OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Half-breed

Half-breed (en català mitja raça) és un terme pejoratiu per a qualsevol persona que és de raça mixta, encara que en general es refereix a les persones que són mig amerindis i mig europeus o blancs.

## Origen

Métis és un terme francès usat de manera més general per als mestissos, que és referit de manera general a una persona descendent dels dos principals grups ètnics diferents, europeu i africà, europeu i amerindi, o europeu i asiàtic. Abans de 1763, quan Canadà va passar a mans britàniques, la majoria dels comerciants amb els indis del nord d'Amèrica del Nord eren francesos, per tant, els mestissos eren en general mig francesos, sovint referits com a franco. Com de comerç de pells va esdevenir la província de la Companyia del Nord-oest de Montreal, i, més tard, la Companyia de la Badia de Hudson, els mestissos eren més propensos a tenir pares d'origen escocès o de les Orkney. No obstant això, els caçadors van ser sovint encara francocanadencs o mestissos, com ho havien estat durant molt de temps en el negoci. Els seus fills, familiaritzats amb les llengües i cultures de les Primeres Nacions, ràpidament van trobar ocupació en les empreses comercials. Els métis eren tan nombrosos com per a crear algunes comunitats pròpies, com l'assentament del riu Red a Manitoba i Prince Albert a Saskatchewan.

## En cultura popular

* El dolent de la novel·la de Mark Twain, Les aventures de Tom Sawyer, és un home amerindi-euroamericà anomenat "Injun Joe" (Joe l'indi); se'n refereix com a "half-breed", sovint juntament amb un adjectiu despectiu, com "pudent", i té una personalitat violenta i homicida, que s'atribueix a la seva herència.
* Molts personatges de pel·lícules del gènere Western amb sang ameríndia i blanca, a qui sovint se'ls diu "half-breeds" com un insult; alguns personatges són "Keoma" del del film epònim, i "Chato" de Chato l'apatxe (Chato's Land).
* "Half-Breed" és una cançó de Cher i editada com a single en 1973. El 6 d'octubre de 1973 fou el segon número u de Cher's a les llistes dels Estats Units com a artista en solitari, i també fou el seu segon èxit en solidari que arribà al número u al Canadà en la mateixa data.

## Bibliografia

* Hudson, Charles. Red, White, and Black: Symposium on Indians in the Old South, Southern Anthropological Society, 1971. SBN: 820303089.
* Perdue, Theda. Mixed Blood Indians, The University of Georgia Press, 2003. ISBN 0-8203-2731-X.

## Vegeu també

* Anglo-Métis
* Half-caste
* Dia del Mestís
* Mestís
* Mulat
* Quarteró
* Vuiteró
* Zambo
* Mischling

## Notes

* ↑ «The free dictionary (half-breed)». [Consulta: 23 març 2014].
* ↑ Pages 202 to 205, W.P. Clark, The Indian Sign Language, University of Nebraska Press (1982--first published 1885 by L.R. Hamersly), trade paperback, 444 pages, ISBN 0-8032-6309-0
* ↑ "Top Singles", RPM, Volume 20, No. 8, October 06 1973, Library & Archives Canada

## Enllaços externs

* , The Half-Jewish Network
* Murray Parker: "The Half-breed Savage/ Quanah Parker", Texas Escapes
* "Half-breed", Diccionari
# Tàngara garsera

La tàngara garsera (Cissopis leverianus) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) i única espècie del gènere Cissopis Vieillot, 1816.

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc, bosc obert, vegetació secundària i el bosc de rivera de les terres baixes per l'est dels Andes des de l'est de Colòmbia, oest i sud-est de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través de l'est de l'Equador, est del Perú, nord i est de Bolívia i Amazònia, est i sud del Brasil fins Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Tàngara garsera». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Nandakuja

Nandakuja és un riu de Bangladesh al districte de Rajshahi, una branca derivada del Baral del que se separa a la fàbrica anomenada també Nandakuja, però que es torna a unir al mateix riu després d'un curs en semicercle. Els afluents del Nandakuja són el Baranai i l'Atrai (aquest darrer reparteix les seves aigües entre el Nandakuja i el Gur).

