OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dominiques Missioneres de la Sagrada Família

Les Germanes Dominiques Missioneres de la Sagrada Família és una congregació religiosa catòlica femenina de dret pontifici, fundada pel bisbe dominic José Cueto y Díaz de la Maza a Las Palmas de Gran Canaria el 12 de juny de 1895. Les religioses d'aquesta congregació són conegudes com a Dominiques Missioneres i adopten les sigles D.M.S.F.

## Història

José Cueto y Díaz de la Maza, acabat d'escollir bisbe de Canàries, feu cridar les Filles de Crist Rei per col·laborar amb l'ensenyament dels joves a Las Palmas, fundant-hi un col·legi el 1891. Aquesta congregació envià cinc religioses al capdavant de Pilar Prieto Vidal. Amb la intenció d'afegir la fundació a l'Orde de Predicadors, el 12 de juny de 1895, independitzà la casa de Las Palmas amb el nom de Germanes Dominiques Missioneres de la Sagrada Família. Feren servir com a base de les seves constitucions les de les Dominiques de Nancy.
La congregació visqué el seu període d'expansió després de la mort dels fundadors, primer a les illes Canàries i després a Espanya. Amb la unió de la congregació de les Dominiques de Villalba es donà inici a aquesta expansió peninsular. La primera casa fundada fora d'Espanya fou la de Pitrufquen, a Xile, des d'on s'estengueren a altres països d'Amèrica del Sud.
L'institut rebé l'aprovació pontifícia, mitjançant decretum laudis el 13 de desembre de 1943 i l'aprovació definitiva de les seves constitucions el 9 de gener de 1954.
El 2015 tenien 217 religioses i 37 comunitats, presents a Bolívia, Camerun, Xile, Colòmbia, Cuba, Espanya i Veneçuela.

## Referències

* ↑ Bengoechea Garatea, 1995, p. 443.
* 1 2 Farreli, 1976, cols. 898-899.
* ↑ Bengoechea Garatea, 1995, p. 458.
* ↑ Bengoechea Garatea, 1995, p. 459.
* ↑ AP, 2015, p. 1528.
* ↑ «¿Dónde estamos presentes?». Dominicas Misioneras de la Sagrada Familia. [Consulta: 19 març 2016].

## Bibliografia

* AP. Annuario Pontificio. Città del Vaticano: Libreria Editrice Vaticana, 2015. ISBN 978-88-209-8522-6.
* «Las Dominicas misioneras de la Sagrada Familia». Los Dominicos y el Nuevo Mundo siglos XVIII y XIX. Actas del IV Congreso Internacional Santafé de Bogotá, 6-10 septiembre 1993.. San Esteban [Salamanca], 1995 [Consulta: 19 març 2016].
* «Domenicane Missionarie della Sacra Famiglia». A: Dizionario degli Istituti di Perfezzione (en italiano). columnas 898-899. III. Roma: Edizione Paoline, 1976.
# Donald Wuerl

Donald William Wuerl (Pittsburgh, Pennsylvania, 12 de novembre de 1940) és un cardenal estatunidenc i arquebisbe de l'Església Catòlica.
És fill de Francis J. (1910-1994) i Mary Anne Schiffauer Wuerl. Fou el segon de quatre fills, té dos germans, Wayne i Dennis, i una germana, Carol. La seva mare va morir quan ell era jove, i el seu pare va tornar a casar-se més tard Catherine Cavanaugh (1981). Wuerl va assistir a Santa Maria de la parròquia Muntanya i l'escola a la muntanya de l'Olivera a Pittsburgh prop de Washington.
Va estudiar al Seminari de Sant Gregori a Cincinnati. A continuació, es va matricular a la Universitat Catòlica d'Amèrica. Va estudiar a Roma a la Pontifícia Universitat Gregoriana i Sant Tomàs. En aquest últim va rebre el seu doctorat en teologia.
Va ser ordenat sacerdot el 17 de desembre 1966 per Francis Frederick Reh, aleshores rector del Pontifici Col·legi Nord-americà, on va estudiar Wuerl abans de traslladar-se a Roma. Duu a terme el seu ministeri sacerdotal com coadjutor a la parròquia de Sant Rosalía al barri de Pittsburgh Greenfield i com a secretari del llavors bisbe de Pittsburgh John Wright, que va ser elevar-lo a cardenal el 1969. Wuerl va ser el seu secretari a temps complet a la Ciutat del Vaticà des de 1969 fins a la mort de Wright el 1979.
El 30 de novembre 1985 va ser elegit bisbe auxiliar de bisbe de Seattle i bisbe titular de Rossmarkaeum. Va rebre la consagració episcopal el 6 de gener següent per la imposició de mans del secretari d'Estat cardenalici Agostino Casaroli. I l'11 de febrer de 1988 va ser nomenat bisbe de Pittsburgh.
El 16 de maig de 2006 va ser promogut a arquebisbe de Washington per substituir el cardenal Theodore Edgar McCarrick, que va renunciar per motius d'edat. Benet XVI el va elevar a cardenal amb el títol de Sant Pere en Cadenas, el 20 de novembre de 2010.
# Dominique Rocheteau

