OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La manta al coll

«La manta al coll» és una cançó popular valenciana de tradició festiva original d'Alacant. Escrita en valencià, la cançó relata una escena costumista amb vocabulari popular. La lletra sol variar quan és cantada d'un municipi a un altre, però sempre es manté la lletra de la tornada.
La seua autoria ha sigut motiu de diversos litigis judicials, però en 2010 la SGAE va dictaminar que l'autor real de la lletra és José Arques Llorens i de la música Manuel García Ortiz, ambdós alacantins, i que efectivament, ells foren els primers en registrar-la, encara que no es descartava que ja existiren altres versions, però sense que estigueren inscrites. El que registrà Arques en aquell moment fou una estrofa i la tornada.
La melodia d'aquesta cançó és molt possiblement d'origen sefardita, ja que els jueus tenen una tonada que és indistingible d'aquesta. Una altra possibilitat és que la melodia siga encara anterior i els sefardites l'hagen heretat.

## Lletra

       tornada: La manta al coll i el cabasset
       mos n'anirem al Postiguet
       La manta al coll i el cabasset
       mos n'anirem, mos n'anirem al Postiguet
       Arreando a xim-pam-pum.
       Arreando a xim-pam-pum.
       Una volta passejava
       un guàrdia municipal
       passejant-se per la plaça
       cap amunt i cap avall.
       De la bragueta li faltava
       la mançaneta i un botó.
       Per allí se li mostrava
       don Joaquín, el director.
             (tornada)
       Una volta quan tornava
       el tio Pep de l'horta
       es va trobar de casa
       oberta la porta.
       Pujant per l'escaleta
       es trobà un senyoret
       que oberta la bragueta
       li ensenyava el cacauet.
             (tornada)
       Les xicotes de Xixona
       s'han comprat una romana
       pa pesar-se les mamelles
       dos voltes a la setmana.
       Si vols que te les pesen
       posa't panxa cap amunt
       i voràs què polseguera
       que t'ix pel forat del cul.
             (tornada)
       Per dos quinzets un puro.
       Per tres una pipa.
       Per quatre una guitarra.
       Per cinc una xica.
       El puro pa fumar.
       La pipa pa lluir.
       La guitarra pa tocar.
       I la xica pa dormir.
             (tornada)
       La barca del pescador
       sempre fa olor de quitrà,
       la dona del pescaor
       ja sabem quina olor fa.
       Quan pregona cada dia
       a tot el que veu passar,
       "duc fresca la mercancia
       pel que la vullga comprar".
             (tornada)

## Referències

* ↑ «La SGAE determina que ´La manta al coll´ es de dos alicantinos» (en castellà). Diario Información, 12-03-2010.
* ↑ Pronunciat freqüentment com mo n'anirem.
* ↑ El Postiguet, platja d'Alacant.
* ↑ "Mançaneta" és un terme utilitzat al País Valencià per referir-se al botó menut que està cosit pels forats i és de nàcar, com els del coll de la camisa.
* ↑ Un quinzet equival a 25 cèntims de pesseta.

## Enllaços externs

* La manta al coll amb lletra a Youtube
# Langenthal

Langenthal és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte d'Aarwangen i n'era la població més gran del districte. Des de 2010 forma part del Districte administratiu d'Oberaargau.

## Fills il·lustres

* Adrian Aeschbacher (1912-2012) pianista.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# MRF

