OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fernando Merino Boves

Fernando Merino Boves (Madrid, 1931 - 2006) fou un director de cinema espanyol, germà del director de fotografia Manuel Merino Boves i del també cineasta José Luis Merino Boves. Va començar com a ajudant de direcció de nombroses pel·lícules fins a mitjans de la dècada dels anys seixanta. Gràcies a la seva amistat amb el productor José Luis Dibildos va poder dirigir la seva primera pel·lícula, "Lola, espejo oscuro" (1965), sobre la famosa obra de Darío Fernández Flórez, i que va tenir problemes amb la censura. Va dirigir un total de 18 pel·lícules durant els anys 1960 i 1970, i en 1978 també va dirigir un episodi de la sèrie Curro Jiménez. En 1982 va fer d'actor a la pel·lícula Nacional III de Luis García Berlanga.

## Filmografia

* Lola, espejo oscuro (1965)
* Amor a la española (1967)
* La dinamita está servida (1968)
* Los subdesarrollados (1968)
* La que arman las mujeres (1969)
* Turistas y bribones (1969)
* Con la música a otra parte (1970)
* Los días de Cabirio (1971)
* No desearás la mujer del vecino (1971)
* Préstame 15 días (1971)
* Pisito de solteras (1972)
* Qué noche de bodas, chicas! (1972)
* El padrino y sus ahijadas (1973)
* Dick Turpin (1974)
* El Comisario G (1975)
* El erotismo y la informática (1975)
* Amor casi... libre (1976)
* Réquiem por un empleado (1977)

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1965 | Premi Antonio Barbero | Lola, espejo oscuro | Guanyador |

## Referències

* ↑ Antonio Colomina Riquelme Orihuela en mis artículos, p. 142
* ↑ Pedro López García Alicantinos en el cine. Cineastas en Alicante, p. 261
* ↑ Nacional III a IMDB
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1965». CEC. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 9 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fernando Merino a Enciclopedia del Cine Español.
# Estadi Velòdrom Auguste Delaune

L'Estadi Velòdrom Auguste Delaune és un estadi de futbol situat a la ciutat de Reims, a la regió de Xampanya-Ardenes, França. Serveix de seu habitual de l'Stade de Reims. La seva direcció és Chaussee Bocquaine, 51100 Reims.

## Història

Va ser inaugurat el 21 d'octubre de 1934 amb el nom d'"Stade Vélodrome Municipal", després l'estadi va portar el nom d'Auguste Delaune, antic secretari de la Fédération Sportive et Gymnique du Travail, arrestat pels alemanys mentre s'incorporava a la resistència i assassinat el 13 de setembre de 1943 torturat per la Gestapo.

## Partits del Mundial de 1938 disputats a l'Stade Vélodrome Municipal

Només es va jugar un partit de la primera ronda entre la selecció d'Hongria i la de les Índies Holandeses Orientals (actual Indonèsia).

## Esdeveniments disputats
### Copa Mundial de Futbol de 1938

- L'estadi va albergar solament un partit de la Copa Mundial de Futbol de 1938.
| Data | Selecció #1 | Resultat | Selecció #2 | Ronda | Espectadors |
| 5 de juny de 1938 | Hongria | 6 - 0 | Índies Holandeses Orientals | Primera fase | 9.000 |

### Copa Mundial Femenina de Futbol de 2019

- L'estadi acollirà sis partits de la Copa Mundial Femenina de Futbol de 2019
| Data | Selecció #1 | Resultat | Selecció #2 | Ronda | Espectadors |
| 8 de juny de 2019 | Noruega | 3 - 0 | Nigèria | Primera fase, Grup A | 11.058 |
| 11 de juny de 2019 | Estats Units | 13 - 0 | Tailàndia | Primera fase, Grup F | 18.591 |
| 14 de juny de 2019 | Jamaica | 0 - 5 | Itàlia | Primera fase, Grup C | 12.016 |
| 17 de juny de 2019 | Corea del Sud | - | Noruega | Primera fase, Grup A | |
| 20 de juny de 2019 | Països Baixos | - | Canadà | Primera fase, Grup E | |
| 24 de juny de 2019 | 2n Grup B | - | 2n Grup F | Vuitens de final | |

## Referències

* ↑ «Stade Auguste-Delaune». stadiumdb.com.

