OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplopelma lividum

La tarántula blau cobalt (Haplopelma lividum), pel seu color blau de cobalt, és una espècie de taràntula nativa de Myanmar i Tailàndia.
Aquesta aranya, molt popular entre els aficionats, és de grandària mitjana amb una mesura entre potes d'aproximadament 13 cm, i és coneguda per les seves potes de color blaus iridiscents. Els mascles i les femelles són molt similars fins a arribar a adults, diferenciant-se pel ganxo d'acoblament en el mascle.

## Hàbitat

La taràntula blau cobalt habita les selves tropicals del sud-est asiàtic, i passa la major part del temps en galeries subterrànies que ella construeix.

## Animal de companyia

La taràntula blau cobalt és un pilar del comerç d'animals de companyia, malgrat ser una taràntula ràpida i defensiva amb un potent verí. Les picades d'aquesta espècie poden produir rampes musculars i inflamacions severes. Com que és agressiva i ràpida, la criança i la interacció amb aquesta espècie és difícil, i només es recomana als criadors i col·leccionistes amb experiència en el tractament d'aranyes amb aquest tipus de naturalesa. La seva popularitat la dona el seu pèl blavós.
Normalment, es mantenen en un dipòsit profund de 25 a 30 cm de substrat, com ara turba o fibra de coco (coco-husk) que es manté humit. Pot viure uns 15 o 20 anys. S'alimenta d'insectes i petits vertebrats.

## Referències

* ↑ «Taxon details Cyriopagopus lividus Smith, 1996» (en anglès). World Spider Catalog. Natural History Museum Bern.
* ↑ Ngamniyom, Arin; Manaboon, Manaporn; Panyarachun, Busaba; Showpittapornchai, Udomsri «Phylogenetic Relationships of Two Earth Tiger Tarantulas, Haplopelma lividum and H. longipes (Araneae, Theraphosidae), within the Infraorder Mygalomorph Using 28S Ribosomal DNA Sequences» ( PDF) (en anglès). International Journal of Zoological Research, 10(1), 2014, pàg. 15–19.
* ↑ Smith, A. M. «A new species of Haplopelma (Araneae: Theraphosidae), with notes on two close relatives» (en anglès). Mygalomorph, 1, 1996, pàg. 21–32.
* ↑ Takaoka Makoto «Tarantulas Bite: Two Case Reports of Finger Bite from Haplopelma lividum» (en anglès). The Japanese Journal of Toxicology, 14(3), 2001, pàg. 247–250.
* ↑ «Cobalt Blue Tarantula (Haplopelma lividum)» (en anglès). Keeping Exotic Pets.
* ↑ Schultz, Stanley A. The Tarantula Keeper's Guide: Comprehensive Information on Care, Housing, and Feeding (en anglès). Barrons, 2009. ISBN 0-7641-3885-5.

## Vegeu també

* Llista d'espècies de terafòsids

## Enllaços externs

* Cobalt Blue Tarantula Care Guide Arxivat 2014-12-17 a Wayback Machine.
* Haplopelma lividum at care-sheet.com (WikiPets)
# Txagra d'aiguamoll

El txagra d'aiguamoll (Bocagia minuta) és un ocell de la família dels malaconòtids (Malaconotidae) i única espècie del gènere Bocagia Shelley, 1894

## Hàbitat i distribució

Habita zones humides amb vegetació alta i aiguamolls de l'Àfrica Occidental i Central, des de Sierra Leone fins Etiòpia, oest de Kenya i nord-oest, est i sud-oest de Tanzània, sud de Malawi, est de Zimbabwe i Moçambic, Angola i Malawi septentrional.

## Referències

* ↑ «Txagra d'aiguamoll». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Gobiosoma bosc

Gobiosoma bosc és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: des de Nova York fins a Texas (llevat de l'extrem sud de Florida).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.

