OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Flux radiant

En radiometria, el flux radiant és la mesura de la potència d'una radiació electromagnètica (inclosa la llum visible), de l'energia $dQ$ que transporten les ones per unitat de temps. Aquesta potència pot ser el total emès per una font o el total que arriba a una superfície determinada:
    $\Phi _{e}={\frac {\mathrm {d} Q_{e}}{\mathrm {d} t}}$
El subíndex e, s'utilitza per indicar que es tracta de magnituds electromagnètiques, d'aquesta manera ho diferenciem de les fotomètriques.

## Unitats

La unitat del Sistema Internacional d'Unitats (SI) per al flux radiant és el watt (W), que s'expressa en energia per unitat de temps o, utilitzant unitats del SI, joules per segon. Així, si tenim una font de radiació que té un flux radiant d'1 W, s'haurà d'entendre que produeix 1 joule d'energia cada segon.
En el cas d'una làmpada incandescent, sabent que el flux de radiacions per sota de 0.01μm és negligible, igual que l'energia corresponent a les zones de l'espectre electromagnètic que corresponen a les microones i la radiofreqüència, podem assumir que el flux radiant es correspon a la radiació que emet dins de l'espectre visible. Per tant, podem considerar que la potència nominal de la làmpada equival al flux radiant, de manera que si és de 50 W, considerarem que el flux radiant també serà de 50 W.

## Vegeu també

* Flux lluminós
* Potència física
* Energia radiant
* Radiometria

## Referències

* ↑ «IEC 60050 - International Electrotechnical Vocabulary - Details for IEV number 845-21-038: "radiant flux"». [Consulta: 4 desembre 2021].
* ↑ 14:00-17:00. «ISO 9288:1989» (en anglès). [Consulta: 4 desembre 2021].
* ↑ «Paramètres des sources de rayonnement». Arxivat de l'original el 2021-12-04. [Consulta: 4 desembre 2021].
# Fiume Veneto

Fiume Veneto (friülà Vile di Flum) és un municipi italià, dins de la província de Pordenone. L'any 2007 tenia 10.941 habitants. Limita amb els municipis d'Azzano Decimo, Casarsa della Delizia, Chions, Pordenone, San Vito al Tagliamento i Zoppola. Cada any s'hi celebra el festival de còmics (italià fumetto) Fiumettopoli.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Tiziano Borlina | Centreesquerra |
# Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana

El Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana es va inaugurar el 3 de desembre de 1979. Per a la primera edició es van convocar més de 600 cineastes llatinoamericans, convocats per l'Institut Cubà de l'Art i Indústria Cinematogràfics. El premi lliurat pel festival és el Gran Premi Coral, guardó inspirat en els grans esculls de coral que poblen el Mar Carib.
El prestigi del festival recau en la seva intenció de servir de plataforma a aquelles produccions que pateixen de l'anonimat internacional (en primera instància, per la producció industrial de Hollywood) i de ser un dels festivals més importants de cinema llatinoamericà.

## Història

L'any 1967, el Festival de l'Havana va materialitzar el somni d'un grup de destacats cineastes del continent que van plasmar l'existència d'un nou cinema llatinoamericà i la tasca de treballar per a incrementar-ne la difusió sobre la base d'objectius ideològics i culturals.
La visió de les pel·lícules allí presentades, provinents de diversos països d'Amèrica Llatina, va permetre aprofundir col·lectivament, per primera vegada, en l'ordenament i coherència dels punts comuns i els objectius a aconseguir amb el nou cinema que es gestava.
Des de la seva fundació el festival es va proposar reconèixer i difondre les obres cinematogràfiques que contribueixin a l'enriquiment i la reafirmació de la identitat cultural llatinoamericana i del Carib. La seva programació comprèn una àmplia i representativa mostra de cinema contemporani provinent de la resta del món. El seu fundador va ser Alfredo Guevara, que fou també el primer president de l'esdeveniment.

## Gran Premi Coral - Primer Premi

Guanyadors Gran Premi Coral :
| Any | Títol original | Director | País |

## Referències

* ↑ «Festival Internacional del Nuevo Cine Latinoamericano». EcuRed. [Consulta: 6 octubre 2019].
* ↑ «Festival Internacional del Nuevo Cine Latinoamericano de La Habana 2019». [Consulta: 6 octubre 2019].
* ↑ «http://www.cubadebate.cu/etiqueta/festival-internacional-del-nuevo-cine-latinoamericano/». [Consulta: 6 octubre 2019].
* ↑ «Cuba: inicia Festival Internacional del Nuevo Cine Latinoamericano». Telesur. [Consulta: 6 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Festival de l'Havana del 1979 a Filmaffinity
# Fontbona