## Enllaços externs

* Stadium Guide Profile
* World Stadiums Profile
* Stadiumdb Profile
* Soccerway Stats for the stadium
# Fernana

Fernana (àrab: فرنانة, Firnāna) és una ciutat de Tunísia a la governació de Jendouba, situada uns 20 km al nord de Jendouba i uns 23 al sud de Tabarka, amb una població d'uns 17.000 habitants i a 269 metres sobre el nivell de la mar. És capçalera d'una delegació amb 54.100 habitants.

## Economia

Ciutat agrícola, en els darrers anys s'hi ha desenvolupat el turisme de pas entre la zona costanera de Tabarka i Aïn Draham i el jaciment arqueològic de Bul·la Règia.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 22 53 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en qunze sectors o imades:
* Fernana (22 56 51)
* Oued Ghrib (22 56 52)
* Rabiaa (22 56 53)
* Ouled Mefada (22 56 54)
* El Gouaïdia (22 56 55)
* Beni M'tir (22 56 56)
* Gloub Ethirane (22 56 57)
* Gloub Ethirane Nord (22 56 58)
* Hedhil (22 56 59)
* El Adhar (22 56 60)
* Jaouaouada (22 56 61)
* Aïn El Beya (22 56 62)
* Bou Hertma (22 56 63)
* Halima (22 56 64)
* Sidi Ammar (22 56 65)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 22 15). Al seu interior, al sector o imada de Beni Mtir hi ha la municipalitat homònima, amb codi 22 16.

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 65-68. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 143. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Fira d'Agost

La Fira d'Agost o Fira de Xàtiva és una fira, originàriament del bestiar, que té lloc en la ciutat valenciana de Xàtiva.
La festa començà a celebrar-se l'any 1250 pel Privilegi de Jaume I a Xàtiva. Inicialment se celebrava en la primavera d'hivern, però actualment té lloc del 15 (dia de la Mare de Déu de l'Assumpció) al 20 d'agost. En temps recents ha combinat l'oferta cultural amb les atraccions de fira i el mercadeig.
La fira pròpiament del bestiar ha passat hui dia a un segon terme, de manera que ha quedat quasi reduïda a un concurs de tir i arrossegament que té lloc des de principis dels anys setanta. Entre els actes i costums tradicionals d'esta fira destaquen el cant d'albades, la cursa de motos i l'esmorzar de fira, compost de sardina, pimentó i ou ferrat.
Des de l'any 1250 se celebra pràcticament tots els anys, llevat d'algunes suspensions ocasionades per epidèmies i durant la crema de la localitat per órdens de Felip V.

## Fonts

* ↑ «Història de Xàtiva». Ajuntament de Xàtiva. [Consulta: 22 desembre 2012].
* ↑ «Deu coses que cal conèixer de la Fira de Xàtiva», 13-08-2016. [Consulta: 21 agost 2024].

## Bibliografia

* Maceda, Víctor. Les nostres festes. Alzira: Fundació Bromera per al Foment de la Lectura, 2008 (Llegir en valencià per a conéixer-nos). ISBN 978-84-96674-37-0.

## Enllaços externs

* Web de la fira Arxivat 2021-01-20 a Wayback Machine.
# Flight 29 Down

Flight 29 Down és una sèrie de televisió dirigida a un públic principalment infantil que tracta d'un grup sobretot d'adolescents que es queden perduts en una illa de l'oceà Pacífic. Discovery Kids Channel és el seu productor i el seu creador fou Stan Rogow (Lizzie McGuire, vida salvatge de Darcy) i D.J. MacHale (Are You Afraid of the Dark?, The Pendragon Book series).

