OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lena (Illinois)

Lena és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 2.887 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lena tenia 2.887 habitants, 1.164 habitatges, i 807 famílies. La densitat de població era de 520,9 habitants/km².
Dels 1.164 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,4% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 27,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 22,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.947 $ i la renda mediana per família de 49.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.202 $ mentre que les dones 23.063 $. La renda per capita de la població era de 18.613 $. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Llac Keta

El llac Keta (en rus: Озеро Кета) és un llac d'aigua dolça que es troba al krai de Khabàrovsk a Rússia. Té una superfície de 452 km². Desguassa cap al riu Rybnaya.

## Referències

* ↑ «озеро Кета (Хита) [Llac Keta (Hita)]» (en rus). Государственный водный реестр [Registre estatal d’aigües]. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ «Llac Keta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# La vida loca

La vida loca és un documental dirigit per Christian Poveda del 2009 que presenta una investigació excepcional i un accés únic a uns personatges extrems d'una de les bandes més perilloses i violentes de tot Llatinoamèrica, la Mara 18. Poveda va conviure amb alguns dels protagonistes 1 any i mig, i va ser assassinat a El Salvador un any després d'estrenar-se el documental al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.

## Argument

La pel·lícula retrata el dia a dia de la Mara 18, una banda criminal present a San Salvador coneguda per l'ús de la ultraviolència i la crueltat. La seva existència esmicola els principis democràtics de la societat i condemna molts joves a un futur sense esperança i a una mort prematura: assassinats, funerals, represàlies, controls policials i condemnes de presó esdevenen el pa de cada dia.
A més, el cos policial es veu impotent per a frenar el cercle viciós de la guerra fora de control entre bandes davant la manca de programes de reinserció. D'altra banda, es segueix la història d'aquelles persones exmembres de les maras ara penedides i que pretenen deixar el crim enrere treballant en un forn de pa. Tot i això, el jove que va tenir la idea del forn és acusat d'homicidi en una mostra més de la corrupció política i policial que aterreix la població.

## Referències

* ↑ Lozano, Daniel. «'La vida loca' mató al fotógrafo Christian Poveda en El Salvador». Público, 23-11-2009. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «"La vida loca"». TV3, 13-02-2014. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «Un documental sobre "La vida loca" de las maras compite en San Sebastián» (en castellà), 22-09-2008. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «Entrevista a Christian Poveda, autor de "La vida loca"» (en castellà). [Consulta: 25 març 2022].
# Magó (216 aC)

Magó va ser un oficial d'Hanníbal a Itàlia.
El seu nom apareix al tractat entre Hanníbal i el rei Filip V de Macedònia. Probablement va ser enviat després junt amb Bostar i Giscó per acompanyar als ambaixadors macedonis de tornada a la cort per ratificar el tractat però va caure en mans dels romans i enviat presoner a Roma.

## Referències

* ↑ Polibi. Història, VII, 9
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXIII, 39
# François Girardon

François Girardon (1628-1715) va ser un escultor francès nascut a Troyes, va ser un dels mestres de l'escultura decorativa i monumental. Va ser el protegit del canceller Séguier que li va enviar a Roma per a la seva formació. Acadèmic el 1657, va ser un dels principals col·laboradors de Charles Le Brun. Va treballar amb aquest últim i amb André Le Nôtre a la construcció del Palau de Vaux-le-Vicomte.
Va participar en la decoració de la galeria d'Apol·lo del Louvre i va realitzar importantíssimes obres per als jardins del Palau de Versalles: l'Apol·lo servit per la nimfes, l'estàtua de l'Hivern, el baix relleu El bany de les Nimfes del qual, un model reduït, es troba al Museu del Louvre.
Va esculpir, així mateix, la Tomba de Richelieu, a La Sorbona, i l'estàtua eqüestre de Lluís XIV, erigida a la plaça de Louis-le-Grand (avui plaça Vendôme) que va ser destruïda durant la Revolució francesa i de la qual hi ha un model reduït al Museu del Louvre.

## Referències

* ↑ «François Girardon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «François Girardon | French sculptor» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 2 juliol 2019].
# Nagol

Nagol (antigament Nagual) és un nucli de població del Principat d'Andorra situat a la parròquia de Sant Julià de Lòria. L'any 2009 tenia 57 habitants.

## Esglésies romàniques

A Nagol s'hi troben les esglésies romàniques de Sant Martí de Nagol i Sant Serni de Nagol, ambdues edificades al segle xi i declarades bé d'interès cultural.

