OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gobiosoma grosvenori

Gobiosoma grosvenori és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est de Florida (Estats Units), Jamaica i Veneçuela.

## Referències

* ↑ Girard, C. F. 1858. Notes upon various new genera and new species of fishes, in the museum of the Smithsonian Institution, and collected in connection with the United States and Mexican boundary survey: Major William Emory, Commissioner. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 10: 167-171.
* ↑ «Gobiosoma grosvenori». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Böhlke, J.E i Robins, C.R., 1968. Western Atlantic seven-spined gobies, with descriptions of ten new species and a new genus, and comments on Pacific relatives., Proc. Acad. Nat. Sci. Phila., 120(3):45-174.
* Briggs, J.C., 1951. A review of the clingfishes (Gobiesocidae) of the Eastern Pacific with descriptions of new species., Proceedings of the California Zoological Club, 1:57-108.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F., 1971. A revision of the eastern Pacific species of the gobiid fish genus Gobiosoma, with a discussion of the relationships of the genus. Ph.D. diss. Univ. California, San Diego., University of California:213 pp.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gobiosoma hildebrandi

Gobiosoma hildebrandi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Panamà i Jamaica.

## Referències

* ↑ Girard, C. F. 1858. Notes upon various new genera and new species of fishes, in the museum of the Smithsonian Institution, and collected in connection with the United States and Mexican boundary survey: Major William Emory, Commissioner. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 10: 167-171.
* ↑ «Gobiosoma hildebrandi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Böhlke, J.E i Robins, C.R., 1968. Western Atlantic seven-spined gobies, with descriptions of ten new species and a new genus, and comments on Pacific relatives., Proc. Acad. Nat. Sci. Phila., 120(3):45-174.
* Briggs, J.C., 1951. A review of the clingfishes (Gobiesocidae) of the Eastern Pacific with descriptions of new species., Proceedings of the California Zoological Club, 1:57-108.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F., 1971. A revision of the eastern Pacific species of the gobiid fish genus Gobiosoma, with a discussion of the relationships of the genus. Ph.D. diss. Univ. California, San Diego., University of California:213 pp.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Alamar

Alamar és una pel·lícula mexicana d'estil documental del 2009 dirigida per Pedro González-Rubio.

## Sinopsi

La pel·lícula està ambientada a l'escull de corall de Banco Chinchorro, catalogat com a "reserva de la biosfera" per la UNESCO el 2003. Nathan, un noi urbà de 5 anys, troba el seu pare Jorge, pescador mexicà, durant uns dies durant les vacances. Van a pescar junts; es renova una complicitat entre el pare i el seu fill, impulsada per la bellesa de la natura.
Entre ficció i documental, és una experiència iniciàtica per al nen petit i contemplativa per a l'espectador.

## Repartiment

* Jorge : Jorge Machado
* Natan : Natan Machado Palombini
* Roberta : Roberta Palombini
* Matraca : Nestor Marin

## Premis

* Festival Internacional de Cinema Ambiental (FIFE) - selecció en competició oficial (França - 2010)
* Washington Environment Film Festival (EUA - 2010)
* Festival delsTres continents (França - 2010)
* Festival Internacional de Cinema Independent (BAFICI) - Gran Premi (Buenos Aires - 2010)
* Festival Internacional de Cinema de Rotterdam - Tigre d'or (Països Baixos - 2010)
* Festival Internacional de Cinema de Morelia - Premi a la millor pel·lícula mexicana (Mèxic - 2009)
* Festival de Miami 2010: premi del jurat (EUA - 2010)
* Festival de Buenos Aires - Premi a la millor pel·lícula (Argentina - 2010)
* Festival del Festival de Cinema Llatinoamericà de Tolosa - Premi FIPRESCI al primer treball (França - 2010)
* Festival Internacional de Cinema de La Rochelle (França - 2010)
* Festival Paris Cinéma (França - 2010)
* Festival Ciné-Jeune (França - 2010)

## Referències

* ↑ Alamar film review and trailer Express.co.uk - Sep 10, 2010
* ↑ Pedro González-Rubio reflexiona sobre el amor en "Alamar", El Comercio, 21 de novembre de 2010
* ↑ Alamar y Norteado premiados en el Festival Internacional de Cine de Rotterdam, cine3.com. 3 de febrer de 2010
* ↑ 'Alamar' tops Morelia film festival The Hollywood Reporter Oct 10, 2009

