OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oreochromis andersonii

Oreochromis andersonii és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 61 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Okavango, Angola i riu Zambesi.

## Referències

* 1 2 «Oreochromis andersonii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Trewavas, E., 1983. Tilapiine fishes of the genera Sarotherodon, Oreochromis and Danakilia. British Mus. Nat. Hist., Londres (Regne Unit).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rajolar

Un rajolar o rajoleria es una antiga fàbrica de rajoles habituals en algunes poblacions del País Valencià i Catalunya a primers del segle xx. Solien estar formats per un forn, el típic i llarg fumeral, una bassa, el terrer, les eres i els assecadors, i se situaven a prop de l'argila, que era la matèria primera.

## Alguns rajolars

* Antiga fàbrica de rajoles a Albalat dels Sorells.
* Rajolar sector PPR3 a Alfara del Patriarca.
* Fumeral del Rajolar La Aldayense a Aldaia.
* Rajolar de Vicent Olmos a Aldaia.
* Rajolar del Bollo a Aldaia.
* Rajolar de Farinós a Aldaia.
* Rajolar de Bauset que és actualment el Museu de la Rajoleria a Paiporta.
* El Rajolar, forn ceràmic i dues naus a Puçol.
* Rajoleria Punxaserra a Celrà.
* Rajoleria Bosc de la Pedrera a Celrà.
* Rajoleria de Can Torrent a Tordera.
* Rajoleria de Delfià a Rabós.
* Rajoleria Can Quintana a Llambilles.
* Forn de la Costa de la Rajoleria a Port de la Selva.

## Referències

* ↑ «Diccionari català-valencià-balear». Arxivat de l'original el 2017-02-02. [Consulta: 21 gener 2017].
* ↑ MSWeb.es. «Museu de La Rajoleria Paiporta» (en castellà). [Consulta: 21 gener 2017].
* ↑ Provincias, Las. «Humo con mucha historia. Las Provincias». [Consulta: 25 gener 2017].
* ↑ País, Ediciones El «La memoria de los ladrillos» (en castellà). EL PAÍS, 06-10-2000.
* ↑ «Arte e industria valenciano; chimeneas industriales de ladrillo en la comarca de l'Horta Sud» (en castellà). Racv.es. [Consulta: gener 2017].
* ↑ Martínez Roda, Federico. Valencia y las Valencias. Su historia contemporánea (1800-1975) (en castellà). Fund. Universidad San Pablo, 2013. ISBN 9788486792893.
* ↑ «Dirección General de Patrimonio Cultural». [Consulta: 25 gener 2017].
# Francesc de Montpesat

Francesc de Montpesat o Folc de Montpesat o Fulcon de Montpezat (?-?) fou Mestre de l'Orde del Temple a Aragó i Catalunya del gener de 1214 al desembre del 1227. Fou un dels encarregats de dictar la sentència arbitral en la Concòrdia d'Alcalà el 22 de març de 1227 a Alcalá d'o Bispe que posà fi a les revoltes nobiliàries que caracteritzaren els primers anys del regnat de Jaume I d'Aragó i significà el triomf de la monarquia sobre els nobles, fet que li donà l'estabilitat necessària per a iniciar les campanyes contra els musulmans.

## Vegeu també

* Concòrdia d'Alcalà
* Llista de mestres de l'Orde del Temple a Aragó i Catalunya

## Referències

* ↑ Soldevila i Zubiburu, Ferran. Els primers temps de Jaume I. Institut d'Estudis Catalans, 1988. ISBN pàgines=p.271.
* ↑ The Templars in the Corona de Aragon
* ↑ The Poor Knights of the Temple of King Solomon
# Ixiolita-(Mn²⁺)

La ixiolita-(Mn²⁺) és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la ixiolita.