## Personatges

* Eric Mcgorril: És un dels estudiants més populars en l'escola de secundària Hatwell, tracta d'enamorar a Taylor. Té poc respecte cap a l'autoritat de l'escola i en aquest viatge manipula els altres estudiants del grup per a deslligar-se de les seves responsabilitats.
* Melissa Wus: Una noia optimista que vol que tots es duguin bé. És una font d'energia, optimisme i coratge, i humil. De vegades arriba a incomodar als altres.
* Daley Marin (Halle Hinrs): Pèl-roja de mal caràcter, va ser recentment triada presidenta de l'escola de secundària Hatwell. És una de les millors alumnes i és molt competitiva. Ella és acompanyada per Lex, el seu germà menor.
* Taylor Facin: És la més vanitosa del grup i la qual té menys sentit comú. L'interessa l'excursió perquè volia estirar-se el dia sencer en la platja per a perfeccionar el seu bronzejat.
* Nathan Mchugh (Corbin Bleu): El jove explorador pensava usar les seves habilitats per al seu viatge a Micronèsia, però en quedar-se en l'illa, les haurà d'usar per a sobreviure. És un bon estudiant i líder natural, està en constant rivalitat amb Daley, a més va ser xicot de Taylor.
* Lex Marin: És el més jove del grup i generalment el més astut, encara que la majoria de les vegades ho ignoren. La seva mare està promesa amb el pare de Daley, a qui acompanya en aquest viatge. Lex sempre té bones idees de com adaptar-se a l'illa i usar els seus recursos naturals.
* Cody Jackson: El nou estudiant de Hartwell no diu molt i es guarda moltes coses per a ell mateix. Jackson és el menys social del grup i no fa gens per canviar la seva actitud.
# Football League Group Trophy

La Football League Group Trophy fou una competició futbolística anglesa de curta durada que es disputà entre 1981/82 i 1982/83. La competició substituí la Copa Anglo-escocesa i fou substituïda per la Football League Trophy. Hi participaren clubs de la tercera i quarta divisió del futbol anglès.

## Historial

Font:
* 1981-82: Grimsby Town 3 - Wimbledon 2
* 1982-83: Lincoln City 2 - Millwall 3

## Vegeu també

* Texaco Cup (1971–1975)
* Copa Anglo-escocesa (1976-81)
* Football League Trophy (1984-avui)

## Referències

* ↑ «Football League Group Cup/Trophy 1982-83». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1999

La 47 edició del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià va tenir lloc entre el 16 i el 25 de setembre de 2000. A la gala d'inauguració hi van assistir el lehendakari Ibarretxe i l'alcalde Odón Elorza i fou presentada per Juan Diego Botto i Edurne Ormazabal, es va fer un petit homenatge a Pedro Almodóvar i fou projectada Mumford. L'entrega de la Conquilla de Plata a l'actriu Aitana Sánchez-Gijón fou rebuda amb xiulets.

## Jurat

* Bertrand Tavernier (França), director de cinema (president del jurat).
* Anna Galiena (Itàlia), actriu.
* Marion Hensel (Bèlgica), directora de cinema, productor, guionista.
* Gerardo Herrero (Espanya), director de cinema, productor.
* Dušan Makavejev (Iugoslàvia), director de cinema.
* Mark Shivas (Regne Unit), productor.

## Pel·lícules en competició

| Pel·lícula | Director | País |
| C'est quoi la vie ? | François Dupeyron | França |
| Jaime | Antonio-Pedro Vasconcelos | Brasil, Portugal, Luxemburg |
| Mumford | Lawrence Kasdan | Estats Units |
| Sota el sol | Colin Nutley | Suècia |
| Un mapa del món | George Francis Scott Elliott | Estats Units |
| Nichts als die Wahrheit | Roland Suso Richter | Alemanya |
| Soft fruit | Christina Andreef | Austràlia, Estats Units |
| Orfeu | Carlos Diegues | Brasil |
| La lengua de las mariposas | José Luis Cuerda Martínez | Espanya |
| Cuando vuelvas a mi lado | Gracia Querejeta | Espanya |
| Miss Julie | Mike Figgis | Estats Units |
| Rooban-e Ghermez | Ebrahim Hatamikia | Iran |
| La maladie de Sachs | Michel Deville | França |
| Xǐ zǎo | Zhang Yang | R.P. de la Xina |
| Volavérunt | Bigas Luna | Espanya |
| The Crossing | Nora Hoppe | Bèlgica |
| The Raven... Nevermore | Tinieblas González | Espanya |

## Palmarès
### Secció oficial

* Conquilla d'Or: C'est quoi la vie ?, de François Dupeyron
* Premi Especial del Jurat: Jaime, de Antonio-Pedro Vasconcelos
* Conquilla de Plata al millor director: Michel Deville per La maladie de Sachs i Zhang Yang per Xǐ zǎo
* Conquilla de Plata a la millor actriu: Aitana Sánchez-Gijón per Volavérunt
* Conquilla de Plata al millor actor: Jacques Dufilho per C'est quoi la vie ?
* Premi del jurat a la millor fotografia: Alfredo Mayo per Cuando vuelvas a mi lado
* Premi del jurat al millor guió: Michel Deville, Rosalinde Deville per La maladie de Sachs

