OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francis James Child

Francis James Child (1 de febrer de 1825 – 11 de setembre de 1896) va ser un acadèmic nord-americà, educador i folklorista, més conegut en l'actualitat per la seva col·lecció de cançons populars conegudes com les Child Ballads. Child va ser professor de retòrica i oratòria a la Universitat Harvard, on va realitzar influents edicions de poesia anglesa. L'any 1876 va ser nomenat com a principal professor d'anglès a Harvard, una posició que li va permetre centrar-se en la recerca acadèmica. Va ser durant aquest temps quan va començar a treballar a les Child Ballads.
Les Child Ballads van ser publicades en cinc volums entre 1882 i 1898. Constitueixen una gran contribució a l'estudi de la música folk anglesa.

## Notes

* ↑ Per a una revisió recent de la seva importància, vegeu l'article del 14 de maig del 2002, a Musical Traditions pel folklorista Ian Olson sobre el primer volum del treball de Mark i Laura F. Heinman Corrected Second Edition of Francis James Child's English and Scottish Popular Ballads.

## Referències

* Atkinson, David. "The English Revival Cànon: Child Ballads and the Invention of Tradition". The Journal of American Folklore: 114: 453 (Summer, 2001): 370-80.
* _____ The English Traditional Ballad: Theory, Method, and Practice. Aldershot, UK and Burlington, Vt.: Ashgate, 2002.
* Brown, Mary Ellen. Child's Unfinished Masterpiece: The English and Scottish Popular Ballads. University of Illinois Press, 2011.
* _____. "Child's Gallant Army of Auxiliaries". Journal of Folklore Research 43: 2 (May–August 2006): 89-108.
* Cheeseman, Tom, and Sigrid Rieuwerts, editors. Ballads into Books: The Legacies of Francis James Child. Selected Papers from the 26th International Ballad Conference (SIEF Ballad Commission), Swansea, Wales, 19–24 July 1996. Berlin (etc.): Peter Lang Verlagsgruppe, (Second Revised Edition) 1999.
* Graff, Gerald. Professing Literature: An Institutional History. University of Chicago Press, 1987.
* Rieuwerts, Sigrid. "'The Genuine Ballads of the People': F. J. Child and the Ballad Cause". Journal of Folklore Research, 31: 1-3 (1994): 1-34.
* Rudy, Jill Terry. "Considering Rhetoric's Wayward Child: Ballad Scholarship and Intradisciplinary Conflict." Journal of Folklore Research: 35: 2 (May 1998): 85–98.
* _____. "Transforming Audiences for Oral Tradition: Child, Kittredge, Thompson, and Connections of Folklore and English Studies." College English: 66: 5 (May 2004).

## Enllaços externs

* Obres de o sobre Francis James Child a Internet Archive (anglès)
* Works by Francis James Child a LibriVox (audiollibres en domini públic) (anglès)
Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Émile Decroix

Émile Decroix (Geluveld, 5 de març de 1904 - De Panne, 1 d'abril de 1967) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1928 i 1939. La seva principal victòria fou la Volta a Bèlgica de 1936.

## Palmarès

* 1929
** 1r a De Panne
** 1r a Ieper
** 1r a la París-Somain
* 1932
** 1r a Eeklo
** 1r a Ieper
** 1r a la París-Dunkerque
* 1934
** 1r a Micheroux
* 1935
** 1r de la París-Limoges
** 1r a Plogastel Saint-Germain
** Vencedor d'una etapa de Derby du Nord
* 1936
** 1r a la Volta a Bèlgica

### Resultats al Tour de França

* 1932. 43è de la classificació general
* 1933. 22è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1932. 28è de la classificació general
* 1934. ??

## Enllaços externs

* Web personal Arxivat 2013-07-18 a Wayback Machine. (neerlandès)
* Fitxa d'Émile Decroix a sitiodeciclismo.net
# Émile Picot

Émile Picot (París, 13 de setembre de 1844 - Saint-Martin-d'Écublei, 24 de setembre de 1918) va ser un filòleg romànic francès.
El 1865 va obtenir la llicenciatura en dret, i després va exercir com a advocat a la Cort d'Apel·lacions de París. Posteriorment va treballar com a agent viceconsular francès a Hermannstadt (des del 1868) i Témesvar (des del 1869). Del 1875 al 1909 va impartir classes de filologia romanesa a l'École spéciale des Langues orientales de París. El 1888 va rebre el títol de professor.
De 1897 a 1918 va ser membre lliure de l'Académie des Inscriptions et Belles-Lettres, i de 1914 a 1918 va ser director de la Société des antiquaires de Normandie. També va ser editor de la revista Revue de linguistique et de philologie comparée.