MRF té els següents significats:
* Madras Rubber Factory, empresa multinacional fabricant de pneumàtics de l'Índia
* MRF Challenge (de l'acrònim de l'empresa anterior), campionat d'automobilisme organitzat a l'Índia
* Fjord1 MRF (de l'acrònim en noruec Møre og Romsdal Fylkesbåtar), companyia de ferri del comtat de Møre og Romsdal, a Noruega
* Mauro R. Fuguette, empresa discogràfica especialitzada en òpera
* Military Reaction Force, unitat secreta de l'Exèrcit britànic activa durant el conflicte a Irlanda del Nord
* Mobile Riverine Force, força de marina fluvial de l'Exèrcit dels Estats Units a la guerra del Vietnam
* Camp aleatori de Màrkov (del seu nom en anglès Markov Random Field), conjunt de variables aleatòries que compleix la propietat de Màrkov
* Fluid magnetoreològic (del seu nom en anglès MagnetoRheological Fluid), fluid que augmenta la seva viscositat en presència d'un camp magnètic
* Acabat magnetoreològic (del seu nom en anglès MagnetoRheological Finishing), mètode de poliment de superfícies òptiques
* Material rodant ferroviari, conjunt de vehicles amb rodes que circulen sobre una via fèrria
* Instal·lació de recuperació de materials (del seu nom en anglès Materials Recovery Facility), planta que separa el material reciclable per a la seva comercialització
* UDC MRF (de l'acrònim en anglès Master Reference File), base de dades de la Classificació Decimal Universal bibliogràfica
* Media Resource Function, funció de control de dades multimèdia en el Subsistema Multimèdia IP
* Myelin regulatory factor, factor de transcripció que regula l'expressió gènica de proteïnes de la mielina
* Myogenic regulatory factor, factor de transcripció que regula la formació del teixit múscul esquelètic
* MRf també és l'abreviatura de la rupia de les Maldives, moneda oficial de les Maldives
* mrf també és el codi ISO 639-3 del maori, llengua austronèsia parlada pels maoris de les Illes Cook i Nova Zelanda
# MR-9: Fer o Morir

MR-9: Fer o Morir (títol original en anglès, MR-9 (Masud Rana): Do or Die) és una pel·lícula de thriller d'acció d'espies dels Estats Units i Bangladesh del 2023 dirigida per Asif Akbar. Aquesta pel·lícula està basada en la novel·la de 1966 de Qazi Anwar Hussain Dhongsho Pahar. Va ser una producció de Jaaz Multimedia i Avail Entertainment. ABM Sumon va interpretar el paper principal de Masud Rana. S'ha doblat al català.

## Referències

* ↑ MR-9: Fer o Morir a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «ABM Sumon to play Masud Rana in 'MR-9'» (en anglès). The Daily Star, 29-05-2020.
* ↑ «Ghostwriter gets copyright of Masud Rana books» (en anglès). The Daily Star, 16-06-2020.
* ↑ «Masud Rana film gets a big budget of Tk83 crores». Dhaka Tribune, 23-07-2019.
* ↑ «Masud Rana is back» (en anglès). Prothom Alo, 25-09-2018.
* ↑ «Bidya Sinha Mim plays Raw Agent in 'MR-9'». The Business Standard, 29-11-2021.
* ↑ «Who will play Masud Rana?» (en anglès). The Business Standard, 07-09-2019.
* ↑ «Mr-9: Do Or Die». Goita què fan, ara!. [Consulta: 21 juny 2024].
# Manolo Lama

Manuel Lama Jiménez, conegut com a Manolo Lama (Madrid, 3 de gener de 1962) és un periodista esportiu espanyol.
Treballa en televisió (per a la cadena Cuatro i en Ràdio per a la Cadena Cope (entre 1983 i 2010, va treballar per a la Cadena Ser). És especialment conegut pel fet de ser el narrador dels partits del Reial Madrid i de la selecció espanyola de futbol als mitjans radiofònics pels quals treballa.
La seva família prové de la localitat andalusa de Cabra, a la província de Còrdova. Està casat i té cinc fills.

