OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mola del Cocó d'Extremera

La Mola del Cocó d'Extremera és una muntanya de 996 metres que es troba al municipi del Mas de Barberans, a la comarca catalana del Montsià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Toro (Zamora)

Toro és una localitat al nord-oest de la península Ibèrica que pertany a la província de Zamora, a Espanya. Pels peus de la ciutat hi passa el riu Duero, el qual es pot veure des del mirador de la vila. Destaca per la seva producció vinícola que, a causa de la bona qualitat del producte, des de fa anys mereix la Denominació d'Origen Toro.

## Demografia

Segons dades de l'INE la ciutat té una població de 9.466 habitants (1 de gener de 2005).
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 9254 | 9821 | 9282 | 9396 |

## Festes tradicionals

* Carnavals: Declarada d'interès turístic regional (febrer-març).
* Setmana Santa.
* Romeria del Cristo de las Batallas (maig).
* Fira de l'All de Toro (juny).
* Fires i Festes de Sant Agustí (28 d'agost).
* Verge del Cant: (8 de setembre).
* Festa de la verema (12 d'octubre).

## Història

Abans de la invasió dels romans de la península, aquesta ciutat era coneguda pels fenicis pel nom d'Arbucala. A Toro hi ha restes de la muralla que protegia la ciutat, un pont del segle xv, la Col·legiata de Santa Maria la Major del segle xii (que compta amb el Pòrtic de la Majestat), romànica i gòtica; l'església de Sant Salvador i Sant Llorenç, les restes de Sant Pere del Olmo i Santa Maria de la Vega d'origen mudèjar, l'arc del rellotge del segle xviii, el monestir del Sancti-Spiritus, etc. Durant dècades i fins al segle xix donava nom a la província a la qual pertanyia.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Ignacio Ortiz | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Agustín Asensio | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Agustín Asensio | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Jesús Andrés Sedano Pérez | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Jesús Andrés Sedano Pérez | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Jesús Andrés Sedano Pérez | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de Toro
* Pàgina amb informació de Toro Arxivat 2019-01-11 a Wayback Machine.
* Galería fotográfica de Toro Arxivat 2008-02-25 a Wayback Machine.
Viccionari
# Gongsun Fan

Gongsun Fan :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 公孫範 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 公孙范 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Gongsun.
Gongsun Fan va ser un oficial que va viure durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa.
Com a resultat de la disputes que van seguir a la dissolució de la coalició contra Dong Zhuo, Gongsun Zan va usar la mort de Gongsun Yue, altre parent d'aquest, com a pretext per mamprendre la guerra contra Yuan Shao. Aleshores, Gongsun Zan dirigia l'exèrcit més fort i amb la reputació més ferotge de tot el nord de la Xina. Preocupat, Yuan Shao lliurà el segell de Gran Administrador de Bohai a Gongsun Fan com un gest de reconciliació. Gongsun Fan ràpidament va prendre l'exèrcit de la comandància i s'uní a Gongsun Zan.

## Biografia

Poc se sap dels primers anys de Gongsun Zan. Ell i Liu Bei van estudiar sota la tutela de Lu Zhi. En aquell moment, l'administrador de la seva comandament domèstica va apreciar l'aspecte impressionant de Gongsun Zan i la seva veu aclaparadora, així que va organitzar que la seva filla es casés amb ell. Gongsun Zan va ser desplegat per He Jin per sufocar les rebel·lions al nord, cosa que va fer amb èxit. Després d'un malentès amb el seu senyor, Liu Yu, Gongsun va atacar a Liu i va guanyar el control de les àrees circumdants; tanmateix, contràriament a la creença popular, mai va ser nomenat oficialment com a administrador de comandament. Durant aquest temps, el seu antic company de classe Liu Bei va venir a servir-lo i se li va assignar la ciutat de Pingyuan per defensar-lo.
Al sud, els dos germans Yuan Shao al nord i Yuan Shu al sud competien per la supremacia sobre la Xina central. Gongsun Zan va formar una aliança amb Yuan Shu i va enviar el seu cosí segon, Gongsun Yue, per ajudar el general de Yuan Shu, Sun Jian, a recuperar Yangcheng. No obstant això, Gongsun Yue va morir a la campanya. Utilitzant això com a pretext, en Gongsun Zan va atacar a Yuan Shao després que el seu pla inicial per guanyar les terres d'en Han Fu sortís malament. No obstant això, Gongsun Zan va ser derrotat per Yuan Shao a la batalla de Yijing. Es va suïcidar calant-se foc, després de matar les seves germanes, la seva dona i els seus fills.