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Alexandre I de Macedònia

Alexandre I (en grec antic Αλέξανδρος) fou el desè rei de Macedònia, fill d'Amintes I de Macedònia. Era de la Dinastia argèada.
El 507 aC va arribar al país Megabazos, enviat del rei persa Darios el Gran, per exigir terra i aigua com a mostra de submissió. Encara era rei Amintes. Al banquet que es va donar als delegats de Megabazos, els perses van demanar la presència de les dames, i el rei, per por als seus convidats, hi va accedir. Però quan els perses van començar a ofendre-les, el príncep Alexandre les va fer retirar amb el pretext de què anaven a posar-se més maques. En lloc d'elles va fer tornar a uns quants joves disfressats de dona, que van matar els perses. Quan Megabazos va veure que no tornaven va enviar a Bubares amb un cos d'exèrcit cap a Macedònia, però Alexandre es va lliurar del càstig donant a la seva germana Gigea en matrimoni al general persa.
Poc temps després (potser el 498 aC) Alexandre va succeir al seu pare al tron, segons l'historiador Justí. El 492 aC Alexandre es va haver de sotmetre al general persa Mardoni durant la invasió de Xerxes, segons explica Heròdot. Alexandre va acompanyar l'exèrcit persa i es va guanyar la confiança de Mardoni, i després de la batalla de Salamina Mardoni el va enviar a Atenes com un dels delegats per proposar la pau, cosa que va recomanar fermament, dient que contra l'exèrcit persa era impossible de lluitar-hi, però que els atenencs la van rebutjar. Alexandre, tot i que estava sotmès a Pèrsia, afavoria secretament als atenencs, i el dia abans de la batalla de Platea va informar als caps d'Atenes dels plans de Mardoni de combatre l'endemà.
Encara era viu l'any 463 aC quan Cimó d'Atenes va recuperar l'illa de Tassos. En el regnat d'Alexandre, el Regne de Macedònia va tenir una rellevant expansió territorial. Va morir el 454 aC i el va succeir Perdicas II de Macedònia.
L'any 504 aC o potser el 500 aC Alexandre I de Macedònia va participar en els Jocs Olímpics i la seva participació va ser impugnada per altres participants que negaven que un macedoni fos grec. L'Hel·lanòdica (el jutge dels Jocs) va examinar la seva argumentació, que es basava en que era argèada i va permetre a Alexandre participar. Alexandre va obtenir un triomf.

## Referències

* ↑ Alexander I a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 118
* ↑ Heròdot. Històries, V, 22
# Alcabitius

Abu-s-Saqr Abd-al-Aziz ibn Uthman al-Qabissí al-Haiximí (àrab: أبو الصقر عبد العزيز بن عثمان القبيصي, Abū ṣ-Ṣaqr ʿAbd al-ʿAzīz ibn Uṯmān al-Qabīṣī), més conegut simplement com a Abd-al-Aziz o amb el nom llatinitzat d'Alcabitius o Alchabitius (mort el 967), va ser un matemàtic i astròleg àrab. És conegut sobretot per al seu tractat d'astrologia judicial Introducció a l'art del judici dels astres que va dedicar al sultà Sayf-ad-Dawla de la dinastia dels hamdànides. Aquesta obra traduïda a llatí va estar molt preuada a Europa a l'edat mitjana i al Renaixement. En astrologia, ha fet conèixer un sistema de domificació que porta el seu nom.

## Obres

Una traducció llatina manuscrita de Joan de Sevilla del segle xiii fou impresa el 1473 sota el títol d'Alchabitii Abdilazi líber introductorius ad magisterium judiciorum astrorum (obra tan coneguda sota el títol de Líber isagogicus de planetarum coniunctionibus). Onze anys més tard, edicions impreses van ser publicades de 1485 a 1521 amb els comentaris del segle xiv d'un cert Joan de Saxe.

