OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anacroneuria singularis

Anacroneuria singularis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Sud-amèrica: Mato Grosso do Sul (el Brasil).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Righi-Cavallaro & Lecci, 2010. Zootaxa 2683:43-44.
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Pesquisadora descobre novas espécies de insetos são descobertas em MS (portuguès)
# Anacroneuria segnini

Anacroneuria segnini és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Stark & Maldonado, 2002. A: Maldonado, Stark & Cressa. Descriptions and records of Anacroneuria from Venezuela (Plecoptera: Perlidae). Aquatic Insects 24(3):221.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Descriptions and Records of Anacroneuria from Venezuela (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):170.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Neoperla clara

Neoperla clara és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Indoxina: el Vietnam.
En el seu estadi immadur, és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Referències

* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Antifonari

Un antifonari és un llibre litúrgic de l'Església d'Occident que conté diversos cants de l'Ofici diví, com antífones, responsoris i altres. L'antífona és un tipus de cant litúrgic que consisteix generalment en una melodia relativament breu en un senzill estil sil·làbic i que serveix de tornada en cantar els versos d'un salm o càntic.

## Referències

* ↑ «Glossari del Centre de Documentació de l'Orfeó Català». web. Centre de Documentació de l'Orfeó Català. [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ Seguí i Trobat, Gabriel. Iniciación a las fuentes de la liturgia romana: Los libros litúrgicos romanos anteriores al concilio de Trento. Barcelona: Centre de Pastoral Litúrgica de Barcelona, 2014, p. 49-52 i 72-74 (Cuadernos Phase, 222). ISBN 978-84-9805-724-9.
# Noces de plata

Noces de plata o noces d'argent és el nom amb el qual es coneix el vint-i-cinquè aniversari d'un casament. Després venen les noces d'or (50 anys), les noces de diamant (60 anys) i les noces de platí (75 anys).

## Referències

* ↑ «noces». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Espinal i Farré, Maria Teresa. Universitat Autònoma de Barcelona. Diccionari de sinònims de frases fetes, 2004, p. 159. ISBN 84-490-2346-7 [Consulta: 16 juliol 2018].
# Antifont d'Atenes (poeta)

* Per a altres significats, vegeu «Antifont (desambiguació)».
Antifont d'Atenes (en grec antic Ἀντιφῶν, Antiphon) va ser un expert en interpretació de somnis i de prodigis del segle v aC. Era contemporani de l'orador Antifont, amb el que de vegades se l'ha confós.
A més d'endeví, Antifont d'Atenes era poeta i sofista, i va ser conegut com a rival de Sòcrates. Se li atribueixen almenys tres obres: Sobre la interpretació dels somnis, Sobre la veritat i Sobre la concòrdia. Ciceró recull una anècdota referida a ell: un atleta que volia participar en les Olimpíades va somniar que era transportat per una quadriga. Va acudir a un intèrpret que li va dir que segur que guanyaria, però va voler que Antifont li reafirmés, i el consultà. Antifont li va dir: Perdràs segur. No veus que en el somni quatre corredors anaven davant teu?

## Referències

* 1 2 Fantham, Elaine. The Oxford Encyclopedia of Ancient Greece and Rome (en anglès). Oxford University Press, 2009, p. vol.1, p.119. ISBN 0195170725.
* 1 2 Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la Antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 60-61. ISBN 8481641618.
# Noces d'Alfons XIII amb Victòria Eugènia de Battenberg

Les noces d'Alfons XIII amb Victòria Eugènia de Battenberg es va celebrar el dia 31 de maig de 1906 en la basílica de San Jerónimo el Real de Madrid.