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Hoduguaja

El hoduguaja (호두과자; "pastisset de nou") és un tipus de pastisset de nou originari de la ciutat de Cheonan a Corea del Sud. S'elabora amb una massa líquida a base de farina de blat i nou pelada molta, i un farcit de pasta de mongeta vermella. Es cou al foc dins d'un motlle metàl·lic que li dona forma de nou.

## Història

Els hoduguaja van ser creats el 1934 per Jo Gwigeum i Sim Boksun, que eren un matrimoni que vivia a Cheonan. La recepta es fonamentava en els hangua, dolços tradicionals coreans, i amb la influència de la gastronomia de l'Imperi Japonès, ja que el pastisset es va crear durant el període de l'ocupació japonesa de Corea (1910–1945).
Fora de Cheonan es van popularitzar als anys 70 del segle xx, venent-se sovint a les estacions de tren i dins dels trens. Actualment es pot trobar per tota Corea del Sud, inclosa la capital Seül, i en ciutats d'altres països com ara Los Angeles i San Diego als Estats Units d'Amèrica.

## Referències

* 1 2 Lee, Seongok. «Local foods» (en anglès). The Encyclopedia of Cheonan. The Academy of Korean Studies. Arxivat de l'original el 2017-02-11. [Consulta: 14 març 2020].
* 1 2 Hong, Ji-yeon. «Local specialties take train travel to a new level» (en anglès). Korea JoongAng Daily, 17-02-2016. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ Payne, Emily. «Forget Venice beach and Santa Monica: How gritty Downtown became LA's hippest area (with laid back Los Feliz hot on its heels)» (en anglès). Daily Mail, 10-10-2015. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ Anderson, Ian. «Walnut-shaped pastries are a thing» (en anglès). San Diego Reader, 11-10-2015. [Consulta: 14 març 2020].
# MDR

MDR té els següents significats:
* Metropolitan District Railway, antiga companyia anglesa de ferrocarril, integrada al metro de Londres
* Moviment dels Reformistes, partit polític històric de França
* Moviment Democràtic Republicà, partit polític històric de Ruanda
* Ràdio Central d'Alemanya (del seu nom en alemany Mitteldeutscher Rundfunk), cadena pública de radiodifusió regional d'Alemanya
* Marina del Rey, ciutat de Califòrnia (Estats Units)
* Memory Data Register, registre auxiliar del microprocessador d'un ordinador
* Resistència multifàrmacs (del seu nom en anglès Multi-Drug Resistance), resistència d'un patogen a un espectre ampli d'antibiòtics
* MDR1 (de l'acrònim anterior en anglès Multi-Drug Resistance), proteïna humana que actua com a transportador ABC
# Ludwig II: Glanz und Ende eines Königs

Ludwig II: Glanz und Ende eines Königs (Lluís II, esplendor i fi d'un rei) és una pel·lícula dramàtica i històrica d'Alemanya Occidental de 1955 dirigida per Helmut Käutner i protagonitzada per O. W. Fischer. Va participar en el 8è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Repartiment

* O. W. Fischer – Ludwig II
* Ruth Leuwerik - Elisabet de Baviera (emperadriu d'Àustria)
* Marianne Koch - Princesa Sofia
* Paul Bildt - Richard Wagner
* Friedrich Domin - Otto von Bismarck
* Rolf Kutschera - Graf Holnstein
* Herbert Hübner - von Pfistermeister
* Robert Meyn - Professor Dr. Gudden
* Rudolf Fernau - Príncep Luitpold de Baviera
* Willy Rösner - Minister von Lutz
* Klaus Kinski – Príncep Otto de Baviera
* Fritz Odemar - General von der Tann
* Erik Frey - Emperador Francesc Josep I d'Àustria
* Albert Johannes - Fürst Hohenfels
* Erica Balqué - Cosima von Bülow
* Walter Regelsberger - Graf Dürckheim
* Hans Quest - Kapellmeister Eckert

