OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cheilodipterus parazonatus

Cheilodipterus parazonatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 6,1 cm de llargària màxima.
* La seua coloració va del verdós pàl·lid al gris marronós. El dors i la part superior del cap poden ésser més foscos.
* Aletes transparents.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical (5°S-15°S) que viu entre 1 i 35 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: Papua Nova Guinea, Salomó i la Gran Barrera de Corall (Queensland, Austràlia).

## Costums

Imita el comportament de Meiacanthus vittatus.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3. i-lxvi + 1-558.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gon, O., 1993. Revision of the cardinalfish genus Cheilodipterus (Perciformes: Apogonidae), with description of five new species. Indo-Pacific Fishes Núm. 22: 1-59, Pls. 1-5.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 «Cheilodipterus parazonatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Gon, O., 1993. Revision of the cardinalfish genus Cheilodipterus (Perciformes: Apogonidae), with description of five new species. Indo-Pacific Fishes (22):59 p.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Werner, T.B i G.R. Allen, 1998. Reef fishes of Milne Bay Province, Papua New Guinea. A T. Werner i G. Allen (eds). A rapid biodiversity assessment of the coral reefs of Milne Bay Province, Papua New Guinea. RAP Working Papers 11, Conservation International, Washington DC.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Josep Vinyeta

Josep Vinyeta capellà i compositor
va ser un compositor català guanyador del premi Concepció Rabell de l’any 1935. Les seves obres formen part del Fons Lluís Romeu i Corominas del Centre de Documentació de Orfeó Català (CEDOC).

## Referències

* ↑ «Josep Vinyeta» (en català). [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «Concursos Musicals - Concepció Rabell i Cibils». a Veu de Catalunya : diari catalá d'avisos, noticias y anuncis: Any 45, Núm. 12145 (24 maig 1935) Ed. Matí, 24-05-1935, pàg. 8.
# Pla d'Espiola

El Pla d'Espiola és un pla ocupat per camps de cultiu de la comarca del Solsonès que es troba al poble d'Ardèvol, municipi de Pinós. Està situat al nord-est de la masia de Casacremada, a uns 725 m d'altitud.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Gauss (equip ciclista)

El Gauss (codi UCI: GAU) va ser un equip ciclista femení italià. Creat al 2005, va tenir categoria UCI Women's Team fins a la seva desaparició al 2011.

## Classificacions UCI

Aquesta taula mostra la plaça de l'equip a la classificació de la Unió Ciclista Internacional a final de temporada i també la millor ciclista en la classificació individual de cada temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 17è | Fabiana Luperini (49a) |
| 2006 | 11è | Giorgia Bronzini (22a) |
| 2007 | 13è | Martina Corazza (30a) |
| 2008 | 8è | Tatiana Guderzo (16a) |
| 2009 | 14è | Edita Pučinskaitė (40a) |
| 2010 | 5è | Giorgia Bronzini (8a) |
| 2011 | 8è | Tatiana Antóixina (11a) |
Del 2005 al 2011 l'equip va participar en la Copa del món. Abans de la temporada 2006 no hi havia classificació per equips, i es mostra la millor ciclista en la classificació individual.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | - | Fabiana Luperini (83a) |
| 2006 | 13è | Giorgia Bronzini (9a) |
| 2007 | - | Martina Corazza (62a) |
| 2008 | 15è | Iúlia Martíssova (22a) |
| 2009 | 17è | Iúlia Martíssova (27a) |
| 2010 | 9è | Martine Bras (15a) |
| 2011 | 11è | Tatiana Antóixina (10a) |

## Composició de l'equip

2009 :
2010 :
2011 :

## Referències

* ↑ Rànquings a la pàgina de l'UCI

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Comtat d'Ofalia

El comtat d'Ofalia és un títol nobiliari espanyol que fou creat el 1776 pel rei Carles III d'Espanya en favor de Bernardo O'Connor y O'Phaly, general d'origen irlandès. El comtat canvià de família al llarg dels anys, dels O'Connor passà als O'Brien, i d'aquests als Salabert, marquesos de la Torrecilla. La darrera representant d'aquesta casa no tingué fills, i el títol passà als ducs de Medinaceli, que en finalitzar la línia dels Fernández de Córdoba passà als Medina.
| | Titular | Període |
| Creació per Carles III d'Espanya |||
| I | Bernardo O'Connor y O'Phaly | 1776-1780 |
| II | Félix María de Salabert y O'Brien | 1780-1807 |
| III | María Dolores de Salabert y Torres | 1807-1830 |
| IV | María Dolores de Salabert y Pinedo | 1832-1846 |
| V | Narciso de Salabert y Pinedo | 1846-1878 |
| VI | Casilda de Salabert y Arteaga | 1878-1936 |
| VII | Luis Jesús Fernández de Córdoba y Salabert | 1952-1956 |
| VIII | Victoria Eugenia Fernández de Córdoba y Fernández de Henestrosa | 1958-1969 |
| IX | Ana de Medina y Fernández de Córdoba | 1969-2012 |
| X | Victoria von Hohenlohe-Langenburg y Schmidt-Polex | Des de 2016 |

