# Sentit (percepció)

* «Sentit» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Sentit (desambiguació)».
Els sentits són les funcions fisiològiques per les quals els éssers vius perceben l'estat del seu propi cos, del seu entorn i les seves característiques. Són els equivalents biològics als sensors de les màquines per a introduir-les-hi els inputs.
Els animals tenen òrgans especialitzats per a aquestes funcions. Alguns poden ser, per exemple, l'electrorecepció o capacitat de detectar camps elèctrics (present en els ocells), la magnetorecepció o capacitat de detectar camps magnètics (present en els taurons) i l'ecolocació (radar) o capacitat d'orientar-se i desplaçar-se tot emetent sons, i rebent-ne i interpretant-ne l'eco (com poden fer els ratpenats).
En el cas particular dels humans, s'hi reconeix tradicionalment cinc sentits tal com els va definir Aristòtil: la vista (als ulls), l'oïda (a l'orella mitjana i interna, després de la recepció sonora mitjançant l'orella externa), l'olfacte (a la pituïtària, al final dels conductes nasals), el gust (a la llengua) i el tacte (als terminals nerviosos de la pell, sobre els quals uns valors extrems d'estimulació poden produir dolor o pruïja), però se'n reconeixen molts més. El número està en discussió, de 9 a més de 20, i inclouen també la termorecepció, que percep la temperatura dels cossos, l'equilibri. Els cinc sentits tradicionals són els exteroreceptors, els que ens permeten connectar, informar-nos o interaccionar amb el medi exterior. A més es poden identificar els interoceptors, que permeten conèixer el nostre interior. En aquest darrer es trobaria la interocepció pròpiament dita, la propiorecepció, que fa referència a consciència del nostre propi cos amb les diferents parts i que permet situar-se al món físic, la nocicepció, el sentit que percep el dolor a través de la pell, els òrgans i les articulacions. En cadascun d'aquests grans blocs hi ha sentits que ens ajuden a prendre decisions a través de la informació que ens proporcionen. La versatilitat del cervell humà ens permet notar objectes físics sense veure'ls o tenir percepció del temps.
Els sentits utilitzats per organismes no humans són encara més grans en varietat i nombre. Durant la sensació, els òrgans dels sentits recullen diversos estímuls (com ara un so o una olor) per a transducció, és a dir, transformació en una forma que el cervell pugui entendre. La sensació i la percepció són fonamentals per a gairebé tots els aspectes de la cognició, el comportament i el pensament d'un organisme.

## Sistemes orgànics associats als sentits

Els òrgans sensorials són òrgans que senten i transdueixen estímuls. Els humans tenen diversos òrgans sensorials (és a dir, ulls, orelles, pell, nas i boca) que corresponen a un sistema visual (sentit de la visió), sistema auditiu (sentit de l'oïda), sistema somatosensorial (sentit del tacte), sistema olfactiu (sentit de l'olfacte) i sistema gustatiu (sentit del gust). Aquests sistemes, al seu torn, contribueixen a la vista, l'oïda, el tacte, l'olfacte i la capacitat de sentir el sabor. La sensació interna, o interocepció, detecta estímuls d'òrgans i teixits interns. Existeixen molts sistemes sensorials i perceptius interns en humans, inclòs el sistema vestibular (sentit de l'equilibri) detectat per l'orella interna i que proporciona la percepció de l'orientació espacial; propiocepció (posició del cos); i nocicepció (dolor). Altres sistemes sensorials interns basats en quimiocepció i osmorecepció donen lloc a diverses percepcions, com ara gana, set, asfíxia i nàusees, o diferents comportaments involuntaris, com ara vòmits.
Els animals no humans experimenten sensació i percepció, amb diferents nivells de semblança i diferència amb els humans i altres espècies animals. Per exemple, altres mamífers en general tenen un olfacte més fort que els humans. Algunes espècies animals no tenen un o més anàlegs del sistema sensorial humà i algunes tenen sistemes sensorials que no es troben en humans, mentre que altres processen i interpreten la mateixa informació sensorial de maneres molt diferents. Per exemple, alguns animals són capaços de detectar camps elèctrics i camps magnètics, vapor d'aigua, o llum polaritzada. Altres senten i perceben a través de sistemes alternatius com ara l'ecolocalització. Diversos estudis han confirmat la presència de magnetita al cap i al coll d'ocells migratoris i també en peixos, que els serveix per orientar-se. La magnetita és un mineral format per òxid de ferro i els cristalls que tenen els animals migratoris, connectats al sistema nerviós, fan les funcions de sensors per poder-se orientar i seguir les seves rutes migratòries.

## Sensació vegetal

La investigació botànica ha revelat que les plantes són capaces de reaccionar a una àmplia gamma d'estímuls, inclosos els químics, la gravetat, la llum, la humitat, infeccions, temperatura, oxigen i concentracions de diòxid de carboni, infestació de paràsits, malaltia, alteració física, so, i contacte físic. L'estudi científic de la percepció de les plantes és objecte de nombroses disciplines, com ara la fisiologia vegetal, l'ecologia i la biologia molecular. La capacitat d'executar determinats moviments per part de les plantes els permet executar funcions com l'absorció d'aigua i nutrients i optimitzar l'exposició a la llum. Es tracta de moviments deguts a un estímul extern, com el fototropisme o creixement cap a la llum i el geotropisme o creixement a causa de la força de la gravetat.