## Referències

* ↑ (紹設伏，瓚遂大敗，復還保中小城。自計必無全，乃悉縊其姊妹妻子，然後引火自焚。) Book of the Later Han vol. 73.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
# Le Haut-Corlay

Le Haut-Corlay (en bretó Ar Gozh-Korle) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 714 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 791 | 851 | 785 | 751 | 734 | 714 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | René Allo | |
| 2008- | Joëlle Le Breton | |
# Edinburg (Texas)

Edinburg és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 64.465 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edinburg tenia 48.465 habitants, 14.183 habitatges, i 11.417 famílies. La densitat de població era de 500,7 habitants per km².
Dels 14.183 habitatges en un 46,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 19% dones solteres, i en un 19,5% no eren unitats familiars. En el 15,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 13,1% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 15,9% de 45 a 60 i un 8,2% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 28.938 $ i la renda mitjana per família de 30.634 $. Els homes tenien una renda mitjana de 27.505 $ mentre que les dones en tenien 21.010 $. La renda per capita de la població era d'11.854 $. Aproximadament el 25,2% de les famílies i el 29,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edinburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edinburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Libellula croceipennis

La Libellula croceipennis és un anisòpter de la família de les libellula. Habitualment es troba a prop de basses, llacs i corrents de flux lent en els sud-oest dels Estats Units, l'Amèrica Central, i el nord d'Amèrica del Sud.

## Referències

* ↑ Abbott, John C. Dragonflies and Damselflies of Texas and the South-Central United States. Princeton University Press, 2005, p. 269–270. ISBN 0-691-11364-5.

## Enllaços externs

* Libellula croceipennis En BugGuide.Net
# La Llavina

La Llavina és una masia de Montseny (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt format per tres cossos que tanquen el barri. S'ha de remarcar l'adaptació al terreny inclinat. Presenta moltes restauracions de diferents èpoques. La part més antiga, sense arrebossar, té algunes finestres amb llinda de fusta. Les teulades són a dues vessants, el cos central és asimètric en relació al seu carener i té una escala exterior que comunica amb el primer pis.

## Història

Es té constància d'un Bernat, l'any 1515, el cognom del qual no està paleogràficament assegurat, podia ser Línia o Linina, que possiblement estaria relacionat amb l'actual Llavina.
Actualment s'està mesurant la possibilitat de fer un pantà que portaria el mateix nom, uns centenars de metres més al fons de la vall.

## Referències

* 1 2 3 «La Llavina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 juliol 2018].
# Molí de Baix (Bellveí)

El Molí de Baix és una obra de Bellveí, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

D'aquest molí només destacar la gran bassa, que encara es conserva, es troba plena de vegetació. També es conserva el cacau a l'extrem de la bassa adjacent amb el molí. Del molí en si hi ha una entrada que l'han reformat amb formigó, i l'hi han posat una porta metàl·lica. També es conserva l'obertura on sortia l'aigua, que és lleugerament apuntada. Destacar que a la vora del molí hi ha dues estructures circulars, que no tenen res en comú amb el molí, podria ser per aixafar la vinya.

## Referències

* ↑ «Molí de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Galeus atlanticus

Galeus atlanticus és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Hàbitat

És un peix marí que viu fins als 540 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la costa nord-oest del Marroc.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* ↑ Quignard, J.-P. i J.A. Tomasini, 2000. Mediterranean fish biodiversity. Biol. Mar. Mediterr. 7(3):1-66.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tit Didi (tribú de la plebs 95 aC)

Tit Didi (en llatí: Titus Didius) va ser segurament fill del cònsol romà Tit Didi. Formava part de la gens Dídia, una família romana d'origen plebeu.
Va ser tribú de la plebs l'any 95 aC junt amb Luci Aureli Cotta. En les disputes que hi va haver contra Quint Cepió, els dos tribuns van acabar davant un tribunal portats per la força.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1005.
# Hana Takahashi

Hana Takahashi (高橋 はな, 19 de febrer de 2000) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2019. Va disputar 1 partit amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2019 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association

## Enllaços externs

* Hana Takahashi, Fitxa a Soccerway
# Libel·luloïdeus

Els libel·luloïdeus (Libelluloidea) són una superfamília d'odonats anisòpters que conté quatre famílies.

## Famílies

* Cordulephyidae
* Corduliidae
* Libellulidae
* Synthemistidae
# La Possession

La Possession és un municipi de l'illa de la Reunió. L'any 2006 tenia 26.242 habitants. Limita amb els municipis de Port, Saint-Denis, Saint-Paul i Salazie.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1967 | 1974 | 1981 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 7.636 | 10.112 | 11.002 | 15.614 | 21.904 | 26.242 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1947-1956 | Jean Champierre de Villeneuve |
| 1943-1945 | Jean Leveneur |
| 1945-1947 | Georges Ratinaud |
| 1947-1957 | Louis Roland Jamin |
| 1957-1964 | Morin Dambreville |
| 1964-1965 | Gabriel Veloupoulle |
| 1965-1971 | Roland Payet |
| 1971- | Roland Adrien Robert |

## Agermanaments

* Port Louis
* Antanifotsy
* Foshan
* Villeneuve-d'Ascq
# Monarca bimaculat

El monarca bimaculat (Symposiachrus bimaculatus) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes Moluques, a Morotai, Halmahera, Bacan, Bisa, Obi, Seram, Ambon, Gorong i Watubela.

