OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coríxids

Els coríxids (Corixidae) són una família d'insectes hemípters del subordre dels heteròpters. Són aquàtics i viuen en basses i corrents d'aigua lents on neden prop del fons. N'hi ha unes 500 espècies conegudes en 33 gèneres incloent el gènere Sigara. Algunes espècies es denominen popularment barquers.
Algunes espècies fan sons per estridulació. Generalment tenen un cos allargat i aplanat de fins a 13 mm de llargada, el seu cap és triangular. Principalment no són depredadors i s'alimenten de plantes aquàtiques i d'algues. Algunes espècies són depredades per amfibis incloent, Taricha granulosa.

## Taxonomia

La família Corixidae inclou sis subfamílies:
* Subfamília Corixinae Leach, 1815
* Subfamília Cymatiainae Walton, 1940
* Subfamília Diaprepocorinae Lundblad, 1928
* Subfamília Heterocorixinae Hungerford
* Subfamília Micronectinae Jaczewski, 1924
* Subfamília Stenocorixinae Hungerford, 1948

## Referències

* ↑ http://www.gavarres.cat/documents/noticia/noticia174.pdf Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ C. Michael Hogan (2008) Rough-skinned Newt (Taricha granulosa), Globaltwitcher, ed. Nicklas Stromberg
* ↑ «BioLib: Biological library». [Consulta: 10 gener 2022].

## Enllaços externs

* EverythingAbout.net
* Water Boatmen
* Buglopedia waterboatmen article Arxivat 2006-12-11 a Wayback Machine.
* water boatmen photos on the Tree of Life
* more water boatmen photos on Bug Guide
# Coll Arenós (Comaltes)

El Coll Arenós és una collada que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El coll està situat a 2.625,7 metres d'altitud, entre el més oriental dels Pics de Comaltes (al nord) i el Tuc del Coll Arenós (al sud). Comunica Comaltes (O) amb Aigüissi (E).

## Rutes

Des del km 18 de la carretera L-500, anant a buscar la carena del Serrat del Colomer al sud-est, i carenant cap al nord-est pel serrat i lo Campo.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Colibrí diamant de front violaci

El colibrí diamant de front violaci o colibrí de front violeta (Heliodoxa leadbeateri) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida, boscos i matolls de les muntanyes de Colòmbia, oest i nord de Veneçuela, est de l'Equador, est del Perú i oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Colibrí diamant de front violaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 07/06/2013 (català)
# Citizendium

Citizendium és una enciclopèdia creada en 2006 pel filòsof Larry Sanger com a alternativa a Wikipedia. Es va fer un projecte pilot a l'octubre del 2006 i es va fer pública el dia 25 de març del 2007.
Les principals diferències amb la Wikipedia són:
* Es distingeix entre autors (qualsevol que vulgui contribuir) i editors, experts en la matèria que asseguren la fiabilitat de les informacions.
* Són restrictius quant al tipus d'articles que hi tenen cabuda, molt propers als de l'enciclopèdia tradicional.
* Els usuaris han de signar amb el seu nom real i oferir una breu biografia per participar.
* Els articles es divideixen en àrees temàtiques, supervisades per grups de treball manats per experts.
Els seus defensors afirmen que a la llarga serà una font més consultada que les versions viquipedistes, perquè els experts asseguren la validesa de les informacions i això li atorga rigor. A més a més, el vandalisme és pràcticament inexistent i la redacció més acurada.
Per contra, els detractors afirmen que és un projecte elitista, que no valora el coneixement de la comunitat i que va sorgir per la rivalitat creixent entre Larry Sanger i Jimbo Wales.

## Enllaços externs

* Pàgina de Citizendium
# Colmenar de Montemayor

Colmenar de Montemayor és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 317 | 289 | 257 | 247 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-03 a Wayback Machine.
# Coll de Sarradé

El Coll de Sarradé és una collada que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«El nom prové del basc "Sarra-toi" (zarra significa "escòria", i també "arranque en el arrastre de bloques del río", o "arena gruesa del río", i -toi, sufix que indica abundància)».
El coll està situat a 2.812,2 metres d'altitud, entre el Pic de Contraix al nord-nord-oest i el Pic de Sarradé al sud-sud-est; comunica la Vall de Sarradé (O) i la Vall de Contraix (E).