## Obres seleccionades

* Les Serbes de Hongrie, leur histoire, etc., 1873 – Els serbis d'Hongria, la seva història, etc.
* Les Roumains de la Macédoine, 1875 – Els romanesos de Macedònia.
* Bibliografia Cornélienne; ou, Description raisonnée de toutes les éditions des oeuvres de Pierre Corneille, 1875 – Bibliografia de Pierre Corneille; descripció de totes les edicions de les seves obres.
* Pierre Gringore et les comédiens italiens, 1878 – Pierre Gringore i els actors italians.
* Chronique de Moldavie depuis le milieu du XIVe siècle jusqu'a l'an 1594, 1878 – Crònica de Moldàvia des de mitjan segle xiv fins a l'any 1594.
* Collection de documents pour servir à l'histoire de l'ancien théâtre, 1879 – Col·lecció de documents per a la història de l'antic teatre francès.
* Théâtre mystique de Pierre du Val et des libertins spirituels de Rouen, au 16e sìecle, 1882 – Teatre místic de Pierre du Val i llibertins espirituals de Roan al segle XVI.
* Catalog de livres component la bibliothéque de feu M. le baron James de Rothschild, 1884 – Catàleg de llibres de la biblioteca del baron James de Rothschild.
* Chants populaires des roumains de Serbie, 1889 – Cançons populars populars dels romanesos a Sèrbia.
* Œuvres poétiques de Guillaume Alexis ; amb Arthur Piaget (3 volums, 1896–1908) – Obres poètiques de Guillaume Alexis.
* Les Italiens in France au XVIe siècle, 1901 – Els italians a França al segle XVI.
* Les imprimeurs rouennais en Italie au xve siècle, 1911 – Els impressors de Rouen a Itàlia al segle XV.
* Pour et contre l'influence italienne a France au XVIe siècle, 1920 – Pros i contres pel que fa a la influència italiana a França al segle XVI.

## Referències

* 1 2 Picot, Émile Sociétés savantes de France
* ↑ Revue de linguistique et de philologie comparée fr.Wikisource
* ↑ HathiTrust Digital Library (published works)
# Ángel Carrasco Nolasco

Ángel Carrasco Nolasco (Sevilla, 1907 - Madrid, 11 de junio de 1943) 11 de juny de 1943) va ser un comptable, sindicalista i polític espanyol, d'ideologia socialista.

## Biografia

Militant de la Unió General de Treballadors (UGT) des de 1931 i de les Joventuts Socialistes d'Espanya des de 1934, va participar en la revolució de 1934, sent detingut com la majoria dels dirigents d'esquerra. Va arribar a ser membre de la Comissió Executiva de les Joventuts Socialistes Unificades (JSU) a Sevilla i del Comitè Nacional de la Unió General de Treballadors. Va ser candidat del Front Popular en les eleccions generals de 1936, però no va sortir escollit.
Amb el cop d'estat que dona lloc a la Guerra Civil va aconseguir posar-se a resguard de les execucions ordenades per Queipo de Llano a la província de Sevilla i es va integrar en l'Exèrcit Popular de la República, on va aconseguir al grau de comandant. Va arribar a manar la 113a Brigada Mixta, i fou destituït al març de 1939 per la seva oposició al cop de Casado. En els últims dies de la guerra es va retirar cap a Alacant amb les restes de l'exèrcit republicà, sent detingut en el port d'aquesta localitat al costat de milers de soldats que van acabar per rendir-se a la Divisió «Littorio» l'últim dia de la guerra. Va ser confinat als camps dels Ametllers i al camp d'Albatera. Més endavant seria traslladat a la presó madrilenya de Porlier, on va ser sotmès a un judici sumaríssim per un Consell de Guerra i condemnat a mort.
Va ser executat en les tàpies del Cementiri de l'Este a Madrid l'11 de juny de 1943, junt amb altres setze presos polítics.

## Referències

* ↑ Carlos Engel (1999). Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República, Madrid: Almena, p. 102.
* ↑ Mirta Núñez Díaz-Balart (2004). Los años del terror: la estrategia de dominio y represión del general Franco, La Esfera de los Libros, p. 230.