## Sensació i percepció artificial

La teoria recent suggereix que els agents articials com els robots poden detectar i interpretar la informació ambiental de manera anàloga a la dels animals. Els ordinadors accepten i responen al seu entorn mitjançant el maquinari. Fins fa poc, l'entrada es limitava a un teclat, un joystick o un ratolí, però els avenços tecnològics, tant en maquinari com en programari, han permès als ordinadors captar entrades sensorials d'una manera similar a la dels humans.

## Sisè sentit

Col·loquialment es parla del "sisè sentit" com a sinònim d'intuïció, si bé no es pot considerar un sentit perquè no correspon a cap òrgan. La intuïció sorgeix de la integració ràpida i no raonada de dades incompletes que el cervell completa d'una forma preconscient a partir d'experiències prèvies. També es considera crucial per a la capacitat creativa.
En Ramon Llull va considerar que el sisè sentit era la facultat per la qual es conceptualitzaven i s'anomenaven els éssers que eren percebuts per tots els altres sentits. D'aquesta facultat en va dir "afat".

## Sentit comú

El concepte sentit comú és pot entendre com a complement sensorial, el que Ferrater Mora en el seu Diccionari de Filosofia va qualificar com “la consciència del sentir”. Des d’una perspectiva sociològica el sentit comú es defineix “com un conjunt de principis, percepcions, expectatives, pràctiques i creences que són compartides pels membres d’una comunitat, i que es consideren immediats i autoevidents”.