## Història

El matí del 31 de maig de 1906 va tenir lloc la gran cerimònia en la Basílica de Sant Jerónimo. A la seva sortida el festeig nupcial es dirigia al Palau Reial lentament perquè la multitud de persones que hi havia al carrer veiessin el meravellós seguici i el carruatge de cavalls blancs on anaven els reis.
En passar pel número 88 del carrer Mayor de Madrid la comitiva va sofrir un atemptat amb una bomba camuflada en un ram de flors tiratge des d'una de les balconades. Van morir vint-i-tres persones entre membres de la guàrdia reial i persones que admiraven la desfilada. L'explosió no va ferir als reis ni als guàrdies que anaven en la carrossa, entre ells Diego López Peralbo escorta de la Família Reial en la data. La reina es va presentar davant els convidats amb el vestit tacat de sang pels morts que havia provocat l'atemptat. El causant de l'atemptat va ser l'anarquista Mateu Morral i Roca que va ser detingut a Torrejón de Ardoz per un guàrdia jurat al que va matar d'un tret.

## Vegeu també

* Casa Ciriaco

## Enllaços externs

* Reportatge sencer sobre les noces a la revista Hola
* Atentado Alfonso XIII a Rutas con historia
* Se cumplen 105 años de la boda de Alfonso XIII y Victoria Eugenia a YouTube per l'Agència EFE
* Noces d'Alfons XIII a YouTube
* El Indulto (1961) a YouTube seqüència del casament d'Alfons XIII
# Andreas Speiser

Andreas Speiser (Basilea, 10 de juny de 1885 - Basilea, 12 d'octubre de 1970) va ser un Matemàtic i filòsof suís.

## Vida i Obra

Fill d'un influent família de Basilea, Speiser va estudiar matemàtiques a la universitat de Göttingen on li dirigia la tesi doctoral Hermann Minkowski, però la sobtada mort d'aquest el 1909 va fer que el tutor oficial de la seva tesi, defensada el mateix any, fos David Hilbert. Els anys següents va ampliar estudis a Escòcia, Londres i París. El 1911 va obtenir l'habilitació docent a la universitat d'Estrasburg, on va romandre fins al 1917.
A Partir de 1917 va ser professor de la universitat de Zúric fins que el 1944 va rebre una oferta per ser professor a la universitat de Basilea, la seva ciutat, en la qual es va jubilar el 1955.
L'obra de recerca matemàtica de Speiser va estar consagrada a la teoria de nombres, teoria de les funcions, teoria de grups i àlgebres no commutatives. Però la seva obra s'estén més enllà, abordant els temes filosòfics i històrics associats a la matèria. Va ser l'editor principal del comitè que editava de les obres completes de Leonhard Euler a partir de 1926, essent ella mateix editor de set volums.
El 1932 va publicar una de les seves obres més originals: Die Mathematische Denkweise (La mentalitat matemàtica), en la qual relacionava les matemàtiques amb gairebé totes les activitats culturals humanes.

## Referències

* ↑ Burckhardt i Schnyder, 2010, p. 129.
* ↑ Burckhardt i Schnyder, 2010, p. 130.
* ↑ Radelet-de Grave, 1996, p. 508.
* ↑ Radelet-de Grave, 1996, p. 513-515.
* ↑ Radelet-de Grave, 1996, p. 509-511.
* ↑ Burckhardt i Schnyder, 2010, p. 140-141.
* ↑ Burckhardt i Schnyder, 2010, p. 155-158.

## Bibliografia

* Burckhardt, Johann Jakob; Schnyder, Adolf. «Andreas Speiser (1885–1970)». A: Bruno Colbois, Christine Riedtmann, Viktor Schroeder (eds.). Math.ch/100: Schweizerische Mathematische Gesellschaft 1910-2010 (en alemany). European Mathematical Society, 2010, p. 129-161. ISBN 978-3-03719-089-0.
* Radelet-de Grave, Patricia «Andreas Speiser (1885-1970) et Herman Weyl (1885-1955), scientifiques, historiens et philosophes des sciences» (en francès). Revue Philosophique de Louvain, Vol. 94, Num. 3, 1996, pàg. 502-535. ISSN: 0035-3841.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Andreas Speiser» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* «Andreas Speiser». Prabook. [Consulta: 7 juny 2020]. (anglès)
# Andròmeda VIII

