OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Marxuach Julià

Francesc Marxuach Julià (Mataró, 8 d'abril de 1759 - Mataró, 28 de gener de 1850) va ser un important comerciant de blondes i encaixos de Mataró. fill de Francesc Marxuach Andreu, patró mariner de Mataró, i de Antònia Julià Ros, filla de Gregori Julià, mestre d'escriure i gramàtica de Lliçà.
En 1789 es va casar amb Rita Rosalia Isern Blanch, de 24 anys, i amb la que va tenir un fill, Joan.

## Referències

* 1 2 «Francesc Marxuach Julià, 1759 - 1850» (en castellà). MyHeritage. [Consulta: 25 agost 2024].
# Valdelarco

Valdelarco és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca de Sierra de Huelva.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 283 | 279 | 273 | 275 | 268 | 265 | 256 | 250 | 241 |

## Enllaços externs

* Valdelarco - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia (castellà)
# Ban (geografia)

Un ban és una devesa de muntanya, una partida de prats i bosc situat a les muntanyes properes a un poble. Es tracta d'un terme descriptiu de caràcter geogràfic amb un ús molt restringit territorialment, ja que pràcticament només s'utilitza al nord del Pallars Jussà i a llevant de l'Alta Ribagorça. Amb aquest significat, no es dona en cap altre indret de la geografia catalana.
Un terme diferent, malgrat tenir el mateix origen etimològic, és com s'utilitza el terme ban al Rosselló, Conflent i Vallespir, on significa banda, costat d'una vall.
L'origen de la paraula «ban» amb contingut geogràfic és el mateix que aquest mot amb el sentit de terme jurisdiccional. En un principi, les partides de bosc i prats immediates als pobles devien estar protegides per bans senyorials, respectant-ne el senyoriu directe dels habitants del poble, i la protecció que rebia aquest territori per part del senyor. Amb el pas del temps, el significat anà evolucionant fins a donar el contingut actual, però només en l'àmbit geogràfic restringit que ja ha quedat exposat.

## Els bans en la toponímia major catalana
### Alta Ribagorça
#### El Pont de Suert (antic terme de Malpàs)

* Ban de Massivert

### Pallars Jussà
#### Terme municipal de Conca de Dalt

* Serrat del Ban

#### Terme municipal de Senterada

* Ban de Larén

#### Terme municipal de la Torre de Cabdella

* Ban d'Antist
* Ban d'Astell
* Ban de Guiró
* Ban de Mont-ros
* Ban de Pobellà
* Barranc del Ban
* Serrat del Ban, al nord d'Aguiró

## Bibliografia

* Coromines, Joan. «Ban». A: Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. volum I A-BL. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1980. ISBN 84-7256-174-7.
* Coromines, Joan. «Ban». A: Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. II Bi-C. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-902-0.

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Ban». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
Viccionari
# Baduspànides

Els padusbànides o badusbànides (persa: پادوسبانیان) foren una dinastia de la zona de la mar Càspia de llarga durada (665 a 1598) que estenia el seu poder per Rustamdar, Ruyan, Nur i Kudjur.
El seu origen seria Gawbarah, vingut d'Armènia en temps de Yazdegerd III que el va nomenar governador. Va tenir dos fills: Dabuyah i Padusban que foren l'origen de les dinasties dabúyida i padusbànida. La nissaga va tenir uns 40 sobirans identificats per Hyacinth Louis Rabino di Borgomale.
Shahriyar Padusban, Sharwin I Bawand dels bawàndides i Wandad Hormuzd dels karínides foren els principals dirigents d'una revolta general contra els àrabs. Una segona revolta va esclatar més tard a Djalus (Čalus) i fou sufocada en sang. Es diu que en els dos casos les revoltes van tenir com a origen un excés de recaptació.
La dinastia fou un petit poder local. En temps d'Hazarasf al segle xi els padusbànides es van posar sota protecció de Toghrul Beg. Després la dinastia fou vassalla dels bawàndides. Shahrakim ibn Namawar va ajudar els mongols en la conquesta de la fortalesa de Girdkuh. El 1393 Tamerlà els va arrebassar els dominis i sembla que només van conservar la fortalesa de Nur.
El 1404, poc abans de la mort de Tamerla, l'amir Kayumarth ibn Bisutun (1404-1453) va recuperar Ruyan i Rustamdar i va restaurar la dinastia; va imposar la religió xiïta que havia adoptat durant el seu exili a Xiraz. El 1453 el va succeir el seu fill Kawus, però el seu germà Iskandar li va disputar el poderm i es van repartir els dominis originant dues branques: els Banu Kawus i els Banu Iskandar que van existir fins al 1597/1598 quan els seus dominis foren annexionats pels safàvides.