## Característiques

La ixiolita-(Mn²⁺) és un òxid de fórmula química (Ta$_{0.67}$Mn$^{2+}$$_{0.33}$)O₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, i encara resta pendent de publicació. L'any 2022 l'antiga ixiolita va ser redefinida a donant com a resultat dues espècies minerals diferents: la ixiolita-(Mn²⁺) i la ixiolita-(Fe²⁺). Aquestes dues espècies formen una sèrie de solució sòlida, en la que els termes extrems serien (TaMn)O₂ i (TaFe)O₂.

## Formació i jaciments

Es considera que la localitat tipus per aquesta espècie és Skogsböle, a l'illa de Kimitoön (Finlàndia Pròpia, Finlàndia), la mateixa que per la ixiolita-(Fe²⁺). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ixiolite-(Mn2+)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 octubre 2022].
* ↑ «Ixiolite-(Mn2+)-Ixiolite-(Fe2+) Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 octubre 2022].
# Leporinus melanostictus

Leporinus melanostictus és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 28 cm de llargària total i 320 g de pes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Approuague i Oyapock.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Boujard, T., M. Pascal, F.J. Meunier i P.-Y. Le Bail 1997. Poissons de Guyane. Guide écologique de l'Approuague et de la réserve des Nouragues. Institut National de la Recherche Agronomique, París, 219 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Planquette, P., P. Keith i P.-Y. Le Bail 1996. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 1). Collection du Patrimoine Naturel, vol.22. IEGB-Muséum national d'Histoire naturelle, París, INRA, CSP, Min. Env., París. 429 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Oxyurichthys mindanensis

Oxyurichthys mindanensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i les Filipines.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1857. Index descriptionum specierum piscium bleekerianarum in voluminibus I ad XIV diarii societatis scientiarum indo-Batavae. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 14. 447-486.
* ↑ «Oxyurichthys mindanensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Nakabo, T. 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Edició en anglès, I. Tokai University Press, Japó, pp v-866.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# O anthropos me to garyfallo

O anthropos me to garyfallo (Ο άνθρωπος με το γαρύφαλλο, L'home del clavell) és una pel·lícula dramàtica grega del 1980 dirigida per Nikos Tzimas, que tracta sobre l'arrest, el judici i l'execució del comunista grec Nikos Belogiannis i els seus associats el 1951–1952. Va ser inscrit al 12è Festival Internacional de Cinema de Moscou on va guanyar un Diploma Especial. a pel·lícula també va ser seleccionada com a entrada grega per al premi a la millor pel·lícula en llengua estrangera als Premis Oscar de 1981, però no va ser acceptada com a nominada.

## Repartiment

* Alekos Alexandrakis - Ministre Georgios Kartalis
* Angelos Antonopoulos - Tom
* Kostas Kazakos
* Vangelis Kazan - Major Georgios Papadopoulos, membre de la cort marcial o futur dictador
* Petros Fyssoun
* Manos Katrakis -s Prime Minister Nikolaos Plastiras
* Foivos Gikopoulos - Nikos Belogiannis
* Costas Arzoglou
* Anestis Vlahos - Apostolos

## Referències

* ↑ «12th Moscow International Film Festival (1981)». MIFF. Arxivat de l'original el 21 abril 2013. [Consulta: 28 gener 2013].
* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences

## Enllaços externs

* O anthropos me to garyfallo a YouTube
# Rajoleria Bosc de la Pedrera

La Rajoleria Bosc de la Pedrera és una obra de Celrà (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta de les restes d'una rajoleria al costat est del Bosc de la Pedrera a Celrà. Fou construït al segle xviii en planta rectangular i murs paredats. Les obertures o boques són emmarcades per arcs de pedra rebaixats a sardinell. Altres obertures són fetes amb arcs de maó amb volta aparellada. La façana posterior i la construcció interior de l'edifici és de parets de maó vista de pam i mig. Hi han restes que indiquen una construcció anterior. La vegetació atapeeix les restes considerablement.