## Rutes

Dues de les més habituals són:
* Remuntant la Vall de Contraix per atacar-lo des de l'extrem meridional de l'Estany de Contraix.
* Resseguint el tàlveg de Vall de Sarradé fins al coll.
* En cas de crestejar: davallant des del Pic de Contraix.

## Referències

* ↑ Toponímia de la Vall de Boí Arxivat 2010-03-17 a Wayback Machine.. [Consulta: 19/9/2011]
* 1 2 ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Coll de Sarradé. [Consulta: 12/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Columna Edicions

Columna Edicions és una editorial en llengua catalana amb seu a Barcelona, fundada l'any 1985 per Miquel Alzueta, Alfred Sargatal, Àlex Susanna i Ricard Badia. Des dels seus inicis va apostar per la narrativa que dominava el mercat internacional, sense deixar de banda ni els joves autors ni els clàssics. Igualment, disposa d'un ampli catàleg d'autors catalans.
Convoca els premis literaris Nèstor Luján de novel·la històrica i el Columna Jove de narrativa juvenil, i publica els premis de novel·la Prudenci Bertrana, Carlemany, Pin i Soler (Ciutat de Tarragona) i Fiter i Rossell, el Ramon Muntaner de literatura juvenil i el Miquel de Palol de poesia. Durant uns anys (1992-1999) va publicar també el prestigiós premi Sant Jordi de novel·la.
L'any 2001 fou adquirida pel Grup Planeta i actualment està englobada dins el Grup 62, dirigida per Berta Bruna Tey.

## Referències

* ↑ «Berta Bruna dirigirà Columna». El Punt, 11-02-2012. [Consulta: 9 març 2011].

## Enllaços externs

* Columna Edicions
# Civry-en-Montagne

Civry-en-Montagne és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 94 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Civry-en-Montagne era de 94 persones. Hi havia 41 famílies, de les quals 15 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 11 dones vivint soles), 15 parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 63 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 62 eren cases i 1 era un apartament. Dels 44 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Civry-en-Montagne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 60 persones, 42 eren actives i 18 eren inactives. De les 42 persones actives 40 estaven ocupades (21 homes i 19 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 18 persones inactives 13 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Civry-en-Montagne hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Civry-en-Montagne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Civry-en-Montagne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Apollo Beach

Apollo Beach és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 7.444 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Apollo Beach tenia 7.444 habitants, 3.132 habitatges, i 2.361 famílies. La densitat de població era de 505,1 habitants per km².
Dels 3.132 habitatges en un 23,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,5% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 24,6% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,2% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 33,7% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.480 $ i la renda mediana per família de 58.378 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.427 $ mentre que les dones 28.732 $. La renda per capita de la població era de 28.583 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Apollo Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Apollo Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mensaka

Mensaka és una pel·lícula de Salvador García Ruiz. Va ser el primer llargmetratge del seu director, es va estrenar en 1998 i està basat en la novel·la homònima de José Ángel Mañas.

## Argument

Un grup de joves de vint anys s'enfronten a una tardor en el qual les seves vides sofriran una forta transformació en arribar el moment d'assumir responsabilitats d'adults. David té 27 anys i porta molt temps treballant de missatger, prou per a saber que és hora de deixar-ho.

## Repartiment

* Adrià Collado (Fran)
* Alejo Sauras (a l'autobús)
* Darío Paso (Santi)
* Ginés García Millán (Ramón)
* Guillermo Toledo (Ricardo)
* Gustavo Salmerón (David)
* Laia Marull (Bea)
* Lola Dueñas (Cristina)
* María Esteve (Natalia)
* Tristán Ulloa (Javi)

## Premis
### XIII Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actor revelació | Tristán Ulloa | Candidat |
| Millor director novell | Salvador García Ruiz | Candidat |
| Millor guió adoptat | Luis Marías | Guanyador |

## Referències

* ↑ Mensaka a decine21.com
* ↑ Mensaka al web de Fotogramas
* ↑ Mensaka al web dels premis Goya
# Sanchotello

Sanchotello és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 388 | 345 | 303 | 285 |
# Canal del Peraldet

La Canal del Peraldet és un torrent afluent per la dreta del Torrent de Junts, a la Vall de Lord, que fa tot el seu curs per l'interior del Clot de Vilamala.