## Referències

* ↑ «Nagol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Població per poble». Departament d'Estadística d'Andorra. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2016. [Consulta: 30 novembre 2010].
# Renald I de Bar

Renald I el Borni, nascut cap a 1080, mort el 10 de març de 1149 a la mar Mediterrània, va ser comte de Bar i senyor de Mousson de 1105 a 1149 i comte de Verdun de 1105 a 1134. Era fill de Teodoric o Thierry I de Montbéliard, comte de Montbéliard, d'Altkirch, de Ferrette i II de Bar, i d'Ermentruda de Borgonya.

## Biografia

El 1102, va esdevenir protector de l'abadia de Saint-Pierremont. A la mort del seu pare, va obtenir el comtat de Bar i la senyoria de Mousson en el repartiment. El bisbe de Verdun li va confiar igualment el comtat de Verdun. Va ser molt sovint en conflicte amb el bisbe, sent massa poderós per ser el vassall d'aquest últim, fins al punt que van ser diverses vegades deposat del comtat de Verdun i hi va renunciar definitivament el 1134.
Durant la lluita de les Investidures, va ser partidari del papa i va combatre el bisbe de Verdun, partidari de l'emperador. El 1113, l'emperador Enric V va intervenir en la lluita, va prendre per assalt el castell de Bar i va capturar a Renald. No serà alliberat més que després d'haver jurat fidelitat i haver prestat homenatge.
Va combatre per ampliar el seu domini de Mousson intentant recuperar el patrimoni a la zona de Godofreu el Geperut. Va obtenir Stenay i Mouzay del bisbe de Verdun el 1100, i després Briey cap a 1130. El 1134, abandonant els seus drets sobre el comtat de Verdun, va rebre Clermont-en-Argonne. Jofré de Bouillon havia cedit Bouillon al bisbe de Lieja precisant que si tornava de Terra Santa, podria redimir la senyoria, i autoritzant aquesta facultat als seus hereus. Renald, qualificant-se d'hereu, va reclamar la ciutat i, davant el rebuig del bisbe, la va prendre per assalt el 1134. Tanmateix la va haver de tornar el 1140. Sembla haver estat en bons termes amb el seu veí Simó I de Lorena.
Des de 1128, havia emès el vot de creuar-se, però les seves diferents preocupacions li havien impedit. Finalment va marxar a la segona croada amb els seus fills Renald i Thierry, i va morir al vaixell durant la tornada.

## Matrimonis i fills

D'una primera esposa desconeguda, va tenir un fill nascut el 1113 i mort abans 1120.
Es va casar de nou el 1120 amb Gisela de Vaudémont (1090 † 1141), vídua de Renard III, comte de Toul, filla de Gerard I de Vaudémont, comte de Vaudémont, i d'Hedwiga de Dagsbourg, i va tenir:
* Hug (vers 1120 † 1141)
* Agnès, casada vers 1140 amb Albert I († 1163), comte de Chiny
* Clemència casada cap a 1140 amb Renald II, comte de Clermont (1070 † 1162), i després amb Teobald III, senyor de Crépy
* Renald II (1115 † 1170), comte de Bar
* Teodoric o Thierry III de Bar († 1171), 54è bisbe de Metz
* Matilde, casada amb Conrad I, comte de Kyburg
* Estefania, senyora Commercy, casada amb Hug III, senyor de Broyes

## Font

* Georges Poull, La Maison souveraine et ducale de Bar, 1994
* Rainald I. Graf von Bar (1105-1149) Arxivat 2005-03-18 a Wayback Machine.
# Ligue 1 2010-11

El 7 d'agost del 2010 tenia lloc la primera jornada de la Ligue 1 2010-11. Els últims partits del campionat es disputaren el 29 de maig del 2011.
El Lille OSCM guanyà el seu tercer títol.

## Ascensos i descensos
### Equips ascendits de la Ligue 2 2009-10

* 1r SM Caen
* 2n Stade Brestois 29
* 3r Arles-Avignon

### Equips descendits de la Ligue 1 2009-10

* 18è Le Mans UC 72
* 19è US Boulogne
* 20è Grenoble Foot 38

## Classificació

J = Partits jugats; G = Partits guanyats; E = Partits empatats; P = Partits Perduts; GF = Gols favor; GC = Gols contra; Dif = Diferència gols; Pts = Punts; Notes = Apunts posició
* Campió Ligue 1 2010-11
* Lille OSCM 3r Títol