## Bibliografia

* Böhlke, J.E i Robins, C.R., 1968. Western Atlantic seven-spined gobies, with descriptions of ten new species and a new genus, and comments on Pacific relatives., Proc. Acad. Nat. Sci. Phila., 120(3):45-174.
* Briggs, J.C., 1951. A review of the clingfishes (Gobiesocidae) of the Eastern Pacific with descriptions of new species., Proceedings of the California Zoological Club, 1:57-108.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F., 1971. A revision of the eastern Pacific species of the gobiid fish genus Gobiosoma, with a discussion of the relationships of the genus. Ph.D. diss. Univ. California, San Diego., University of California:213 pp.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bertran de Comenge

Bertran de Comenge o Bertran de l'Illa (Illa Jordà, Gers, ca. 1050 - Lugdunum Convenarum, actual Sant Bertran de Comenge, Alta Garona, 1123) fou bisbe de Comenge. És venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Biografia

Fill d'Ató Raimon, senyor d'Illa Jordà i de Gervàsia Emma Tallaferro, filla del comte Guillem IV de Tolosa, va rebre l'educació corresponent a un noble. Va triar, però, la vida religiosa i va ésser ardiaca a Tolosa cap al 1070 i entre 1078 i 1080, bisbe de Comenge. Va aplicar a la seva diòcesi la reforma gregoriana, reformant la vida del clergat i la moral laica.
La ciutat de Comenge, al seu torn, va prosperar. Bertran en reconstruí la catedral, avui de Saint-Bertrand-de-Comminges i n'edificà el claustre, dotant-la d'un capítol de canonges regulars.

## Veneració

Fou considerat sant des de la seva mort. Cap al 1167, l'arquebisbe d'Aush encarregà el canonge Vidal que en redactés una vida i l'envià a la cúria romana per obtenir-ne la canonització. No fou canonitzat, però, i Honori III, el papa, va iniciar una investigació sobre els mèrits del bisbe per a ésser sant, en 1218, i fou ell qui el canonitzà entre 1220 i 1222, Climent V, que havia estat bisbe de Comenge, encarregà a quatre cardenals l'elevació de les seves relíquies en 1309 i establí la festa litúrgica de la translació el 16 de gener. El cardenal Pierre de Foix feu construir un magnífic mausoleu entre 1422 i 1442. Avui, la festa del sant és el 16 d'octubre.
* Tomba del sant a la catedral de Comenge
* Bust del sant, catedral de Comenge
* Sepulcre, catedral de Comenge
* Catedral de Sent Bertran de Comenge
# Casa Prim (Mollerussa)

Casa Prim és una obra de Mollerussa (Pla d'Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, amb quatre plantes i golfes. La seva façana correspon a una adaptació tardana i per un artista local del modernisme en una composició simètrica de la pedra picada.

## Referències

* ↑ «Casa Prim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Hans Joachim Stuck

Hans Joachim Stuck (Grainau, 1 de gener de 1951) va ser un pilot de curses automobilístiques alemany que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Fill del també pilot Hans Stuck, va néixer l'1 de gener del 1951 a Grainau, Baviera, Alemanya.
Fora de la F1 va aconseguir la victòria a les 24 hores de Le Mans als anys 1986 i 1987.

## A la F1

Hans Joachim Stuck va debutar a la primera cursa de la temporada 1974 (la 25a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 13 de gener del 1974 el Gran Premi de l'Argentina al circuit de Buenos Aires.
Va participar en 81 curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en sis temporades consecutives (1974-1979), aconseguint dos tercers llocs com a millor classificació en una cursa i assolí 29 punts pel campionat del món de pilots (amb una onzena posició com a millor classificació).