## Referències

* ↑ «Rajoleria Bosc de la Pedrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2016].
# Francisco Manzano Alfaro

Francisco Manzano Alfaro († Torrelavega, 7 de juliol de 1928) fou un advocat i polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles i Governador Civil de Barcelona en 1902 i en 1906-1907. Era casat amb María Auristela Guinea y Valdivieso, VI marquesa de las Salinas des de 1924. Llicenciat en dret per la Universitat de Granada, fou membre de l'Acadèmia de Jurisprudència de Granada. Entre novembre de 1897 i gener de 1898 fou governador civil de la província de Santa Cruz de Tenerife.
En 1902 fou nomenat uns mesos Governador Civil de Barcelona. A les eleccions generals espanyoles de 1905 fou elegit diputat pel districte de Granada pel Partit Liberal Fusionista, però en 1906 va renunciar a l'escó quan fou nomenat novament Governador Civil de Barcelona, càrrec que va ocupar fins a gener de 1907. Posteriorment fou governador civil de Guipúscoa.
Després fou elegit novament diputat pel districte de Guadix a les eleccions generals espanyoles de 1910 i pel de Loja a les eleccions generals espanyoles de 1916.

## Referències

* ↑ Necrològica al diari ABC, 8 de juliol de 1928
* ↑ Memoria leída ante la Academia de Jurisprudencia de Granada 1878-1879
* ↑ Agustín Millares Cantero. El cacique Fajardo asesinado (1896). Santa Cruz de Tenerife: Ediciones Idea, 2007, p.290.
* ↑ Decret del nomenament
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ José Varela Ortega. El poder de la influencia: geografía del caciquismo en España (1875-1923), p.719.

## Enllaços externs

* Fotografia de quan fou governador civil en 1902.
# Miroslav Votava

Miroslav "Mirko" Votava (nascut el 25 d'abril de 1956) és un futbolista retirat alemany i un entrenador actual.
# Leporinus multifasciatus

Leporinus multifasciatus és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* McKay, R.J. 1984. Introductions of exotic fishes in Australia. p. 177-199. A Courtenay, W.R. Jr. i J.R. Stauffer, Jr. (Editors). Distribution, Biology and Management of Exotic fishes. The Johns Hopkins University Press, Baltimore, Maryland, Estats Units.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# La lluna en directe

La lluna en directe (títol original en anglès: The Dish) és una pel·lícula australiana de Rob Sitch, estrenada el 2000. Ha estat doblada al català.

## Argument

1969: l'home s'afanya a posar el primer peu a la Lluna. Aguantant la respiració, el món espera imatges que, per raons tècniques han de passar per una antena geganta situada a un poble del fi del món a Austràlia. Tot havia d'anar bé, però evidentment…

## Repartiment

* Sam Neill: Cliff Buxton
* Kevin Harrington: Ross 'Mitch' Mitchell
* Tom Long: Glenn Latham
* Patrick Warburton: Al Burnett
* Genevieve Mooy: May McIntyre
* Tayler Kane: Rudi Kellerman
* Bille Brown: El primer ministre
* Roy Billing: Robert 'Bob' McIntyre, l'alcalde
* Andrew S. Gilbert: Len Purvis
* Lenka Kripac: Marie McIntyre
* Matthew Moore: Keith Morrison
* Eliza Szonert: Janine Kellerman
* John McMartin: Howard, l'ambaixador americà
* Carl Snell: Billy McIntyre
* Billy Mitchell: Cameron

## Crítica

* "Comèdia divertida, una delícia viva, plena de calma contagiosa, molt enginyosa, astuta i solidària, que dona gust veure"

## Referències

* ↑ «La lluna en directe». Ésadir.cat. [Consulta: 4 novembre 2022].
* ↑ «The Dish» (en anglès). RottenTomatoes.com. [Consulta: 20 abril 2018].
* ↑ «Crítica: Gozosa chapuza cósmica» (en castellà). El País [Madrid], 15-06-2001. ISSN: 1134-6582.
# Palkonda

«Palkonda» té aquests significats:
* Muntanyes Palkonda a Tamil Nadu
* Palakonda o Palkonda, a Andhra Pradesh, ciutat i antic zamindari
# Osamu Taninaka