## Bibliografia

* GARCÍA MÁRQUEZ, José María: Golpe militar, resistencia y represión (1936-1950). 2ª edición, 2008. Ed. Fundación FUDEPA. ISBN 978-84-937130-0-3, pág. 94.
# Óscar López Martínez

Óscar López Martínez (València, 2 de maig de 1984) és un futbolista professional valencià, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Destaca al Benidorm CD i al filial del Vila-real CF. Amb el primer equip groguet arriba a disputar la Copa Intertoto i un partit de primera divisió de la campanya 05/06. L'estiu del 2007 retorna al conjunt benidormer.
La temporada 2010-11 va jugar al CE Dénia.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Fitxa a BDFutbol
* Óscar López és el migcampista triat per reforçar la medul·lar
# 103

    Aquesta pàgina és per a l'any. Per al nombre, vegeu cent tres.
El 103 (CIII) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Luci Appi Màxim esdevé cònsol

## Necrològiques

* Sext Juli Frontí, polític, militar i escriptor romà.

## Referències

* ↑ Kvint, Vladimir. Strategy for the Global Market: Theory and Practical Applications (en anglès). Routledge, 2015, p. 8. ISBN 9781317485575.
# 1520
## Esdeveniments

* 7 de maig, Neubrandenburg: els ducs de Mecklenburg, els germans Albert VII i Enric V conclouen el contracte de Neubrandenburg, per a dividir de facto les seves competències territorials.
* 15 de juny: el papa Lleó X promulga la butlla Exsurge, mitjançant la qual excomunica el frare reformista alemany Martí Luter.
* Batalla entre asteques i espanyols coneguda com la Nit Trista per la quantitat de baixes.
* Revolta de les Comunitats de Castella
* Bany de sang d'Estocolm per part de les tropes daneses.
* S'organitza la primera loteria estatal francesa.

## Naixements
### Països Catalans

* 29 de juny, València: Nicolau Factor, frare franciscà, pintor del Renaixement i beat valencià (m. 1583).

### Món

* 20 de maig, Anvers (Flandes, actual Bèlgica): Abraham Ortelius publica el primer atles modern: Theatrum Orbis Terrarum. (m. 1598).
* Gant, Disset Províncies: Jordi d'Àustria bisbe de Brixen, arquebisbe de València i príncep-bisbe del principat de Lieja.
* Regne de Nàpols: Antonio Valente, organista.

## Necrològiques

* 6 d'abril, Urbino: Raffaello Sanzio, o simplement Rafael, pintor i arquitecte italià de l'alt renaixement. (n. 1483)

## Referències

* ↑ Soler, Jordi «Efemèrides». El Punt Avui, 15-06-2010 [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ Lincoln H. Marshall, Denis P. Rudd. Introduction to Casino and Gaming Operations (en anglès). Prentice Hall, 1996, p. 7. ISBN 9780132135214.
* ↑ «Pere Nicolau Factor i Estanya | enciclopèdia.cat». [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Abraham Ortels ou Hortels en latin Ortelius» (en francès). [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ Raphael, 1483-1520.. Rafael : la búsqueda de la perfección y la ternura de la naturaleza. Madrid: Electa, 2000. ISBN 84-8156-251-3.
# A vida o mort

A vida o mort (títol original: A Matter of Life and Death) és una pel·lícula britànica de 1946, dirigida per Michael Powell i Emeric Pressburger.

## Argument

Durant la Segona Guerra Mundial, mentre que el seu bombarder Lancaster cau al mar, el comandant Peter Carter envia un últim missatge a la torre de control. June, una jove americana de guàrdia aquella nit és l'última veu que sentirà abans de l'aterratge forçós. Carter s'enamora d'aquesta veu que contesta la seva crida de socors.
Heus aquí tanmateix que Peter Carter sorgeix de l'aigua totalment indemne. Intenta de seguida trobar June i seguir amb ella la seva vida. Però un enviat del més enllà li notifica que és entre la vida i la mort i que si vol sobreviure, haurà de defensar el seu cas davant d'un tribunal celestial. Simultàniament a aquesta situació sobrenatural, un equip de metges lluita al quiròfan per curar a Peter una lesió al cervell.

## Repartiment

* David Niven: Comandant Peter D. Carter
* Kim Hunter: June
* Marius Goring: Guia celeste número 71
* Roger Livesey: Doctor Frank Reeves
* Robert Coote: Bob Tropshaw
* Kathleen Byron: Un àngel Oficial
* Richard Attenborough: Un pilot britànic
* Bonar Colleano: Un pilot britànic
* Joan Maude: Cap de l'enregistrament
* Raymond Massey: Abraham Farlan
* Robert Atkins: El pastor
* Bob Roberts: Doctor Gaertler
* Edwin Max: Doctor McEwen
* Betty Potter: Mrs Tucker
* Abraham Sofaer: El jutge

## Al voltant de la pel·lícula

En un principi, A vida o mort és una pel·lícula d'encàrrec. Passat l'armistici de 1945, els exèrcits britànics i americans ocupaven conjuntament el territori europeu i les baralles entre els soldats de les dues forces no eren rares. També l'exèrcit britànic havia manat als realitzadors una pel·lícula destinada a rehabilitar les relacions entre els dos països.