* No s'ha de confondre amb 8 Andromedae.
Andromeda VIII (And VIII, PGC 5056928) és una galàxia nana esferoïdal (dSph) en la constel·lació d'Andròmeda. La galàxia és a uns 2,7 milions d'anys llum del nostre sistema solar. Andròmeda VIII és un membre del Grup Local i és un satèl·lit de la galàxia d'Andròmeda (M31).
Descoberta l'agost de 2003, la galàxia d'Andròmeda VIII va romandre sense ser detectada per la seva naturalesa altament difusa durant molt de temps. En última instància traït el desplaçament cap al vermell d'algunes estrelles al primer pla de la galàxia d'Andròmeda seva existència, que diferia significativament de la de M31.
La galàxia nana inclou entre onze i cinquanta-cinc nebuloses planetàries i d'un a tres cúmuls globulars, així com una quantitat no negligible d'hidrogen neutre d'aproximadament 4 × 10⁵ M$_ʘ$. demostra més aviat que és una galàxia separada amb baixa lluentor superficial d'aquesta galàxia nana. L'allargament extrem de la galàxia nana és causada per les forces de marea de la seva intervingut per la galàxia d'Andròmeda, que amenacen de destruir el nan. Les marees poden ser encara un nombre significatiu d'estrelles d'Andròmeda VIII i a escapar i forma al llarg de l'òrbita d'un poder d'estrella.
A causa de les grans diferències entre la velocitat radial tant a M31 i M32, que és gairebé impossible que Andròmeda VIII s'associï físicament amb ells, demostra més aviat que és una galàxia separada amb baixa lluentor superficial d'aquesta galàxia nana. L'allargament extrem de la galàxia nana és causada per les forces de marea de la seva intervingut per la galàxia d'Andròmeda, que amenacen de destruir el nan. Les marees poden ser encara un nombre significatiu d'estrelles d'Andròmeda VIII ia escapar i formen al llarg de l'òrbita d'un poder d'estrella.
Almenys fins al 2006 l'estat real d'Andròmeda VIII com una galàxia, no estava garantit (Merrett et al. 2006).

## Vegeu també

Llista de les galàxies satèl·lit d'Andròmeda

## Referències

* 1 2 «Andromeda VIII: A New Tidally Distorted Satellite of M31» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 30-09-2003, pàg. 183–186. DOI: 10.1086/379625.
* 1 2 3 Heather L. Morrison, Paul Harding, Denise Hurley-Keller und George Jacoby «Andromeda VIII: A New Tidally Distorted Satellite of M31». The Astrophysical Journal, 596, 2, 2003, pàg. L183–L186. arXiv: astro-ph/0309254. DOI: 10.1086/379625.
* ↑ Helen Merrett et al. «A deep kinematic survey of planetary nebulae in the Andromeda galaxy using the Planetary Nebula Spectrograph». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 369, 1, 01-06-2006, pàg. 120–142. arXiv: astro-ph/0603125. Bibcode: 2006MNRAS.369..120M. DOI: 10.1111/j.1365-2966.2006.10268.x.

## Enllaços externs

* SEDS Webpage for Andromeda VIII
# Andròmeda XI

Andròmeda XI és una galàxia nana esferoïdal d'uns 2,6 milions d'anys-llum de distància del nostre sistema solar i que està situada a la constel·lació d'Andròmeda. Va ser descoberta el 2006 pel grup de recerca Martin et al. L'Andròmeda XI és una galàxia satèl·lit de la Galàxia d'Andròmeda (M31).