## Referències

* ↑ «Comtat d'Ofalia». Gran Enciclopèdia Catalana. enciclopedia.cat. [Consulta: 2 març 2015].
* ↑ «Fitxa del comtat d'Ofalia» (en castellà). Fundació Casa Ducal de Medinaceli. [Consulta: 2 març 2015].
# Cheilodipterus pygmaios

Cheilodipterus pygmaios és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* La femella pot arribar a fer 5 cm de llargària màxima.
* És gris terrós amb 5 franges de color marró fosc a negre.
* Musell més fosc que el cos.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al golf d'Aqaba i Etiòpia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3. i-lxvi + 1-558.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gon, O., 1993. Revision of the cardinalfish genus Cheilodipterus (Perciformes: Apogonidae), with description of five new species. Indo-Pacific Fishes Núm. 22: 1-59, Pls. 1-5.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Cheilodipterus pygmaios» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Fado

El fado és l'expressió més popular de la música portuguesa. En el fado s'expressen els mals moments de la vida a través del cant.
Sembla que el seu origen es remunta a les cançons dels esclaus africans, encara que donat l'intens intercanvi de Portugal amb altres cultures a través del mar, les influències es multipliquen.
Després de la pèrdua de l'Imperi i de la revolució dels clavells, i d'alguna manera reforçant l'estereotip, el fado ha vingut a representar el sentiment de frustració i fatalisme que, segons ells mateixos, defineix els portuguesos.
Existeixen bàsicament dues versions de fados: una és la que es pot escoltar als barris lisboetes de Mouraria i Alfama, i que té bàsicament un contingut personal i sentimental. L'altra és la de la zona de Coïmbra, més acadèmica, com imposa el passat universitari de la ciutat.
La cantant de fados més coneguda és Amália Rodrigues. Altres cantants de fado: Heminia Silva, Dulce Pontes, Tonicha, Carlos do Carmo, Mariza, Mísia, Camané, Paulo de Carvalho.
| « | El fado és molt més que una música. És el cant d'un país, d'una història, d'una ànima que titubeja entre la tristesa i l'alegria. | » |

## Referències

* ↑ Mortaigne, Véronique. El fado (en castellà). Barcelona: Océano, 2003, p. 96. ISBN 84-494-2410-6.

## Enllaços externs

* De fado (català)
* Portal do Fado (portuguès)
* Terreiro do Fado Arxivat 2021-02-28 a Wayback Machine. (portuguès)
* Alguns fadistes i llocs Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine. (portuguès)
# Fèlix Escalas Fàbrega

Fèlix Escalas Fàbrega (Barcelona 1915 –1994) fou patró i armador va ser president de l'entitat precursora de la Federació Catalana de Vela, la Regió de Llevant i Balears de la Federació Espanyola de Clubs Nàutics, càrrec que va ocupar de manera interina entre 1946 i 1951 i, definitivament, de 1951 a 1964.
Navegà en la classe Hispania i després en FI 6. Formà part del frustrat equip olímpic que havia de participar en els Jocs Olímpics de Berlín (1936). Destacà sobretot en les tasques directives, primer al Reial Club Marítim de Barcelona i després al Reial Club Nàutic de Barcelona. Fou president de la Regió de Llevant i Balears de la Federació Espanyola de Clubs Nàutics, des d'on potencià la recuperació de la vela en la postguerra. R. Va ser vicesecretari i posteriorment secretari de la Cambra de Comerç i Navegació de Barcelona Durant la seva presidència es va introduir la Snipe, es van crear nous clubs nàutics a la costa catalana, com el CN Costa Brava de Palamós (1948), el CN Arenys de Mar (1952) o el CN Vilanova (1957), i l'any 1962 es va celebrar la primera edició del Saló Nàutic de Barcelona, que va recollir el relleu del Comitè de Mar que hi havia a la Fira de Mostres de la ciutat i que es va aprofitar per fer regates al port de Barcelona. Va ser membre del Panathlon Club de Barcelona, com a representant de l'esport a vela. Rebé la medalla de Forjador de la història esportiva de Catalunya de l'any 1993.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Rutllan Bañeres, Miquel. un club...una ciutat un país. Barcelona: RC Marítim, 2003. ISBN B-47.920-2003.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Forjadors de la història esportiva de Catalunya. 4a ed.. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1993. ISBN 84-393-2620-3.
# Biaix mediàtic

El biaix mediàtic és una tendència dels mitjans de comunicació a informar de manera tendenciosa. Es manifesta tant per l'elecció dels fets als quals es dona cobertura informativa com pel seu contingut i la seva anàlisi.