## Descripció

Neix a 1.193 msnm al terme municipal d'Odèn, a uns escassos 50 m. a l'est del punt quilomètric 19,5 de la carretera LV-4241b de Solsona a Coll de Jou entre el Pla de la Batalla (al sud) i l'Hostalnou de Canalda (al nord). S'endinsa cap al fons del Clot de Vilamala agafant la direcció predominant O-E tot seguint la falda del vessant nord del Serrat de les Pinasses i desguassa al Torrent de Junts a 895 msnm un centenar de metres després d'haver entrat al terme municipal de Guixers.
Tota la seva conca està integrada en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai Serres de Busa-Els Bastets-Lord.

## Termes municipals per on transcorre

Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi d'Odèn | 785 | 87,7% |
| Per l'interior del municipi de Guixers | 110 | 12,3% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Canal del Peraldet està integrada per un total de 6 cursos fluvials dels quals 5 són afluents de 1r nivell de subsidiarietat. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 1.706 m.
Xarxa hidrogràfica de la Canal del Peraldet :
| Codi del corrent fluvial | Coordenades del seu origen | longitud (en metres) |
| Canal del Peraldet | 42° 7′ 5.631″ N, 1° 32′ 39.93″ E﻿ / ﻿42.11823083°N,1.5444250°E﻿ / 42.11823083; 1.5444250 | 892 |
| D1 | 42° 6′ 58.59″ N, 1° 32′ 47.68″ E﻿ / ﻿42.1162750°N,1.5465778°E﻿ / 42.1162750; 1.5465778 | 210 |
| E1 | 42° 7′ 6.707″ N, 1° 32′ 48.11″ E﻿ / ﻿42.11852972°N,1.5466972°E﻿ / 42.11852972; 1.5466972 | 64 |
| E2 | 42° 7′ 10.17″ N, 1° 32′ 45.76″ E﻿ / ﻿42.1194917°N,1.5460444°E﻿ / 42.1194917; 1.5460444 | 207 |
| D2 | 42° 6′ 57.77″ N, 1° 32′ 59.14″ E﻿ / ﻿42.1160472°N,1.5497611°E﻿ / 42.1160472; 1.5497611 | 189 |
| D3 | 42° 6′ 57.78″ N, 1° 33′ 8.460″ E﻿ / ﻿42.1160500°N,1.55235000°E﻿ / 42.1160500; 1.55235000 | 144 |

## Perfil del seu curs

Perfil del curs de la Canal del Peraldet :
| Recorregut (en m.) | Altitud (en m.) | Pendent |
| 0 | 1.193 | - |
| 250 | 1.073 | 50,0% |
| 500 | 1.013 | 24,0% |
| 750 | 927 | 34,4% |
| 892 | 895 | 22,5% |

## Referències

* 1 2 3 4 5 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42º7'5.869" N, 1º33'16.80" E
* ↑ «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 14 maig 2010].
# Antoni Anguera i Bernaus

Antoni Anguera i Bernaus (Térmens, 17 de febrer de 1921 - Lleida, 1 de setembre de 1993) fou un futbolista català de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Començà a jugar a futbol a l'equip de l'Escola del Treball de Lleida l'any 1934. Acabada la Guerra Civil ingressà al Lérida Balompié, embrió de la UE Lleida, on jugà la temporada 1939-40. L'any 1940 fou fitxat pel FC Barcelona, on debutà el 29 de setembre de 1940. No obstant, la seva prometedora carrera es va veure estroncada el 9 de febrer de 1941 a Balaídos, on rebé un fort cop al taló. Arrossegà aquesta lesió la resta de la seva carrera. Jugà una temporada més al Barça, jugant el 15 de febrer de 1942 el seu darrer partit oficial amb el club. Fou campió de Copa la temporada 1941-42, però finalment el Barça li donà la baixa per lesió. Jugà una temporada més al Lleida, però la seva lesió al tendó d'Aquil·les només li va permetre disputar un partit i acabà retirant-se amb 22 anys de la pràctica del futbol.