## Guardons
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Actor | Resultat |
| 1957 | Millor actor estranger | O. W. Fischer | Guanyador |

## Referències

* ↑ Kehr, Dave «Ludwig II: Glanz und Ende eines Königs». The New York Times [Consulta: 18 octubre 2008]. Arxivat 25 de setembre 2009 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-09-25. [Consulta: 13 juny 2022].
* ↑ «Ludwig II: Glanz und Ende eines Königs». festival-cannes.com. [Consulta: 1r febrer 2009].
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1957». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 10 febrer 2018].
# La pasión de amar

La pasión de amar és una obra de teatre de Joaquín Calvo Sotelo. Fou estrenada al Centro Cultural de la Villa el 14 de febrer de 1991 sota la direcció del propi Joaquín Calvo Sotelo i protagonitzada per Amparo Larrañaga, José Coronado i Paola Dominguín, aleshores actors d'èxit. Va tenir una bona acollida entre el públic.

## Argument

Dramatitza la figura de Caterina d'Aragó i les seves peripècies a la cort d'Enric VIII d'Anglaterra des d'un punt de vista partidista i pro-espanyol.

## Repartiment

* Manuel Arias
* Luis Zorita
* Alberto Fernández
* Amparo Larrañaga - Caterina d'Aragó
* Charo Soriano - Serventa de Caterina
* José Coronado - Enric VIII
* Paco Pino
* Julio Tejela - Richard Cronwell
* Elena Cores
* Paola Dominguín - Ana Bolena
* Francisco Ruiz
* Tomas Elizalde
* David Zarzo

## Referències

* ↑ La pasión de amar / Joaquín Calvo-Sotelo Registre bibliogràfic al Cervantes Virtual
* ↑ Feliz retorno de Calvo- Sotelo con "La pasión de amar" en el Centro Cultural de la Villa Madrid, ABC, 16 de febrer de 1991
* ↑ Vuelta atrás, Eduardo Haro Tecglén, el País, 18 de febrer de 1991
# Half-Life 2: Lost Coast

Half-Life 2: Lost Coast és un nivell addicional del videojoc Half-Life 2. Va ser originalment programat per ser una part del capítol de Carretera 17 del joc, però va ser cancel·lat.
Lost Coast va ser llançat el 27 d'octubre de 2005 com una descàrrega gratuïta per a tots els posseïdors del Half-Life 2. En el joc, Gordon Freeman, ha de trobar i destruir una base llançadora de míssils dels Combini situada en el cim d'una muntanya envoltada per un poble rural de pescadors.
Aquesta expansió té una durada molt curta, però va ser el primer de la saga de videojocs Half-Life a implementar la tecnologia gràfica HDR o HDRI (de les seves sigles en anglès: High Dynamic Range Imaging) i el sistema de comentaris, el qual s'utilitza en el mapa per a explicar les diferents etapes del seu disseny. L'objectiu real de Half-Life 2: Lost Coast era el d'ensenyar als usuaris la nova tecnologia implementada, el HDR (High Dynamic Range Imaging).
# Tàngara dorsivermella

La tàngara dorsivermella (Ramphocelus dimidiatus) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matolls, proximitat del bosc humid, bosc obert i ciutats de les terres baixes a Panamà, nord-oest, centre i nord-est de Colòmbia i oest de Veneçuela. Introduït a Tahiti.