## Bibliografia

* V. Minorski, La domination des Daïlamites, París 1932.
* article a l'Encyclopaedia Iranica
# Charltona

Charltona és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Charltona actinialis Hampson, 1919
* Charltona albidalis Hampson, 1919
* Charltona albimixtalis Hampson, 1919
* Charltona argyrastis Hampson, 1919
* Charltona ariadna Błeszyński, 1970
* Charltona atrifascialis Hampson, 1919
* Charltona bivitellus (Moore, 1872)
* Charltona cervinellus (Moore, 1872) (including C. interruptellus, which may be distinct)
* Charltona chrysopasta Hampson, 1910
* Charltona cramboides (Walker, 1865)
* Charltona desistalis (Walker, 1863)
* Charltona diatraeella (Hampson, 1896)
* Charltona endothermalis Hampson, 1919
* Charltona fusca Hampson, 1903
* Charltona inconspicuellus (Moore, 1872)
* Charltona interstitalis Hampson, 1919
* Charltona kala Swinhoe, 1886
* Charltona laminata Hampson, 1896
* Charltona ortellus (Swinhoe, 1887)
* Charltona plurivittalis Hampson, 1910
* Charltona rufalis Hampson, 1919
* Charltona synaula Meyrick, 1933
* Charltona trichialis (Hampson, 1903)
* Charltona tritonella (Hampson, 1898)

## Estat no clar

* Charltona consociellus (Walker, 1863)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 27 gener 2019].
* ↑ Hampson, G. F. (1896). The Fauna of British India, Including Ceylon and Burma. Moths Volume IV. Taylor and Francis
# Crawfordville

Crawfordville és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 572 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crawfordville tenia 572 habitants, 260 habitatges, i 163 famílies. La densitat de població era de 70,3 habitants per km².
Dels 260 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 32,7% hi vivien parelles casades, en un 26,2% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.063 $ i la renda mediana per família de 22.386 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.705 $ mentre que les dones 23.000 $. La renda per capita de la població era de 15.103 $. Entorn del 28,8% de les famílies i el 29% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crawfordville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crawfordville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mark Kelly (músic)

Mark Colbert Kelly (nascut el 9 d'abril del 1961 a Dublín) és un teclista irlandès i membre del grup de rock neoprogressiu Marillion. Va créixer a Irlanda fins que va marxar amb els seus pares a Anglaterra al 1969.
Kelly estudiava electrònica mentre tocava amb Chemical Alice, amb qui va treure l'EP Curiouser and Curiouser al 1981. Va ser convidat a formar part de Marillion després que Chemical Alice obrís un concert de la banda, reemplçant a l'anterior teclista Brian Jelliman. El seu primer concert amb Marillion va ser al Great Northern de Cambridge l'1 de decembre del 1981. Ha aparegut en cadascun dels àlbums de Marillion. Kelly també apareix a l'àlbum Under the Red and White Skyde de John Wesley del 1994 i a l'àlbum Myth of Independence de Jump del 1995 com a productor i teclista.
Kelly va substituir al teclista de Travis al festival Festival de l'Illa de Wight a l'edició del 2005 (del 10 al 12 de juny de 2005), i al "T in the park" al 2005. També ha tocat els teclats a l'àlbum In The Last Waking Moments... d'Edison's Children (on participa el seu company a Marillion Pete Trewavas i Eric Blackwood), del 2011.
Kelly apareix acreditat com a intentor del crowdfunding online per a finançar l'enregistrament de l'àlbum Anoraknophobia de Marillion al 2001, seguit de la gira del 1997 per als Estats Units finançada pels fans, i com a pioner d'altres moltes idees copiades per altes artistes dins del món de la música. Kelly va ser el Co-CEO de la Featured Artists Coalition, una organització que vetlla pels interessos dels músic a l'era digital. Des del 2009, Kelly també ha estat escollit com a director de la Phonographic Performance Limited.
Al 2016, va ser escollit com a teclista convidat a l'àlbum The Source d'Ayreon, del 2017.
Al 2020 anuncia Marathon, un projecte en solitari on també l'acompanyen altres membres de Marillion.