Dominique Rocheteau (Saintes, Charente Marítim, 14 de gener del 1955) és un futbolista retirat francès que jugava de davanter.
Pel que fa a clubs, destacà al AS Saint-Étienne, quan aquest era el millor club del futbol francès. En aquest club fou anomenat l'àngel verd. Una lesió va fer que només jugués els darrers minuts en la final de la Copa d'Europa que el seu club perdé davant el Bayern de Múnic. Guanyà tres lligues franceses (1974-1976) i una copa (1977). Fou traspassat al Paris Saint-Germain FC el 1980 i hi guanyà una nova lliga (1986) i dues copes més (1982-1983). Les dues darreres temporades les disputà al Toulouse FC, retirant-se el 1989.
Fou 49 cops internacional amb França. Disputà tres Mundials (1978, 1982 i 1986) i una Eurocopa (1984 on fou campió).

## Palmarès

* 4 Lligues franceses: 1974, 1975, 1976 (Saint-Étienne), 1986 (PSG)
* 3 Copes franceses: 1977 (Saint-Étienne), 1982, 1983 (PSG)
* 1 Eurocopa: 1984

## Referències

* ↑ «Dominique Rocheteau: "On a retrouvé des valeurs"» (en francès). Le Temps, 07-12-2012 [Consulta: 3 març 2016]. Arxivat 4 de febrer 2018 a Wayback Machine.
* ↑ «Dominique Rocheteau » World Cup 1978 Argentina». worldfootball.net. [Consulta: 3 març 2016].
* ↑ «Dominique Rocheteau » World Cup 1982 Spain». worldfootball.net. [Consulta: 3 març 2016].

## Enllaços externs

* www.national-football-teams.com
* (francès) Perfil a la FFF
* (francès) lequipe.fr
# El Aleph

El Aleph és una obra que reuneix contes i relats de l'escriptor argentí Jorge Luis Borges, publicada l'any 1949.
El Aleph és considerada l'obra més emblemàtica i prominent de Jorge Luis Borges. En aquest llibre, l'autor argentí s'acosta a tots els seus temes predilectes amb plantejaments imprevistos i enlluernants. Tots els Borges es troben en aquest clàssic de la literatura.
Aquells que busquin l'escriptor brillant dels apassionants jocs mentals s'entusiasmaran amb El Zahir, Los dos reyes y los dos laberintos, i amb Los teólogos, els qui prefereixen l'autor que s'infiltra en altres cultures es delectaran amb Abenjacán el Bojarí, muerto en su laberinto i La busca de Averroes.
No hi falten la història i la tradició: Biografía de Tadeo Isidoro Cruz i La otra muerte.
Dels disset relats que componen aquest volum, també en trobem dos que narren fets verídics com Emma Zunz, dut al cinema diverses vegades, i Historia del guerrero y de la cautiva. Com a colofó, El Aleph (conte), indiscutida obra mestre del gènere.
Consta dels següents contes:
* "El inmortal"
* "El muerto"
* "Los teólogos"
* "Historia del guerrero y la cautiva"
* "Biografía de Tadeo Isidoro Cruz (1829-1874)"
* "Emma Zunz"
* "La casa de Asterión"
* "La otra muerte"
* "Deutsches requiem"
* "La busca de Averroes"
* "El Zahir"
* "La escritura del Dios"
* "Abenjacán el Bojarí, muerto en su laberinto"
* "Los dos reyes y los dos laberintos"
* "La espera"
* "El hombre en el umbral"
* "El Aleph (conte)"

