OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Springfield

«Springfield» té aquests significats:
* Geografia:
** Springfield (Carolina del Sud)
** Springfield (Colorado)
** Springfield (Dakota del Sud)
** Springfield (Florida)
** Springfield (Geòrgia)
** Springfield (Illinois), capital de l'estat d'Illinois, als Estats Units d'Amèrica.
** Springfield (Kentucky)
** Springfield (Louisiana)
** Springfield (Maine)
** Springfield (Massachusetts)
** Springfield (Minnesota)
** Springfield (Missouri)
** Springfield (Nebraska)
** Springfield (Nova Jersey)
** Springfield (Nova Hampshire)
** Springfield (Ohio)
** Springfield (Oregon)
** Springfield (Pennsilvània), diversos indrets a l'estat de Pennsilvània:
*** Springfield (Comtat de Bradford)
*** Springfield (Comtat de Bucks)
*** Springfield (Comtat de Delaware)
*** Springfield (Comtat d'Erie)
*** Springfield (Comtat de Fayette)
*** Springfield (Comtat de Huntingdon)
*** Springfield (Comtat de Mercer)
*** Springfield (Comtat de Montgomery)
*** Springfield (Comtat de York)
** Springfield (Tennessee)
** Springfield (Vermont)
** Springfield (Virgínia)
** Springfield (Wisconsin)
** North Springfield, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia.
** West Springfield (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts.
** West Springfield (Virgínia), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia.
* Empresa: Springfield (moda), cadena espanyola de botigues de roba.
* Televisió: Springfield (Els Simpson), ciutat fictícia de la sèrie de dibuixos animats “Els Simpson”.
# Mas de Sant Pere (Sallent)

Mas de Sant Pere és mas al terme municipal de Sallent (Bages) catalogat l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Mas orientat cap a migdia. Teulada a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana. L'edifici consta de dos pisos. El primer és una eixida porxada amb arcs de mig punt; actualment és l'habitatge. El segon pis pertany a les golfes, també presenta dos arcs de mig punt. A llevant es troba adossada la part més antiga del mas, amb una gran portada proveïda d'un arc rampant i un primer pis porxat. Els corrals es troben en la part frontal d'aquesta construcció.

## Referències

* ↑ «Mas de Sant Pere». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Olfa Youssef

Olfa Youssef (àrab: ألفة يوسف) (Sussa, 21 de novembre de 1966) és una professora universitària i escriptora tunisiana especialitzada en lingüística àrab, psicoanàlisi i estudis islàmics. Ha escrit sobre temes relacionats amb l'islam, l'Alcorà, el lloc de les dones en l'islam, les llibertats religioses i el diàleg interreligiós.

## Biografia

Olfa Youssef nasqué el 1964 a la ciutat costanera de Susa, on cursà l'educació primària i secundària. Després estudià a l'Escola Normal Superior de Tunísia i s'hi llicencià en Lletres. En tenir matrícula d'honor en la majoria dels estudis, fou guardonada pel president Habib Bourguiba el 1987. Va defensar el doctorat sobre llengua i literatura àrab el 2002 tractant la polisèmia en l'Alcorà.
Olfa Youssef ha sigut professora de la Facultat d'Arts i Humanitats de la Universitat de La Manouba i ha dirigit la Biblioteca Nacional de Tunísia entre 2009 i 2011.

## Treball acadèmic

El 2003, Olfa Youssef publicà el seu estudi doctoral Polisèmia en l'Alcorà, en què adopta una aproximació lingüística al text alcorànic per a arribar a la conclusió postestructuralista que el significat és inevitablement múltiple. Youssef defensa que malgrat que certs dogmes sempre s'han donat per descomptats, no hi ha cap prova en l'Alcorà que els faça inqüestionables.
Aquestes idees les expressa, per exemple, en la seua obra La confusió d'una dona musulmana: sobre l'herència, el matrimoni i l'homosexualitat (2008). Els conservadors van concloure que Youssef insinuava que l'homosexualitat no és il·lícita en l'islam, que una dona no té per què heretar de sos pares només la meitat del que rep el seu germà i que un home no necessàriament té el dret de ser polígam. Aquest assaig la dugué a tenir diferents controvèrsies i fins i tot a demandes judicials.