## Tipus

* Raons ideològiques. Es manifesta amb el favoritisme o l'atac a una determinada ideologia política, filosofia, religió, raça, sexe, edat, ètnia o persona. Noam Chomsky i Manuel Castells són intel·lectuals que acusen als mitjans d'anar de mà del poder polític.
* Dependència econòmica. Es manifesta amb el favoritisme a certes empreses, ja siguin les dels anunciants o dels propietaris de les empreses dels mateixos mitjans. També amb la cerca d'audiència, un biaix abastament estudiat a partir del concepte comunicació de massa i que pot derivar en el sensacionalisme o la telebrossa. El periodista Gervasio Sánchez Fernández és un dels qui ha criticat la informació superficial i acrítica que segons ell és provocada per les simpaties entre empreses i mitjans de comunicació.
* Pseudoperiodisme. La manca de rigor en el periodisme s'ha agreujat a partir del 2007, amb la crisi econòmica, que ha comportat les prejubilacions d'alguns dels professionals amb més experiència i un abús de becaris en pràctiques de manera generalitzada. Aquesta reducció de professionals, juntament amb l'augment de tasques a desenvolupar en relació amb les edicions digitals dels diaris i les xarxes socials, provoquen biaixos mediàtics.

## Remeis

El Consell de l'Audiovisual de Catalunya és un organisme independent que pretén vetllar pel compliment de la normativa aplicable als prestadors de serveis de comunicació audiovisual, tant els públics com els privats, i té com a principis d'actuació la defensa de la llibertat d'expressió i d'informació, del pluralisme, de la neutralitat i l'honestedat informatives, així com de la lliure concurrència al sector. Hi ha diverses entitats que lluiten contra el biaix mediàtic, com l'anuari Media.cat, que cada any publica l'Anuari del que considera que han estat els silencis mediàtics.

## Vegeu també

* Periodisme
* Deontologia professional periodística
* Mitjans de comunicació a Catalunya
* Biaix de gènere a la Viquipèdia

## Referències

* ↑ Castells, Manuel. Comunicació i poder. Barcelona: UocPress, 2009, p. 262. ISBN 9788497888561 [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ Toutain, Ferran «L'opinió pública a la societat de la teleporqueria». Trípodos, 21, 2007, Barcelona, pàg. 51-64 [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ «El Consejo Audiovisual de Catalunya acusa a Telemadrid de "perturbar la convivencia"». La Vanguardia, 03-06-2013 [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ «Mèdia.cat finança la tercera edició de l'Anuari dels silencis mitjançant el micromecenatge». Escacc.cat, 21-01-2013 [Consulta: 6 setembre 2013].
# Pla d'immanència

El pla d'immanència és un concepte important en la filosofia de Gilles Deleuze. En termes generals, la noció d'immanència (o residència dins del subjecte agent) és contrària a la de transcendència. Deleuze desenvolupa la idea que la totalitat d'allò que existeix es troba a un mateix nivell d'igualtat ontològica. Contra els pressupòsits de la transcendència, és a dir, que hi ha objectes, éssers o substàncies superiors o més enllà a l'existència terrenal o al nostre coneixement, Deleuze desenvolupa la idea d'un espai únic d'immanència compartida. En tant que subjectes, no ens trobem entre dos plans com en el dualisme de Plató o el dualisme cartesià sinó que som part del món. No existiria cap mena de diferència metafísica entre la nostra ment (res cogitans) i el món (res extensa).
La inspiració principal per aquesta idea prové de l'estudi que Deleuze realitzà sobre Spinoza, que proposava un tipus de monisme segons el qual el món és una única substància. L'altra gran influència per a la filosofia vitalista de Deleuze és Henri Bergson, si bé adaptada a un materialisme d'esquerres. En el seu darrer assaig, titulat Immanència, Deleuze escriu “Només quan la immanència no és més immanència per a res que no sigui si mateixa podem parlar d'un pla d'immanència.” A Què és la Filosofia? (1991) Deleuze i Félix Guattari desenvolupen els fonaments que constitueixen la filosofia a partir d'aquest concepte. En paraules de Bruno Cicero Poo, resumint l'esquema conceptual, "la filosofia s'oposa al caos creant conceptes, mitjançant personatges conceptuals sobre un plànol d'immanència."