«Fontbona» té aquests significats:
* Fontbona, localitat del municipi de Llagostera
* Eduard Fontbona (Barcelona, 1977), compositor i pianista
* Emili Fontbona i Ventosa (Barcelona, 1879 – 1938), escultor català
* Francesc Fontbona de Vallescar (Barcelona, 1948), historiador de l'art especialitzat en l'edat contemporània
* Marc Fontbona (Barcelona, 1975), historiador
# Fontcoberta (Queixàs)

Fontcoberta, Fontcouverte en francès, és un poble d'hàbitat dispers del terme comunal de Queixàs, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
Està situat en el sector meridional del terç septentrional del terme comunal al qual pertany, a prop i al nord del Veïnat de l'Escola i del Veïnat d'en Llença. És en el vessant oriental del Coll de l'Orri, a l'indret on neix la Ribera de Fontcoberta, un dels afluents per l'esquerra de la Cantarana.
La seva església, Santa Maria de Fontcoberta, està situada uns 650 metres en línia recta al nord del poble, separada d'ell per una carena.

## Història

L'església del lloc i el topònim Fons cooperta són esmentats ja al 942, en ocasió d'una permuta feta pel bisbe Guadall d'Elna. L'església parroquial, dedicada a Santa Maria, domina el poble des d'una posició enlairada al nord, a la carena que separa la vall de les Illes de la de Fontcoberta (42° 36′ 10″ N, 2° 39′ 24″ E﻿ / ﻿42.60278°N,2.65667°E﻿ / 42.60278; 2.65667). És preromànica, de nau única coberta amb volta i absis rectangular, per bé que amb importants modificacions romàniques. El campanar és d'espadanya. Com a mobiliari a destacar té una marededéu del segle xvii. No gaire lluny, en direcció a Sant Miquel de Llotes hi ha la font coberta que dona nom al llogaret.
Al veí Mas Vicenç (42° 36′ 7″ N, 2° 39′ 42″ E﻿ / ﻿42.60194°N,2.66167°E﻿ / 42.60194; 2.66167) hi hagué una petita explotació minera que a començaments del segle XX es dedicà a l'extracció de plom i coure.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «128 - Queixàs». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Queixàs». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Berbain, C.; Favreau, G.; Moreno, C. «Mas Vicenç, Fontcouverte, Caixas (Pyrénées-Orientales)». A: Le Cahier des Micromonteurs, 107, 2010.

## Referències

* ↑ «Fontcoberta en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-03-09. [Consulta: 9 març 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa de Mas Vicenç (anglès)
* Llista de materials extrets
* Breus dades Arxivat 2011-09-09 a Wayback Machine. (francès)
# Figueira das Naus

Figueira das Naus (crioll capverdià Figéra da Naus) és una vila al sud de l'illa de Santiago a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada a 11 kilòmetres al sud de Tarrafal i a 12 kilòmetres al nord-oest d'Assomada.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Fotogramas de Plata 1981

La 32a cerimònia de lliurament dels Premis Fotogramas de Plata, corresponents a l'any 1981, lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc el 16 de març de 1982 a un cinema de Madrid. Fou presentada per Amparo Soler Leal i comptà amb la presència d'Arnold Schwarzenegger. En acabar l'entrega es va projectar en primícia Conan el bàrbar de John Milius.

## Candidatures
### Millor pel·lícula espanyola

| Pel·lícula | Director | Resultat |
| Maravillas | Manuel Gutiérrez Aragón | Guanyadora |

### Millor pel·lícula estrangera

| pel·lícula | Director | Resultat |
| Atlantic City Fedora | Louis Malle Billy Wilder | Guanyadora |

### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Fernando Fernán Gómez | Maravillas | Candidat |
| Lola Herrera | Función de noche | Candidata |
| Luis Escobar | Patrimonio nacional | Guanyadora |

### Millor intèrpret de cinema estranger

| Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Jessica Lange | El carter sempre truca dues vegades | Candidata |
| Robert De Niro | Toro salvatge | Candidat |
| Meryl Streep | La dona del tinent francès | Candidata |
| Burt Lancaster | Atlantic City | Guanyadora |

### Millor intèrpret de televisió

| Intèrprete | Sèrie de televisió | Resultat |
| Carmen Maura | Esta noche | Guanyadora |
| Emma Penella | Teatro | Candidat |
| Antonio Ferrandis | Verano azul | Candidat |

### Millor intèrpret de teatre

| Intèrpret | Muntatge | Resultat |
| Concha Velasco | Yo me bajo en la próxima, ¿y usted? | Guanyador |