## Estadístiques
### Màxims golejadors

| Jugador | Gols | Equip |
| Moussa Sow | 25 | Lille OSCM |
| Kévin Gameiro | 22 | FC Lorient |
| Grégory Pujol | 17 | Valenciennes FC |
| Youssef El-Arabi | 17 | SM Caen |
| Lisandro López | 17 | Olympique de Lió |

### Assistències

| Jugador | Assistències | Equip |
| Marvin Martin | 17 | FC Sochaux |
| Morgan Amalfitano | 13 | FC Lorient |
| Anthony Mounier | 11 | OGC Nice |
| Gervinho | 10 | Lille OSCM |
| Eden Hazard | 10 | Lille OSCM |

## Referències

* ↑ «Classificació Ligue 1 2010/11» (en francès). Web de la Ligue 1.
* ↑ «Golejadors Ligue 1 2010/11» (en francès). Web de la Ligue 1.
* ↑ «Assistències Ligue 1 2010/11» (en francès). Web de la Ligue 1.
# Ligue 1 2009-10

El 8 d'agost del 2009 tenia lloc la primera jornada de la Ligue 1 2009-10. Els últims partits del campionat es disputaren el 15 de maig del 2010.
L'Olympique de Marseille guanyà el seu novè títol, després d'una sequera de disset anys, des de la Ligue 1 1991-92.

## Ascensos i descensos
### Equips ascendits de la Ligue 2 2008-09

* 1r RC Lens
* 2n Montpellier HSC
* 3r US Boulogne

### Equips descendits de la Ligue 1 2008-09

* 18è SM Caen
* 19è FC Nantes
* 20è Le Havre AC

## Classificació

J = Partits jugats; G = Partits guanyats; E = Partits empatats; P = Partits Perduts; GF = Gols favor; GC = Gols contra; Dif = Diferència gols; Pts = Punts; Notes = Apunts posició
* Campió Ligue 1 2009-10
* Olympique de Marseille 9è Títol

## Estadístiques
### Màxims golejadors

| Jugador | Gols | Equip |
| Mamadou Niang | 18 | Olympique de Marseille |
| Kévin Gameiro | 17 | FC Lorient |
| Mevlüt Erdinç | 15 | Paris Saint-Germain |
| Lisandro López | 15 | Olympique de Lió |
| Ireneusz Jeleń | 14 | AJ Auxerre |

### Assistències

| Jugador | Assistències | Equip |
| Lucho González | 11 | Olympique de Marseille |
| Fahid Ben Khalfallah | 10 | Valenciennes FC |
| Marama Vahirua | 10 | FC Lorient |
| Daniel Niculae | 9 | AJ Auxerre |
| Jimmy Briand | 8 | Stade Rennais FC |

## Referències

* ↑ «Classificació Ligue 1 2009/10» (en francès). Web de la Ligue 1.
* ↑ «Golejadors Ligue 1 2009/10» (en francès). Web de la Ligue 1.
* ↑ «Assistències Ligue 1 2009/10» (en francès). Web de la Ligue 1.
# Ligue du Midi

La Ligue du Midi (Lliga del Sud) fou un comitè republicà posicionat a l'extrema esquerra que es va formar a Marsella el 18 de setembre de 1870 i que reagrupava els catorze departaments del sud de França i la vall del Roine, per tal de defensar la Tercera República. Acusada de separatisme, la Lliga es va dissoldre el 28 de desembre de 1870.
El nom va ser reprès amb motiu de les eleccions regionals franceses de 2010 per una formació política occitana d'extrema dreta presidida per Richard Roudier que aspirava a la presidència de Llenguadoc-Rosselló sota el vell lema "Maîtres chez nous" (Amos de casa nostra). Tanmateix, a les eleccions cantonals franceses de 2011 va preferir presentar-se dins del Bloc identitari – Moviment Social Europeu.
Aquesta formació es defineix com a patriòtica (europea, francesa i occitana, catalana, etc. tot alhora) i cristiana. Defensa les classes mitjanes, els petits productors i els treballadors font les grans multinacionals i es posiciona a l'extrema dreta política, al contrari de la Ligue du Midi original que era d'extrema esquerra. Lluita pels drets dels pagesos i del món rural. Lluita contra la deslocalització, pel consum responsable i de productors locals, així com per a un ensenyament "identitari" a les escoles i una policia regional. Està en contra de la immigració clandestina.

## Bibliografia

* Jeanne Gaillard, Communes de province, Commune de Paris, 1870-1871, Paris, Flammarion, 1971, 183 p.
* Sudhir Hazareesingh, "Republicanism, war, democracy: the Ligue du Midi in France’s war against Prussia, 1870-1871", French History, 17 (1), 2003, p. 48-78.