Osamu Taninaka (Tòquio, Japó, 24 de setembre de 1964) és un futbolista japonès retirat que va disputar tres partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Rajoleria Riera d'Ardesa

La Rajoleria Riera d'Ardesa és una obra de Rubió (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La rajoleria està situada al peu del camí rural que uneix el Pla de Rubió amb el nucli de l'Espelt.
Tenia dos olles de forns o fogaines que es conserven amb les seves voltes corresponents. El canó o cambra de cocció està bastant ben conservat. Les parets exteriors són de pedra seca. La solera resta coberta per la vegetació. La part superior de la rajoleria, on se situaria la porta d'accés, està derruïda.

## Referències

* 1 2 «Rajoleria Riera d'Ardesa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# GDDR6 SDRAM

Graphics Double Data Rate 6 Synchronous Dynamic Random-Access Memory (GDDR6 SDRAM) és un tipus de memòria gràfica síncrona d'accés aleatori (SGRAM) amb un ample de banda elevat, interfície de "doble velocitat de dades", dissenyada per utilitzar-se en targetes gràfiques, consoles de jocs, i informàtica d'alt rendiment. És un tipus de GDDR SDRAM (gràfics DDR SDRAM), i és el successor de GDDR5. Igual que GDDR5X, utilitza QDR (taxa de dades quàdruple) en referència al rellotge d'ordres d'escriptura (WCK) i ODR (taxa de dades octal) en referència al rellotge de comandaments (CK).

## Visió general

L'especificació finalitzada va ser publicada per JEDEC el juliol de 2017. GDDR6 ofereix una amplada de banda més gran per pin (fins a 16 Gbit/s) i tensions de funcionament més baixes (1,35 V), augmentant el rendiment i disminuint el consum d'energia en relació amb GDDR5X.

## GDDR6X

Micron va desenvolupar GDDR6X en estreta col·laboració amb Nvidia. GDDR6X SGRAM encara no havia estat estandarditzat per JEDEC. Nvidia és l'únic soci de llançament de GDDR6X de Micron. GDDR6X ofereix una amplada de banda augmentada per pin entre 19 i 21 Gbit/s amb senyalització PAM 4, permetent que es transmetin dos bits per símbol i substituint la codificació anterior NRZ (no retorn a zero, PAM2) que només proporcionava un bit per símbol, limitant així l'ample de banda per pin de GDDR6 a 16 Gbit/s. Les primeres targetes gràfiques que utilitzen GDDR6X són les targetes gràfiques Nvidia GeForce RTX 3080 i 3090. La senyalització PAM4 no és nova, però costa més d'implementar, en part perquè requereix més espai als xips i és més propensa a problemes de relació senyal-soroll (SNR), que va limitar principalment el seu ús a xarxes d'alta velocitat (com ara Ethernet 200G). GDDR6X consumeix un 15% menys d'energia per bit transferit que GDDR6, però el consum total d'energia és més gran ja que GDDR6X és més ràpid que GDDR6. De mitjana, PAM4 consumeix menys potència i utilitza menys pins que la senyalització diferencial tot i que és més ràpid que NRZ. Es creu que GDDR6X és més barat que la memòria d'ample de banda alt.

## Referències

* 1 2 Smith, Ryan. «Micron Spills on GDDR6X: PAM4 Signaling For Higher Rates, Coming to NVIDIA's RTX 3090» (en anglès). www.anandtech.com.
* ↑ «GRAPHICS DOUBLE DATA RATE 6 (GDDR6) SGRAM STANDARD | JEDEC» (en anglès). www.jedec.org.
* ↑ September 2020, Anton Shilov 06. «Micron Reveals GDDR6X Details: The Future of Memory, or a Proprietary DRAM?» (en anglès). Tom's Hardware, 06-09-2020. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ «Doubling I/O Performance with PAM4 - Micron Innovates GDDR6X to Accelerate Graphics Memory» (en anglès). Micron. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2020. [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ Maliniak, David. «EDN - The fundamentals of PAM4» (en anglès), 14-01-2016.
# Mauricio Bernardo Victorino Dansilio

Mauricio Bernardo Victorino Dansilio (Montevideo, 11 d'octubre de 1982) és un futbolista professional uruguaià. Juga a la posició de defensa i el seu club actual és la Universidad de Chile.
Victorino és un dels vint-i-tres jugadors que formen part de la selecció de futbol de l'Uruguai a la Copa del Món de Futbol de 2010.