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1974 | March Engineering | March | Cosworth | ARG Ret | BRA Ret | SUD 5 | ESP 4 | BEL Ret | MON Ret | SUE | HOL Ret | FRA NVQ | GBR Ret | ALE 7 | AUT 11 | ITA Ret | CAN Ret | USA NVQ | | | 16è | 5 |
| 1975 | Lavazza March | March | Cosworth | ARG | BRA | SUD | ESP | MON | BEL | SUE | HOL | FRA | GBR Ret | ALE Ret | AUT Ret | ITA Ret | USA 8 | | | | - | 0 |
| 1976 | March Racing | March | Cosworth | BRA 4 | SUD 12 | | ESP Ret | BEL Ret | MON 4 | SUE Ret | FRA 7 | GBR Ret | ALE Ret | AUT Ret | HOL Ret | ITA Ret | CAN Ret | USA 5 | JPN Ret | | 13è | 8 |
| 1976 | Theodore Racing | March | Cosworth | | | O.USA Ret | | | | | | | | | | | | | | | 13è | 8 |
| 1977 | Team Rothmans International | March | Cosworth | ARG | BRA | SUD Ret | | | | | | | | | | | | | | | 11è | 12 |
| 1977 | Martini Racing | Brabham | Alfa Romeo | | | | O.USA Ret | ESP 6 | MON Ret | BEL 6 | SUE 10 | FRA Ret | GBR 5 | ALE 3 | AUT 3 | HOL 7 | ITA Ret | USA Ret | CAN Ret | JPN 7 | 11è | 12 |
| 1978 | Shadow Racing Team | Shadow | Cosworth | ARG 17 | BRA Ret | SUD NVQ | | | | | | | | | | | | | | | 18è | 2 |
| 1978 | Shadow Racing Team | Shadow | Cosworth | | | | O.USA NVS | MON Ret | BEL Ret | ESP Ret | SUE 11 | FRA 11 | GBR 5 | ALE Ret | AUT Ret | HOL Ret | ITA Ret | USA Ret | CAN Ret | | 18è | 2 |
| 1979 | ATS Wheels | ATS | Cosworth | ARG NVS | BRA Ret | SUD Ret | O.USA DSQ | ESP 14 | BEL 8 | MON Ret | FRA NVS | GBR NVQ | ALE Ret | | | | | | | | 20è | 2 |
| 1979 | ATS Wheels | ATS | Cosworth | | | | | | | | | | | AUT Ret | HOL Ret | ITA 11 | CAN Ret | USA 5 | | | 20è | 2 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 81 | 0 | 2 | 0 | 0 | 29 |
# Hans Jeppson

Hans Jeppson, també conegut com a Hasse Jeppson, (Kungsbacka, 10 de maig de 1925 - Roma, 21 de febrer de 2013) fou un futbolista suec de la dècada de 1950.

## Trajectòria

A Suècia destacà al Djurgårdens IF, essent traspassat el 1951 al Charlton Athletic FC, on jugà 11 partits, abans de marxar a Itàlia. En aquest país jugà a Atalanta BC (1951-1952), SSC Napoli (1952-56) i Torino FC (1956-57). Amb la selecció sueca jugà 12 partits en els quals marcà 9 gols. Disputà el Mundial del Brasil 1950, on acabà en tercera posició.

## Palmarès
### Djurgårdens IF

* Segona Divisió Nordöstra (1): 1948-49

## Referències

* ↑ Sjöberg, Daniel «Djurgårdslegendaren Hasse Jeppson är död» (en suec). Expressen, 22-02-2013 [Consulta: 22 febrer 2013].
* 1 2 Taormina, Pino «Napoli, morto Jeppson "mister 105 milioni"» (en italià). Il Mattino, 22-02-2013 [Consulta: 22 febrer 2013]. Arxivat 6 de desembre 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-12-06. [Consulta: 15 juliol 2015].
* ↑ «Appreciation on the occasion of his 80th birthday». dif.se. Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 1r abril 2015].
# Heideland (Brandenburg)

Heideland és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Elsterland i fou creat el 2001 de la unió de les comunitats de Drößig, Eichholz i Fischwasser.
# Heine

«Heine» té aquests significats:
* Eduard Heine (1821-1881), matemàtic alemany
* Ferdinand Heine, ornitòleg alemany
* Heinrich Heine (Düsseldorf, 1797 - París, 1856), poeta alemany
* Peter Heine Nielsen (1973), jugador d'escacs danès
* Teorema de Heine-Borel
# Haskell (Texas)

Haskell és una ciutat al Comtat de Haskell a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 3.106 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haskell tenia 3.106 habitants, 1.295 habitatges, i 868 famílies. La densitat de població era de 352,7 habitants per km².
Dels 1.295 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 25,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.740 $ i la renda mediana per família de 27.109 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.245 $ mentre que les dones 15.391 $. La renda per capita de la població era de 13.114 $. Aproximadament el 21,5% de les famílies i el 28,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haskell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haskell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].