## Enllaços externs

* Guia de lectura Arxivat 2012-04-13 a Wayback Machine. (castellà).
* Borges studies on line (anglès).
* Borges a pie de página Arxivat 2007-05-15 a Wayback Machine. Guia literària intertextual per llegir Borges, amb notes virtuals inserides de manera imaginària en l'obra de Borges, que aclareixen i complementen les abundants referències de l'autor argentí a altres obres literàries. (castellà)
# Dècada del 70
## Esdeveniments

* Primera guerra Judeoromana (67-73)
* 79 - Erupció del volcà Vesuvi que va sepultar les vil·les romanes de Pompeia i Herculà.

## Personatges destacats

* Vespasià, emperador romà (69-79).
* Titus, emperador romà (79-81).
# Dro (Trento)

Dro és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 4.030 habitants. Limita amb els municipis d'Arco, Calavino, Cavedine, Drena, Lasino i Lomaso.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Vittorio Fravezzi | Llista cívica |
# Diogo de Silves

Diogo de Silves fou un pilot portuguès que avistà l'Illa de Santa Maria, a les Açores i probablement l'Illa de São Miguel, el 1427, durant la tornada d'un viatge a Madeira.
Se sap poc de la seva identitat, ja que sols hi ha una referència en una carta nàutica dibuixada pel cartògraf català Gabriel de Vallseca de 1439 i estudiada per l'historiador portuguès Damião Peres (1889-1976), on una nota indica: «Aquestes isles foram trobades p diego de ??? pelot del rey de portugal an lany MCCCCXX?II».
Com que en aquella època els cognoms sovint eren toponímics, la referència a Silves podria indicar que procedís d'aquella ciutat de l'Algarve, cosa que té sentit si es té en compte la gent de la regió que foren els primers navegants a fer molts descobriments de l'època. Un corrent d'opinió minoritari pensa que el nom podria ser Sines o d'altres variants, com ara Diego de Senill, de Sevill, de Sevilla o de Sunis.

## Referències

* ↑ Peres, Damião (1943) História dos Descobrimentos Portugueses.
* ↑ e.g. by Visconde de Santarem (1841, p.390) Chronica do Descobrimento e Conquista da Guiné.... pelo Chronista Gomes Eannes de Azurara
* ↑ e.g. Beazley, "Introduction", p.lxxxvi, in C.R. Beazley and E. Prestage, editors (1896-99) The Chronicle of the Discovery and Conquest of Guinea, London: Hakluyt, v.1
* ↑ Proposed by Marquis d'Avezac Notice des découvertes faites au môyen-age dans l'Océan Atlantique (1845: p.31) and agreed by Jules Mees Histoire de la découverte des îles Açores (1901: p.71)
* ↑ José Gomez Imaz, 1892 (as quoted in Mees, p.71)
# El perdó (pel·lícula de 2000)

El perdó (originalment en anglès, The Claim) és una pel·lícula romàntica i de western del 2000, dirigida per Michael Winterbottom i protagonitzada per Peter Mullan, Wes Bentley, Sarah Polley, Nastassja Kinski i Milla Jovovich. El guió de Frank Cottrell Boyce està basat en la novel·la de 1886 L'alcalde de Casterbridge de Thomas Hardy. La banda sonora original està composta per Michael Nyman. La pel·lícula va tenir un mal rendiment a la taquilla i va ser rebuda com una pel·lícula mediocre per la crítica. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

A Califòrnia, en l'època de la febre de l'or, Daniel Dillon és el rei de la petita localitat de Kingdom Come. Daniel és amo del banc, de la mina d'or i de l'hotel, i és l'amant de la dona que regenta el bordell. Però la posició de Daniel es veu amenaçada quan dues dones, mare i filla, arriben a Kingdom Come.