## Vegeu també

* Baruch Spinoza
* Henri Bergson
* Esquizoanàlisi

## Referències

* ↑ Paddy McQueen, Hilary McQueen. Key Concepts in Philosophy, Palgrave, Nova York, 2010; p.47-48 (article sobre Gilles Deleuze)
* ↑ Ibidem
* ↑ Deleuze, Pure Immanence, p.27
* ↑ http://nodulo.org/ec/2005/n042p14.htm

## Enllaços externs

* Stephan Günzel, Immanence and Deterritorialization: The Philosophy of Gilles Deleuze and Félix Guattari, Friedrich-Schiller-Universitaet Jena
* Stamford Encyclopedia of Philosophy
# Cockburn Town

Cockburn Town és un població caribenya, capital de les Illes Turks i Caicos.
És la seu de govern des del 1766, Cockburn Town va ser el primer assentament permanent a les illes, fundat el 1681 per recol·lectors de sal que van arribar a les Illes Turks i Caicos. La ciutat se suposa que es troba al lloc on Juan Ponce de León va tocar terra per primera vegada a l'illa.
Entre les atraccions hi destaquen el Museu Nacional de Turks i Caicos, situat en una casa d'estil colonial.

## Referències

* ↑ «Cockburn Town» (en anglès). Visit Turks and Caicos Islands.
* ↑ «Cockburn Town | Turks and Caicos Islands» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
# Ferdinand Swatosch

Ferdinand Ferdl Swatosch (11 de maig de 1894 - 29 de novembre de 1974) fou un futbolista austríac de les dècades de 1910 i 1920 i entrenador de futbol.
Va ser jugador de 1. Simmeringer SC, SK Rapid Wien, Wiener Amateur-SV, SpVgg Sülz 07 i fou 23 cops internacional amb Àustria, marcant 18 gols.

## Referències

* ↑ Stokkermans, Karel. «Ferdinand Swatosch - International Goals». RSSSF. [Consulta: 17 desembre 2013].
* ↑ Perfil a austria-archiv.at
* ↑ Perfil a rapidarchiv.at
# Gai Verres

Gai Verres és el nom dels següents personatges:
* Gai Verres (senador), senador romà, pare del pretor Gai Verres
* Gai Verres, qüestor el 82 aC, pretor el 74 aC, governador de Sicilia 73 aC a 71 aC.
# José Antonio Martínez Gil

José Antonio Martínez Gil (nascut el 12 de febrer de 1993) és un futbolista professional espanyol que juga com a defensa central pel Córdoba CF.

## Carrera de club

Nascut a La Palma del Condado, Huelva, Andalusia, Martínez va acabar la seva formació amb l'AD Nervión. L'any 2012 es va traslladar a l'AD Cerro del Águila, debutant sènior durant la campanya, a les lligues autonòmiques.
El juliol de 2013, Martínez es va incorporar a Tercera Divisió al CD Alcalá. El 24 de gener de l'any següent, després de ser titular indiscutible, va fitxar pel Sevilla FC i va ser destinat inicialment al filial de Segona Divisió B.
El 27 de juny de 2016, després d'aconseguir l'ascens a Segona Divisió, Martínez va acordar un contracte amb un altre equip filial, el FC Barcelona B també de tercera divisió. Jugant com a titular, va contribuir amb 34 partits i un gol quan el seu equip va tornar a la segona divisió després d'una absència de dos anys.
Martínez va fer el seu debut com a professional el 19 d'agost de 2017, com a titular en una victòria fora de casa per 2-1 contra el Real Valladolid. L'1 de juliol següent, va signar un contracte de tres anys amb la SD Eibar de la Lliga, però va ser cedit al Granada CF a la segona divisió a finals de mes.
El 10 d'agost de 2019, després d'aconseguir l'ascens amb els Nazaríes, es va renovar la cessió de Martínez per un any més. Va debutar a la primera categoria l'1 de setembre, jugant els últims 14 minuts en la derrota per 3-0 a casa del RCD Espanyol.
El 19 de desembre de 2020, es va anunciar que Martínez s'uniria al FC Dallas de la MLS a començaments de la temporada 2021.