## Referències

* ↑ «A vida o mort». Ésadir.cat. [Consulta: 9 març 2022].
* ↑ (en anglès) The New York Times.

## Enllaços externs

* A vida o mort al Screenonline del British Film Institute (anglès)
Powell i Pressburger (The Archers) :
Michael Powell
Emeric Pressburger :
The Spy in Black
Contraband
49th Parallel
One of Our Aircraft is Missing
Coronel Blimp
The Volunteer
Un conte de Canterbury
Sé el que vull
A vida o mort
Narcís negre
Les sabatilles vermelles
The Small Back Room
El llibertador
Gone to Earth
The Tales of Hoffmann
Oh... Rosalinda!!
La batalla del Riu de la Plata
Ill Met by Moonlight
They're a Weird Mob
The Boy Who Turned Yellow :
# 47a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

L'entrega de la 47a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va tenir lloc el 22 d'abril de 2003. Com en anys anteriors, un jurat compost per diversos crítics i periodistes cinematogràfics de Barcelona va decidir mitjançant votació els qui eren els destinataris dels premis Sant Jordi que Ràdio Nacional d'Espanya-Ràdio 4 (RNE) concedeix anualment al cinema espanyol i estranger en els diferents apartats competitius i que en aquesta edició distingien a les pel·lícules estrenades al llarg de l'any 2002. Aquest sistema d'elecció fa que aquests guardons estiguin considerats com un reconeixement de la crítica barcelonina, i a més és un dels premis cinematogràfics més antics de Catalunya. La gala es va celebrar al Palau de la Música Catalana.

## Premis Sant Jordi
### Premis competitius

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | La caja 507 | Pel·lícula |
| Millor actor en pel·lícula espanyola | Luis Tosar | Los lunes al sol |
| Millor actriu en pel·lícula espanyola | Mercè Sampietro | Lugares comunes |
| Millor ópera prima | Isaki Lacuesta | Cravan vs Cravan |
| Millor pel·lícula estrangera | Mulholland Drive | Pel·lícula |
| Millor actor en pel·lícula estrangera | Sergio Castellitto | Bella Martha Competència deslleial Va savoir |
| Millor actriu en pel·lícula estrangera | Miranda Richardson | Spider |

### Premis honorífics

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Premi a la trajectòria professional | Roman Polanski | Trajectòria cinematogràfica |
| Premi especial del Jurat | Josep Anton Pérez Giner | |

## Roses de Sant Jordi

Una vegada més es van lliurar les dues roses de Sant Jordi, premis concedits per votació popular entre els oïdors de Ràdio 4 seguidors del programa Va de cine de Conxita Casanovas, que recompensen a les que el públic considera millors pel·lícules nacional i estrangera.
| Categoria | Premiat |
| Millor pel·lícula espanyola | Los lunes al sol |
| Millor pel·lícula estrangera | El pianista |

## Referències

* ↑ Sergio Castellito y Miranda Richardson, premiados con el Sant Jordi de cine, El País, 22 d'abril de 2003
* ↑ El film d'Enrique Urbizu "La caja 507", guardonat amb el premi Sant Jordi de cinematografia, ccma.cat, 23 d'abril de 2003

## Vegeu també

* XVII Premis Goya
* Fotogramas de Plata 2002
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2002
* XII Premis de la Unión de Actores
* XII Premis Turia

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 2003 a IMDB
# Abditomys latidens

Abditomys latidens és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És l'única espècie del gènere Abditomys. Són rosegadors de grans dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 216 a 232 mm, i amb una cua de 242 a 271 mm. Poden arribar a pesar 269 grams.
És endèmica de l'illa de Luzon, a les Filipines. Els dos únics individus capturats vivien en un bosc de pins a uns 2.250 msnm i en un camp d'arròs a 76 msnm.