## Repartiment

* Peter Mullan com a Daniel Dillon
* Milla Jovovich com a Lucia
* Wes Bentley com a Donald Dalglish
* Nastassja Kinski com a Elena Dillon/Burn
* Sarah Polley com a Hope Dillon/Burn
* Julian Richings com a Frank Bellanger
* Shirley Henderson com a Annie
* Sean McGinley com a Sweetley
* Tom McCamus com a Burn
* Karolina Muller com a la jove Elena
* Barry Ward com al jove Dillon
* Duncan Frcom aier com a Crocker

## Referències

* 1 2 «El perdó». ésAdir. [Consulta: 12 març 2022].
* ↑ Films since 1967 Arxivat 2019-12-03 a Wayback Machine. Thomas Hardy Films
* ↑ Robert Roten. Laramie Movie Reviews
* ↑ Roger Ebert. Chicago Sun Times
# Eddie Acuff

Eddie Acuff (Caruthersville, 3 de juny de 1903 - Hollywood, 17 de desembre de 1956) va ser un actor estatunidenc. El seu paper més conegut és el de Mr. Beasley, el carter, a Blondie, pel·lícula que protagonitzaven Penny Singleton i Arthur Lake.

## Filmografia

* 1935: Here Comes the Navy, dirigida per Lloyd Bacon.
* 1935: Shipmates Forever, dirigida per Frank Borzage.
* 1936: The Petrified Forest, dirigida per Archie Mayo.
* 1937: The Singing Marine, dirigida per Ray Enright i Busby Berkeley.
* 1938: Four Daughters, dirigida per Michael Curtiz.
* 1940: They Drive By Night, dirigida per Raoul Walsh.
* 1941: L'últim refugi (High Sierra), dirigida per Raoul Walsh.
* 1945: El rellotge (The Clock), dirigida per Vincente Minnelli.
* 1946: Chick Carter, Detective, dirigida per Derwin Abrahams.
* 1947: La deessa de la dansa (Down to Earth), dirigida per Alexander Hall.
* 1949: Johnny Allegro, dirigida per Ted Tetzlaff.

## Enllaços externs

* Acuff-Ecoff Family Archives (anglès)
# Distrito Nacional

Distrito Nacional (D.N.) és una circumscripció territorial de la República Dominicana que inclou la capital Santo Domingo. No és una de les províncies, però a la pràctica actua com a tal. Anteriorment al 16 d'octubre de 2001, el Distrito Nacional era molt més gran, incloent a la que és ara coneguda com a província de Santo Domingo. Mapes i estadística publicada generalment mostren l'anterior, més gran, Distrito Nacional. No té zones rurals ni no urbanitzades. Disposa del primer i unic sistema de transport públic subterrani del país. La primera línia connecta el Distrito Nacional amb Santo Domingo Norte.

## Referències

* ↑ Consejo Nacional de Población y Familia. «Estamaciones y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales, 2014» (PDF) (en castellà). Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 2 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Oficina Nacional de Estadística, Statistics Portal of the Dominican Republic
* Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic, downloadable in PDF format
* "Barrios y sub-barrios del Distrito Nacional" Arxivat 2018-07-12 a Wayback Machine., City Council of the National District
# Edmundston

Edmundston és una localitat canadenca situada a la província de Nova Brunswick i al comtat de Madawaska. Amb 16643 habitants (2006) és una de les ciutats canadenques fora del Quebec de majoria francòfona més poblades. En concret el percentatge de població de llengua francesa arriba al 93%.
Està situada al nord-oest de la província dins la serralada dels Apalatxes i a la confluència dels rius Saint John i Madawaska. Es troba a molt pocs quilòmetres del Quebec i damunt la frontera amb els Estats Units, davant la localitat de Madawaska, a l'estat de Maine.

## Història

L'àrea era el centre de l'anomenada Guerra d'Aroostook sobre la frontera entre els EUA i l'aleshores Amèrica britànica. És per aquestes disputes que els residents francòfons brayons tant del Canadà com dels Estats Units van començar a referir-se a la regió com la República de Madawaska. La tradició perviu fins als nostres dies, amb el títol de «President de la República de Madawaska» que s'atorga honoríficament a cada alcalde d'Edmunston. Al contrari que la majoria de francòfons de les províncies marítimes, la majoria de gent d'Edmundston no es considera acadiana i, de fet, el francès braió parlat a la zona es considera un dialecte americà diferent del francès quebequès i del francès acadià.