### Publicacions destacades

* La femme dans le Coran et la Sunna, 1997. (àrab)
* Démunies de raison et de religion, 2003. (àrab)
* La multiplicité des sens dans le Coran, 2003. (àrab)
* Le Coran au risque de la psychanalyse, 2007.
* Désarroi d'une musulmane, 2010. (àrab)
* Désir des dimensions spirtuelles et psychiques des piliers de l'islam 2012.
* Sept controverses en Islam: parlons-en, 2016.
* Le féminin, la mort et le silence, 2017.
* The Perplexity of a Muslim Woman: Over Inheritance, Marriage, and Homosexuality, 2017. (anglès)
* Doux propos: lecture très personnelles donis injures sud Facebook (2011-2017), 2018. (àrab)

## Referències

* ↑ «Olfa Youssef dénonce» (en francés). [Consulta: 25 març 2024].
# Pubertat (sèrie de televisió)

Pubertat serà una sèrie de televisió de temàtica drama familiar, dirigida per Leticia Dolera per a 3cat i HBOMax. Estarà protagonitzada també per Leticia Dolera.
La seva estrena està prevista durant l'any 2025 en primícia a la plataforma HBOmax i posteriorment per la televisió pública catalana. La primera temporada constarà de sis capítols d'una hora i es rodarà a diferents localitats de Catalunya, en especial a la província de Tarragona.
La sèrie compta amb els actors Biel Duran, Carla Quílez, Xavi Sáez, Anna Alarcón, Betsy Túrnez, Lluís Marco, Vicky Peña i molts adolescents debutants.
La sèrie, de sis capítols, es podrà veure al 2025 a la plataforma HBO Max i després a 3Cat.

## Argument

L'harmonia d'una colla castellera es veu trencada per una denúncia d'agressió sexual a les xarxes socials que indica tres adolescents com a culpables.
Els adults a càrrec dels assenyalats, com a agressors i com a víctima, hauran de bregar amb la tensió de la situació i enfrontar-se a la seva pròpia relació amb la sexualitat. En el procés veuran que a part de les tradicions, també tabús i traumes poden traslladar-se de generació en generació. La sèrie es pregunta si un noi de 13 anys pot ser un agressor sexual i, si ho fos, de qui recauria la responsabilitat: del nen, de la família o de la societat. A més, la història explora les relacions entre pares i fills i com aquestes ens formen.

## Referències

* ↑ «"Pubertat", el nou projecte de Leticia Dolera». CCMA, 26-02-2024. [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ «Així és "Pubertat", la nova sèrie d'HBO Max i 3Cat sobre una agressió sexual entre adolescents». El Món de la Tele, 26-02-2024. [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ «Leticia Dolera roda "Pubertat", una sèrie en català sobre sexualitat, tabús i preadolescència». CCMA, 28-08-2024. [Consulta: 29 agost 2024].
* ↑ «HBO anuncia 'Pubertat', una sèrie creada, dirigida i protagonitzada per Leticia Dolera». Diari Ara, 26-02-2024. [Consulta: 1r març 2024].
# Isoperla hemithales

Isoperla hemithales és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Navàs, 1923. Rev. Acad. Cienc. Exactas Fis. Quim. Nat. Zaragoza 1 7:40.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:406.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Mercat d'Arenys de Mar

El Mercat d'Arenys de Mar és una obra del municipi d'Arenys de Mar inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran construcció de maó vist i pedra, amb escalinata i porxo d'entrada que forma tres arcades presidit per un finrestral d'arc ogival al centre de la façana. La coberta és de cavalls de ferro vist. Interior d'una sola nau dividida en tres carrers -tants com portes d'entrada- per a facilitar la compartimentació de les parades. Al centre, on el carrer de les Margarides travessaria el local, es disposen, en una rotonda, les parades del peix. Finestrals, d'il·luminació, laterals. Gran finestral central a la façana a nivell del pis, sobre el porxo. Ornamentació amb rajoletes i motllures als elements de pedra situats al sòcol, a l'arrencada dels arcs d'entrada i als pinacles. Obra postmodernista

## Història

La construcció de l'edifici es va dur a terme entre 1925 i 1929. L'autor del projecte és l'arquitecte Ignasi Mas i Morell.
Està situat en un lloc cèntric de la Riera, a prop de la plaça de l'església, destaca del conjunt per la seva magnitud i pel buit del porxo, tot i seguir la mateixa alineació de façana de les cases veïnes. Aquest darrers anys s'hi instal·là l'emissora municipal sobre el buit del porxo, al primer pis.