## Vegeu també

Llista de les galàxies satèl·lit d'Andròmeda

## Referències

* 1 2 «The observed properties of dwarf galaxies in and around the Local Group» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 05-06-2012, pàg. 4. DOI: 10.1088/0004-6256/144/1/4.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* 1 2 Andreas Koch «A kinematic study of the Andromeda dwarf spheroidal system» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 26-04-2013, pàg. 172. DOI: 10.1088/0004-637X/768/2/172.
* 1 2 «Discovery and analysis of three faint dwarf galaxies and a globular cluster in the outer halo of the Andromeda galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 1r octubre 2006, pàg. 1983–1991. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2006.10823.X.
* ↑ Atlas of the Universe
* ↑ N. F. Martin, R. A. Ibata, M. J. Irwin2, S. Chapman, G. F. Lewis, A. M. N. Ferguson, N. Tanvir & A. W. McConnachie «Discovery and analysis of three faint dwarf galaxies and a globular cluster in the outer halo of the Andromeda galaxy». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 371, 2006, pàg. 1983-1991. arXiv: astro-ph/0607472. DOI: 10.1111/j.1365-2966.2006.10823.x.

## Enllaços externs

* Pàgina web SEDS per l'Andromeda XI
* PAndAS mining the stellar halo of Andromeda Arxivat 2015-12-02 a Wayback Machine. (PDF; 18,9 MB)
# Andròmeda XIX

Andromeda XIX (And XIX, LEDA 5056919) és una galàxia satèl·lit de la galàxia d'Andròmeda (M31), membre del Grup Local, com la galàxia de la Via Làctia. Andròmeda XIX es considera "la galàxia nana més estesa que es coneix en el Grup Local", i s'ha demostrat que té un radi de mitja llum d'1,7 quiloparsecs (kpc). Va ser descobert pel Telescopi Canadà-França-Hawaii i es creu que és una galàxia nana.

## Història

La vigilància realitzada durant l'ús del MegaPrime/MegaCam 1 deg2 (càmera) del telescopi Canadà-França-Hawaii (CFHT) havia fet un mapa de l'halo estel·lar de la Galàxia d'Andròmeda (un quart) de fins a ~ 150 kpc. L'estudi, havia confirmat l'aglomeració de l'halo estel·lar d'Andròmeda, havia demostrat l'existència de múltiples galàxies nanes. Inclouen: Andròmeda XI, XII, XIII, XV, XVI, XVIII, XIX i XX.

## Vegeu també

* Andròmeda
* Grup Local
* Llista de les galàxies satèl·lit d'Andròmeda

## Referències

* 1 2 3 Annette Ferguson «A Trio of New Local Group Galaxies with Extreme Properties» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 01-12-2008, pàg. 1009–1020. DOI: 10.1086/591313.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ «The observed properties of dwarf galaxies in and around the Local Group» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 05-06-2012, pàg. 4. DOI: 10.1088/0004-6256/144/1/4.
* 1 2 Andreas Koch «A kinematic study of the Andromeda dwarf spheroidal system» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 26-04-2013, pàg. 172. DOI: 10.1088/0004-637X/768/2/172.
* ↑ «Results for ANDROMEDA XIX». NASA/IPAC Extragalactic Database. [Consulta: 15 gener 2017].
* ↑ «Chart (Local Galaxies)». University of Northern Iowa. [Consulta: 18 abril 2012].
* 1 2 McConnachie, Alan W.; Huxor, Avon; Martin, Nicolas F.; Irwin, Mike J.; Chapman, Scott C.; 8 «A Trio of New Local Group Galaxies with Extreme Properties». The Astrophysical Journal, 688, 2, 01-12-2008, pàg. 1009–1020. arXiv: 0806.3988. Bibcode: 2008ApJ...688.1009M. DOI: 10.1086/591313 [Consulta: 18 abril 2012].
* 1 2 3 Martin, Nicolas F.; McConnachie, Alan W.; Irwin, Mike; Widrow, Lawrence M.; Ferguson, Annette M. N.; 8 «PAndAS' CUBS: DISCOVERY OF TWO NEW DWARF GALAXIES IN THE SURROUNDINGS OF THE ANDROMEDA AND TRIANGULUM GALAXIES». The Astrophysical Journal, 705, 1, 01-11-2009, pàg. 758–765. arXiv: 0909.0399. Bibcode: 2009ApJ...705..758M. DOI: 10.1088/0004-637X/705/1/758 [Consulta: 18 abril 2012].
# Antar Yahia