## Llocs d'interès

* Jardí Botànic de Nova Brunswick

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2007-06-12 a Wayback Machine..
# Dècada del 1080
## Esdeveniments

* Primera menció d'Albània en un document
* Expansió dels almoràvids a la península Ibèrica
* Destrucció del temple d'Uppsala
* Revolta normanda a Anglaterra
* La Xina assoleix una població de 90 milions
* Registre del Llibre de Domesday

## Personatges destacats

* Alfons VI de Lleó
* Gregori VII
* Aleix I Comnè
* Guillem I d'Anglaterra
# Dècada del 1090
## Esdeveniments

* Creació de la Secta dels assassins
* Predicació de les croades
* Segon Comtat de Portugal

## Personatges destacats

* Al-Gazzali
* Ermengol IV d'Urgell
* Rodrigo Díaz de Vivar
* Anselm de Canterbury
* Jofré de Bouillon
# Dos mil

El dos mil és un nombre natural que s'escriu 2000 en el sistema de numeració àrab i MM en el romà. En el sistema binari és 11111010000, en l'octal és 3720 i en l'hexadecimal és 7D0. La seva factorització en nombres primers és 2$^4$ × 5$^3$. Ve precedit pel nombre 1999 i és l'anterior al nombre 2001.
Ocurrències del nombre dos mil:
* Designa l'any 2000 o el 2000 aC
* És el nom del producte Windows 2000 de Microsoft
# Dos espies bojos

Dos espies bojos (S*P*Y*S) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Irvin Kershner i estrenada el 1974. Ha estat doblada al català.

## Argument

Gould i Sutherland són dos agents bojos de CIA que han participat en missions boges i improbables a Europa, durant la Guerra Freda. Abans d'intentar fer fugir un gimnasta soviètic, tracten d'apoderar-se d'una gran suma de diners, tractant d'enganyar tant els seus líders com una inútil banda d'anarquistes.

## Repartiment

* Donald Sutherland: Bruland
* Elliott Gould: Griff
* Zouzou: Sybil
* Xavier Gélin: Paul
* Joss Ackland: Martinson
* Vladek Sheybal: Borisenko
* Michael Petrovitch: Sevitsky
* Shane Rimmer: Hessler
* Kenneth Griffith: Lippet
* Pierre Oudrey: Un revolucionari
* Kenneth J. Warren: Grubov
* Jacques Marin: Lafayette
* Jeffrey Wickham: Seely
* Nigel Hawthorne: Croft
* John Bardon: Evans

## Referències

* ↑ esadir.cat. Dos espies bojos. esadir.cat.
* ↑ «S.P.Y.S.». The New York Times.
# Dècada del 1320 aC

La dècada de 1320 aC comprèn el període d'anys entre el 1329 aC i el 1320 aC, tots dos inclosos.

## Esdeveniments

* Vers 1327 aC, mort de Tutankhamon, potser enverinat, quan només tenia 18 anys. La seva vídua Ankhesenpaaton ocupa la regència i se li busca un príncep per casar-se amb ella. Zannanza, fill del rei hitita Subiluliuma I, es enviada a Egipte per l'enllaç i esdevenir rei d'aquest país; però les intrigues a la cort ho impedeixen i Zannanza fou assassinat per cortesans que imposen el matrimoni de la reina regent amb un d'ells, el visir Ay, que immediatament després de la boda es proclama faraó.
* Vers 1325 aC Després del llegendari regnat del rei Acrisi de Micenes, puja al tron el també llegendari Menelau, que farà la guerra a Troia
* Vers 1325 aC, després que la notícia de la mort de Zannanza fou coneguda al país hitita (Hatti), es va organitzar un exèrcit hitita que es va dirigir a Palestina. El general Horemheb va fer front als hitites però aquests van obtenir diverses victòries; es van fer milers de presoners egipcis però quan van arribar a Hatti van portar una epidèmia de pesta que va causar molts morts.
* Vers 1324 aC, mort del faraó Ay. Cop d'estat del general Horemheb que es proclama faraó i funda la Dinastia XIX. Es va casar amb Mutmedjemet, filla d'un descendent directe d'Amenofis II i va establir la seva capital a Tebes. Horemheb no va tardar a fer un tractat de pau amb els hitites, que també estaven interessats a causa de la debilitat temporal que els ocasionava les morts per l'epidèmia de pesta. El tractat era prou equilibrat entre les dues parts.
* Vers 1322 aC, mort de Subiluliuma I, el succeeix el seu fill Arnuwandas II.
* Vers 1320 aC, mort de Mattiwaza de Mitanni. El succeeix Shattuara I, de parentiu desconegut.
* Vers 1320 aC, mort d'alguna malaltia el rei hitita Arnuwandas II i el succeeix el seu germà Mursilis II.

