OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Claudio Boada Pallarés

Claudio Boada Pallarés (Barcelona, 1953) és un empresari català, president del Círculo de Empresarios de 2004 a 2012. Actualment és partó de la Fundació Joan Boscà, una entitat lligada al finançament de l'entitat espanyolista Societat Civil Catalana. És fill de Claudio Boada Villalonga.
Es graduà en enginyeria industrial per la Universitat Politècnica de Madrid i MBA per la University of Southern California. Dedicat al món financer, va treballar al Banco de Bilbao en 1977, al Banco de Progreso (Grup March) de 1983 i 1990, i finalment fou responsable i president de Lehman Brothers a Espanya i Portugal de 2000 a 2004. De 2004 a 2012 fou president del Círculo de Empresarios. L'any 2005 el Col·legi Oficial d'Enginyers Industrials de Madrid li va concedir l'Esment Honorífic a l'Enginyer Industrial de l'Any.
També fou president del consell assessor d'Abantia, que el 2016 a presentar suspensió de pagaments. En abril de 2012 fou nomenat Senior Advisor del Blackstone Group per Espanya i Portugal. En 2013 va entrar a formar part del consell d'administració del grupo Prisa. En 2017 fou designat senior advisor de Natixis per Espanya.

## Referències

* ↑ «Presentació Fundació Joan Boscà». Presentació de la Fundació Joan Boscà, 01-01-2018. Arxivat de l'original el 2021-02-27 [Consulta: 1r setembre 2019]. Arxivat 2021-02-27 a Wayback Machine.
* ↑ Borràs, Jordi. Desmuntant Societat Civil Catalana. Primera Edició. Editorial Saldonar, Desembre de 2017, p. 105-107. ISBN 978-84-946753-5-5.
* ↑ Fallece a los 86 años Claudio Boada, ex presidente del Banco Hispano Americano, El Diario Vasco, 22 d'agost de 2006
* ↑ Boada sustituye a Azpilicueta al frente del Círculo de Empresarios; diari El País de 26 de març de 2004.
* ↑ Abantia, la empresa de Claudio Boada, suspende pagos, cronicaglobal.elespanol.com, 11 de febrer de 2016
* ↑ Claudio Boada se incorpora al consejo de administración de PRISA, Cinco Días, 19 de desembre de 2013
* ↑ Natixis se refuerza con Claudio Boada, que seguirá en Blackstone, Cinco Días, 19 de juliol de 2017

## Enllaços externs

* Notícies sobre Claudio Boada Pallarés a El País.
# Chozas de Arriba

Chozas de Arriba és un nucli de població que pertany a Chozas de Abajo, a la província de Lleó.
El poble està situat en un pla de prats en el seu voltant. Mirant cap al nord s'aprecia al lluny una línia sinuosa de muntanyes, entre elles el Pic Polvoredo de Correcillas i les penyes calcàries de les Hoces del Torio.
El poble és d'encreuament o radial, és a dir, té forma d'estrella, els carrers convergeixen en un punt.
L'església, sota l'advocació de Sant Pere, conté un pòrtic on a mà dreta s'exhibeix una pila per a ablucions de l'aigua que arriba per un aguamanil tallat en pedra.

## Llacuna

Dista del poble una mica menys d'un quilòmetre. Els salces i mimbreres guarden el seu entorn. És un hàbitat ideal per a ànecs silvestres, polles d'aigua i estança en el camí de singladura per a aus migratòries. La seva longitud total és de 650 metres i la seva amplària de 530 metres.
Són tres llacunes consecutives i anomenades "L'Estany" a tot el conjunt.
* La primera llacuna rep el nom de "Codojal" i es va fer voltant-la amb carros de tapines, a força de treball en "facendera", tenint per finalitat regar els terrenys dedicats a cultivar cereals.
* La següent llacuna es denomina "de Terra" i es va fer al voltant de l'any 1941 i 1942. El mur, es va fabricar amb el material del mateix terreny, i cada veí havia de construir tants metres de mur en proporció a la superfície que anava a regar. A aquesta llacuna anava a parar el cabal de la "Font Blanca".
* La següent llacuna, que s'anomena "de Ciment" és més moderna, data de l'any 1951. En els seus començaments se li construí un mur de terra, però més endavant es construí de formigó. Van repoblar les aigües amb tenques i barbos. Ara hi ha també carpes i crancs americans.
# Manuel Saderra i Puigferrer

Manuel Saderra i Puigferrer (Tortellà, la Garrotxa, 4 de juliol de 1908 - Porqueres, el Pla de l'Estany, 7 de març de 2000) fou un músic i compositor de sardanes, gran innovador del gènere. La versió coral de Somni (1947) ha obtingut una gran difusió. Sovint se l'anomena "Puigferrer" per diferenciar-lo de son germà Josep.