## Referències

* ↑ Andreu, Pep; Cruz, Marga (fotografies). Modernisme al Maresme. L'arquitectura entre dos segles. Marga Cruz (ed.), 2009, p. 26-27. ISBN 97884936655319.
* 1 2 «Mercat d'Arenys de Mar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ «Història - Mercat Municipal d'Arenys de Mar». www.placadelmercat.cat. Arxivat de l'original el 2016-09-18. [Consulta: 8 setembre 2016].
# Limnonectes ibanorum

Limnonectes ibanorum és una espècie de granota que viu a Brunei, Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P. & Mumpuni 2004. Limnonectes ibanorum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Monolepta ronbeeneni

Monolepta ronbeeneni és una espècie de coleòpter polífag de la família dels crisomèlids. Fou descrit científicament per primera vegada el 2005.

## Referències

* ↑ Chrysomelidae a Synopsis of the described Coleoptera of the World 13 december 2008
# Ramath-Lehi

Ramath-Lehi o simplement Lehi fou un lloc de Palestina on Samsó va derrotar els filisteus. Se suposa que la Ramleh àrab va agafar el nom d'aquest lloc per contracció però se l'ha situat també a altres llocs. Ramleh fou fundada per Soliman fill del califa Abd al-Malik, després de la destrucció de Lidda, al començament del segle viii (any 716) i el nom àrab vol dir "arena", però era costum dels àrabs utilitzar antics assentaments per establir noves ciutats i agafar noms similars o iguals si els sonaven bé i els comprenien.
# Radiolaris

Els radiolaris (Radiolaria) són un grup de protozous rizaris que emeten axopodis (pseudòpodes suportat per microtúbuls) i que produeixen intricats esquelets minerals, típicament amb una càpsula central que divideix la cèl·lula en dues seccions, interna i externa, anomenades endoplasma i ectoplasma respectivament. Es troben com zooplàncton dels oceans i, gràcies a la ràpida evolució de les seves espècies són importants com fòssils guia a partir del Cambrià. Radiolaris fòssils comuns són Actinomma, Heliosphaera i Hexadoridium.

## Descripció

Els radiolaris tenen molts pseudòpodes suportats per microtúbuls anomenats axopodis, que els ajuden en la flotació. El nucli cel·lular i la majoria dels altres orgànuls es troben en l'endoplasma, mentre que l'ectoplasma està ple de vacuoles i de gotes de lípids. Sovint contenen algues en simbiosi, especialment Zooxanthellae, les quals produeixen la majoria de l'energia que li cal a la cèl·lula. Una organització semblant es troba a Heliozoa.
La classe principal de Radiolaris és Polycystinea, amb esquelets silicis i a aquest grup hi pertanyen la majoria dels fòssils. Una altra classe és Acantharea, amb esquelets fets de sulfat d'estronci. Els radiolaris inclouen també el gènere Sticholonche, que no té esquelet intern i que a vegades ha estat considerat un heliozou.
Hi ha radiolaris que semblen poliedres regulars.

## Radiolaris de Haeckel

El biòleg alemany Ernst Haeckel realitzà dibuixos molt atractius de radioalris, foraminifers i diatomees ajudant a popularitzar aquests protozous entre els microscopistes de l'època victoriana.