Antar Yahia (nascut a Mülhausen, França, el 21 de març del 1982) és un exfutbolista algerià que actuava en la posició de defensa central. Va destacar a l'SC Bastia de la lliga francesa i al VfL Bochum de la Bundesliga alemanya. Yahia va disputar 53 partits amb la selecció d'Algèria.

## Referències

* ↑ «Antar Yahia». Mundial Sudáfrica 2010. Diario ABC, 2010. [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ «Anthar Yahia commits future to Bochum» (en anglès). VfL Bochum, 13-10-2010. Arxivat de l'original el 2012-03-30. [Consulta: 5 octubre 2042].

## Enllaços externs

* Antar Yahia Arxivat 2009-06-21 a Wayback Machine. al web de la FIFA (anglès)
# Grup d'Elx

El Grup d'Elx és un col·lectiu d'artistes fundat el febrer de 1965 a Elx (Baix Vinalopó), i va representar un dels grups més importants per a la configuració i definició de l'avantguarda valenciana de postguerra. Els integrants del Grup d'Elx aleshores foren els pintors: Joan Castejón, Albert Agulló, Antoni Coll i Sixto Marco. També hi havia alguns crítics d'art, com Vicente Aguilera Cerní i Enric Contreras.

## Història

Els artistes del Grup d'Elx van començar la seva formació en un ambient artístic en què la modernitat s'obria pas d'una forma precària. En realitat, es podria dir que l'art dels membres del grup, així com el de molts altres artistes d'avantguarda d'aleshores, no es corresponia amb les condicions reals i històriques del país. Llur activitat fou una tasca que va construir un pont, un pas, entre una modernitat i vertebrada i una avantguarda radical. L'avantguarda que tenia el seu centre i capital a París i l'expressionisme abstracte nord-americà foren els punts de referència i contacte amb un nou llenguatge que immediatament assimilaren i feren propi. En aquest sentit, els artistes del Grup d'Elx realitzaren un art en què hi ha diversos components que formen part d'un denominador comú: la primacia d'una expressivitat agressiva i intensa; la reducció intencionada del color a uns límits mínims i, finalment, el convenciment en una poètica artística del compromís.
Un dels aspectes que defineixen la dimensió plàstica del Grup d'Elx fou precisament la seva preocupació i actitud crítica davant la realitat i el seu compromís amb una situació històrica. L'avantguarda significava rebel·lia, ruptura. El compromís amb la realitat del moment suposava una mateixa actitud de lluita i negació de l'statu quo per part dels membres del Grup d'Elx.
Ells impulsaren el projecte de crear un museu d'art contemporani a Elx que va veure la llum l'any 1980 amb la creació del Museu d'Art Contemporani d'Elx.

## Referències

* ↑ Cerdán, David «El Grup d'Elx regresa tras 27 años» (en castellà). El País, 26-12-2002.
* ↑ Guía de Museos de la Comunidad Valenciana (1991), p. 67

## Bibliografia

* Chinchilla, Isabel. Grup d'Elx : homenaje a Sixto Marco y Ernest Contreras. Elx: Instituto Municipal de Cultura de Elche, 2002. ISBN 8479852496.
* Guía de Museos de la Comunidad Valenciana. València: Conselleria de Cultura, Educació i Ciència, 1991. ISBN 84-7890-433-6.
* Grup d'Elx : antológica 1969 a 1975 y 1982.. [Alicante]: Caja de Ahorros de Alicante y Murcia, 1982. ISBN 84-87734-28-6..