## Referències

* ↑ Novak, Ronald M. Walker's Mammals of the World. Sisena edició. Johns Hopkins University Press, 1999. ISBN 9780801857898.
* ↑ . Abditomys latidens. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 de febrer de 2009.
* Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 894-1.531. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# .gw

.gw és el domini territorial de primer nivell (ccTLD) de Guinea Bissau.
En els inicis, la Fundacão IT & Media de la Universidade de Bissau va ser el registrador dels dominis .gw. Els preregistres es gestionaven des de register.gw. La data de llançament del domini es va anunciar a la 34a trobada ICANN celebrada a Ciutat de Mèxic.
Des del 10 de juliol de 2014, els dominis els gestiona l'Autoridade Reguladora Nacional – Tecnologias de Informação e Comunicação da Guiné-Bissau (ARN) i es poden registrar a nic.gw.

## Referències

* ↑ «nic.gw» (en portugués i anglés). Autoridade Reguladora Nacional – Tecnologias de Informação e Comunicação da Guiné-Bissau. [Consulta: 19 maig 2024].

## Enllaços externs

* Autoridade Reguladora Nacional – Tecnologias de Informação e Comunicação da Guiné-Bissau (ARN) – Lloc web oficial
* Trobada d'ICANN a Ciutat de Mèxic
* Informació de 'whois' d'IANA pels .gw
Viccionari
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
# Accellera

Accellera Systems Initiative (Accellera) és una organització d'estàndards que admet una combinació d'estàndards d'usuari i proveïdor i desenvolupament d'interfícies obertes en l'àrea de l'automatització del disseny electrònic (EDA) i el disseny i la fabricació de circuits integrats (IC). Està menys restringit que l'Institut d'Enginyers Elèctrics i Electrònics (IEEE) i, per tant, és el punt de partida de molts estàndards. Un cop madurs i adoptats per la comunitat més àmplia, els estàndards solen ser transferits a l'IEEE.
L'any 2000, Accellera es va fundar a partir de la fusió d'Open Verilog International (OVI) i VHDL International, els desenvolupadors de Verilog i VHDL respectivament. Tots dos es van formar originalment nou anys abans, el 1991.
El juny de 2009, es va anunciar una fusió entre Accellera i The SPIRIT Consortium, una altra organització d'estàndards important d'EDA centrada en el desplegament i la reutilització de la IP. El Consorci SPIRIT va obtenir SystemRDL de la SystemRDL Alliance i després va desenvolupar IP-XACT. La fusió es va completar l'abril de 2010. SPIRIT significava "Structure for Packaging, Integrating and Re-using IP within Tool-flows".
Els següents estàndards EDA desenvolupats per Accellera van ser ratificats per IEEE el 2019:
* Verilog o IEEE 1364 o IEC 61691-4
* VHDL o IEEE 1076 o IEC 61691-1-1
* Llenguatge d'especificació de propietat (PSL) o IEEE 1850 o IEC 62531
* SystemC o IEEE 1666
* Extensions de senyal analògic/mixt SystemC o IEEE 1666.1
* SystemVerilog o IEEE 1800
* Format de retard estàndard (SDF) o IEEE 1497 o IEC 61523-3
* Sistema de càlcul de retard i potència (DPCS / OLA; vegeu el format estàndard d'intercanvi d'efectes paràsits) o IEEE 1481
* Format de biblioteca avançat (ALF) o IEEE 1603 o IEC 62265
* Interfície de compressió oberta (OCI) o IEEE 1450.6.1
* Format d'alimentació unificada (UPF) o IEEE 1801
* Open Model Interface (OMI) o IEEE 1499
* IP-XACT o IEEE 1685
* Metodologia de verificació universal (UVM) o IEEE 1800.2
Les iniciatives EDA següents van ser desenvolupades per Accellera:
* Protocol de nucli obert (OCP)
* Idioma de verificació obert (OVL)
* Biblioteca de verificació oberta (OVL)
* Estàndard de prova i estímul portàtil (PSS)
* Interfície de modelatge de coemulació estàndard (SCE-MI)
* Etiquetat IP suau
* SystemRDL (Llenguatge de descripció del registre del sistema)
* Estàndard d'interoperabilitat de cobertura unificada (UCIS)
* Metodologia de verificació universal (UVM)
* Verilog-AMS (senyal mixt analògic)

## Referències

* ↑ Accelera website
* ↑ «EDA Standards Organizations Accellera and The SPIRIT Consortium Announce Plans to Merge». .
* ↑ «SystemRDL Alliance». .
* ↑ «Standards Organizations Accellera and The SPIRIT Consortium Complete Merger». , 14-04-2010. Arxivat 18 de maig 2015 a Wayback Machine.
* ↑ «EDA Standards Organizations Accellera and The SPIRIT Consortium Announce Plans to Merge». .