## Notes i referències

* ↑ «Introduction to the Art of Judgments of the Stars», 1512. [Consulta: 14 juliol 2013].
# Bavosa de plomall

La bavosa de plomall (Parablennius pilicornis) és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de la península Ibèrica fins a Möwe Bay (Namíbia). També a la costes mediterrànies del Marroc i ibèriques, al sud-oest de l'Atlàntic (Brasil i Argentina -Patagònia-) i a l'oest de l'Índic (Sud-àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bath, H. 2008: Review of the genus Parablennius Miranda-Ribeiro from Australia and New Caledonia (Pisces: Blenniidae: Salariinae). Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie, 1: 77-94.
* Cuvier, G. 1829. Le Règne Animal, distribué d'après son organisation, pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Edition 2. Règne Animal (ed. 2) v. 2: i-xv + 1-406.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
Viccionari
# Bathycongrus bleekeri

Bathycongrus bleekeri és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 8 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i de clima tropical que viu fins als 51 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Castle, P.H.J. i D.G. Smith, 1999. A reassessment of the eels of the genus Bathycongrus in the Indo-west Pacific. J. Fish Biol. 54:973-995.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Berta Busquets Segalés

Berta Busquets Segalés (Palau-solità i Plegamans, Vallès Occidental, 31 de juliol de 1995) és una jugadora d'hoquei sobre patins catalana.
Formada a l'Hoquei Club Palau de Plegamans, va debutar en competicions estatals la temporada 2011-12. Amb l'equip vallesà ha aconseguit dues OK Lliga (2014-15 i 2018-19) i un subcampionat de la Copa d'Europa el 2019. A més, va ser escollida millor jugadora de l'OK Lliga de la temporada 2017-18. Internacional amb la selecció espanyola d'hoquei sobre patins des de 2014, ha guanyat tres Campionats del Món (2016, 2017 i 2019, essent escollida MVP de la final) i tres d'Europa (2015 i 2018).
Entre d'altres premis, va rebre el reconeixement institucional de l'Ajuntament de Palau-solità i Plegamans per la seva victòria al Campionat del Món d'hoquei sobre patins de 2019. Abans, l'any 2017, la selecció espanyola va rebre el guardó dels III Premios Mujer, Deporte y Empresa de l'Instituto de la Mujer d'Extremadura.

## Palmarès
### Clubs

* 2 Lliga europea d'hoquei sobre patins femenina: 2020-21, 2021-22
* 4 Lligues espanyoles d'hoquei sobre patins femenina: 2014-15, 2018-19, 2020-21, 2021-22
* 1 Lliga catalana d'hoquei sobre patins femenina: 2020-21
* 1 Supercopa espanyola d'hoquei sobre patins femenina: 2021-22
* 1 Copa espanyola d'hoquei sobre patins femenina: 2024

### Selecció espanyola

* 3 medalles d'or al Campionat del Món d'hoquei patins femení: 2016, 2017 i 2019
* 3 medalles d'or al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 2015, 2018 i 2021
* 1 medalla d'argent al Campionat del Món d'hoquei sobre patins femení: 2022

### Individual

* Millor jugadora de l'OK Lliga Femenina: 2017-18

## Referències

* ↑ «Entrevista Berta Busquets, jugadora HC Palau». En Joc Ràdio, 19-01-2020. [Consulta: 14 desembre 2020].
* 1 2 3 «WRG 2017», 01-12-2017. Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ «Berta Busquets i Raül Marín, millors jugadors de l'OK Lliga». Fosbury, 13-06-2018. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ «Mundial hockey patines: España se lleva el oro mundial en una final electrica contra Argentina» (en castellà). RTVE, 14-07-2019. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ «L'Ajuntament fa un reconeixement institucional a la Berta Busquets Segalés per guanyar el Campionat del Món d'Hoquei Patins». Ajuntament de Palau-solità i Plegamans, 13-09-2019. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ «“Da rabia que los triunfos masculinos sean más mediáticos, pero estamos acostumbradas”» (en castellà), 21-10-2017. [Consulta: 13 març 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Berta Busquets i Segalés - RinkHockey.net (anglès)
# Batis de l'Àfrica occidental

La batis de l'Àfrica occidental (Batis occulta) és un ocell de la família dels platistèirids (Platysteiridae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva pluvial de Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Nigèria, sud de Camerun i Gabon.