## Referències

* ↑ (anglès) Perfil de Mauricio Victorino Arxivat 2009-10-25 a Wayback Machine. a Soccernet
# Ian Frénkel

Ian Abràmovitx Frénkel, rus: Ян Абра́мович Фре́нкель, (Kíiv, 21 de novembre de 1920 - Riga, 25 d'agost de 1989) fou un compositor, cantant, violinista, guitarrista, pianista i actor soviètic.

## Biografia

Ian Frénkel va néixer a Kíiv, Ucraïna, a la família jueva del perruquer Abram Natànovitx Frénkel. El seu pare li va ensenyar a tocar el violí i més tard va estudiar violí clàssic i piano al Conservatori de Kíiv amb Iàkob Magazíner. Durant la Segona Guerra Mundial va ser evacuat a Orenburg, on va ingressar a l'Escola Militar Antiaèria d'Orenburg, i va tocar el violí a l'orquestra del cinema Avrora. El 1942 servia a primera línia i va resultar ferit. Després del seu pas per l'hospital, des de 1943, va tocar a l'orquestra militar. Acabada de la guerra, des del 1946 va viure a Moscou, on escrivia arranjaments orquestrals i tocava el violí en petites orquestres.
Va començar a compondre cançons als anys seixanta. La seva primera cançó va ser Godi, rus: Годы ('Els anys'), escrita amb lletra de Mark Lissianski. Durant la seva carrera posterior va treballar en col·laboració amb molts destacats músics soviètics, inclosos Mikhaïl Tànitx, Ígor Xaferan, i els conjuges Konstantín Vanxenkin i Inna Goff. Gràcies a Mark Bernés, la seva cançó Juravlí ('Les grues'), amb lletra de Rassul Gamzàtov) es va convertir en un gran èxit, però la seva favorita era Rúskaie pole (Camp rus) amb lletra d'Inna Goff. Frénkel feia concerts en què interpretava la seva pròpia música. Durant aquests concerts, el públic generalment s'hi sumava. Les seves cançons foren incorporades al repertori de molts intèrprets soviètics. També va aparèixer a la pel·lícula Els venjadors esquius, per a la qual va compondre una partitura.
Ian Frénkel va morir de càncer de pulmó, causat per anys de fumar, el 25 d'agost de 1989 a Riga, com presagiava la cançó Avgust (Agost), amb lletra d'Inna Goff. Va ser enterrat a Moscou al cementiri de Novodévitxi (parcel·la número 10)

## Família

La seva esposa Natàlia Mikhaílovna, nascuda comtessa Loris-Melikova, actriu, va morir a mitjans dels anys noranta. La seva filla Nina viu a Itàlia des del 1980. El seu net, Ian Frenkel Jr., és músic (pianista i arranjador) de l'Orquestra de l'Acadèmia de la Guàrdia Costanera dels Estats Units i, des del 2011, director del departament de música del Cos de Cadets de l'Acadèmia de la Guàrdia Costanera dels Estats Units.

## Filmografia seleccionada

* Les aventures de la maleta groga (1970)
* La corona de l'Imperi Rus o una vegada més els venjadors esquius (1971)
* El mentider incorregible (1973)

## Enllaços externs

* Ian Frénkel interpreta Rúskaie pole a YouTube
* Ian Frénkel interpreta Juravlí a YouTube
* Tomba de Ian Frénkel
* (rus) Lloc web dedicat a Ian Frénkel
# Limnonectes finchi

Limnonectes finchi és una espècie de granota que viu a Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Stuebing, R., Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Limnonectes finchi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.