### Millor activitat musical

| Intèrpret | Resultat |
| Javier Gurruchaga | Guanyador |

## Referències

* ↑ Luis Escobar a El País, 17 de març de 1982
* ↑ Mejor intérprete, Luis Escobar, La Vanguardia, 17 de marzo de 1982
* ↑ Fotogramas de Plata, ABC, 6 de març de 1982

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1981
* I Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya
* 26a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata per any a l'IMDB
# Francesc Baucells

Francesc Baucells, o també Francesch Baucells (Barcelona, 1675 - Santpedor, Bages, ca.~1715) fou un escriptor franciscà català.
Fou un destacat predicador, de l'Orde de Frares Menors, que pertangué al grup de predicadors apostòlics del Col·legi-Seminari i convent de Sant Miquel d’Escornalbou, i posteriorment fou guardià del convent de Sant Francesc, a Santpedor, el centre més important de formació del clergat missioner català dels segles XVII i XVIII.
Baucells és l'autor de l'obra "Font mystica y sagrada del paradis de la iglesia" (1703), una mena d'exposició didàctica de la doctrina cristiana, escrit en estil prosa de catecisme per tal de poder divulgar els rudiments de la religió catòlica entre la gent senzilla, un manual de catequesi força popular, que veu la llum el 1704, i que tingué nombroses edicions catalanes i traduïdes al castellà per Thomas Piferrer al llarg del segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Francesc Baucells». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 5 novembre 2022].
* 1 2 «Francesc Baucells». Diccionari de la Literatura Catalana (Gran Enciclopèdia Catalana). Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 5 novembre 2022].
* 1 2 Gelabertó-Vilagran, Martí «Teología moral y justicia eclesiástica en los delitos de palabra: Cataluña (siglos XVI- XVIII) / Moral Theology and Ecclesiastical Justice in the Crime of Speech: Catalonia (16 th -18 th Centuries)». Memoria y Civilización. Universitat de Navarra, Núm. 25, 2022, pàg. 355. DOI: 10.15581/001.25.007. ISSN: 2254-6367 [Consulta: 5 novembre 2022].
# Francisco Blasco Ortí

Francisco Blasco i Ortí (1921 - 2 d'agost de 2003) fou un polític valencià que va exercir com a segon alcalde democràtic de Morella des de 1981 fins a 1987. Com a alcalde va militar a la Unió de Centre Democràtic (UCD) i al Partit Demòcrata Liberal (PLD). Posteriorment, Blasco va ingressar al Partit Socialista del País Valencià (PSPV), anant a les llistes a l'ajuntament de Morella de 1995 i esdevenint cap al final de la seua vida en president d'honor del PSPV-PSOE de Morella.
Va morir el 2 d'agost de 2003 als 82 anys, restant les banderes de l'ajuntament de Morella a mitja asta en senyal de dol i com a honor a un ex-alcalde.

## Referències

* ↑ https://socialistesmorella.wordpress.com/historia/candidatures-municipals/
* ↑ https://elpais.com/diario/2003/08/03/cvalenciana/1059938285_850215.html
# Francisco Borja Enrique Ayesa

Francisco Borja Enrique Ayesa, conegut futbolísticament com a Neru (nascut el 20 de gener de 1974 a Santander, Cantàbria), és un futbolista que juga actualment a l'Sporting de Gijón.
# Francisco Bolívar Zapata

Francisco Bolívar Zapata (Ciutat de Mèxic, Mèxic 1948) és un bioquímic i professor universitari mexicà.
Nascut el març de 1948 a Ciutat de Mèxic. Després de doctorar-se en bioquímica per la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM) va entrar a formar part del Centre d'Investigació d'Enginyeria Genètica i Biotecnologia d'aquesta mateixa universitat realitzant estudis sobre Biologia Molecular i Biotecnologia, sent un dels investigadors més destacats en el desenvolupament de tècniques per al maneig i caracterització del material genètic de les cèl·lules.
Els seus estudis han contribuït de forma molt significativa al disseny, construcció i caracterització de vehicles moleculars per a la donació i expressió de l'àcid Desoxiribonucleic (ADN). El 1977 va participar en la producció mitjançant tècniques d'enginyeria genètica de proteïnes humanes en bacteris, com la insulina i la somatostatina.
Bolívar Zapata ha estat membre de diversos comitès d'experts de la UNESCO i l'Organització Mundial de la Salut, publicant al voltant d'un centenaar d'articules i llibres divulgatius.
Membre de la junta directiva de la UNAM també és membre de El Colegio Nacional de México. Entre els nombrosos premis rebuts destaca el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica de 1991.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica 1991 Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine.
* (castellà) Biografia Francisco Bolívar Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Fisòstoms

Els fisòstoms (Physostomi) són un grup de peixos, sense valor taxonòmic, en els quals la bufeta natatòria està proveïda d'un conducte, i les aletes ventrals, quan estan presents, són abdominals. Inclou els salmons, truites, carpes, peixos gat i altres.