## Referències

* ↑ «Els taurons fan servir els camps magnètics de la Terra per orientar-se». MónPlaneta, 07-05-2021. Arxivat de l'original el 2023-05-27. [Consulta: 18 maig 2024].
* 1 2 3 «5 mites sobre el cos humà en què probablement creus». Ara, 25-03-2012. Arxivat de l'original el 3 de març 2024. [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Bradford, Alina. «The Five (and More) Senses» (en anglès). Live Science, 23-10-2017. Arxivat de l'original el 2021-06-16. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ De la Peña, Adelaida. «No tenemos solo cinco sentidos sino hasta 32: ¿Cuántos conoces?» (en castellà). La Vanguardia, 13-11-2023. Arxivat de l'original el 2024-05-18. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ Fernández (comité edit.), Alonso «Neurobiologia de los sentidos» (en castellà). Ciencia. Revista de la Academia Mexicana de Ciencias, Vol.75, Gener-Març 2024. Arxivat de l'original el 2024-05-18 [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ Privitera, A. J.. «Sensation and perception». A: Psychology. Champaign, IL: DEF publishers, 2020 (Noba textbook series). Arxivat 2024-05-31 a Wayback Machine.
* ↑ Wolfe, Jeremy; Kluender, Keith; Levi, Dennis. Sensation & perception. 3rd. Sinauer Associates, 2012, p. 7. ISBN 978-0-87893-572-7. Arxivat 2024-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Campbell, Neil A. Biology. Pearson Education UK, 2017. ISBN 978-1-292-17044-2. OCLC 1017000156. Arxivat 2024-05-31 a Wayback Machine.
* ↑ Tsakiris, Manos; de Preester, Helena. The introspective mind: from homeostasis to awareness. 1st. Oxford, UK: Oxford University Press, 2019. ISBN 978-0198811930. OCLC 1036733582. Arxivat 31 de maig 2024 a Wayback Machine.
* ↑ Khalsa, Sahib S.; Lapidus, Rachel C. «Can Interoception Improve the Pragmatic Search for Biomarkers in Psychiatry?». Frontiers in Psychiatry, 7, 25-07-2016. Arxivat de l'original el 2024-05-31. DOI: 10.3389/fpsyt.2016.00121. ISSN: 1664-0640. PMC: PMC4958623. PMID: 27504098 [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Kalmijn, A. J.. «Detection of Weak Electric Fields». A: Sensory Biology of Aquatic Animals (en anglès). New York, NY: Springer New York, 1988. DOI 10.1007/978-1-4612-3714-3. ISBN 978-1-4612-8317-1. Arxivat 2024-05-31 a Wayback Machine.
* ↑ Walker, Michael M; Dennis, Todd E; Kirschvink, Joseph L «The magnetic sense and its use in long-distance navigation by animals» (en anglès). Current Opinion in Neurobiology, 12, 6, 01-12-2002, pàg. 735–744. Arxivat de l'original el 2024-04-15. DOI: 10.1016/S0959-4388(02)00389-6 [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Enjin, Anders; Zaharieva, Emanuela E.; Frank, Dominic D.; Mansourian, Suzan; Suh, Greg S.B. «Humidity Sensing in Drosophila» (en anglès). Current Biology, 26, 10, 01-05-2016, pàg. 1352–1358. Arxivat de l'original el 2024-02-14. DOI: 10.1016/j.cub.2016.03.049. PMC: PMC5305172. PMID: 27161501 [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Cronin, T.W.. Polarized-Light Vision in Land and Aquatic Animals (en anglès). Elsevier, 2010, p. 461–468. DOI 10.1016/b978-0-12-374203-2.00164-0. ISBN 978-0-12-374203-2. Arxivat 2018-06-30 a Wayback Machine.
* ↑ Fenton, M. Brock; Grinnell, Alan; Popper, Arthur N. [et al.].. Bat bioacoustics. Nova York: ASA Press, 2016. ISBN 978-1-4939-3527-7. OCLC 1127113751. Arxivat 2024-05-31 a Wayback Machine.
* ↑ Kyhn, L. A.; Jensen, F. H.; Beedholm, K.; Tougaard, J.; Hansen, M.; Madsen, P. T. «Echolocation in sympatric Peale's dolphins (Lagenorhynchus australis) and Commerson's dolphins (Cephalorhynchus commersonii) producing narrow-band high-frequency clicks». Journal of Experimental Biology, vol. 213, 11, 14-05-2010, pàg. 1940–1949. DOI: 10.1242/jeb.042440. ISSN: 0022-0949. PMID: 20472781. Arxivat 2024-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Bueno, David «Els micos són sensibles als camps magnètics» (PDF). Ara.cat, 03-09-2016, pàg. 36. Arxivat de l'original el 2024-05-18 [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Earth – Plants can see, hear and smell – and respond». BBC, 10-01-2017. Arxivat de l'original el 6 d’agost 2017. [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Gagliano, Monica; Mancuso, Stefano; Robert, Daniel «Towards understanding plant bioacoustics» (en anglès). Trends in Plant Science, 17, 6, 01-06-2012, pàg. 323–325. Arxivat de l'original el 2024-04-01. DOI: 10.1016/j.tplants.2012.03.002 [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Gagliano, M. «Green symphonies: a call for studies on acoustic communication in plants» (en anglès). Behavioral Ecology, 24, 4, 01-07-2013, pàg. 789–796. Arxivat de l'original el 2024-04-06. DOI: 10.1093/beheco/ars206. ISSN: 1045-2249. PMC: PMC3677178. PMID: 23754865 [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Gagliano, Monica; Grimonprez, Mavra; Depczynski, Martial; Renton, Michael «Tuned in: plant roots use sound to locate water» (en anglès). Oecologia, 184, 1, 01-05-2017, pàg. 151–160. Arxivat de l'original el 2024-05-31. Bibcode: 2017Oecol.184..151G. DOI: 10.1007/s00442-017-3862-z. ISSN: 0029-8549 [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Mishra, Ratnesh Chandra; Ghosh, Ritesh; Bae, Hanhong «Plant acoustics: in the search of a sound mechanism for sound signaling in plants» (en anglès). Journal of Experimental Botany, 67, 15, 01-08-2016, pàg. 4483–4494. Arxivat de l'original el 2024-01-06. DOI: 10.1093/jxb/erw235. ISSN: 0022-0957 [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Pío Beltrán, José «El misteri del moviment de les plantes.». Mètode. Universitat de València, 02-02-2009. Arxivat de l'original el 2024-05-18 [Consulta: 18 maig 2024].
* 1 2 Les, Zbigniew; Les, Magdalena. Machine Perception—Machine Perception MU (en anglès). 842. Cham: Springer International Publishing, 2020, p. 9–44. DOI 10.1007/978-3-030-24070-7_2. ISBN 978-3-030-24069-1. Arxivat 2024-05-31 a Wayback Machine.
* 1 2 3 Serov, Alexander. Subjective Reality and Strong Artificial Intelligence, 2013-01-27. OCLC 1106181879. Arxivat 2024-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Center for Complex Systems and Brain Sciences - Florida Atlantic University. «Machine Perception & Cognitive Robotics Laboratory». www.ccs.fau.edu. Arxivat de l'original el 2016-06-21. [Consulta: 18 juny 2016].
* ↑ Bueno i Torrens, David «Intuïció, creativitat i cooperació». Divulgació i Premsa (Genètica, Microbiologia i Estadística), 02-09-2014. Arxivat de l'original el 2024-05-18. ISSN: 0249-1976 [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ Espelt, Josep Perarnau i «Lo sisè seny, lo qual apel·lam affatus, de Ramon Llull. Edició i estudi». Arxiu de textos catalans antics, 2, 1983, pàg. 23–121. Arxivat de l'original el 2023-10-01. ISSN: 2013-9535 [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «L'aprenentatge del sentit comú». Valors, 02-04-2020. Arxivat de l'original el 2022-12-03. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Existeix el sentit comú?». Valors. Filosofia de l'actualitat, Número 177, 01-01-2020. Arxivat de l'original el 2024-05-18 [Consulta: 18 maig 2024].

## Vegeu també

* Apercepció
* Atenció
* Il·lusió
* Sinestèsia
* Sistema sensorial
Viccionari