## Enllaços externs

* Haskell - Lloc web oficial
# Haslen

Haslen és un municipi del cantó de Glarus (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Hidrocenoelsmoreïta

La hidrocenoelsmoreïta és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de l'elsmoreïta.

## Característiques

La hidrocenoelsmoreïta és un òxid de fórmula química ◻₂W₂O₆(H₂O). Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «04.DH: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); plans que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: brannerita, ortobrannerita, thorutita, kassita, lucasita-(Ce), bariomicrolita, bariopiroclor, betafita, bismutomicrolita, calciobetafita, ceriopiroclor, cesstibtantita, jixianita, hidropiroclor, natrobistantita, plumbopiroclor, plumbomicrolita, plumbobetafita, estibiomicrolita, estronciopiroclor, estanomicrolita, estibiobetafita, uranpiroclor, itrobetafita, itropiroclor, fluornatromicrolita, bismutopiroclor, bismutostibiconita, oxiplumboromeïta, monimolita, cuproromeïta, stetefeldtita, estibiconita, rosiaïta, zirconolita, liandratita, petscheckita, ingersonita i pittongita.

## Jaciments

Ha estat descrita a Alemanya, l'Argentina, Austràlia, el Canadà, França, Espanya, els Estats Units, Itàlia, el Japó, el Kazakhstan, Portugal, el Regne Unit, Rússia, Ruanda, Tailàndia i Uganda.

## Referències

* ↑ «Hydrokenoelsmoreite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Hidrocenopiroclor

L'hidrocenopiroclor és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup del piroclor.

## Característiques

L'hidrocenopiroclor és un òxid de fórmula química (◻,x)₂Nb₂O₆(H₂O,Cs). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017, sent publicada per primera vegada un any després. Cristal·litza en el sistema isomètric.
Els exemplars que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats al Museu Cantonal de Geologia de la Universitat de Lausanne, a Suïssa, amb els números de catàleg: mgl 080141 i 080142, i al Museu d'Història Natural de la Universitat de Pisa, a Itàlia.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Antandrokomby, a Sahatsiho Ambohimanjaka (Amoron'i Mania, Madagascar). També ha estat descrita al districte miner de Dobšiná, a la regió de Košice (Eslovàquia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Hydrokenopyrochlore» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 juny 2021].
# Hotel Normandie

El Normandie és un hotel localitzat a San Juan, Puerto Rico, inaugurat el 10 d'octubre de 1942. El seu disseny esta inspirat en el transatlàntic francès SS Normandie amb el mateix disseny art déco i el senyal del sostre de l'hotel és un dels dos signes que van adornar la coberta superior del Normandie. És un exemple del anomenat estil d'arquitectura Streamline Moderne (estil aerodinàmic).

## Història

L'hotel Normandie fou una idea de l'enginyer porto-riqueny Félix Benítez Rexach. L'enginyer va conèixer la seva futura muller francesa Luccienne Suzanne Dhotelle, coneguda com a Moineau, mentre viatjaba a bord del SS Normandie i com a tribut a ella va construir una estructura que va imitar el luxós enquadrament del transatlàntic. Dissenyat per l'arquitecte Raúl Reichard (1908-1996), l'hotel va començar la seva construcció el 1938. L'hotel exterior va ser dissenyat per assemblar-se a un liner de luxe, allargat i corbat al davant, amb finestres amb forma de portal i llums. A l'interior, l'hotel es caracteritza pel seu disseny art deco, completat amb detalls romans, egipcis i francesos, sostres alts, i els passadissos que miren avall a un pati de llum central.
Després de ser tancat i abandonat en la dècada de 1960, l'hotel va ser restaurat a principis dels anys 1990. El 1998 va experimentar una important renovació pel dany ocasionat per l'huracà Georges. Després va estar operatiu fins al 2004, quan es van tornar a renovar fins a principis del 2005, quan, amb 173 habitacions, es va reobrir però va tornar a tancar el 2009.
L'hotel Normandie va ser afegit al Registre Nacional de Llocs Històrics el 1980.