## Referències

* ↑ «Tàngara dorsivermella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Iannis Kouros

Iannis Kouros (grec: Γιάννης Κούρος; 13 febrer 1956, Trípoli, Grècia) és un corredor d'ultramarató basat a Grècia. És anomenat a vegades com el "Déu de la cursa" o el "Successor de Fidipides". Te molts rècords del món de cursa en carretera exterior de 100 a 1,000 quilometres i milles i de pista de 12 hores a 6 dies. El 1991, va aparèixer fent el paper de Fidipides al film The Story of the Marathon: A Hero's Journey (La Història de la Marató: El Viatge d'Un Heroi), on explicava la història de les curses de marató.
Kouros es va donar a conèixer quan va guanyar la Spartathlon el 1984 amb un temps rècord i l'Ultramarató de Sydney a Melbourne del 1985 amb un temps rècord de 5 dies, 5 hores, 7 minuts i 6 segons. Kouros va obtenir la ciutadania australiana durant part de la seva carrera esportiva i fou premiat al "palau de la fama" de l'Associació d'UltraCorredors d'Austràlia el 2019.
Kouros diu que el seu secret és que "quan altres persones es cansen, s'aturen. Jo no. Agafo el control sobre el meu cos amb la meva ment. El dic que no és cansat i escolta." Kouros també ha escrit uns 1,000 poemes, molts dels quals apareixen als seus llibres Symblegmata (Clusters) i El Sis-Dies de Cursa del Segle.

## Rècords mundials

Segons l'Associació Internacional de Ultrarunners (febrer de 2013).

### Distància

| 100 milles | Carretera | 11h 46min 37s | 13.665 km/h (8.491 mph) |
| 1,000 km | Pista | 5d 16h 17min 00s | 7.338 km/h (4.560 mph) |
| 1,000 km | Carretera | 5d 20h 13min 40s | 7.131 km/h (4.431 mph) |
| 1,000 milles | Carretera | 10d 10h 30min 36s | 6.424 km/h (3.992 mph) |

### Curses de temps

| 12 h | Carretera | 162.543 km (101.000 mi) | 13.545 km/h (8.416 mph) |
| 24 h | Carretera | 290.221 km (180.335 mi) | 12.093 km/h (7.514 mph) |
| 24 h | Pista | 303.506 km (188.590 mi) | 12.646 km/h (7.858 mph) |
| 48 h | Carretera | 433.095 km (269.113 mi) | 9.023 km/h (5.607 mph) |
| 48 h | Pista | 473.495 km (294.216 mi) | 9.875 km/h (6.136 mph) |
| 6 dies | Carretera | 1,028.370 km (638.999 mi) | 7.142 km/h (4.438 mph) |
| 6 dies | Pista | 1,038.851 km (645.512 mi) | 7.214 km/h (4.483 mph) |

## Vegeu també

* Ultramarató

## Referències

* ↑ «World Best Performances». International Association of Ultrarunners, 01-10-2012.
* ↑ «IAU World (age) best performances», 29-01-2015. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ AP, 26-09-2009.
* ↑ Potter, David (18 April 1985) Melbourne's Greeks welcome their Marathon man, The Sydney Morning Herald. Retrieved 15 February 2010.
* ↑ Kouros inducted into Australian ultra running hall of fame
# Luis Dabán y Ramírez de Arellano

Luis Dabán y Ramírez de Arellano (Pamplona, 28 de maig de 1841 - Madrid, 22 de gener de 1892) fou un militar i polític navarrès, diputat a Corts durant la restauració borbònica

## Biografia

Va néixer el 28 de maig de 1841 a Pamplona. En la seva joventut es va incorporar a l'exèrcit, participant en les campanyes de Santo Domingo (1864-1865) i, més tard, en 1868, en la Guerra dels Deu Anys, a Cuba. En 1872 retorna a la Península, on participaria en la Tercera Guerra Carlina, aconseguint-hi el títol de mariscal de camp. Després d'això, va tornar a Cuba, on va obtenir el títol de comandant general del departament oriental.
El desembre de 1874 va posar-se a disposició del colpista Arsenio Martínez-Campos Antón en el pronunciament de Sagunt i facilità la restauració borbònica.
Fou elegit diputat per Sogorb a les eleccions generals espanyoles de 1876, però renuncià al seu escó per incompatibilitat per haver estat nomenat Segon Caporal de les Filipines. També fou governador de Puerto Rico de 1884 a 1887. Posteriorment fou director general de la Guàrdia Civil, de 1890 a 1892. Va morir el 22 de gener de 1892 a Madrid.