## Biografia

Manel Saderra és el darrer d'una nissaga d'onze germans, dels quals el gran fou el popular Josep Saderra i Puigferrer, anomenat "El noi". Josep era vint-i-cinc anys més gran que ell i fou, juntament amb son pare, Manel Saderra i Rovira (Sant Feliu de Pallerols, 1853 - Tortellà 1917, flequer d'ofici i músic per afecció), el primer mestre de música d'en Manel.
Actuà com a trompeta de les cobles La Principal de Banyoles, Bolero i sobretot a La Principal de Girona. N'esdevingué el director i amb aquesta cobla feu importants enregistraments; l'any 1954 a Prada de Conflent (el Conflent), quan van anar a enregistrar un disc, el mestre Pau Casals es va presentar a l'estudi de gravació per saludar-los, i, tot i que Manel Saderra li va oferir la batuta per respecte i cortesia, ell li va respondre: "De cap manera, ho fan molt bé, vostès, molt bé..."
L'any 1959 fundà la coral Agrupació Polifònica de Banyoles.
Com a compositor, la seva primera sardana, Carme (1936), no satisfà el mestre i decideix no continuar, però el destí s'encarregà de capgirar el seu propòsit, ja que, durant la convalescència d'un accident ho intenta altra vegada i escriu Record del Collell, obra que feu albirar uns dots extraordinaris per a la música.
La tercera sardana, Llac encantat (1942), sorprèn el món sardanista i musical per la seva força innovadora i l'estil molt personal i peculiar que més endavant s'anomenaria l'«estil Puigferrer», estil que un reduït nucli, poc receptiu a les innovacions, va criticar molt durament. Aquestes crítiques s'ofegaren definitivament quan estrenà la sardana Somni, que fou la que al llarg de tota la vida li prodigà més popularitat.
Autor de més noranta sardanes, a mig camí entre el registre culte i el popular, amb el pas dels anys les seves estrenes eren cada vegada més esperades i celebrades.
Al llarg de la seva vida obtingué els màxims guardons: Creu de Sant Jordi (atorgada per la Generalitat de Catalunya), Premi d'Acció Cívica (lliurat per la Fundació Lluís Carulla) i la Medalla al Mèrit Musical (la primera, concedida per l'Obra del Ballet Popular). També rebé innombrables homenatges arreu de Catalunya. Un dels més importants fou del seu poble natal, Tortellà, que el 29 d'abril de 1985 el va reconèixer com un dels seus fills il·lustres i que comportà, dos anys més tard, que un carrer de la vila prengués el seu nom.

## Referències

* ↑ Biografia a Revista de Girona

## Enllaços externs

* Llista de sardanes a Sardanista.cat
# Coll Petit del Tell

El Coll del Tell és una collada del vessant nord dels Pirineus, a 782,5 metres d'altitud, en el límit dels termes comunals d'Arles i de Sant Llorenç de Cerdans, a la comarca del Vallespir, de la Catalunya del Nord. Està situat a prop de l'extrem sud-occidental del terme d'Arles i al nord-oest del de Sant Llorenç de Cerdans. És al nord-est del Mas Llistanós, del darrer dels dos termes, i a prop i a llevant del Coll del Tell.