## Biografia

A la Cadena Ser edita i presenta la secció esportiva d'Hora 25, és narrador i comentarista de Carrusel Deportivo i col·labora en El Larguero. Així mateix, també presenta amb Manu Carreño la secció esportiva de l'informatiu en el canal de televisió Cuatro.
Manolo Lama és una de les veus més conegudes del periodisme esportiu, entre altres coses gràcies a les seves narracions dels partits de la jornada. Junt amb l'equip de Carrusel Deportivo va rebre el Premi Ondas 2002 al "millor programa de ràdio de difusió nacional" i també a l'any 2008. A més, el 2006 ha estat guardonat amb el Micròfon d'Or. Ha cobert per a aquesta cadena d'emissores els principals esdeveniments esportius:
* Jocs Olímpics: Jocs Olímpics de Los Angeles 1984, Jocs Olímpics de Seül 1988, Jocs Olímpics de Barcelona 1992, Jocs Olímpics d'Atlanta 1996, Jocs Olímpics de Sydney 2000 i Jocs Olímpics d'Atenes 2004.
* Copa del Món de futbol: Copa Mundial de Futbol de Mèxic 1986, Copa Mundial de Futbol d'Itàlia 1990, Copa Mundial de Futbol dels Estats Units 1994, Copa Mundial de Futbol de França 1998, Copa Mundial de Futbol de Corea-Japó 2002, Copa Mundial de Futbol d'Alemanya 2006 i l'Eurocopa 2008 d'Àustria i Suïssa.
* Europeus de futbol (des de 1985)
* Basquetbol (des del 84)
* 21 voltes ciclistes, així com tot tipus d'esdeveniments esportius.
És narrador del videojoc de futbol FIFA des de l'any 1998 junt amb Paco González, amb el qual té un enfrontament artificiós per a guanyar audiències, retransmetent i comentant els partits.
A més, participa i posa veu en una gran varietat d'anuncis publicitaris tant a la ràdio com a la televisió. Recentment ha participat en el doblatge al castellà de la pel·lícula Locos por el surf, així com a Salir pitando.

## Referències

* ↑ «Con la selección soy más hincha que periodista». Arxivat de l'original el 2011-05-26. [Consulta: 11 març 2011].
* ↑ «Manolo Lama». Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 11 març 2011].
# Laurens De Vreese

Laurens De Vreese (Gant, 29 de setembre de 1988) és un ciclista belga, professional des del 2011. Actualment corre a l'equip Astana Qazaqstan Team. En el seu palmarès destaca el campionat nacional en ruta sub-23 de 2010, així com alguna classificació secundària en curses d'una setmana.

## Palmarès

* 2009
** 1r a l'Omloop Het Nieuwsblad sub-23
* 2010
** Campió de Bèlgica sub-23 en ruta
** 1r a Topcompetitie
** 1r al Triptyque Ardennaise
** 1r a la Zillebeke–Westouter–Zillebeke
** Vencedor d'una etapa al Tour de Lieja
* 2012
** Vencedor de la combativitat a l'Eneco Tour
* 2013
** Vencedor de la combativitat a l'Eneco Tour
** Vencedor de la combativitat a la Volta a Bèlgica

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 122è de la classificació general

## Referències

* ↑ «De Vrees tops Eijssen for U23 title». Cycling News. Future Publishing Limited, 23-08-2010 [Consulta: 8 agost 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Magic Mouse

El Magic Mouse és el primer ratolí multitàctil fabricat i comercialitzat per Apple Inc. Va ser presentat el 20 d'octubre de 2009.
Després del llançament de l'iPhone i l'iPod Touch, el fabricant ha integrat una superfície multitàctil per la primera vegada en un ratolí d'ordinador. Amb aquesta nova tecnologia, l'usador és capaç d'expressar gestos amb els dits per a interactuar amb l'ordinador, com ara desplaçar-se per la pantalla (scroll), utilitzar els dos botons habituals, acostar o allunyar (efecte zoom)... Totes les funcions estan implementades de manera virtual mitjançant programari.
El nou ratolí va ser rebut pels usadors amb molt entusiasme des del principi, però com a aspecte negatiu molts dels quals s'han plangut de la impossibilitat d'utilitzar un botó central (que en els ratolins convencionals sol compondre amb una roda). No obstant això, ja existeix programari de tercers que habilita aquesta funcionalitat, i ateses les característiques del dispositiu Apple pot llançar actualitzacions de programari periòdicament millorant les prestacions i afegint noves possibilitats.

## Gestos suportats oficialment

* Clic: permet de fer clic, doble clic i botó secundari.
* Gir de 360 °
* Ampliació: mantenint la tecla Control del teclat premuda i movent el dit verticalment sobre la superfície.
* Lliscament: moviment horitzontal amb dos dits per passar pàgines, fotos, pestanyes del navegador, etc

## Programari realitzats per tercers

A causa de la manca de personalització de gestos del Magic Mouse, alguns desenvolupadors han realitzat programari perquè cada usuari pugui dissenyar els seus propis gestos, a més hi ha una aplicació amb què permet el control de pantalla per mitjà d'un punter per tal de ser utilitzat al costat del Magic Mouse

## Sistemes Operatius suportats

* Mac OS X v10.5.8, v10.6.1 o posterior amb l'actualització 1.0 Wireless Mouse. Aquesta actualització és essencial per al correcte funcionament del Magic Mouse.
* Windows XP, Windows Vista utilitzant l'eina Boot Camp sobre Mac OS X.