## Famílies

* Salmonidae
* Percopsidae
* Galaxidae
* Mormyridae
* Gymnarchidae
* Esocidae
* Umbridae
* Scombresocidae
* Cyprinodontae

## Referències

* ↑ «Fisòstoms». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «fisòstom». DIEC. [Consulta: 12 març 2012].
# Fita AMC

Fita fou una marca catalana de motors, fabricats entre 1953 i 1964 a Figueres (Alt Empordà).
Els Fita es coneixien també com a Fita AMC, ja que eren en realitat els motors francesos AMC fabricats sota llicència, en cilindrades de 74 i 125 cc a dos temps, i 150 i 175 cc a quatre temps. L'empresa en proveïa a diversos fabricants de motocicletes (sobretot a Rieju), tricicles de repartiment, motocarros i microcotxes de l'època.
Entre els seus clients hi havia Evycsa, que en declarar-se en fallida fou absorbida per Fita i donà pas a la nova firma figuerenca MAF.

## Referències

* 1 2 Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 309. ISBN 84-920886-5-6.
# Fleury

«Fleury» té aquests significats:
* Toponímia:
** Fleury o abadia de Saint-Benoît-sur-Loire, monestir al municipi de Saint-Benoît-sur-Loire, al departament de Loiret (Centre-Vall del Loira, França)
** Fleury (Aisne), municipi al departament de l'Aisne (regió dels Alts de França)
** Fleury (Aude), municipi al departament de l'Aude (regió d'Occitània, França)
** Fleury (Manche), municipi al departament de la Mànega (regió de Normandia, França)
** Fleury (Mosel·la), municipi al departament del Mosel·la (regió del Gran Est, França)
** Fleury (Oise), municipi al departament de l'Oise (regió dels Alts de França)
** Fleury (Pas de Calais), municipi al departament del Pas de Calais (Alts de França)
** Fleury (Somme), municipi al departament del Somme (Alts de França)
** Fleury-sur-Andelle, municipi al departament de l'Eure (regió de Normandia, França)
** Fleury-les-Aubrais, municipi al departament de Loiret (regió de Centre - Vall del Loira, França)
** Fleury-en-Bière, municipi al departament de Sena i Marne (regió de Illa de França, França)
** Fleury-devant-Douaumont, municipi al departament del Mosa (regió del Gran Est, França)
** Fleury-la-Forêt, municipi al departament de l'Eure (regió de Normandia, França)
** Fleury-sur-Loire, municipi al departament del Nièvre (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Fleury-Mérogis, municipi al departament de l'Essonne (regió d'Illa de França, França)
** Fleury-la-Montagne, municipi al departament de Saona i Loira (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Fleury-sur-Orne, municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
** Fleury-la-Rivière, municipi al departament del Marne (regió del Gran Est, França)
** Fleury-la-Vallée, municipi al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Ambly-Fleury, municipi al departament de les Ardenes (regió del Gran Est, França)
** Cantó de Fleury-sur-Andelle, cantó al districte de Les Andelys (departament de l'Eure, França)
** Cantó de Fleury-les-Aubrais, cantó al districte d'Orléans (departament de Loiret, França)
** Fontenay-le-Fleury, municipi al departament d'Yvelines (regió d'Illa de França)
* Biografies:
** Claude Fleury (París, 1640 - 1723), eclesiàstic cistercenc, historiador de l'Església i advocat francès
** Georges Fleury (Orleans, 1878 - Créteil, 1968), ciclista francès que va córrer entre 1904 i 1911
** Jean Théodore Fleury (Saint-Révérien, 1843 - Belac, 1915), polític francès, prefecte dels
** Joseph-Nicolas Robert-Fleury (Colònia, 1797 - París, 1890), pintor alemany
** Marc Fleury (París, 1968), emprenedor fundador de l'empresa JBoss
** Louis Fleury (Lió, 1878 — París, 1926), compositor i flautista francès
** Tony Robert-Fleury (1837 – 1911), pintor francès, conegut principalment per escenes històriques
# Francesc Mas

Francesc Mas és el nom dels següents personatges:
* Francesc Mas i Ros (Caldes de Malavella, 1901 - 1985), compositor musical català.
* Francesc Mas i Piquet (Barcelona, 1916 - 1998), futbolista català.
# Fondo de les Quatre Boques