## Referències

* ↑ «CHAPTER SEVEN, 1985, A SINGLE PUSH TO AN ALBUMS BAND». Arxivat de l'original el 6 maig 2005. [Consulta: 12 agost 2015].
* ↑ Marillion.com Arxivat 7 March 2006$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Profile, Btinternet.com; accessed 12 August 2015.
* ↑ Profile Marillion.com; accessed 12 August 2015.
* ↑ «The birth of crowdfunding: Mark Kelly at TEDxBedford» (en anglès). [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «Mark Kelly on the Origins of Crowdfunding». Huffington Post, 15-07-2013. [Consulta: 17 juliol 2013].
* ↑ Featuredartistscoalition.com Arxivat 16 August 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Guest Musicians». [Consulta: 29 desembre 2016].
* ↑ «Marillion keyboard player Mark Kelly announces solo album». [Consulta: 20 agost 2020].

## Enllaços externs

* Chemical Alice Website
* Marillion – Band Member Profiles
* Edison's Children Arxivat 2021-02-27 a Wayback Machine.
* https://themarkkelly.com/
# Valdelacasa

Valdelacasa és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 374 | 372 | 318 | 320 |
# Zemplínska Široká

Zemplínska Široká és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1266.
# Bandera d'Avià

La bandera oficial d'Avià té la següent descripció:
Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, blava amb un sautor ple amb els braços d'amplada d'1/9 de l'alt de la bandera, de color groc.

## Història

Va ser aprovada el 9 de març de 1994 i publicada en el DOGC el 18 de març del mateix any amb el número 1874.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Berguedà

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 9 de març de 1994, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi d'Avià.» (pdf). DOGC num. 1874, 18-03-1994. [Consulta: 6 març 2010].
# Ciló (polític)

Ciló (en llatí Cylon, en grec antic Κύλων "Kílon") fou un noble atenenc que va guanyar un premi a la doble carrera (δίαυλος) als jocs olímpics del 640 aC, i es va casar amb la filla de Teàgenes el tirà de Mègara.
Llavors, gràcies a la fortalesa política adquirida, va planejar enderrocar als Alcmeònides atenencs i convertir-se en tirà d'Atenes. Va consultar a l'oracle de Delfos que li va aconsellar ocupar l'Acròpoli durant el festival principal de Zeus. Aquest festival devia ser la celebració del final dels Jocs, i no la festa atenenca Διάσια (Diàsia), i va fer el seu intent durant els jocs. Es va apoderar de l'acròpoli amb molts partidaris (que eren nombrosos) però aviat va ser assetjat per forces dirigides pels nou arconts (segons Tucídides) o pels pritans de la Naucrària (segons Heròdot). Pressionat per la fam, es va refugiar amb els seus seguidors a l'altar d'Atena d'on van ser comminats a retirar-se per l'arcont Mègacles, l'alcmeònida, a canvi de salvar la vida. Però quan ja s'havia rendit, possiblement va ser executat junt amb els seus còmplices. Tucídides i Aristòfanes diuen que es va poder escapar junt amb el seu germà. Suides diu que el van matar a l'altar de les Eumènides i Heròdot diu que va ser executat amb la resta de sediciosos.
Els seus partidaris van recuperar uns mesos després la força que havien tingut abans de la mort de Ciló i van continuar lluitant contra els alcmeònides fins al temps de Soló. Aquests fets se situen entre el 620 i el 610 aC.

