrica del Nord, Amèrica Llatina, Europa de l'Est, el sud-est asiàtic i l'Orient Mitjà. Anteriorment, de totes les pel·lícules finlandeses, la companyia només havia distribuït Mies vailla menneisyyttä d'Aki Kaurismäki.

## Argument

Viatjant amb tren de Moscou a Múrmansk per a estudiar els petròglifs de Kanozero, a l'illa d'un llac al sud-oest a la península de Kola, una estudiant d'arqueologia finlandesa fa amistat amb un rude miner rus.

## Referències

* ↑ Balaga, Marta. «Crítica: Compartment No. 6» (en castellà). Cineuropa, 10-07-2021. [Consulta: 3 setembre 2022].
* ↑ «'Compartment No. 6' Review: An Offbeat Trainbound Love Story That Transports You Across Russia and Back in Time». Variety, 10-07-2021. [Consulta: 10 juliol 2021].
* ↑ Abbatescianni, Davide. «Juho Kuosmanen's Compartment No 6 now in post-production». Cineuropa, 12-05-2020. [Consulta: 3 juny 2021].
* ↑ «Compartiment nº6». Goita què fan, ara!. [Consulta: 17 novembre 2023].
* ↑ Sharf, Zack. «Cannes Film Festival 2021 Lineup: Sean Baker, Wes Anderson, and More Compete for Palme d'Or». IndieWire, 03-06-2021. [Consulta: 3 juny 2021].
* ↑ «Cannes' Palme D'Or goes to Titane». Cineuropa. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «Cannes Film Festival 2021: Full Winners List». Asia Tatler, 18-07-2021. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ «Juho Kuosmasen ohjaama Hytti nro 6 Suomen Oscar-ehdokkaaksi». Uutiset, 11-10-2021. [Consulta: 11 octubre 2021].
* ↑ Davis, Clayton. «Oscars Shortlists Include Beyoncé, ‘Spider-Man’ and Two Jonny Greenwood Scores as France’s ‘Titane’ Is Snubbed». Variety, 21-12-2021. [Consulta: 22 desembre 2021].
* ↑ Komonen, Oona «Cannesin pääkilpasarjan ehdokas, Juho Kuosmasen Hytti nro 6 saa laajan levityksen Yhdysvalloissa: ”Yksi suurista junaelokuvista”» (en finès). Helsingin Sanomat [Helsinki], 17-07-2021, pàg. C 4. ISSN: 0355-2047 [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ Rooney, David. «'Compartment No. 6' ('Hytti Nro 6'): Film Review». The Hollywood Reporter, 10-07-2021. [Consulta: 11 octubre 2021].