### Altres premis

* Premi FIPRESCI: Soft fruit de Christina Andreef
* Premi a la carrera: Anjelica Huston, Fernando Fernán Gómez i Vanessa Redgrave

## Referències

* ↑ Emotivo homenaje a Almodóvar en la gala inaugural, ABC, 17 de setembre de 1999
* ↑ El francés Francois Dupeyron gana la Concha de Oro, El Mundo, 25 de setembre de 1999
* ↑ Penélope y Aitana, en San Sebastián, El País, 19 de setembre de 1999

## Enllaços externs

* Festival de Sant Sebastià 1999, al web del festival.
* Festival de Sant Sebastià 1999 a IMDB
* Festival de Sant Sebastià 1999 a Filmaffinity
# Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2000

La 48 edició del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià va tenir lloc entre el 21 i el 30 de setembre de 2000. L'assistència d'espectadors es va situar en els 200.000, i l'esdeveniment va ser cobert per prop de 1.300 periodistes de 500 mitjans de comunicació de tot el món. A manera d'inici dels actes commemoratius del 50 aniversari, celebrat en la edició de 2002, es va organitzar una exposició amb fotografies històriques de les 48 edicions del certamen. Aquesta va ser l'última edició de Diego Galán en la direcció del Festival, passant a formar part del comitè assessor de l'organització. la gala inaugural, presentada per l'actriu Marta Belaustegui i la presentadora Edurne Ormazabal va durar només mitja hora i es va suspendre la festa posterior a causa de l'assassinat del regidor del PP de Sant Adrià de Besòs José Luis Ruiz Casado a mans d'ETA.

## Jurat oficial

* Stephen Frears
* Jim McBride
* Jorge Arriagada
* Juan Ruiz Anchía
* Andrea Ferreol
* Stephane Tchal Gadjeff
* Ángela Molina

## Pel·lícules en competició

| Pel·lícula | Director | País |
| El pes de l'aigua | Kathryn Bigelow | Estats Units, França |
| Les flors d'en Harrison | Élie Chouraqui | França |
| Sin dejar huella | María Novaro | Mèxic, Espanya |
| Els rius de color porpra | Mathieu Kassovitz | França |
| Sous le sable | François Ozon | França |
| La comunidad | Álex de la Iglesia | Espanya |
| Kao | Junji Sakamoto | Japó |
| Pariah | Nicolas Klotz | França |
| Tinta roja | Francisco José Lombardi | Perú |
| Före Stormen | Reza Parsa | Suècia |
| La perdición de los hombres | Arturo Ripstein | Mèxic, |

## Palmarès
### Secció oficial

* Conquilla d'Or: La perdición de los hombres, d'Arturo Ripstein
* Premi Especial del Jurat: Pariah, de Nicolas Klotz
* Conquilla de Plata al millor director: Reza Parsa per Före stormen
* Conquilla de Plata a la millor actriu: Carmen Maura per La comunidad
* Conquilla de Plata al millor actor: Gianfranco Brero per Tinta roja
* Premi del jurat a la millor fotografia: Nicola Pecorini per Les flors d'en Harrison
* Premi del jurat al millor guió: Paz Alicia Garcíadiego per La perdición de los hombres

## Premi Donostia

* Michael Caine
* Robert De Niro

## Referències

* ↑ Una muestra de mil imágenes sobre la historia del Festival de Cine abre la sala expositiva del Kursaal, El País, 15 de setembre de 2000
* ↑ El film español ‘La comunidad' inaugura el Festival de Cine de San Sebastián, El País, 21 de setembre de 2000
* ↑ Una gala sin fiesta, El País, 22 de setembre de 2000
* ↑ Arturo Ripstein repite Concha de Oro, El País, 1 d'octubre de 2000
* ↑ Puritita Concha de Oro para el mexicano Ripstein y «La perdición de los hombres», ABC, 1 d'octubre de 2000
* ↑ Robert De Niro: “Habrá que hacer algo con la violencia, pero la censura no es solución”, La Vanguardia, 30 de setembre de 2000

## Enllaços externs

* Festival de Sant Sebastià 2000, al web del festival.
* Festival de Sant Sebastià 2000 a IMDB
* Festival de Sant Sebastià 2000 a Filmaffinity
# Filip el Jove

Filip el Jove, en llatí Philippus, en grec antic Φίλιππος, fou un poeta grec del que algun epigrama seu apareix a l'Antologia grega.
Fabricius el situa al segle v o al segle vi, i cita un epigrama titulat "in Amores sibi arridentes Constantinopoli", que se li atribueix, però que correspondria de fet més probablement al poeta Filip de Tessalònica. Fabricius l'anomena Filip Epigramàtic, com fa amb altres Philippus.