## Referències

* ↑ Cylon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 911
# Coyote Acres

Coyote Acres és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 389 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coyote Acres tenia 389 habitants, 109 habitatges, i 92 famílies. La densitat de població era de 29,4 habitants per km².
Dels 109 habitatges en un 45,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 20,2% dones solteres, i en un 14,7% no eren unitats familiars. En l'11% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,5% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 5,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.250 $ i la renda mediana per família de 14.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.518 $ mentre que les dones 12.083 $. La renda per capita de la població era de 6.709 $. Aproximadament el 45,8% de les famílies i el 57,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Coyote Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coyote Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Fondo (Trento)

Fondo és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.467 habitants. Limita amb els municipis d'Eppan an der Weinstraße (BZ), Brez, Castelfondo, Malosco, Ronzone, Sarnonico i Unsere Liebe Frau im Walde-St. Felix (BZ).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Bruno Bertol | Llista cívica |
Viccionari
# Marcelino Gutiérrez del Caño

Marcelino Gutiérrez del Caño (Madrid, 1861 - València, 1922) fou un arxiver que elaborà nombroses bibliografies per a les biblioteques de Sevilla, Valladolid, Simancas, Càceres i València. Les seues obres més rellevants sobre literatura en català foren:
* Catálogo de las obras que se custodian en la Biblioteca Universitaria de Valencia impresas o parte en valenciano, catalán, mallorquín o provenzal. (1913)
* Les Tragedies de Séneca d'Antoni de Vilaragut. Examen comparativo de dos códices de las mismas precedido de un estudio bio-bibliográfico (1914)

## Referències

* ↑ «Biblioteca Valenciana Digital». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 agost 2011].
# Trogon violaci

El trogon violaci (Trogon violaceus) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita la selva humida del sud de Veneçuela, nord del Brasil, les Guaianes i Trinitat.

## Taxonomia

Segons la classificació de Handbook of the Birds of the World Alive (2017) aquesta espècie està formada per 6 subespècies:
* T. v. violaceus JF Gmelin, 1788, de Veneçuela meridional, Brasil septentrional, Guaianes i illa de Trinitat.
* T. v. sallaei Bonaparte, 1856. Des del sud de Mèxic fins Costa Rica.
* T. v. concinnus Lawrence, 1862. Des de Panamà, a través de l'oest de Colòmbia fins l'oest de l'Equador i nord-oest del Perú.
* T. v. caligatus Gould, 1838. Del nord de Colòmbia i oest de Veneçuela.
* T. v. ramonianus Deville et Des Murs, 1849, de l'Amazònia occidental.
* T. r. crissalis (Cabanis et Heine, 1863). De l'Amazònia oriental i central.
A la classificació de l'IOC World Bird List, versió 7.3, sallei, concinnus i caligatus formarien l'espècie Trogon caligatus, mentre ramonianus i crissalis formarien Trogon ramonianus, quedant violaceus com única subespècie.

## Referències

* ↑ N. Collar (2017). Trogons (Trogonidae). J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie i E. de Juana (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
* ↑ F. Gill i D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.2). doi : 10.14344/IOC.ML.7.2.
# Zemrane

Zemrane (en àrab زمران, Zamrān; en amazic ⵣⵎⵔⴰⵏ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.338 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Artur de Udaeta i Càrdenas

Artur de Udaeta i Càrdenas (Barcelona, 23 de juny de 1875 - 14 d'abril de 1954) fou un farmacèutic i artista polifacètic, va compondre ballables, cuplets, cançons i, com a mínim, una sarsuela. Va escriure dues sardanes.
Era fill de Julián de Udaeta Arechavala militar de professió nascut a Añes, a la província d'Àlaba i de Maria Dolores Cárdenas Albertini nascuda a L'Havana. Casat amb Maria Gil.