## Referències

* ↑ http://www.ipadizate.es/2010/05/10/jailbreak-ipad-sincronizado-con-magic-mouse/ Arxivat 2014-09-14 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Magic Mouse - Pàgina oficial d'Apple Espanya
* Magic Mouse - Pàgina oficial d'Apple
* Apple Magic Mouse - Apple Store (ES) Arxivat 2009-10-25 a Wayback Machine.
# Laèlia

Laèlia (en llatí: Laelia, en grec antic: Λαιλία) probablement l'actual Aracena o Berrocal, va ser una ciutat dels turdetans a l'oest de la Bètica, propera a Itàlica. En parla Claudi Ptolemeu.
Va ser una ciutat independent i després aliada de Roma. Va emetre moneda durant el seu període independent i després en el període romà, on es veu un cavaller cavalcant ràpidament amb les seves armes, amb espigues, branques i palmeres.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Laelia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 4 desembre 2023].
# Manuel de Benavides y Aragón

Manuel de Benavides y Aragón (Palerm, 31 de desembre de 1682 - Madrid, 11 d'octubre de 1748) va ser un noble i polític espanyol, desè comte de Santisteban del Puerto i primer duc del mateix títol, participant del gabinet de govern durant el curt regnat de Lluís I d'Espanya.
Va convertir-se en l'única esperança per a la continuïtat de la família, per la mort dels seus germans Diego y Luis entre 1693 i 1706. Per aquesta raó, Manuel va haver d'abandonar la seva carrera religiosa com a canonge a Toledo, aconseguint una dispensa del Papa per tal de poder casar-se. Poc després es va casar amb Catalina de la Cueva.
El 1724, amb la pujada al tron de Lluís I al tron per l'abdicació de Felip V va ser escollit pel segon per a formar part del consell assessor, presidit pel president del Consell de Castella, Luis de Mirabal y Espínola, que havia d'aconsellar al nou monarca a dur a terme la tasca de govern. El 20 d'agost de 1739, Felip V li va concedir el títol de duc de Santisteban del Puerto, augmentant el fins llavors comtat.

## Referències

* ↑ «Manuel de Benavides y Aragón» (en castellà). Ficha de individuo. Fundación Casa Ducal de Medinaceli. [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ Requena Parrilla, 2007, p. 708.
* 1 2 Requena Parrilla, 2007, p. 709.
* ↑ Mercado Egea, 1973, p. 123.
* ↑ Martín, 1998, p. 1676.

## Bibliografia

* Mercado Egea, Joaquín. Mercado, Joaquín. La muy ilustre villa de Santisteban del Puerto (en castellà), 1973. ISBN 84-345-9922-8.
* Martín, Ricardo (dir.); AADD. Historia de España, 9. Del reinado de Felipe V a las reformaciones de Carlos III (en castellà). Barcelona: Salvat, 1998. ISBN 84-345-9922-8.
* Requena Parrilla, María del Carmen. «Los señores y el señorío de Santisteban del Puerto (Jaén) en los siglos XIV-XVII». A: Los señoríos en la Andalucía Moderna. El Marquesado de los Vélez. Almeria: Instituto de Estudios Almerienses, 2007, p. 705-718. ISBN 978-84-8108-410-8.
# Laâyoune-Boujdour-Sakia El Hamra