## Referències

* ↑ El Coll Petit del Tell en els ortofotomapes de l'IGN
# Citinàcies

Cytinaceae és una família de plantes paràsites dividida en dos gèneres: Cytinus i Bdallophytum, que inclouen 10 espècies. Anteriorment aquests dos gèneres s'ubicaven a la família Rafflesiaceae en l'ordre Malpighiales. Actualment estan a l'ordre Malvales. Són plantes paràsites sense clorofil·la, són plantes natives de les regions temperades a les tropicals, originàries de la conca del Mediterrani, de Mèxic, Àfrica del Sud i Madagascar.
# Club Amigos de la Historieta

El Club Amigos de la Historieta (CAH) fou un grup de divulgació i investigació del còmic fundat el 1974 per Josep Mari Ávarez, Antoni Arigita, Francisco Baena, Xavier Balmaña, Josep Maria Delhom, César Díez, Jesús Díaz, Xavier Fontecha, Joan Navarro, Antoni Muzás, Vicente Sánchez, Joaquín Sendra i María Victoria Vives Arumi.

## Trajectòria

Entre gener de 1975 i desembre de 1982 va editar 36 número d'una publicació periòdica informativa, el Boletín del Club Amigos de la Historieta, que coordinava Josep Maria Delhom i Joan Navarro. També va impulsar el primer catàleg del còmic espanyol.
El 1977 van rebre el premi del Diario de Avisos a la "millor llavor per la historieta".

## Referències

* 1 2 Cuadrado (2000), p. 278.
* ↑ Cuadrado (2000), p. 172.

## Bibliografia

* Cuadrado, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000 (en castellà). vol. 2. Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez., 2000. ISBN 84-89384-23-1.
# Club Alpí Suís

El Club Alpí Suís (alemany: Schweizer Alpen-Club, francès: Club Alpin Suisse, italià: Club Alpino Svizzero, romanx: Club Alpin Svizzer) és el club d'alpinisme més gran de Suïssa. Va ser fundat el 1863 a Olten i ara està compost per 111 seccions de 110.000 membres (2006). Estos inclouen l'Associació de Membres Britànics del Club Alpí Suís.
El CAS explota més de 152 cabanes, 86 punts d'auxili i aproximadament 3.000 socorristes voluntaris actius. Les seves 110 seccions totalitzen 150.000 membres l'any 2016.
El CAS és membre de la Unió internacional de les associacions de muntanyisme (UIAA), del Club arc alpí (CAA), de la Comissió internacional d'auxili alpí (CISA), de la Comissió internacional per a la protecció dels Alps (CIPRA) i de la Federació internacional d'escalada (IFSC).

## Història

Un petit grup d'alpinistes suïssos es van trobar el 19 d'abril de 1863 al bufet de l'estació de Olten per fundar el Club Alpí Suís de la qual el primer president va ser Rodolphe-Théodore Simler (1833-1873) i el primer secretari, Edmond de Fellenberg. El primer any, el CAS comptava vuit seccions amb 257 socis. L'objectiu del club era l'exploració dels Alps, la difusió de publicacions alpines, la construcció de refugis destinats a facilitar les ascensions. La primera cabana va ser construïda l'any 1863 al Grünhorn (Tödi).
L'any 1919, sota la iniciativa del club alpí es va crear la Federació patriòtica suïssa, una milícia burgesa d'extrema dreta.
El Club Alpí Suís ha estat molt de temps tancat a les dones. Per a aquesta raó, aquestes van crear el Club Suís de les dones alpinistes el 24 de maig de 1918. La fusió dels dos clubs es va realitzar el gener de 1980

## Activitats

* Entrenament en diversos esports de muntanya
* Salvament de muntanya: 86 estacions de rescat de Salvament Alpí Suís (SAS)
* Construcció, manteniment i explotació de cabines
* Esport d'elit (esquí de muntanya i escalada esportiva)
* Senderisme i excursions d'esquí
* Colònies de muntanya per a famílies (pares i fills)
* Alpinisme juvenil (colònies de 10 a 14 anys)
* Organització juvenil (escalada indoor o outdoor, alpinisme, esquí de muntanya o surf de neu, escalada en gel, expedicions, etc. per a joves de 14 a 22 anys)
* Salvaguarda del medi ambient
* Activitats culturals (Museu Alpí Suís de Berna)
* Publicacions

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (anglès)
* Association of British Members of the Swiss Alpine Club (anglès)

## Referències

* ↑ «Secours alpin: Notre mission» (en francès). [Consulta: 23 novembre 2020].
* ↑ Porrini, Andrea «A nous les Alpes, à nous la Suisse!». L'Hebdo, 28, juliol 2008, pàg. 48-50.
* ↑ Maeder, Herbert. L'attrait de la montagne. Éditions Silva, 1971, p. 131.
* ↑ «Fédération patriotique suisse» (en francès). HLS-DHS-DSS.CH.
* ↑ Jorio, Marco. Dictionnaire historique de la Suisse. 3. Schwabe & Co. AG, agost 2005, p. 816. ISBN 9782882561534.
# La Quintaneta (Sant Bartomeu del Grau)

La Quintaneta és un edifici de Sant Bartomeu del Grau (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de tres pisos construïts en diferents etapes, cosa que mostra els diferents tipus de mur, i la datació interior a l'antiga masia de la casa. El cos de la casa està format per una planta rectangular datada el 1786 a la llinda de la porta d'entrada. A aquest cos s'hi ha afegit un cos d'arcades de tres pisos al davant de la façana i altres construccions adossades, part de les quals s'han utilitzat d'habitatge i altres de corts. La primera cambra que es troba entrant a la casa a mà dreta està coberta amb volta i, segons comenta la masovera, podria haver estat una capella. Ara és una cort abandonada.

## Història

La llinda de pedra de la primera façana de la casa, ara interior, porta la data de 1786.

## Referències

* 1 2 «La Quintaneta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].
# Rhytipterna

Rhytipterna és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per tres espècies:
* Rhytipterna holerythra - tirà ploraner rogenc.
* Rhytipterna simplex - tirà ploraner gris.
* Rhytipterna immunda - tirà ploraner pàl·lid.
# Toa Baja

Toa Baja és un municipi de Puerto Rico situat a la costa nord de l'illa, també conegut amb els noms de Ciudad de los Valles del Toa, Ciudad Bajo Aguas i Los Llaneros. Confina al nord amb l'Oceà Atlàntic; al sud amb Toa Alta; a l'est amb Cataño i Bayamón; i a l'oest amb Dorado. Forma part de l'Àrea metropolitana de San Juan-Caguas-Guaynabo.
El municipi està dividit en 8 barris: Toa Baja Pueblo, Sabana Seca, Palo Seco, Campanillas, San José, Ingenio, Candelaria i Media Luna.

## Referències

* ↑ Grupo Editorial EPRL «Toa Baja» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertoriqueña de las Humanidades, 04-06-2010 [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «American FactFinder» (en anglès). Oficina del cens dels EUA. [Consulta: 23 juny 2015].

## Enllaços externs

* Directori de Municipis, Toa Baja Arxivat 2015-06-26 a Wayback Machine. a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico (castellà)
# Pètar Petrov

Pètar Petrov (Virovsko, 20 de febrer de 1961), nom complet Petar Atanasov Petrov, és un exfutbolista búlgar de les dècades de 1980.
Fou 47 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1986.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de PFC Levski Sofia, S.C. Beira-Mar i PFC Beroe Stara Zagora.

## Referències

* ↑ Mamrud, Roberto. «Bulgaria – Record International Players». RSSSF. [Consulta: 18 agost 2009].
* ↑ Pètar Petrov Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Levski Sofia profile (búlgar)
* ↑ Pètar Petrov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Raiamas batesii

Raiamas batesii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Camerun (conca del riu Congo).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget 1984 Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Raiamas guttatus

Raiamas guttatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia, Myanmar (riu Irrawaddy), riu Mekong, riu Chao Phraya, riu Salween i nord de la península de Malaca.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom 1999 The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Lao PDR.161 p.
* ↑ Kottelat, M. 1998 Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1):1-128.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991 Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Raiamas levequei

Raiamas levequei és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guinea.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. 1919. New genera of fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 70 (for 1918). 341-344.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. 1990 Cyprinidae. p. 269-361. A C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Quanah Parker

Quanah Parker (Wichita Falls, Texas, 1845 - Fort Sill, Oklahoma, 1911) fou un cabdill comanxe mestís, fill del cabdill kwahadi Peta Nocona i de la presonera blanca Cynthia Ann Parker, que va morir de fam el 1870 quan fou «rescatada» pels soldats i no li permeteren tornar amb els comanxes. Des del 1874 Quanah Parker es va fer adepte a la religió de Wovoka, i des del juny del 1874 fins a l'abril del 1875 resistí als blancs amb aliats kiowa, arapaho i xeiene. Assolí fama de guerrer valerós en l'atac a Adobe Falls, però s'hagué de rendir a Fort Still el 1875. Confinat en una reserva, encoratjà els comanxes a adoptar l'agricultura, i fou cap dels comanxes i jutge tribal. El 1892 adoptà el culte al peiot i fou el màxim difusor de la Native American Church a Oklahoma.

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia Arxivat 2005-09-21 a Wayback Machine.
# Quant a

Quant a és una funcionalitat oferta per la majoria dels programes per mostrar informació relacionada amb ells, generalment dins un quadre de diàleg.
Típicament, aquesta informació consisteix en:
* el nom complet del programa;
* la seva versió exacta;
* la seva data de publicació;
* el nom dels col·laboradors qui l'han desenvolupat, i aquell de la companyia al si de la qual l'han fet;
* mencions de caràcter jurídic (llicència, drets d'autor, avisos de privadesa per a l'usuari, patents) ;
* un logotip;
* una adreça electrònica o un enllaç cap al lloc web del programari o de la companyia que l'edita;
* un resum del que fa el programa;
* informació sobre el registre del produït (per al programari de prova);
* de vegades, easter eggs.
Aquest quadre de diàleg és més sovint accessible mitjançant el menú d'ajuda, identificat amb el títol «Quant a» o «Quant al [nom del programa]», de vegades seguit de punts suspensius.
Històricament, aquest concepte prové del primer sistema operatiu Macintosh, on «Quant a» era el primer element del menú que s'obria en clicar el logotip d'Apple.
Es poden trobar igualment pàgines similars a molts llocs web (vegeu, per exemple, la pàgina «Quant a» de la Viquipèdia).
Aquesta pràctica és equivalent a l'etiquetatge dels productes, les dades d'informació editorial, els crèdits al domini audiovisual, la coberta d'un disc, etcètera.
# Codi de registre de les entitats financeres

El codi de registre de les entitats financeres és el codi numèric que identifica les entitats financeres. Tenen entre 3 i 5 xifres en funció del país d'origen de l'entitat.

## Entitats dels Països Catalans

* 3025 - Caixa d'Enginyers
* 2038 - Bankia
* 0081 - Banc Sabadell
* 0061 - Banca March
* 0186 - Banc Mediolanum
* 2013 - Catalunya Banc
* 2045 - Caixa Ontinyent
* 2056 - Colonya
* 2100 - CaixaBank
* 0223 - GE Money Bank
* 0133 - Microbank
* 0200 - Privat Bank Degroof
* 2424 - Sa Nostra - el 2011, passà a formar part de Banc Mare Nostrum (0487), i a partir de mitjans del 2013, les anteriors oficines de Sa Nostra a Catalunya i Aragó passen a formar part del Banc Sabadell.
* 2403 - Bancaixa*
* 0093 - Banc de València*
* 2090 - Banco CAM*
* 0142 - Bankpime*
* 2409 - Caixa Mediterrani*
* 2418 - CatalunyaCaixa*
* 2042 - Caixa Laietana*
* 2423 - Caixa Penedès* - el 2012 passà a formar part de Banc Mare Nostrum (0487), i a partir de mitjans del 2013, del Banc Sabadell.
* 2401 - La Caixa*
* 2419 - Unnim*
* 2107 - Unnim Banc*
$^{*Entitatsdonadesdebaixaalregistre.}$

## Referències

* ↑ "Sa Nostra ja no és nostra", d'Albert Traveset, Ara Balears, 16 de juny del 2013.
* ↑ "BMN se desprende de las oficinas de Sa Nostra en Catalunya, que pasan a manos de Sabadell", Diario de Mallorca, 1 de juny del 2013.
* ↑ "Banc Sabadell i Caixa Penedès ja operen amb les mateixes directrius", La Torre, diari terrassenc independent i català, 13 de juny del 2013.
* ↑ "Las oficinas de Caixa Penedès ya son de Banco Sabadell", Expansión, 31 de maig del 2013.

## Vegeu també

* IBAN
* ISO 9362