## Personatges destacats

* Horemheb, general i faraó egipci
* Menelau
# Covadonga Carrasco López

María Covadonga Carrasco López (Ribadeo, 1965) és una professora i arquitecta gallega.

## Trajectòria

En 1993, va obtenir el títol d'arquitecta, a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de La Corunya. L'any 1994 va fundar amb Juan Creus Andrade l'"Estudi Creus i Carrasco arquitectes". Va formar part de la curaturia "Aula de Rehabilitació del Nucli Històric de Santiago de Compostel·la", entre els anys 1997 a 1998.

## Obres

* Seu dona Fundació Luis Seoane en 2003.
* Llotja de Fisterra.
* Casa Mercedes, Ciutat Jardí, La Corunya, Espanya.
* Port de Malpica: intervenció juntament amb l'Autoritat Portuària, en el remodelat del port, en aquells punts aptes de crear espai públic, explorant les seves condicions com a lloc de relació i acolliment que compta amb l'atractiu de l'activitat pesquera i les vistes d'un enclavament únic, present a través de rampes, escales, miradors. Va ser candidata prefinalista, 40 (Catàleg XI BEAU), i va resultar amb un dels dos esments.

## Premis

Premi Juana de Vega en 2006, concedint, per unanimitat, dos accèssits, un a: l'habitatge executat en Toba (Cee),pels arquitectes Covadonga Carrasco López i Juan José Creus Andrade, per la solució adoptada, sobre la base de dos volums sota una coberta a dues aigües invertida, que permet solucionar el pendent del terreny, per satisfer els requeriments d'una família de quatre persones i l'aprofitament de les vistes sobre la costa, respectant un vell exemplar de roure autòcton; l'altre un habitatge construït a Lians (Oleiros) per l'arquitecte Alfonso Fernández Bernárdez.

## Referències

* ↑ elcorregogallego.es. «Nos aproximamos al entorno a través de la arquitectura de lo espontáneo», 07-11-2007. Arxivat de l'original el 2010-09-10. [Consulta: 16 gener 2013].
* ↑ luisseoanefund.org. «...mmm». Arxivat de l'original el 2013-10-04. [Consulta: 6 octubre 2015].
* ↑ La Voz de Galicia. «Inaugurada la lonja de Fisterra tras nueve meses de funcionamiento», 28-08-2008. [Consulta: 22 juny 2011].
* 1 2 XIV Premio COAG de Arquitectura coag.es.
* ↑ https://web.archive.org/web/20120702220901/http://xi.bienalarquitectura.es/es/category/agentes/arquitectura/covadonga-carrasco-lopez
* ↑ «Acta XI BEAU». Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 12 novembre 2015].
* ↑ Fundación Juana de Vega. «Fallo del jurado 2006», 2006. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Xequeré

El shekere o calabash és un instrument de percussió d'Àfrica, consistent en una carabassa assecada amb comptes teixits en una xàrcia que la recobrix. A tot arreu del continent ho diuen de formes diferents, com el lilolo, axatse (en Ghana), i chequere. Sol utilitzar-se molt en la música hausa en Nigèria. El shekere està fet de les menudes carabasses que creixen sobre la terra. La forma de la carabassa determina el so de l'instrument. Un shekere es fa assecant la carabassa durant diversos mesos, llavors es lleven la polpa i les llavors. Després que és fregat, el treball dels comptes són afegides, així com el color. L'instrument és usat tradicionalment, encara que també s'utilitza per a la música popular. Quan es toca és sacsejat i/o colpejat contra les mans.

## Referències

* ↑ Luz, Marco Aurélio. «Arkhé e Axexé». A: Agadá: dinâmica da civilização africano-brasileira. 3a ed.. EDUFBA, 2013, p. 383–486. DOI 10.7476/9788523211561. ISBN 978-85-232-1156-1.
* ↑ Jaued, André. «Xequerê» (en portuguès). Mundo Percussivo. Arxivat de l'original el 2013-11-11. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ «El Shekere: un Instrumento de Percusión digno de conocerse mejor» (en castellà). Percuforum, 26-09-2021. [Consulta: 20 agost 2022].
Viccionari
# Protomelas spilopterus

Protomelas spilopterus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 24 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: és una espècie de peix endèmica del llac Malawi.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Protomelas. p. 387-393. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.