Laâyoune-Boujdour-Sakia El Hamra (en àrab: العيون بوجدور الساقية الحمراء) era una de les setze regions en què està organitzat el Marroc abans de la reforma administrativa de 2015. Cobreix una superfície de 139.480 km² i té una població de 256.152 habitants (segons el cens de 2004). La capital de la regió és Aaiun. La major part de l'àrea d'aquesta regió està ocupada pel Marroc des del 1975, i pertany al territori per descolonitzar del Sàhara Occidental.
En 2015 es formà la nova província de Laâyoune-Sakia El Hamra que engloba l'antiga regió de Laâyoune-Boujdour-Sakia El Hamra et i la província de Es-Semara, de l'antiga régió d'Oued Ed-Dahab-Lagouira.
La regió, actualment controlada pel Marroc, estava formada per les províncies de Bojador i Aaiun. Les províncies d'Oued Ed-Dahab-Lagouira i Guelmim-Es Semara (zona sud), formen conjuntament amb la regió de Laâyoune-Boujdour-Sakia El Hamra el territori històric del Sàhara Occidental.

## Referències

* ↑ «Décret n°2.15.40 du 20 Février 2015, fixant le nombre des régions, leurs dénominations, leurs chefs-lieux ainsi que les préfectures et provinces qui les composent, publié au Bulletin Officiel n° 6340 du 05 Mars 2015». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 20 juliol 2021]. que entrarà en vigor en la mateixa data que el decret preveu a l'article 77 de la Llei orgànica Nº 59-11 sobre l'elecció dels membres del consell de les col·lectivitats locals.

## Enllaços externs

* Dades de les regions del Marroc a Gazetteer.de (en francès)
# La partida

La partida va ser un programa de televisió català emès per TV3 des de 2010 fins a 2013. El concurs va néixer a Televisió de Catalunya el dia 20 de juliol de 2010, i s'emetia els estius, encara que també va tenir edicions de Nadal. Estava inspirat en el joc de taula Party&Co, propietat de la multinacional catalana de jocs Diset. Va ser dirigit per Òscar Xavier Nogueira i presentat per Javier Estrada. Mitjançant proves d'habilitat i culturals, diverses parelles podien endur-se els premis.

## Audiències

| Temporada | Quota | Espectadors |
| 1a (2010) | 12,4% | 349.000 |
| 2a (2011) | | |
| 3a (2012) | 9,0% | 250.000 |

## Referències

* 1 2 «‘La partida' de TV3 s'acomiada». El Punt Avui, 27-07-2013.
* ↑ «TV-3 torna a jugar amb 'La partida'». El Periódico de Catalunya, 09-07-2012 [Consulta: 22 desembre 2015].

## Enllaços externs

* La partida - Lloc web oficial
# Maialen Chourraut Iurramendi

Maialen Chourraut Iurramendi (Lasarte-Oria, 8 de març de 1983) és una esportista basca que competeix en piragüisme en la modalitat d'eslàlom.
La seva especialitat és el caiac monoplaça (K1), prova en què ha estat nombroses vegades campiona d'Espanya i en què es va proclamar subcampiona del món en el mundial disputat el setembre del 2009 a la Seu d'Urgell, i campiona en la copa del món que es va fer el juny del 2010 també a la Seu. El 2011 va guanyar una medalla de bronze al mundial de Bratislava.
Va participar en els Jocs Olímpics de Pequín del 2008 en la disciplina de K1 femení, en què va ser eliminada en les mànegues preliminars i finalment va quedar en setzena posició. En els Jocs Olímpics de Londres del 2012 va aconseguir una medalla de bronze en eslàlom K1. L'organització dels Jocs va obligar a retirar una ikurriña que exhibien seguidors seus durant les proves.
Després de la seva medalla de bronze a Londres el 2012 va aconseguir dues altres medalles als Jocs Olímpics d'estiu: una medalla d'or a Río de Janeiro el 2016 i una medalla d'argent als Jocs Olímpics d'Estiu de 2020 celebrats a Tòquio el 2021, el 27 de juliol de 2021.

## Referències

* 1 2 3 «Juegos Olímpicos: Maialen Chourraut gana la segunda medalla para España» (en castellà). lavanguardia.com, 03-08-2012. [Consulta: 3 agost 2012].
* ↑ «Maialen Chourraut, un bronce por las bravas» (en castellà). marca.com, 03-08-2012. [Consulta: 3 agost 2012].
* ↑ «Retirada una bandera basca durant els Jocs de Londres». vilaweb.cat, 03-08-2012. [Consulta: 3 agost 2012].
# La passió de China Blue

La passió de China Blue (títol original: Crimes of Passion) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Ken Russell, estrenada l'any 1984. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un jove pare de família, detectiu, és contractat per vigilar la molt discreta estilista Joanna que el seu patró sospita que ven els seus models a la competència. Però per la nit, Joanna esdevé China Blue, prostituta en els baixos fons on fascina un sacerdot exclaustrat i psicòpata, entre els seus clients.