## Referències

* ↑ «Directors generals de la Guàrdia Civil». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 29 agost 2015].
* ↑ Auñamendi Eusko Entziklopedia: Luis Daban Ramírez de Arellano

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fotografia
* Governadors de Puerto Rico
# Half-Truism

«Half-Truism» és el vint-i-cinquè senzill de la banda californiana The Offspring, el quart extret del seu vuitè àlbum d'estudi Rise and Fall, Rage and Grace (2008).
Aquesta cançó fou estrenada en l'Australian Soundwave Festival (2008), mesos abans del seu llançament. Va aparèixer en el videojoc musical Guitar Hero On Tour: Modern Hits. Només va tenir certa repercussió en les llistes estatunidenques de rock i música alternativa.

## Referències

* ↑ «Guitar Hero On Tour: Modern Hits' full hit list» (en anglès). Engadget.com, 14-05-2009. [Consulta: 30 abril 2016].

## Enllaços externs

* Half-Truism a Discogs (anglès)
# Unknown Mortal Orchestra

Unknown Mortal Orchestra és una formació musical neozelandesa sorgida de les cendres dels The Mint Chicks. La Unknown Mortal Orchestra va néixer com a projecte personal de Ruban Nielson i ha acabat per convertir-se en una cèl·lula de pop experimental, psicodèlia casolana i lo-fi encantador. Totes aquestes virtuts ja es trobaven en el seu debut homònim, però va ser el seu segon àlbum, breument titulat “II”, el que va presentar a la formació neozelandesa com un dels projectes més interessants i innovadors de la nova psicodèlia.

## Referències

* ↑ «Festival Primavera Sound 2015». Dossier 2015. Primavera Sound. [Consulta: 20 maig 2015].
# Musaranya de Saussure

La musaranya de Saussure (Sorex saussurei) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Guatemala i Mèxic. Fou anomenada en honor del mineralogista i zoòleg suís Henri Louis Frédéric de Saussure.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 358–359. ISBN 978-0801893049.
# Iannis Sturnaras

Iannis Sturnaras (grec: Γιάννης Στουρνάρας) (Atenes, 10 de desembre de 1956) és un economista grec que ha estat el ministre grec de Finances des del 5 de juliol de 2012 i és membre de la Junta de Governadors del Fons Monetari Internacional.
Sturnaras és un graduat de la Facultat de Finances de la Universitat d'Atenes, i té un mestratge i doctorat en Teoria i Política de la Universitat d'Oxford Economics. Des de 1989 ha estat professor de Macroeconomia i Política econòmica a la Universitat d'Atenes, i ha treballat com a assessor financer del Ministeri de Finances grec, que va participar en les negociacions per a l'entrada de Grècia a la Unió Monetària Europea.

## Referències

* ↑ «Greek PM Samaras names prominent economist Yiannis Stournaras as new finance minister». Washington Post. [Consulta: 26 juny 2012].
* 1 2 «Ο Γ. Στουρνάρας νέος υπουργός Οικονομικών» (en grec). Kathimeriní, 26-06-2012. [Consulta: 26 juny 2012].
* ↑ «IMF Official Website - Board of Governors» (en anglès). Fons Monetari Internacional. [Consulta: 28 abril 2013].
# Fadlawàyhides