## Referències

* ↑ «Naixements.1875.Registre núm.3051». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 23-06-1875.
* ↑ «Esquela a La Vanguardia» p. 13, 20-04-1954.
* ↑ Riera i Vinyes, Carles; Serracant i Clermont, Josep Maria; Ventura i Salarich, Josep. Diccionari d'autors de sardanes i de música per a cobla. Som, 2002.
* ↑ Llista de sardanes a Sardanista.cat
# Bafertisita

La bafertisita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany i dona nom al grup de la bafertisita. Rep el nom per la seva composició, que conté bari, ferro, titani i silici.

## Característiques

La bafertisita és un silicat de fórmula química Ba(Fe$^{2+}$,Mn$^{2+}$)₂Ti(Si₂O₇)O(F,OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. És un mineral estretament relacionat amb la jinshajiangita i la camaraïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bafertisita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de Bayan Obo, a la localitat homònima situada a Baotou, a la regió de Mongòlia Interior (República Popular de la Xina). També ha estat descrita en altres indrets propers de la Xina, així com al Canadà, els Estats Units, Hongria, Itàlia, Romania, Sud-àfrica, Ucraïna, el Kazakhstan, el Kirguizstan, el Tadjikistan, Corea del Nord i Rússia.

## Referències

* ↑ «Bafertisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 novembre 2018].
# Coatí sud-americà

El coatí sud-americà (Nasua nasua) és una petita espècie de mamífer de l'ordre dels carnívors i la família dels prociònids. És un animal originari del Nou Món que viu essencialment als boscos de Sud-amèrica i la part meridional de Centreamèrica. És el símbol del Parc Nacional de l'Iguaçu, al Brasil.

## Espècie invasora

El coatí és una espècie colonitzadora en ecosistemes favorables i ja ha provat els seus efectes perjudicials on s'adapta, especialment en hàbitats insulars.
Fou introduït el 1935 deliberadament a l'arxipèlag Juan Fernández (Xile) per acabar amb una plaga de rata, però es varen dedicar a menjar-se les cries i ous d'ocell, el 1972 s'estimava una població de 4000 coatís. La seva presència ha afectat greument les poblacions de Puffinus creatopus, Puffinus carneipes, el petrell de les Juan Fernández i el colibrí endèmic Sephanoides fernandensis.
El 1983 fou introduït a l'illa d'Anchieta (Brasil) on també s'hi ha naturalitzat i provocat alteracions en les aus.
A Europa la seva primera naturalització documentada es va produir a Mallorca on es detecta el 2004. S'han assenyalat 50 albiraments fiables i se n'han capturat 19, el 2009 es va poder constatar la seva reproducció amb la captura d'un animal de poques setmanes. S'estima que hi podria haver a l'illa uns 20 exemplars en llibertat (dades de 2009). La Conselleria de Medi Ambient del Govern de les Illes Balears dedica importants esforços al control i captura dels coatís en llibertat, demandant la col·laboració ciutadana.
El Coatí ha estat inclòs en el Catàleg espanyol d'espècies exòtiques invasores, aprovat pel Reial decret 1628/2011, de 14 de novembre, estant prohibida la seva possessió, transport, tràfic i comerç així com la introducció en el medi natural.

## Referències

* ↑ Mayol, Joan; Álvarez, Carmen; Manzano, Xavier «Presència i control del coatí, Nasua nasua l., i altres carnivors introduïts en època recent a Mallorca» (pdf). Butlletí de la Societat d'Història Natural de les Balears [Palma], 52, 2009, pàg. 183-191 [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «El coatí». Fulletó divulgatiu sobre el coatí. Conselleria de Medi Ambient-Govern de les Illes Balears. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «Fitxa del coatí» (en castellà). Catàleg espanyol d'espècies exòtiques invasores. Ministeri d'Agricultura, alimentació i medi ambient-Govern d'Espanya, 2013. Arxivat de l'original el 19 d’octubre 2015. [Consulta: 2 febrer 2016].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :