OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Piero Tosi

Piero Tosi (Sesto Fiorentino, Itàlia 1927 - Roma 2019) fou un dissenyador de vestuari italià, col·laborador habitual de Luchino Visconti.

## Biografia

Va néixer el 10 d'abril de 1927 a la ciutat de Sesto Fiorentino, població situada a la Toscana, que en aquells moments formava part del Regne d'Itàlia i avui dia de la República italiana.
Va morir el 10 d'agost de 2019 a la seva residència de Roma.

## Carrera artística

Va iniciar la seva carrera cinematogràfica de la mà de Luchino Visconti, amb el qual realitzà Bellíssima (1951), Senso (1954), Le notti bianche (1957), Rocco e i suoi fratelli (1960), Il gattopardo (1963), La caduta degli dei (1969), Morte a Venezia (1971), Ludwig (1973) i L'innocent (1976). També col·laborà amb autors com Mauro Bolognini a El bell Antonio (1960), La viaccia (1961), Metello (1970) o La storia vera della signora dalle camelie (1981); Vittorio de Sica a Ahir, avui i demà (1963); Pier Paolo Pasolini a Medea (1969); o Liliana Cavani a Il portiere di notte (1974) o La pell (1981).

## Premis i nominacions
### Premis Oscar

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1963 | Millor vestuari | Il gattopardo | Nominat |
| 1971 | Millor vestuari | Morte a Venezia | Nominat |
| 1973 | Millor vestuari | Ludwig | Nominat |
| 1979 | Millor vestuari | Casa de boges juntament amb Ambra Danon | Nominat |
| 1982 | Millor vestuari | La Traviata | Nominat |
| 1993 | Premi Honorífic | Premi Honorífic | Guanyador |

### Premis BAFTA

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1972 | Millor vestuari | Morte a Venezia | Guanyador |
| 1984 | Millor vestuari | La Traviata | Guanyador |

## Referències

* ↑ «36th Academy Awards (1964)» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ «44th Academy Awards (1972)» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ «46th Academy Awards (1974)» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ «52nd Academy Awards (1980)» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ «55th Academy Awards (1983)» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 6 juliol 2023].
# Trofeu Maarten Wynants

El Trofeu Maarten Wynants és una cursa ciclista femenina belga que es disputa anualment per les carreteres de Helchteren a la província de Limburg. Creada el 2014, forma part del calendari de la Unió Ciclista Internacional.
La cursa porta el nom del ciclista Maarten Wynants.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2014 | Maaike Polspoel | Amy Cure | Liesbet De Vocht |
| 2015 | Natalie van Gogh | Lotte Kopecky | Sara Mustonen |
| 2016 | Lotte Kopecky | Lauren Kitchen | Kelly Druyts |
| 2017 | Marianne Vos | Maria Giulia Confalonieri | Eva Buurman |
| 2018 | Marta Bastianelli | Monique van de Ree | Lorena Wiebes |
| 2019 | Elisa Balsamo | Laura Tomasi | Marjolein van 't Geloof |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2022 | Scarlett Souren | Jennifer van der Voort | Rixt Hoogland |
| 2023 | Chiara Consonni | Amalie Dideriksen | Maria Martins |
| 2024 | Anniina Ahtosalo | Scarlett Souren | Chiara Consonni |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Tomba d'Amarna 24

La tomba de l'antic Egipte del noble Paatenemheb coneguda com la Tomba d'Amarna 24, es troba en el grup de tombes conegudes col·lectivament com les Tombes Sud, prop de la ciutat d'Amarna, a Egipte.
Paatenemheb va ser «General» i «Majordom del Senyor de las Dues Terres».
Aquesta tomba no està finalitzada ni té decoracions.

## Referències

* ↑ Amarna Project. The South Tombs (p. 2) (anglès)

## Bibliografia

Murnane, William J. Texts from the Amarna Period in Egypt (en anglès). Society of Biblical Literature, 1995, p. 312. ISBN 1-55540-966-0.
Reeves, Nicholas. Akhenaten. Egypt’s False Prophet (en anglès). Londres: Thames & Hudson, 2005, p. 208. ISBN 0-500-28552-7.
# Ratpenat de Joffre

El ratpenat de Joffre (Mirostrellus joffrei) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids que viu exclusivament a Myanmar.
Està amenaçat d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Hypsugo joffrei. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Félix Bilbao y Ugarriza

Félix Bilbao y Ugarriza (Bakio, 18 de maig de 1873 - Tortosa, 18 de novembre de 1943) va ser un bisbe basc que fou bisbe de Tortosa entre els anys 1925 i 1943.

## Biografia

Després d'estudiar i cursar la carrera sacerdotal al Seminari de Madrid va ser ordenat prevere el 12 de juny de 1897, iniciant la seva vida sacerdotal a la parròquia d'Alcorcón. Es va doctorar en Teologia a la Universitat Pontifícia de Toledo i va simultaniejar els estudis de dret canònic amb l'ensenyament de Llengua llatina, Física i Dret natural, Història de la Filosofia i Metafísica al seminari de Madrid. Fou director del "Butlletí Oficial de la Diòcesi" i capellà rector de l'església de Religioses de Maria Reparadora. L'any 1906 és nomenat secretari de Cambra de l'arquebisbe de València. I el 2010 també és nomenat canonge de l'església metropolitana de València. Fins al 1915 fou el secretari de cambra de l'arquebisbe de Toledo. Torna a València com a catedràtic d'Institucions socials del Seminari i del claustre de doctors de Teologia. El 1924 és nomenat Bisbe auxiliar del prelat de Tortosa, Pere Rocamora i Garcia, a qui succeeix a l'any següent a la seu episcopal, després del seu decés i prenent possessió oficialment com a bisbe de Tortosa el 23 de març de 1926. Durant el seu mandat, va dedicar especial atenció a l'Acció Catòlica, sent nomenat el març de 1935 Consiliari d'aquesta.

## Referències

* 1 2 Castells, Carmen «Bilbao Ugarriza, Félix». Auñamendi Eusko Entziklopledia [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «Fallecimiento del obispo de Tortosa ilustrisimo señor don Félix Bilbao y Ugarriza». ABC, 19-11-1943, pàg. 8 [Consulta: 10 desembre 2018].
# Jasenovo

Jasenovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1392.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História - Obec Jasenovo». [Consulta: 21 desembre 2021].
# Anacroneuria intermixta

Anacroneuria intermixta és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Walker, 1852. Catalogue of the specimens of neuropterous insects in the collection of the British Museum 1:153.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:139.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):158.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:503.
* Kimmins, 1970. Bull. Br. Mus. Nat. Hist. Ent. 24(8):343.
* Stark, 1995. Spixiana 18(3):243.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 19 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
* Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
# Peredusxélne

Peredusxélne (en (ucraïnès): Передущельне, en rus: Предущельное, Predusxélnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 549 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1948 la vila es deia Koix-Deguermén.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Peredusxélne d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Trisha Ziff

Trisha Ziff és una realitzadora de cinema i comissària artística (curadora) de fotografia contemporània d'origen britànic, filla de la pedagoga Ann Rachlin. Resideix en la Ciutat de Mèxic.

## Rellevància

Becària del Guggenheim, Trisha és una realitzadora de cinema documental que se centra en les fotografies. Ha exposat la seva obra al Victoria and Albert Museum de Londres, al Museu de Fotografia de Califòrnia, en el Centre Internacional de Fotografia (ICP) (a Nova York) i en el Centre de la Imatge (Mèxic, DF). Com a comissària, ha organitzat exposicions de fotografia mexicana, sobre el Diumenge Sagnant de l'Ulster, Verdades Ocultas i la sèrie realitzada per Korda sobre el Che Guevara, així com una exposició de la fotògrafa mexicana Maya Goded titulada Las olvidadas. També va participar en l'organització de l'exposició del fotògraf mexicà Enrique Metinides, el 2010, i va col·laborar amb el compositor minimalista Michael Nyman a Distractions.

### Filmografia

* Chevolution (2008)
* La maleta mexicana (2012)
* El hombre que vio demasiado (2016)
* Pirate Copy (en etapa de producció)

## Vegeu també

* Robert Capa

## Referències

* ↑ «The World Photographic Academy members (en anglès)». Arxivat de l'original el 21 de febrer de 2013. [Consulta: 18 novembre 2012].
* ↑ Documental acerca de los trabajos fotográficos extraviados de Robert Capa, Gerda Taro i David Seymour

## Enllaços externs

* tràiler del documental a YouTube
# Tulare

«Tulare» té aquests significats:
* Tulare (Califòrnia), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia.
* Tulare (Dakota del Sud), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud.
# Randhia

Randhia fou un estat tributari protegit a l'agència de Kathiawar, prant de Gohelwar, presidència de Bombai. La capital era Randhia a uns 30 km al sud-oest de Babra. Tenia una superfície de 8 km² i una població el 1881 de 539 habitants. Estava format per un sol poble i el propietari-tributari era un musulmà sayyid.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Félix Arias Goytre

Félix Arias Goytre és un arquitecte urbanista espanyol.
Va estar al capdavant de la Direcció general d'Urbanisme de la Comunitat de Madrid entre 1983 i 1991. Va ser candidat al número 14 de la llista del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) per a les eleccions municipals de 2003 a Madrid i va resultar escollit regidor de l'Ajuntament de Madrid, on va exercir de portaveu d'Urbanisme, Habitatge i Infraestructures del Grup Municipal Socialista. Després de la seva sortida el juny de 2007 del consistori de la capital espanyola va ser nomenat el juliol de 2007 director general de l'Entitat Pública Empresarial de Sòl (SEPES); el novembre de 2010, el Consell de Ministres va aprovar el seu nomenament com a director general de Sòl i Polítiques Urbanes.
Arias, que ha col·laborat amb la Plataforma Zona Norte, Plataforma pel Dret a la Ciutat, la Federació Regional d'Associacions de Veïns de Madrid i Ecologistes en Acció, va ser considerat un dels actors més actius en contra de l'Operació Chamartín. El març de 2019 es va anunciar la seva inclusió dins de les files de Bancada Municipalista, que llavors es trobava negociant una coalició amb Esquerra Unida-Madrid i Anticapitalistes per a les eleccions municipals de 2019 a Madrid, i en la qual es determinaria la composició de la llista mitjançant primàries obertes.

## Premis

* Premi Nacional d'Urbanisme (1979, 1980 i 1983)

## Referències

* ↑ Ramírez, Daniel «El club de la vieja guardia del PSOE y el marido de Carmena cambiaron Chamartín». El Español, 12-05-2016.
* ↑ Junta Electoral de Zona de Madrid: «Candidaturas proclamadas». Boletín Oficial de la Comunidad de Madrid, 100, 29-04-2003. ISSN: 1989-4791.
* 1 2 3 «Carmona encabeza lista de Bancada para primarias de posible coalición, donde también va el exedil del PSOE Félix Arias». Europa Press, 22-03-2019.
* 1 2 «Blanco apuesta por Pedro Saura para dirigir SEPES». El Mundo, 05-11-2010.
# Joan Ardit Vélez

Joan Ardit Vélez o Joan Carles Ardit Vélez (Deltebre, Baix Ebre, 5 d'agost de 1990) és un piragüista català.
Format i competint amb l'Associació Esportiva Xino-Xano de Deltebre, i també amb el Kayak Tudense, el 2008 aconseguia la medalla d'or en la prova de 1.000 metres en C-4 en el Campionat d'Europa júnior d'aigües tranquil·les de Szeged, a Hongria, i també la medalla de plata en la prova de 500 metres. Aquell mateix any també guanyà el Campionat d'Espanya júnior en les proves de 500 i 1.000 metres en classe C-2. Aquestes actuacions van suposar que l'Ajuntament de Deltebre organitzés un acte de reconeixement al seu saló de Plens per tal d'homenatjar al piragüista de Deltebre. A l'any següent, aconseguia el quart lloc en la prova de 200 metres de la classe C-4 en el Campionat del Món de Halifax, al Canadà. i el 2009 fou segon en el Campionat d'Espanya de pista en classe C-1, i també segon el mateix any en la classe C-2 conjuntament amb Víctor Javier Rodríguez. L'any 2010 aconseguia la medalla de bronze en la prova de 200 i 500 metres en classe C-4 en el Campionat d'Espanya. El 2013 participa en el Campionat d'Europa de Piragüisme en Pista Sub23 i Júnior, celebrat a Poznań, a Polònia, competint amb el Club Kayak Tudense, al costat d'Óscar Carrera Amandi, Rubén Millán Rodríguez i Andrea Porteiro Ocampo, actuació que els va valdre la recepció oficial al Saló de Plens del Concello de Tui, a Galícia. Amb la seva actuació aconseguiren la medalla de plata i de bronze en les proves de K2 i K4.

## Referències

* 1 2 3 «Joan Ardit Vélez». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Homenatge als piragüistes de Deltebre, Joan Ardit Vélez, Maurici Tomàs i Marc Fluixà Franch». Ribera Online, 07-08-2008. [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ «Recepción Oficial aos padeeiros do Campionato de Europa de Piragüismo en Pista – Poznan 2013». Concello de Tui. [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ «Tui rinde homenaje a los palistas de Club Kayak por sus medallas en el Campeonato de Europa Óscar Carrera, Rubén Millán y Rodrigo Germade lograron la plata y el bronce en pruebas de K2 y K4». Faro de Vigo, 09-07-2013 [Consulta: 19 febrer 2020].
# Antonio Ambrosi

Antonio Ambrosi (Venècia, 1786 - ?) va ser un baix italià.
A Nàpols, Roma, Milà i Viena va ser un baix assidu en les obres de Rossini, Mercadante, Pacini, etc.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en italià). Treccani. [Consulta: 12 abril 2016].
# Un verano para matar

Un verano para matar és una pel·lícula espanyola d'acció de 1972 en coproducció amb Itàlia i França, dirigida per Antonio Isasi-Isasmendi i protagonitzada per Christopher Mitchum, Olivia Hussey i Karl Malden. Fou estrenada a Itàlia com Ricatto alla mala i als Estats Units com a The Summertime Killer. El tema de la pel·lícula, "Summertime Killer" de Luis Enríquez Bacalov fou usat a la banda sonora de Kill Bill Vol. 2.

## Sinopsi

Un nen de sis anys presencia com el seu pare és assassinat en una piscina per tres homes. Vint anys després, els líders principals del crim organitzat internacional van sent assassinats per un jove desconegut. Després de la mort de tres d'ells, el cap de la màfia és informat pel cap de policia John Kiley (Karl Malden) que un jove està matant els seus companys de l'organització.
Kiley vola a Portugal i comença a muntar les peces del trencaclosques (Kiley i el cap mafiós havien estat amics el 1952 però al final es posaren a costats oposats de la llei). Amb ajuda d'un confident, descobreix que Raymond Castor (Christopher Mitchum) ha segrestat la filla d'Alfredi, Tania (Olivia Hussey). Marxa a Espanya per trobar-lo i descobreix un garatge on treballa Raymond. Això porta Kiley a Torrejón, on parla amb un mecànic company de Raymond. Troba l'apartament de Raymond a Madrid, que és un tresor d'informació però només hi ha una foto de Raymond, quan era petit a la piscina amb els seus pares.
Mentrestant, ell i Tania, després d'un inici accidentat (ella intenta escapar nombroses vegades i intenta matar-lo amb un pal d'armari afilat), comencen a enamorar-se. El dia que s'enfronta a Alfredi, Raymond dubta a disparar-lo, i acaba amb un dels guardaespatlles d'Alfredi disparant a Raymond, que roba una moto i intenta escapar. Llavors un accident mata Alfredi i a tots els altres.
Raymond torna a casa i hi troba el capità de la policia Kiley. És arrestat, però només per un temps. Raymond ha perdut molta sang. Tania s'ocupa d'ell el millor que pot. Kiley els deixa anar tots dos, però Raymond no entén per què. Kiley respon: "No cal que continuïs, abans que canviï d'opinió". Així que s'escapen. Quan Kiley torna a Nova York, és assassinat per mafiosos: els guardaespatlles d'Alfredi.

## Repartiment

* Christopher Mitchum: Raymond Sullivan Castor
* Karl Malden: Capità John Kiley
* Olivia Hussey: Tania Scarlotti
* Claudine Auger: Michèle, secretària d'Alfredi
* Gérard Barray: Mestre de Tania
* Raf Vallone: Alfredi
* Gérard Tichy: Alex

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| Millor director | Antonio Isasi-Isasmendi | Guanyador |

## Referències

* ↑ Movie connections
* ↑ 'Un verano para matar' y el ruido, El País, 9 d'agost de 2005
* ↑ Un verano para matar, fotogramas.es
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1972». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-02-25. [Consulta: 2 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Un verano para matar (Antonio Isasi-Isasmendi), cinemaldito.com
* Un verano para matar a Youtube
# Trisha Brown

Trisha Brown (Aberdeen, Washington, 25 de novembre de 1936 - San Antonio, Texas, 18 de març de 2017) va ser una coreògrafa, ballarina estatunidenca i directora artística de la Trisha Brown Company, una de les fundadores del Judson Dance Theatre i del moviment de ball postmodern. Teòrica de la dansa (així com el missatge del Dia Internacional de la Dansa de 2017), va morir el 18 de març de 2017 després d'una llarga malaltia.
Va ser una de les coreògrafes i ballarines més aclamades i influents del seu temps, i el treball innovador de Trisha Brown va canviar per sempre el paisatge de l'art.

## Obra

* Homemade (1966)
* Man Walking Down the Side of a Building (1970)
* Floor of the Forest (1970)
* Leaning Duets (1970)
* Accumulation (1971)
* Walking on the Wall (1971)
* Roof Piece (1971)
* Primary Accumulation (1972)
* Group Primary Accumulation (1973)
* Structured Pieces II (1974)
* Spiral (1974)
* Locus (1975)
* Structured Pieces III (1975)
* Solo Olos (1976)
* Line Up (1976)
* Spanish Dance' (1976)
* Watermotor (1978)
* Accumulation with Talking plus Watermotor (1978)
* Glacial Decoy (1979)
* Opal Loop (1980)
* Son of Gone Fishin' (1981)
* Set and Reset (1983)
* Lateral Pass (1985)
* Newark (1987)
* Astral Convertible (1989)
* Foray Forêt (1990)
* For M.G.: The Movie (1991)
* One Story as in falling (1992)
* Another Story as in falling (1993)
* If you couldn't see me (1994)
* M.O. (1995)
* Twelve Ton Rose (1996)
* L'Orfeo (1998)
* Winterreise (2002)
* PRESENT TENSE (2003)
* O Zlozony/O Composite (2004)
* How long does the subject linger on the edge of the volume... (2005)
* I love my robots (2007)
* L'Amour au Theatre (2009)
* Pygmalion (2010)

## Referències

* ↑ Serra, Xavi «Mor Trisha Brown, creadora de la dansa postmoderna». ara, 21-03-2017, pàg. 35.
# Randia

«Randia» té aquests significats:
* Ràndia (Randia), gènere d'ocells monotípic de la família dels bernièrids
* Randia (planta), gènere de plantes de la família de les rubiàcies
# Gabriel Soler

Gabriel Soler, (Mallorca, difunt abans de 1475), bruixoler i, per tant, mestre de cartes de navegar d'obra no conservada, molt probablement fill de Rafel Soler. Es troba documentat entre 1449 i 1474; el 1475 consta com a difunt.

## Bibliografia

* Ginard Bujosa, Antoni. La cartografia mallorquina a Mallorca. Barcelona: J.J. de Olañeta, Editor, 2002. ISBN 84-9716-145-9.
* Pujades i Bataller, Ramon j. Les cartes portolanes: la representació medieval d'una mar solcada. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2007. ISBN 978-84-393-7576-0.
* Pujades i Bataller, Ramon J. La carta de Gabriel Vallseca de 1439. Barcelona: Lumenartis, 2009. ISBN 978-84-612-3682-4. Arxivat 2008-12-19 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Llista cronològica de cartògrafs portolans mallorquins.
# Iserlohn

Iserlohn, ciutat del land del Rin de Renània del Nord-Westfàlia, República Federal d'Alemanya.

## Enllaços externs

* Web oficial de la ciutat (en alemany)
# Antonio Gagini

Antonio Gagini (1504 - ?) va ser un escultor italià del segle xvi, membre d'una família d'escultors, pintors i arquitectes originaris de Gènova i Florència, on van aprendre el seu ofici. La família es va instal·lar a Palerm des del 1463, i van tenir ampla influència a l'arquitectura decorativa de Sicília. Un dels treballs de Gagini més notables és l'arc decorat a la Capella de la Madonna del Santuari de l'Anunciació a Trapani, que va completar en 1537. Exemples del seu treball es troben encara en diverses esglésies sicilianes, encara que molt s'ha perdut a causa dels terratrèmols i bombardejos que va patir l'illa.

## Referències

* ↑ Agostino Gallo. Elogie storico di Antonio Gagini, scultore ed architetto palermitano. Reale stamperia, 1821, p. 23–.