### Il·lustracions de Kunstformen der Natur (1904)

* 11. Discoidea
* 21. Acanthometra
* 22. Spyroidea
* 31. Cyrtoidea
* 41. Acanthophracta
* 51. Polycyttaria
* 71. Stephoidea
* 91. Spumellaria

## Referències

* Zettler, Linda A. «Phylogenetic relationships between the Acantharea and the Polycystinea: A molecular perspective on Haeckel's Radiolaria». Proceedings of the National Academy of Sciences, 94, 1997, pàg. 11411-11416.
* P. Lopez-Garcia et al. «Toward the Monophyly of Haeckel's Radiolaria: 18S rRNA Environmental Data Support the Sisterhood of Polycystinea and Acantharea». Molecular Biology and Evolution, 19, 1, 2002, pàg. 118-121.
* Sina M. Adl et al. «The New Higher Level Classification of Eukaryotes with Emphasis on the Taxonomy of Protists». Journal of Eukaryotic Microbiology, 52, 5, 2005, pàg. 399-451. Arxivat de l'original el 2017-09-14 [Consulta: 22 novembre 2008]. Arxivat 2017-09-14 a Wayback Machine.
* Haeckel, Ernst. Art Forms from the Ocean: The Radiolarian Atlas of 1862. Múnic; London: Prestel Verlag, 2005. ISBN 3-7913-3327-5.

## Enllaços externs

* Radiolarians (anglès)
* Geometry and Pattern in Nature 3: The holes in radiolarian and diatom tests Arxivat 2005-12-16 a Wayback Machine. (en anglès)
* Radiolaria.org (anglès)
# Itaboraí

Itaboraí és una ciutat brasilera, capçalera del municipi del mateix nom, localitzada en l'estat de Rio de Janeiro. El seu nom prové de la llengua tupí i significa pedra bonica amagada en l'aigua.

## Història

L'origen de la ciutat està relacionat a la història de l'extinta Vila de Sant Antônio de Sá, també coneguda com a Vila de Sant Antônio de Macacu, la qual va tenir el seu origen el 1567. La fundació d'Itaboraí va ocórrer el 1672, amb la inauguració d'una capella dedicada a Sant Joan Bautista, la qual va ser substituïda per un altre temple el 1684.
Durant el segle xviii, la freguesía de San Juan de Itaboraí va augmentar considerablement: cap a 1778 era la més important de la Vila de Sant Antônio de Sá., considerada un gran centre agrícola. El 1780, gran part del sucre produït pels 80 enginys de les freguesías properes era embarcat en caixes de fusta als 14 vaixells pertanyents al port, raó per la qual aquest portava el nom de Porto das Caixas (Port de les Caixes).
El 1829, la població de la freguesía de São João de Itaboraí va sofrir una epidèmia de malària, la qual cosa va causar moltes defuncions i gran detriment per a la regió. El 15 de gener de 1833, la freguesía va ser elevada a la categoria de vila per un Decret Imperial, i el 22 de maig del mateix any es va instal·lar la primera Cambra de Regidors.
A partir de 1850, el transport fluvial va començar a ser substituït pel ferroviari; el 23 d'abril de 1860, amb la inauguració de la primera tram del Ferrocarril Niterói-Cantagalo Itaboraí va consolidar la seva importància econòmica, ja que per aquest passava tota la producció del nord fluminense, la qual era enviada a embarcacions pel riu Aldeia fins al Riu macacu, i d'aquest a la Badia de Guanabara per ser comercialitzada. Malgrat això, la Vila de Sant Antônio de Sá, va entrar en decadència a causa de la pèrdua de la seva condició de magatzem comercial.
El 5 de juliol de 1874 s'inaugurà el ferrocarril Niteroiense, el qual partia de Maruí, a Niterói, a Porto das Caixas, unint Nova Friburgo i Cantagalo, directament al port de la capital de la província, substituint el transport fluvial realitzat a través de Porto das Caixas, el que va portar a la seva decadència i per conseqüència al de la Vila de São João de Itaboraí, aquest també afectat per l'alliberament dels esclaus, el que va portar a molts hisendats a la fallida.
# Spartaco Bandinelli

Spartaco Bandinelli (Velletri, 27 de març de 1921 - Velletri, 17 de febrer de 1997) va ser un boxejador italià que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla dem plata en la categoria del pes mosca del programa de boxa. En la final va perdre contra l'argentí Pascual Nicolás Pérez. En el seu palmarès també destaca el campionat nacionals amateurs de 1948. Mai passà al professionalisme.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Spartaco Bandinelli». [Consulta: 24 setembre 2021].
* ↑ «BoxRec: Spartaco Bandinelli». [Consulta: 24 setembre 2021].
# Micena de les pinyes

La micena de les pinyes (Mycena seynii) és una micena humícola, una espècie de bolet pertanyent a l'ordre dels agaricals.