## Referències

* ↑ «José Antonio Martínez, un nuevo refuerzo para el Sevilla Atlético» (en castellà). El Desmarque, 24-01-2014. [Consulta: 19 agost 2017].
* ↑ «Barcelona B sign Sevilla Atletico defender Jose Antonio Martinez». Sport, 27-06-2016. [Consulta: 19 agost 2017].
* ↑ «El Barça B se escapa vivo de Zorrilla» (en castellà). Marca, 19-08-2017. [Consulta: 19 agost 2017].
* ↑ «El central José Antonio Martínez, primer refuerzo de SD Eibar» (en castellà). SD Eibar, 01-07-2018. [Consulta: 3 juliol 2018].
* ↑ «SD Eibar cede a José Antonio Martínez al Granada CF» (en castellà). SD Eibar, 30-07-2018. [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ «El Espanyol no se engancha a LaLiga» (en castellà). Marca, 01-09-2019. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «Martínez, traspasado al FC Dallas de la MLS | SD Eibar - Web Oficial». Martínez, traspasado al FC Dallas de la MLS | SD Eibar - Web Oficial.
* ↑ José Antonio Martínez y su nueva vida "de película" en Dallas as.com

## Enllaços externs

* Fitxa oficial del FC Barcelona
* José Antonio Martínez a BDFutbol
* José Antonio Martínez, Fitxa a Soccerway
# Placocheilus robustus

Placocheilus robustus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Wu H.-W., Lin R.-D. & Q.-X. Chen, X.-L. Chen & M.-Q. He 1977. Barbinae. Pp. 229-394. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. [The cyprinid fishes of China] Volum 2. People's Press, Shanghai [ref. 12558]. Cyprinids China.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhang, E., S.-P. He & Y.-Y. Chen. 2002. Revision of the cyprinid genus Placocheilus Wu, 1977 in China, with description of a new species from Yunnan. Hydrobiologia Núm. 487: 207-217.
# Cocked & Loaded

Cocked & Loaded és el segon àlbum oficial del grup de música L.A. Guns, i el primer a tenir una qualificació d'Or. A l'àlbum apareixen membres del grup Cheap Trick, en Robin Zander i Rick Nielsen.
Aquest va ser el primer àlbum de L.A. Guns que Steve Riley ocupa aquest lloc al grup, i encara perdura. També debuta en el grup, Nickey "Beat" Alexander, el baixista, s'inclou en la fotografia del grup i se'l escolta en el primer àlbum del grup.

## Cançons

* Letting Go – 1:22
* Slap In The Face – 3:54
* Rip And Tear – 4:11
* Sleazy Come Easy Go – 4:01
* Never Enough – 4:10
* Malaria – 5:22
* The Ballad Of Jane – 4:30
* Magdalaine – 6:05
* Give A Little – 3:29
* I'm Addicted (Guitar Solo) – 1:51
* 17 Crash – 3:39
* Showdown (Riot On Sunset) – 3:18
* Wheels Of Fire – 4:56
* I Wanna Be Your Man (cd only) – 3:36
* Rock Candy (bonus track for Japan)
* No Mercy (live- Japan bonus track)

## Músics
### Propis del grup

* Phil Lewis – Cantant
* Tracii Guns – guitarra
* Mick Cripps – guitarra
* Kelly Nickels – baixista
* Steve Riley – bateria

### Convidats

* Robin Zander - veus de fons
* Rick Nielsen - veus de fons
# Eton

* No s'ha de confondre amb Eaton.
«Eton» té aquests significats:
* Eton College, escola del Regne Unit per a nois de 13 a 18 anys
* Eton (Berkshire), població i parròquia civil d'Anglaterra a Berkshire
* Eton (Geòrgia), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia
* Éton, municipi francès, al departament del Mosa, regió de Lorraine
* Eton (llengua del Camerun), llengua africana
* Eton (llengua de Vanuatu, llengua de Melanèsia
# Gbassay Sessay

Gbassay Sessay (Batkanu, 11 de maig de 1968) és un exfutbolista de Sierra Leone de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Sierra Leone.
Pel que fa a clubs, passà tota la seva carrera professional a Portugal, a clubs com Estrela da Amadora i Vitória Setúbal.

## Referències

* ↑ Courtney, Barrie. «African Nations Cup 1994 – Final Tournament Details». RSSSF, 15-08-2005. Arxivat de l'original el 4 juny 2009.
* ↑ Courtney, Barrie. «African Nations Cup 1996 – Final Tournament Details». RSSSF, 18-03-2002. Arxivat de l'original el 2009-05-16. [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Sessay (Gbassay John Sessay)» (en portuguès). Fora de Jogo. [Consulta: 11 febrer 2010].
* ↑ Gbassay Sessay a National-Football-Teams.com (anglès)