## Referències

* ↑ 10.Philippus Epigrammaticus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 289
# Filip el Megàric

Filip el megàric (en llatí Philippus Megaricus, en grec Φίλιππος Μεγαρικός) va ser un filòsof megàric grec mencionat per Diògenes Laerci que dona un extracte de la seva obra. Diu que conté algunes notícies d'Estilpó, un filòsof que va viure en temps d'Alexandre el Gran. Filip era una mica posterior, va viure al final del segle IV aC.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/298?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=PhilippusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 290. ]
# Fraissenet

Freyssenet és un municipi francès situat al departament de l'Ardecha i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 53 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Freyssenet era de 53 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 35 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 24 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Freyssenet el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 12 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 25 eren actives i 3 eren inactives. De les 25 persones actives 24 estaven ocupades (15 homes i 9 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 3 persones inactives 1 estava jubilada, 1 estava estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses extractives, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Freyssenet hi havia 14 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 688 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Freyssenet a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Freyssenet a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Francesc Poch i Romeu

Francesc Poch i Romeu (Barcelona, 7 d'agost de 1935 - Teià, 9 de gener de 2008) fou un pintor paisatgista català.
Estudià a l'Escola d'Arts i Oficis Escola de la Llotja, al Cercle Artístic de Sant Lluc, així com a l'Institut del Teatre, on estudià escenografia. Deixeble de Vicent Ferrer i Guasch i Mestres Cabanes entre d'altres, fou també marit de la reconeguda pintora catalana Josefina Ripoll, i pare de la també pintora Pepa Poch.
Presenta les seves obres dins el marc del post-impressionisme català on predominen els temes de mar i els relacionats amb l'illa de Menorca, on s'instal·là el 1964. Els seus quadres interpreten el silenci del camp i el misteri de la llum amb una sensibilitat especial, pinzellada segura i detall meticulós.

## Premis

Guanyador de nombrosos premis entre l'any 1975, quan obté la Medalla d'Honor del XIV Saló de Primavera de l'Ateneu de Maó, i el 1985, quan és guardonat amb el Primer Premi del Concurs de Miniquadres Fernando Gutiérrez, any, aquest, en què decideix deixar de participar en concursos. Ha exposat a nombroses ciutats del nostre país i de l'estranger. Trobem obra seva a col·leccions particulars d'Alemanya, Argentina, Bèlgica, EUA, Egipte, Espanya, França, Holanda, Índia, Mèxic i Suïssa.

## Referències

* ↑ Arfa, Núria «Reportatge a l'artista Pepa Poch». Muug Magazine, 2014. Arxivat de l'original el 2014-12-04 [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ http://www.webpersonal.net/romeu/magazcat.htm Arxivat 2009-04-30 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.salarusinyol.net/cat/curriculum/20A_cat.html Arxivat 2008-08-27 a Wayback Machine.
# Francesc Pons i Pla

Francesc Pons i Pla (1862 - Barcelona, 4 de gener de 1954) fou un empresari i polític català.

## Biografia

Fill del fabricant de Manresa Antoni Pons i Enrich (vegeu casa-fàbrica Pons) i Paula Pau i Serrano, pubilla i filla de fabricant, continuà l'empresa del seu pare.
Fou elegit diputat de la Lliga Catalana per la circumscripció de Barcelona ciutat a les eleccions generals espanyoles de 1933, on no va tenir una actuació gaire destacada. No va repetir l'escó a les eleccions generals espanyoles de 1936.

## Referències

* ↑ Ferrer Alòs, 2005, p. 18.
* ↑ «Anunci fàbrica de filats i teixits de cotó Sucesor de Antonio Pons Enrich». todocoleccion.net, 1929.
* ↑ «PONS Y PLA, FRANCISCO». Congreso de los Diputados.

## Bibliografia

* Ferrer Alòs, Llorenç «Familia e industrialización en Catalunya. La trayectoria de los Pons y Enrich de Manresa». Historia Social, 5, 2005, pàg. 3-29.