## Descripció

* El barret fa 1-3 cm de diàmetre, convex de jove, després plano-convex i finalment deprimit, de color bru a bru-gris, amb tonalitats rosades o lilacines, no sempre presents. Superfície llisa o lleugerament pruïnosa, estriada.
* Làmines adnates, de color blanquinós a gris pàl·lid, amb l'aresta sencera i de color bru més o menys fosc.
* El peu fa 2-5 x 0,1-0,3 cm, cilíndric, allargat, generalment corbat, fibrilós, freqüentment sinuós, de color bru-gris pàl·lid, blanquinós, o una mica lilaci vora l'àpex. Acaba en un petit bulb proveït de pilositat. Superfície llisa.
* Carn prima, escassa, fràgil, de poca consistència i de color blanquinós o més pàl·lida que el barret.
* La seua olor és entre afruitada i de rave, mentre que el sabor és d'acord amb la mateixa olor que desprèn.
* Color de l'esporada blanc.
* Espores d'el·lipsoïdals a cilíndriques, llises, de 10-14 x 6-8 micròmetres.

## Hàbitat

És una espècie que acostuma a viure en grups sobre pinyes mortes (com ara, del pi blanc -Pinus halepensis- o del pinastre -Pinus pinaster preferentment) en àrees de clima mediterrani. Es tracta d'un bolet poc comú, el qual fructifica sobretot a la tardor-hivern, tot i que no és descartable la seua aparició en altres èpoques de l'any.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa.

## Confusions amb altres espècies

És una espècie inclosa en la secció Rubromarginatae, la qual es caracteritza sobretot per l'aspecte relativament robust del basidioma (en relació amb altres bolets del gènere Mycena), pel barret generalment una mica higròfan, i per l'aresta de les làmines, acolorida. Altres espècies properes, incloses en la mateixa secció, tenen l'aresta de color diferent, com Mycena rubromarginata i Mycena capillaripes, bru-vermell viu; Mycena olivaceomarginata, bru-oliva; Mycena purpureofusca, violaci fosc. Cap d'aquestes quatre espècies viu sobre pinyes de coníferes. Sobre pinyes mortes, s'hi poden trobar espècies de Strobilurus o Baeospora, però tenen un aspecte col·libioide i un color molt diferents del de Mycena seynesii.

## Referències

* 1 2 3 Gerhardt, Ewald; Vila, Jordi; i Llimona, Xavier, 2000: Bolets dels Països Catalans i d'Europa. Manual d'identificació. Ediciones Omega, S.A, Barcelona. Pàg. 504. ISBN 84-282-1121-3.
* ↑ asturnatura.com (castellà)
* 1 2 Fungipedia Arxivat 2011-12-09 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Micología cantábrica (castellà)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Bon, M., 1988. Guía de campo de los hongos de Europa. Ed. Omega, Barcelona.
* Llamas B. & Terrón A., 2003. Atlas fotográfico de los hongos de la P. Ibérica. Ed. Celarayn. Lleó.
* Moreno, G.; García Manjón, J.L.; Zuzaga, A., 1986. La guía de los hongos de la península Ibèrica. Vols. 1 i 2. Ed. Incafo, Madrid.
* Pacioni, G., 1982. Guía de hongos. Ed. Grijalbo. Barcelona.
* R. A. Maas Geesteranus, 1992: Mycenas of the Northern Hemisphere. 2 Bände, Sciences. Els Països Baixos. ISBN 0-444-85757-5.

## Enllaços externs

* Mushroom Observer (anglès)
# Lars Lagerbäck

Lars Edvin "Lasse" Lagerbäck (pronunciació en suec:ˈlɑːʂ ˈɭɑːgɛrˈbɛk ; nascut el 16 de juliol de 1948) és un exfutbolista i actualment entrenador de futbol professional suec, que actualment fa d'entrenador de la selecció de futbol d'Islàndia conjuntament amb Heimir Hallgrímsson.