## Taxonomia

Fins fa poc va estar considerat una subespècie de Symposiachrus trivirgatus. Actualment el Congrés Ornitològic Internacional el classifica com una espècie de ple dret, arran treballs com ara McCullough et al. 2021

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). doi: 10.14344/IOC.ML.13.1.
* ↑ JM McCullough, EF Gyllenhaal, XM Mapel, MJ Andersen i L Joseph. Taxonomic implications of recent molecular analyses of Spectacled (Symposiachrus trivirgatus) and Spot-winged (S. guttula) Monarchs (Passeriformes: Monarchidae). 04 Març 2021, Emu - Austral Ornithology . Volum 121, 2021 - Pag 365-371
# Tomasi

Tomasi és el nom dels següents personatges:
* Blasio Tomasi, compositor italià de principis del segle xvii
* Giuseppe Tomasi di Lampedusa (Palerm, 1896 - Roma, 1957), onzè príncep de Lampedusa i escriptor sicilià en llengua italiana
* Henri Tomasi (Marsella, 1901 - París, 1971), director d'orquestra i compositor francès
* Tomasi Kulimoetoke II (Hahake, 1918- Mata-Utu, 2007), rei d'Uvéa a l'illa Wallis (1959 -2007)
# Litoria phyllochroa

Litoria phyllochroa és una espècie de granota del gènere Litoria i de la família dels hílids, endèmica de l'est d'Austràlia. Mesura al voltant 40 mm de longitud. Habita des de rierols i selves fins a boscos esclerofil·les. També pot viure a pobles i ciutats.
La femella pon els seus ous en plantes sota l'aigua. Els capgrossos creixen a granotes després de 12 setmanes.
Aquesta granota és verd oliva en color amb una ratlla groc per cada costat del seu cos. Aquesta granota pot canviar el color de la pell, de verd a quasi negra en color per camuflar-se.
Els científics solien pensar que Litoria nudidigita parteix d'aquesta espècie. Més tard, van decidir que eren dues espècies diferents perquè tenen diferents crides d'aparellament i viuen en diferents llocs.

## Referències

* ↑ «Ranoidea phyllochroa (Günther, 1863)». American Museum of Natural History. [Consulta: 21 setembre 2020].
* 1 2 «Litoria phyllochroa: Leaf Green Tree Frog». Amphibiaweb. [Consulta: 21 setembre 2020].
* 1 2 «Leaf Green Tree Frog». Australian Museum, 24-04-2020. [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Litoria nudidigita: Leaf Green Tree Frog». Frogs of Australia. [Consulta: 21 setembre 2020].
# La Possession de l'enfant

La Possession de l'enfant és una pel·lícula muda francesa de drama històric escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 26 de juliol de 1909.

## Sinopsi

Un pare benestant li pren la custòdia del fill a la seva mare, que viu a la misèria, mentre el nen creix avorrit a casa el pare. Després d'una visita de l'àvia, el nen torna amb la mare, que lluitarà per treure'l endavant.

## Repartiment

* Renée Carl : la mare
* Christiane Mandelys
* Maurice Vinot

## Notes

* ↑ La Possession de l'enfant, vfi.de
* ↑ La Possession de l'enfant a silentera.com
# Garra yiliangensis

Garra yiliangensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la província xinesa de Yunnan.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges . i-vii + 1-405.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Cui, G.-H., W. Zhou i J.-H. Lan, 1993. Discogobio multilineatus, a new cyprinid species from China (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):155-160.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1):1-128.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llengües congoatlàntiques