## Referències

* ↑ «Batis de l'Àfrica occidental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021(català)
# Box Elder (Montana)

Box Elder és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 794 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Box Elder tenia 794 habitants, 183 habitatges, i 167 famílies. La densitat de població era de 53,3 habitants per km².
Dels 183 habitatges en un 64,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 29,5% dones solteres, i en un 8,2% no eren unitats familiars. En el 4,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,49.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 47,9% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 10,1% de 45 a 60 i un 3,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 19 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.728 $ i la renda mediana per família de 18.913 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.773 $ mentre que les dones 20.795 $. La renda per capita de la població era de 6.128 $. Aproximadament el 47,2% de les famílies i el 51,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Box Elder». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Box Elder». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bintanath (filla de Ramsès II)

Bintanath (Bint-Aneth) fou princesa d'Egipte, filla de Ramsès II de la reina Isetnofret. El seu nom era d'origen sirià i vol dir "Filla d'Anath".
Com que Ramsès II va estar casat amb una Bintanath que era la seva pròpia germana, s'han confós algunes vegades els dos personatges. En un relleu trobat a Aswan, a Djebel al-Silsila, el fill de Ramsès II, Khaemwese, conegut sacerdot, i dos fills estan junt a la filla Bintanath (tots els que apareixen foren fills de Isetnofret).

## Referències

* ↑ Desroches-Noblecourt, Christiane. Ramsès II : la véritable histoire (en francès). París: Pygmalion/G. Watelet, 1996. ISBN 2-85704-481-X.
* ↑ Leblanc, Christian. Reines du Nil au Nouvel Empire (en francès). París: Bibliothèque des introuvables, 2009. ISBN 978-2-84575-307-5.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.
# Binche

Binche (en picard Bince) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona. Està compost per les seccions de Binche, Bray, Buvrinnes, Épinois, Leval-Trahegnies, Péronnes-lez-Binche, Ressaix i Waudrez.

## Referències

* ↑ «Binche | Carnival, Processions & Fireworks | Britannica» (en anglès). [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ «UNESCO - Carnival of Binche» (en anglès). [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ Šnajdar, Tea Gudek. «Binche Travel Guide: What to see & do in Binche (Belgium)» (en anglès britànic), 02-04-2022. [Consulta: 29 setembre 2023].
# Bonplandia (tàxon)

Bonplandia és un gènere de fanerògames que pertany a la família de les polemoniàcies. El seu nom fa honor al botànic francès Aimé Bonpland. Caldasia (Mutis ex-Caldas) Lag. es considera un sinònim taxonòmic. Aquest tàxon inclou 13 espècies entre elles:
* Bonplandia angostura Rich. sinònim d'Angostura trifoliata
* Bonplandia candolleana Spreng. sinònim d'Angostura trifoliata
* Bonplandia cuneifolia (Nees i Mart.) Spreng. sinònim d'Angostura trifoliata
* Bonplandia erythrochiton Spreng.
* Bonplandia fontanesiana (A.St.-Hil.) Spreng.
* Bonplandia lutea Howard ex-Triana
* Bonplandia trifoliata Willd. sinònim d'Angostura trifoliata

## Referències

* ↑ Sinònims a Plantbio
# Bitxac cuablanc

El bitxac cuablanc (Saxicola leucurus) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) Es troba a Bangladesh, l'Índia, Myanmar, el Nepal i Pakistan. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia Consulta en: 11 desembre 2021
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 710. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-tailed Stonechat. Saxicola leucurus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Bodonal de la Sierra

Bodonal de la Sierra és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Buceo

(El) Buceo és un barri (barrio) costaner del sud-est de Montevideo, Uruguai. Limita amb els barris de Pocitos i Villa Dolores a l'oest, Parque Batlle, Unión i Malvín Norte al nord, Malvín a l'est, i el litoral del Riu de la Plata a l'extrem sud.

## Informació

L'avinguda costanera del Buceo és La Rambla. Sobre aquesta es troba el Port del Buceo, i davant una torre que és seu del Museu Oceanogràfic de l'Uruguai. Més enllà d'aquestes construccions, s'estén la platja del Buceo.
Buceo és el barri on es troba el centre comercial més gran i important de la ciutat, el Montevideo Shopping Center, així com el World Trade Center i l'Edifici Panamericà. A més a més, el barri compta amb dos cementiris: el del Buceo i el Britànic.
Finalment, al port del Buceo va tenir lloc una de les batalles més importants per la independència de les Províncies Unides del Riu de la Plata respecte a Espanya: la batalla del port del Buceo.

## Imatges

* Mapa del Buceo.

## Referències

* 1 2 Intendència de Montevideo / Història del Buceo Arxivat 2010-06-26 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Buceo
* Intendència Municipal de Montevideo / Informació / Buceo Arxivat 2012-03-13 a Wayback Machine. (castellà)
Viccionari