## Palmarès

* Copa espanyola:
** 1941-42

## Referències

* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Anguera: Una retirada prematura». Diari Sport, David Salinas, 29-06-2015. [Consulta: 1r juliol 2015].
* 1 2 «Entrevista a Enric Bernaus, nebot d'Antonio Anguera, gran defensa del FC Barcelona dels anys quaranta». Revista El Català, num 9, 5-2015, 24-04-2015. [Consulta: 1r juliol 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Cova dels Musclos

La Cova dels Musclos és una cova marina càrstica situada a la Punta de les Coves dins la serra de Colls-Miralpeix, al terme municipal de Sitges, a la comarca del Garraf, Barcelona. Se situa entre altres dues coves amb restes arqueològiques que són la Cova del Gegant i la Cova Verda. Es tracta d'una cova d'uns 20 metres de recorregut i conformada per dues galeries principals.
Es té constància de la cova des de l'any 1975 quan uns aficionats a l'arqueologia van realitzar-hi una excavació. L'actuació duta a terme a la galeria superior va identificar dos estrats, el superior es tractava de sediment reomplet parcialment pel mar, amb restes que pertanyen a l'Edat del Bronze. El segon nivell estava constituït per argiles, juntament amb alguna placa estalagmítica, i s'hi van trobar diverses restes de fauna quaternària, a més d'un esclat de sílex del paleolític. En l'actualitat, l'entrada a la cova ha quedat sota el nivell de les aigües a conseqüència de diversos factors, el continuat enfonsament de la línia de costa del Garraf i el derivat augment del mar, junt amb el cessament de l'arribada de sorres que constituïen les platges d'aquest indret, provocat per l'edificació de la costa.
Els estudis i reconstruccions paleoambientals han determinat que, durant el període d'utilització prehistòrica de la cova, el nivell del mar se situaria en 25-75 metres més baix que actualment, per tant la costa es trobaria entre 4-12 km més lluny, conseqüentment disposaria d'una gran plana costanera amb un ric ecosistema. Les temperatures serien més baixes i la pluviositat més elevada. La cacera es realitzaria fonamentalment dins la plana costanera, però també hi ha una certa explotació d'espècies que viurien a les valls o a les zones més escarpades del massís com petits bòvids.

## Bibliografia

* Daura, J., Sanz, M. 2009 "Historiografia dels jaciments pleistocens al massís del Garraf i curs baix del riu Llobregat" Treballs del Museu de Geologia de Barcelona ISSN 1130-4995, 16, pàg. 5-38.
* López-García, J., Blain, H. A., Cuenca-Bescós, G., Arsuaga, J. L. 2008 "Chronological, environmental and climatic precisions on the Neanderthal site of the Cova del Gegant (Sitges, Barcelona, Spain)". Journal of Human Evolutin, 55 (6), pàg. 1151-1155.
* Nadal, J. "La fauna de mamífers al Garraf i els seus voltants a través del registre arqueològic" III Trobada d'estudiosos del Garraf, Monografies 30.

## Referències

* ↑ «Extranet eGIPCI».
* ↑ «Patrimoni cultural. Diputació de Barcelona».
* ↑ «Historiografia dels jaciments plistocens al massís del Garraf i curs baix del riu Llobregat». Arxivat de l'original el 2016-03-03.
* ↑ «Chronological, environmental, and climatic precisions on the Neanderthal site of the Cova del Gegant (Sitges, Barcelona, Spain)». Arxivat de l'original el 2015-05-28.
* ↑ «La fauna de mamífers al Garraf i els seus voltants a través del registre arqueològic».
# Cova dels Moros

La Cova dels Moros és una cova del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Toralla i Serradell, en l'àmbit del poble de Serradell. És al capdamunt de la llau de la Font, al nord del poble de Serradell. És a prop i al nord de la Cova de Sorta, a la Feixeta, al nord-oest de l'Espluga Llonga.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Ctenochaetus tominiensis

Ctenochaetus tominiensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels acantúrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 16 cm de llargària màxima.
* 8 espines i 24-25 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 22-23 radis tous a l'anal.
* Aleta caudal de color blanc.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical (24 °C-27 °C; 15°N-19°S, 119°E-180°E) que viu entre 3 i 45 m de fondària (normalment, entre 3 i 25).

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Indonèsia, les Illes Filipines, Papua Nova Guinea, el nord de la Gran Barrera de Corall, Salomó, Palau, Vanuatu, Fiji i Tonga.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Ctenochaetus tominiensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T. i A.F. Umali, 1948. English and local common names of Philippine fishes. U. S. Dept. of Interior and Fish and Wildl. Serv. Circular Núm. 14, U. S. Gov't Printing Office, Washington. 128 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae]'. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.