## Enllaços externs

* El País: "El Grup d'Elx regresa tras 27 anys".
* Vilaweb: "El Grup d'Elx ofereix una retrospectiva de la seua obra al Centre d'Art de l'Estació de Dénia".
* «Grup d'Elx». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Referències bibliogràfices a Artium sobre el Grup d'Elx.
# Castell dels Omells de na Gaia

El Castell dels Omells de na Gaia és un edifici dels Omells de na Gaia (Urgell) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

L'indret fou repoblat, juntament amb l'Espluga Calba, Vinaixa, Tarrés i Rocallaura, vers mitjan segle xii, al mateix temps en què el comte de Barcelona Ramon Berenguer IV s'ocupava de la conquesta de la ciutat de Lleida. Una de les primeres mencions documentals dels «Olmels» data de l'any 1152 en què és esmentat com a afrontació territorial en la donació feta pel comte als homes de Tàrrega de tota la terra que ell posseïa a Vinaixa.
El primer testimoni documental del castell data del 1196 al testament de Ramon de Tarroja. Al 1218 un altre testament, el d'Hug de Torroja en el qual deixaa la seva germana Eldiarda la propietat del castell. Al 1231 Eldiarda i el seu marit en feien donació al seu fill Simó per motiu del seu enllaç amb Gueraula d'Anglesola. Al 1272 G. de Jorba testà llegant el castell a Pere de Copons, exceptuant dominicatura que va passar a mans de Vallbona de les Monges. El 10 de gener de 1235 al castell de Vinaixa el monarca Jaume I confirmava al monestir de Poblet totes les cessions de drets en el castell i la vila d'Omells de Na Gaia que havien atorgat Berenguer de Puigverd, amb el seu germà Guillem i el seu pare. Jaume I també donà a Eliarda d'Anglesola el lloc de l'Espluga Calba amb totes les seves pertinences al 1251.
El lloc formà part des d'aleshores de la baronia de Vallbona de les Monges. L'abadessa tingué la jurisdicció plena del lloc (i d'altres que posseïa) per compra al rei Pere III el 1380, de la jurisdicció civil i criminal. Hi restà incorporat (llevat d'uns anys durant la guerra contra Joan II, que passà a Poblet) fins a la fi de l'Antic Règim. Al 1467, el monarca Joan II notificà que el castell dels Omells de Na Gaia s'havia alçat contra ell i l'atacà ferotgement sortint-ne força mal parat i iniciant així el seu procés de degradació.

## Arquitectura

Les restes del castell d'Omells de Na Gaia es troben molt malmeses pel pas del temps. Les pedres del castell han estat espoliades i reaprofitades en la construcció de les cases properes al castell. Les restes del castell es basen en pocs metres de mur de pedra dempeus situades a la part més alta de la població, rodejant la cisterna municipal d'aigua.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Castell dels Omells de na Gaia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ Fuentes i Gasó, Manuel-Maria; Ramos i Martínez, Maria-Lluïsa. «Castell dels Omells». A: El Segrià Les Garrigues El Pla d'Urgell La Segarra L'Urgell. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1997, p. 348 (Catalunya romànica, XXIV). ISBN 84-412-2513-3.
# Cerreto Laziale

Cerreto Laziale és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 40 km a l'est de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 1.104 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 9 abril 2019].
# Jalpes

Jalpes és un poble del districte de Jalpaiguri, a Bengala Occidental, situat a 26° 31′ N, 88° 52′ E﻿ / ﻿26.517°N,88.867°E﻿ / 26.517; 88.867. El 1901 figura amb 2088 habitants. La població té un temple de Xiva construït al costat d'un temple anterior, per un raja de Cooch Behar vers el 1600. El vell temple és la ruïna principal; està a la vora del riu Jarda i té un antic lingam. Al febrer se celebra al poble un festival anomenat de Sivaratri.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.