El fondo de les Quatre Boques és un torrent al peu sud-oriental del Massís de Bonastre a la comarca taragonina del Baix Penedès.
El torrent té el seu origen a la part superior del fondo del Merino, sota el coll de la Font del Benet, a 300 m d'altitud, dins el terme municipal d'Albinyana (Baix Penedès). Ja en terme del Vendrell, recull les aigües torrencials del vessant occidental del Puig Claper (250 m) i sud-oriental de la Plana del Xim (272 m).
Segueix cap al sud-est, passant pel Mas Borràs (nucli urbanitzat), discorrent per sota les vies del TGV i l'autopista AP-7 fins a la vora de Sant Vicenç de Calders (el Vendrell), confluència amb el torrent del Lleó, on és anomenat torrent de l'Aragall i pren direcció sud fins a la platja de Sant Salvador.
Bona part del transcurs del torrent discorre per la finca de caça Pedragrossa (Cal Setró) i també està inclosa en l'àrea del PEIN Massís de Bonastre i la Xarxa natura 2000 (UE) conformant una ZEPA (zona especial de protecció de les aus). Pel fons del mateix torrent hi transcorre una pista que enllaça el Mas Borràs amb la finca i masia de Cal Setró. També hi transita el sender excursionista de petit recorregut PR-C16 procedent del Vendrell. La pista està tancada en alguns punts, des d'on surten diversos corriols i senders que circulen voltant el perímetre de la finca.

## Referències

* ↑ «fondo de les Quatre Boques». enciclopèdia.cat, GEC, 2007. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «Mapa topogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, ICGC, 2021. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «TBP-Mapa de camins, el Vendrell». turismebaixpenedes.cat, 2021. [Consulta: 26 desembre 2021].
# Focalització

La focalització indica el punt de vista en un text de narrativa, el terme prové del cinema i va ser encunyat per Gérard Genette. Igual que una càmera enfoca d'una determinada manera els plans, el narrador usa un determinat punt de vista per explicar i presentar la història a la literatura.
Hi ha diversos tipus de focalització:
* Externa: el narrador està fora de l'acció, es tendeix a l'objectivitat; el personatge coneix més que el lector del que passa a l'acció, ja que aquesta es va descobrint a partir de la presentació nua dels esdeveniments.
* Interna: el narrador es fica dins dels personatges (d'un o de més), i explora els seus punts de vista
* Zero: el narrador omniscient, que permet al lector la màxima informació i aporta la seva subjectivitat a la narració
# Furiani

Furiani (en cors Furiani) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 2006 tenia 4.829 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 362 | 414 | 565 | 1.323 | 3.286 | 3.902 | 4.829 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | François Vendasi | PRG | |
# Furies (sèrie de televisió)

Furies és una sèrie de televisió de drama d'acció francesa, produïda i retransmesa per Netflix, creada per Cedric Nicolas-Troyan, Jean-Yves Arnaud i Yoann Legave, i protagonitzada per Lina El Arabi, Marina Foïs i Mathieu Kassovitz. Es va estrenar l'1 de març de 2024. Ha estat subtitulada al català.

## Repartiment

* Lina El Arabi com a Lyna Guerrab
* Marina Foïs com a Selma
* Mathieu Kassovitz com a Driss
* Steve Tientcheu com a Simon
* Quentin Faure com a Nico
* Jeremy Nadeau com a Elie
* Sandor Funtek com a Orso
* Anne Azoulay com a Mama
* Eye Haïdara com a Keïta
* Fatima Adoum com a Amythis Guerrab

## Referències

* ↑ «Furies (2024) – Netflix Series Review». , 01-03-2024.
* ↑ «Furies». Goita què fan, ara!. [Consulta: 3 març 2024].
# Estàtua del Rei En Jaume (Castelló de la Plana)

L'estàtua del Rei En Jaume, de 2.60 metres i realitzada per l'escultor castellonenc Josep Viciano i Martí en 1896, està instal·lada al centre de Castelló a l'avinguda Rei En Jaume és un dels eixos de Castelló més representatius, un lloc on els passos dels castellonencs es creuen milions de vegades, una avinguda plena de terrasses. Representa Jaume I de peu sense cavall, engalanat amb el seu escut i amb l'espasa al cinto i el seu tradicional elm coronat per un drac alat, portant a la mà el que sembla un pergamí enrotllat.

## Referències

* 1 2 Castellón, Descubre. «Jaume I, sus símbolos y la historia que lo acompaña» (en espanyol europeu), 09-10-2014. Arxivat de l'original el 2019-03-07. [Consulta: 6 març 2019].