Les llengües congoatlàntiques, en la classificació de les llengües d'Àfrica, constitueixen el nucli de la llengües nigerocongoleses, amb els sistemes de classe nominal estereotipada d'aquesta família. Comprenen totes les llengües nigerocongoleses llevat les llengües mande, les llengües dogon, les llengües ijoid, i part de les llengües kordofanianes. El Negrític Oriental de Mukarovsky correspon més o menys al modern grup congoatlàntic.
Les llengües congoatlàntiques fora de Kordofan s'han dividit tradicionalment en les branques atlàntica i Volta-Congo, però és dubtós que formin un node genealògic vàlid.
En la infotaula de la dreta, les llengües que semblen ser els més divergents (senufo, Kru) es col·loquen a la part superior, mentre que les més properes al nucli (les branques similars Benue-Kwa Kwa, Volta-Níger i Benué-Congo) són a prop de la part inferior. L'antiga branca atlàntica s'ha dividit en senegambianes, Bak, Mel, Gola, i Limba, que es deixen al costat de l'altre simplement perquè no hi ha evidència publicada per moure-les; Volta-Congo (Sabàniques a través de Benue-Congo) està intacte, a part de kru i senufo. Si es demostra que Kwa o sabàniques no són vàlides, l'arbre serà encara més poblat. Hi ha algunes llengües poc acreditades, com el bayot i bung, que podrien ser branques addicionals.
Glottolog (2013) no accepta que les branques kordofanianes (Lafofa, Talodi, i Heiban), o la difícil de classificar laal, s'hagi demostrat que pertanyin a la família congoatlàntica. Altrament accepta la família, però no la seva inclusió dins d'un grup ampli Níger-Congo.

## Referències

* ↑ Guillaume Segerer & Florian Lionnet 2010. "'Isolates' in 'Atlantic'". Language Isolates in Africa workshop, Lyon, Dec. 4
* ↑ Roger Blench, Niger-Congo: an alternative view
* ↑ Nordhoff, Sebastian; Hammarström, Harald; Forkel, Robert; Haspelmath, Martin, eds. (2013)."Atlantic–Congo". Glottolog. Leipzig: Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology
# Hana Hegerová

Hana Hegerová (Bratislava, 20 d'octubre de 1931 - Na Homolce Hospital, 23 de març de 2021) va ser una cantant i actriu txeca i eslovaca. La crítica estrangera la va batejar com “la gran dama de la cançó” o “l'Édith Piaf de Praga”.

## Biografia

Nascuda Carmen Farkašová, de 1937 a 1942, Hana Hegerová va anar a l'escola de ballet del Teatre Nacional de Bratislava. Després de graduar-se a l'escola secundària a Komárno el 1950, va treballar com a secretària de les fàbriques de Škoda i com a professora en una escola. De 1951 a 1953, va prendre classes professionals de teatre al Conservatori de Teatre Estatal, després el 1957 es va incorporar a la companyia de teatre Petr Jilemnický de Žilina.
El 1954 va interpretar el paper principal a la pel·lícula Fronaamb el nom de Hana Čelková. El mateix any va cantar al Tatra Revue de Bratislava. Quan arriba a Praga, l'actor Jan Werich li ofereix un compromís al teatre ABC, que rebutja. Del 1958 al 1961 va tocar al teatre Rokoko de Praga i del 1961 al 1966 al teatre Semafor on va aparèixer a l'òpera de jazz Dobře placená procházkade Jiří Suchý (llibret) i Jiří Šlitr (música). També protagonitza la pel·lícula Konkurs de Miloš Forman (1963).
El repertori d'Hana Hegerová incloïa moltes cançons d'autors txecs i eslovacs, però també versions txeces de cançons del repertori d'Édith Piaf, Jacques Brel ("Ne me quitte pas "), Léo Ferré i cançons de Kurt Weill ("Surabaya Johnny","La Chanson de Barbara"). El 1967 va actuar a l'Olympia de París amb cançons de Jacques Brel i Charles Aznavour. També canta a l'Exposició Universal de Montreal. Del 1977 al 1981, durant la normalització de Txecoslovàquia, ja no va poder fer gires a l'estranger, i fins i tot els seus recitals es van restringir a Txecoslovàquia.
El 2002, va rebre la medalla de bronze al mèrit de la Repúblicseznam-vyznamenanycha Txeca de mans del president txec Václav Havel i el 2014 la Gran Creu de l'Orde de Tomáš Garrigue Masaryk.

## Referències

* ↑ «Zemřela první dáma českého šansonu Hana Hegerová», 23-03-2021. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ www.fg.cz, 2015, FG Forrest, a s. «Seznam vyznamenaných» (en txec). [Consulta: 17 maig 2021].
# Eichner

Eichner és el nom dels següents personatges:
* Christian Eichner (Sulzfeld, 1982), futbolista que juga de defensa
* Ernst Eichner (Mannheim, 1740 - Potsdam, 1777), compositor i concertista de baixó alemany
* Heiner Eichner (Kronach, Alemanya, 1942), lingüista i indoeuropeista que ha centrat la seva recerca en la lingüística indoeuropea
# Kulika

Kulika - Кулика (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al delta del riu Kuban, a 11 km al sud de Poltàvskaia i a 67 km al nord-oest de Krasnodar. Pertany al khútor de Trudobelikovski.
# Montcaub (Alta Garona)

Montcauv(francès Moncaup) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Alta Garona.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 20 agost 2010].