Els Fadlawàyhides (dinastia Fadlawàyhida o dels Banu Fadlawayh, també coneguda com a dinastia Xabankara o dels Xabankares) foren una dinastia kurda que va governar a Xabanqara de 1056 a 1314
El seu ancestre fou Fadlawayh ibn Ali ibn al-Hasan ibn Ayyub (Fadlun segon Ibn al-Athir), executat el 1071/1072 o 1078. Durant un temps la dinastia pràcticament desapareix de les cròniques, apareixent uns noms d'emirs (Nizam al-Din Mahmud vers, Mubaraz al-Din Hazarasp, Hasanwayh I i Mubariz I) dels que no se sap gaire cosa; vers la meitat del segle xii amb la decadència seljúcida la dinastia fou independent.
Les notícies reapareixen el 1228/1229 amb Muzaffar al-Din Muhammad ibn al-Mubariz que va morir en lluita contra els mongols ilkhànides (1260). El va seguir Kutb al-Din Mubariz II (1260-1261), i a aquest Nizam al-Din Hasanwayh II (1261-1264) i després Nusrat al-Din Ibrahim (1264-1266). Llavors va pujar al tron Tayyibshah o Taib Shah (1264-1282) al que va succeir el seu germà Baha al-Din Ismail, mort de manera natural el 1289/1290; el poder va passar al seu fill Nizam al-Din ibn Baha al-Din i al cosí Giyath al-Din ibn Djalal al-Din, que van governar junts però sense cap poder efectiu. El 1312/1313 es va produir una revolta contra els ilkhànides que fou sufocada Sharaf al-Din Muzaffar i a l'any següent (1313/1314) apareix al tron un personatge d'obscur origen anomenat Ardashir, que fou eliminat el febrer/març de 1314 pel mateix Sharaf al-Din Muzaffar, que fou el fundador de la dinastia muzaffàrida. El 1354 o 1355 apareix un xeic shabankara esmentat com Malik Ardashir (¿el mateix Ardashir de 1314?) revoltat contra els muzaffàrides, ara sota Mubaraz al-Din, que va enviar el seu fill Mahmud i el va obligar a fugir. El 1363/1364 es parla d'un hakim dels shabankara que obeïa als muzaffàrides. A finals del segle el pañís shabankara era un feu del príncep ak koyunlu Baysonkur. És possible que la dinastia fadlawàyhida conservés algun poder local fins a 1424.
El seu personatge cultural més notable fou l'historiador Muhàmmad ibn Ali Xabankarai.
Vegeu: Fadluwàyhides o Hazaràspides o, per la dinastia del Lur-i Buzurg (Gran Luristan)

## Nota

* ↑ Enciclopèdia Britànica dona 1160 a 1424 i la Irànica dona 1030 a 1355

## Referències

* Encyclopaedic ethnography of Middle-East and Central Asia: A-I, Volum 1, editat per R. Khanam
# Louis Blum

Louis Blum (Ettelbruck, 6 d'abril de 1858 - Esch-sur-Alzette, 30 de desembre de 1920) fou un químic luxemburguès.
Va cursar al Liceu tècnic agrícola d'Ettelbruck on va fer formació especialitzada. Tot i així va tenir èxits en siderúrgia. En 1896 va formar part de la Société des naturalistes luxembourgeois on va estar al capdavant i va publicar diversos articles.
En 1873 va començar a treballar per Schmelz de Metz & Co. a Esch-sur-Alzette-Schifflange com a oficinista. El 1882 va obtenir un lloc de treball com a químic a la fàbrica de Schmelz a Dommeldange i l'any 1888 com a cap de químics en la Brasseurs-Schmelz d'Esch-sur-Alzette. En aquesta posició va poder fer estudis sobre geologia i mineralogia en terra luxemburguesa. Durant la seva ocupació va realitzar anàlisis químiques. En les seves anàlisis es trobaven estudis sobre el vanadi en minette descobert el 3 d'octubre de 1907 i anomenat mineral "Leesbergit" (hidromagnesi). Louis Blum va anomenar aquest mineral en honor de Franz Xavier Hubert Leesberg, el director de la Société des Mines d'Esch.