## Referències

* ↑ «Lagerbäck og Heimir áfram með landsliðið» (en icelandic). mbl.is, 25-11-2013 [Consulta: 25 novembre 2013].
* ↑ «Lagerback tekur við landsliðinu (Staðfest)» (en icelandic). Fótbolti.net, 14-10-2011 [Consulta: 14 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa de Lars Lagerbäck a svenskfotboll.se Arxivat 2009-02-13 a Wayback Machine.
# Monolene danae

Monolene danae és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Pacífic Oriental.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Oratorio de Noël

L'Oratorio de Noël, opus 12, de Camille Saint-Saëns, encara que amb una dimensió que prou feines supera els límits d'una cantata, musicalment fou construït en l'estil d'un oratori. Escrit mentre era organista a la Madeleine, Saint-Saëns el va escriure en menys de quinze dies, completat deu dies abans de la seva estrena en el Nadal de 1858, amb només 23 anys. La partitura vocal d'aquest oratori va ser preparada després pel compositor i organista, Eugène Gigout, col·lega de Saint-Saëns.

## Referències

* ↑ p. 269, Upton (1890) George Putnam. Chicago The Standard Oratorios: Their Stories, Their music, and Their Composers; a handbook" A. C. McClurg and Company
* ↑ p. 566, Smither (2000) Howard. Chapel Hill, North Carolina A History of the Oratorio: The Oratorio in the Nineteenth and Twentieth Centuries" UNC Press books
# Pujol de Migjorn

El Pujol de Migjorn és una muntanya de 600 metres que es troba entre els municipis de Gelida, a la comarca de l'Alt Penedès i de Corbera de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat.
# Radiometria

La radiometria és la ciència que s'ocupa de l'estudi de la mesura de la radiació electromagnètica, el seu camp abasta totes les longituds d'ona de l'espectre electromagnètic (freqüències entre 3×10$^{11}$ i 3×10¹⁶ Hz o longituds d'ona d'entre 0,01 i 1000 micròmetres), al contrari que la fotometria que només s'ocupa de la part visible de l'espectre, la que pot percebre l'ull humà.
La radiometria és important en astronomia, especialment a la radioastronomia i en geofísica. La mesura quantitativa de la intensitat de la radiació es fa per mitjà de diferents tipus de detectors que converteixen part de la radiació en calor o en un senyal elèctric, com termoparells o fotodíodes.
Unitats del SI utilitzades en radiometria :
| Magnitud física | Símbol | Unitat del SI | Abreviat | Notes |
| Energia radiant | Q | joule | J | energia |
| Flux radiant | Φ | watt | W | Energia radiada per unitat de temps. Potència. |
| Intensitat radiant | I | watt per estereoradiant | W·sr$^{−1}$ | Potència per unitat d'angle sòlid |
| Radiància | L | watt per estereoradiant per metre quadrat | W·sr$^{−1}$·m$^{−2}$ | Potència. Flux radiant emès per unitat de superfície i per angle sòlid |
| Irradiància | E | watt per metre quadrat | W·m$^{−2}$ | Potència incident per unitat de superfície |
| Exitància radiant | M | watt per metre quadrat | W·m$^{−2}$ | Potència emesa per unitat de superfície de la font radiant |
| Radiància espectral | L$_λ$ o L$_ν$ | watt per estereoradiant per metre cúbic o watt per estereoradiant per metre quadrat per hertz | W·sr$^{−1}$·m$^{−3}$ o W·sr$^{−1}$·m$^{−2}$·Hz$^{−1}$ | Intensitat d'energia radiada per unitat de superfície, longitud d'ona i angle sòlid. Habitualment mesurada en W·sr$^{−1}$·m$^{−2}$·nm$^{−1}$ |
| Irradiància espectral | E$_λ$ o E$_ν$ | watt per metre cúbic o watt per metre quadrat per hertz | W·m$^{−3}$ o W·m$^{−2}$·Hz$^{−1}$ | Habitualment mesurada en W·m$^{−2}$·nm$^{−1}$ |
# Ivanice

Ivanice és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1245.