## Descripció

Edifici de planta triangular amb vèrtexs arrodonits i set pisos organitzats al voltant d'un pati interior i un soterrani. El vestíbul és petit i era on es localitzaba el restaurant. En el primer pis hi havia una piscina, àrees comercials, magatzems, el vestíbul principal i una entrada posterior. Del segon al cinquè pis es troben les habitacions, amb escales i ascensors a les cantonades nord-est i sud-est. En el sisè pis es trobava un saló de ball conegut com a «Salon de Oro» i un saló de banquets conegut com a «Salón de Plata». També en aquest pis hi havia un menjador amb cuina i un saló gran que va ser utilitzat com a casino. El setè pis albergava àmplies habitacions, una cuina i un menjador. Al soterrani es trobaven les sales de màquines.

## Referències

* ↑ «A la venta por $9 millones el histórico Hotel Normandie». Univisión, 30-08-2016. [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ Lama Bonilla, Rafael «Asoman compradores para el hotel Normandie» (en castellà). El Nuevo Dia, 21-03-2017.
* ↑ Pérez Sánchez, Laura N. «Glamour que duerme entre las ruinas» (en castellà). El Nuevo Dia, 17-09-2016 [Consulta: 29 juliol 2017].
* ↑ «Hotel Normandie». National Park Service (2009-03-13). "National Register Information System". National Register of Historic Places [Consulta: 19 juliol 2017].
* ↑ Torres Rivera, Juan. «Historia del Hotel Normandie - San Juan». Puerta de Tierra. [Consulta: 29 juliol 2017].

## Bibliografia

* Ferracci-Porri, Michel. La Môme Moineau. Edicions Normant. ISBN 978-2-915685-28-2.
# Hobbs

Hobbs és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 28.657 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hobbs tenia 28.657 habitants, 10.040 habitatges, i 7.369 famílies. La densitat de població era de 584,5 habitants per km².
Dels 10.040 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 14,6% dones solteres, i en un 26,6% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.100 $ i la renda mediana per família de 33.017 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.352 $ mentre que les dones 20.841 $. La renda per capita de la població era de 14.209 $. Aproximadament el 20,2% de les famílies i el 24,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hobbs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hobbs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hiles

* No s'ha de confondre amb Hilas.
Hiles (en llatí Hylas) va ser un famós actor romà de pantomimes que va adquirir una gran reputació en temps de l'emperador August i va intervenir en nombroses representacions teatrals i espectacles de mim.
Va ser deixeble de Pílades de Cilícia el gran mestre d'aquest art en aquell temps. El públic romà tenia dificultats en dir si era millor Pilades o el deixeble, ja que segons sembla Hiles era excepcionalment bo, amb gran talent i habilitat, i per molts superava al seu mestre.

## Referències

* ↑ Suetoni. Vida dels dotze cèsars: August 45
# Hans Talhoffer

Hans Talhoffer (Dalhover, Talhouer, Thalhoffer, Talhofer) va ser un mestre d'esgrima alemany del segle xv.
L'esment més antic sobre Talhoffer és de 1433, quan va representar a Johann II von Reisberg, arquebisbe de Salzburg, davant la Santa Vehme. Poc després, el 1434, Talhoffer va ser arrestat i interrogat per ordre de Wilhelm von Villach (un servent d'Albert III, duc de Baviera) en relació a un judici d'un aristòcrata nuremburgués anomenat Jacob Auer, acusat d'assassinar al seu germà. El judici d'Auer va causar polèmica i va ser una font de conflictes a la regió durant els següents dos anys. Talhoffer va romandre al servei de l'arquebisbe durant uns anys més. El 1437 és esmentat servint de tresorer (Kastner) a Hohenburg.

## Vegeu també

* Jaume Ponç (esgrima)
* Esgrima antiga
* Esgrima catalana

## Referències

* ↑ "Vida de Hans Talhoffer (en anglès)". Hans Talhoffer ~ El esgrima y la vida de Hans Talhoffer. Consultat el 24 d'abril de 2013.

## Enllaços externs

* Wikisource en alemany conté obres originals sobre Hans Talhoffer