## Repartiment

* Kathleen Turner: Joanna Crane / China Blue
* Bruce Davison: Donny Hopper
* Anthony Perkins: Reverend Peter Shayne
* John Laughlin: Bobby Grady
* Annie Potts: Amy Grady
* Norman Burton: Lou Bateman
* Thomas Murphy: Phil Chambers
* John G. Scanlon: Carl
* Gordon Hunt: Líder del grup
* Dan Gerrity: Membre del grup #1
* Terry Hoyos: Membre del grup #2

## Premis

* Premi LAFCA a la millor actriu per Kathleen Turner al Los Angeles Films Critics Association Awards.

## Referències

* ↑ «La passió de China Blue». esadir.cat.
* ↑ «Crimes of Passion». The New York Times.
# Sergio Rubini

Sergio Rubini (Grumo Appula, província de Bari, Itàlia, 21 de desembre de 1959) és un actor, guionista i director de cinema italià, conegut per la seva feina en pel·lícules com La nostra Terra i L'enginyós senyor Ripley.

## Biografia

Fill d'un cap d'estació (originari de Gravina in Puglia), Rubini neix a Grumo Appula (província de Bari). Després d'haver acabat els seus estudis al Liceo Scientifico Frederico II a Altamura, es trasllada en 1978 a Roma amb la finalitat d'estudiar interpretació a l'Accademia Nazionale de Are Drammatica Silvio De Amico, que abandona després de 2 anys.
Després, Rubini apareix en nombroses obres locals abans de fer el seu debut al cinema el 1985 amb "Desiring Julia." Uns quants anys més tard va fer un paper secundari, com a periidista d'investigació en la pel·lícula de Federico Fellini "Intervista." Rubini, que va estar casat amb actriu italiana Margherita Buy durant els anys '90, va fer el seu debut com a director l'any 1990 amb la guardonada pel·lícula "L'estació," sobre la vida solitària d'un cap d'estació. Va continuar escrivint i dirigint durant la dècada dels 90 i va aparèixer com a inspector de policia en el thriller L'enginyós senyor Ripley, el 1999. El 2004 va acceptar el paper de Sant Dimes en la polèmica epopeia bíblica de Mel Gibson "La Passió de Crist," i de llavors ençà ha escrit i dirigit el 2006 el drama familiar "La nostra Terra" així com la comèdia "L'uomo nero." (2009)
Gran afeccionat de teatre, aconsegueix a treballar amb importants escenògrafs com Antonio Calenda, Gabriele Lavia, Enzo Siciliano i Ennio Coltorti, tot i que, més tard, va admetre haver hagut d'esforçar-se molt per trobar el seu lloc al món del cinema. Segons va dir "per molti anni el unico pugliese supportato dai grandi produttori era Lino Banfi" (durant diversos anys, l'únic apulià encoratjat pels grans productors era Lino Banfi).

## Filmografia

Les seves pel·lícules més destacades són:

### Com a actor

* 1986: L'Afer Aldo Moro: Giovanni Moro
* 1987: Intervista: Sergio
* 1990: L'estació (La stazione) : Domenico
* 1994: Una simple formalitat (Una pura formalità): Andre
* 1997: Nirvana: Joystick
* 1999: L'enginyós senyor Ripley (The Talented Mr. Ripley): Inspector Roverini
* 2000: Mirka de Rachid Benhadj
* 2004: The Passion of the Christ: Dimes

#### Televisió

* 1998: El Comte de Monte-Cristo: Bertuccio
* 1999: Balzac: Eugène Sue

### Com a director

* 1990 : L'estació (La stazione)
* 2000 : Tutto el amore che això è
* 2006 : La nostra Terra

## Referències

* ↑ «biografia i filmografia». hollywood.com.
* ↑ Présentation de Notre Terre sur Eurochannel