## Bibliografia

* Bulletin Nr. 91, pàg. 148-149 del SNL: Le centenaire de la naissance de Louis Blum (1858-1920)
* A-Z Luxemburger Illustrierte Nr. 17 de 26.4.1936: Camille Aschmann, Daten aus der Luxemburgischen Eisenindustrie

## Referències

* ↑ Daten aus der Luxemburgischen Eisenindustrie
# Landser

Landser (en alsacià Làndser) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 1.592 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 321 | 330 | 1.750 | 2.114 | 1.946 | 1.725 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1950 | Prosper Kuentz | |
| 1950-1977 | Lucien Schnebelen | |
| 1977-2008 | Jean-Louis Lorrain | UMP |
| 2008- | Daniel Adrian | |
# Hana Maregni

Hana Maregni –en àrab, هناء ميرغني– (Tunísia, 4 de maig de 1989) és una esportista tunisenca que va competir en judo, guanyadora d'una medalla als Jocs Panafricans de 2011, i cinc medalles al Campionat Africà de Judo entre els anys 2006 i 2013.

## Palmarès internacional

Jocs Panafricans :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2011 | Maputo ( Moçambic) | 1 | –78 kg |
| Campionat Africà ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2006 | Port Louis ( Maurici) | 3 | +78 kg |
| 2010 | Yaoundé ( Camerun) | 2 | –78 kg |
| 2011 | Dakar ( Senegal) | 1 | –78 kg |
| 2012 | Agadir ( Marroc) | 1 | –78 kg |
| 2013 | Maputo ( Moçambic) | 1 | –78 kg |

## Referències

* ↑ Hana Maregni Arxivat 2012-12-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ Hana Maregni en Judoinside.com (anglès)

## Enllaços externs

* Hana Mergheni a JudoInside.com
# Vicenç Ros i Batllevell

Vicenç Ros i Batllevell (Martorell, Baix Llobregat, 1883 — Martorell, Baix Llobregat, 1970) va ser un industrial, polític i promotor cultural català, que exercí com a batlle de Martorell durant dos mandats.
Vicenç Ros fou un home adinerat i molt influent a Martorell que com a industrial va instal·lar un molí fariner l'any 1911, el qual va funcionar fins a l'any 1931. Més tard, el 1926 Ros va edificar una altra farinera, més moderna. Encara posteriorment, el 1917 va obrir una fàbrica de sulfat.
Fou batlle de Martorell en dues ocasions, entre els anys 1924 i 1930 i entre 1940 i 1951. El 1945 cedí la seva col·lecció de rajoles i peces de format antic catalanes per a fundar el Museu Municipal Vicenç Ros. L'any 1972, l'ajuntament aconseguí d'ampliar el museu amb l'adquisició de la col·lecció de ceràmica del pintor Joaquim Mir i Trinxet. És un dels museus més importants dels Països Catalans en la seva especialitat.
Casat amb Josefa Saus Villarreal, fou reconegut en vida i posteriorment amb una sèrie de reconeixments, entre els quals el de fill predilecte de Martorell, comendador de l'Orde Civil d'Alfons X el Savi, cavaller de l'Orde de Cisneros, medalla al mèrit cultural de la Diputació de Barcelona, director perpetu del Museu Municipal «Vicenç Ros» de Martorell.
Va rebre sepultura al Cementiri Municipal de Martorell el 23 de juliol de 1970.

## Referències

* 1 2 «Vicenç Ros i Batllevell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Història de Martorell. Personatges: Vicenç Ros i Batllevell». Ajuntament de Martorell, 26-01-2009. [Consulta: 11 febrer 2018].
* 1 2 «Necrológicas: Vicente Ros Batllevell». La Vanguardia (Hemeroteca), 23-07-1970, pàg. 27 [Consulta: 11 febrer 2018].