## Enllaços externs

* Web de la "Ligue du Midi" Arxivat 2010-02-25 a Wayback Machine.
# List of Prokaryotic names with Standing in Nomenclature

La List of Prokaryotic names with Standing in Nomenclature, abreujada LPSN, és una base de dades en línia que manté i proporciona els noms correctes —segons la nomenclatura i taxonomia acceptades— i la informació relativa a procariotes d'acord amb el Codi Internacional de Nomenclatura de Bacteris, o Codi bacteriològic. Revisada de 1997 a juny de 2013 per J.P. Euzéby i des de juliol de 2013, per Aidan C. Part, es troba allotjada en els en els servidors gandi.net a Baltimore, Estats Units. La taxonomia dels bacteris i arqueus s'actualitza mitjançant la revista International Journal of Systematic and Evolutionary Microbiology (IJSBA / IJSEM).
El lloc web, a més de mantenir el registre dels noms actuals taxonòmics dels bacteris, comte amb diversos recursos i fonts de referència que expliquen les normes mínimes per a la descripció de nous tàxons, té ajudes i aclariments per la gramàtica llatina i grega i proporciona una llista exhaustiva de les col·leccions de cultius —Culture Collection in the World— arran de tot el món que es dediquen al camp dels bacteris.

## Referències

* ↑ LAPAGE (S.P.), SNEATH (P.H.A.), LESSEL (E.F.), SKERMAN (V.B.D.), SEELIGER (H.P.R.) and CLARK (W.A.): International Code of Nomenclature of Bacteria (1990 Revision). American Society for Microbiology, Washington, D.C., 1992.
* ↑ Euzeby, J. P. «List of Bacterial Names with Standing in Nomenclature: a Folder Available on the Internet». International Journal of Systematic Bacteriology, 47, 2, 1997, pàg. 590–2. DOI: 10.1099/00207713-47-2-590. PMID: 9103655.
* ↑ Euzéby, J.P. «List of Prokaryotic names with Standing in Nomenclature; page on minimal standards». Arxivat de l'original el 2013-01-27. [Consulta: 16 març 2011].
* ↑ Euzeby, J. P. «List of Bacterial Names with Standing in Nomenclature: a Folder Available on the Internet». International Journal of Systematic Bacteriology, 47, 2, 1997, pàg. 590–592. DOI: 10.1099/00207713-47-2-590. PMID: 9103655.
* ↑ Trüper, HG «Help! Latin! How to avoid the most common mistakes while giving Latin names to newly discovered prokaryotes». Microbiologia, 12, 3, 1996, pàg. 473–5. Arxivat de l'original el 2011-10-07. PMID: 8897428 [Consulta: 30 setembre 2015].
* ↑ Euzéby, J.P. «List of Prokaryotic names with Standing in Nomenclature; page on collections». Arxivat de l'original el 2013-01-27. [Consulta: 16 març 2011].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial LPSN
* Web de Culture Collection in the World Arxivat 2009-11-21 a Wayback Machine.
# Llampúdol

«Llampúdol» té aquests significats:
* Aladern, (Rhamnus alaternus)
* Évol, (Sambucus ebulus)
* Llampúdol bord, (Rhamnus ludovici-salvatoris)
* Llampúdol fètid, (Rhamnus saxatilis)
# Leptopelis concolor

Leptopelis concolor és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Kenya, Somàlia i Tanzània.

## Referències

* Poynton, J.C., Schiøtz, A. & Balletto, E. 2004. Leptopelis concolor. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Leptopelis fiziensis

Leptopelis fiziensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo, Tanzània i, possiblement també, a Burundi.

## Referències

* Schiøtz, A. & Howell, K. 2004. Leptopelis fiziensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Les Barraques

Les Barraques és un barri del municipi de Carcaixent, a la comarca de la Ribera Alta.

## Història

El barri de Les Barraques, junt amb el de Santa Bàrbara i el de La Muntanyeta, constituïxen les tres agrupacions urbanes que, separades en principi del nucli urbà de Carcaixent, es construïxen al llarg del segle xix a conseqüència del desenvolupament demogràfic i econòmic generat per la implantació del cultiu del taronger.
Les Barraques va ser creat i habitat per població immigrant que es va assentar a l'eixida del nucli urbà, al costat de l'antiga canal de les Muntanyes de Granada, importantíssima via pecuària de la transhumància en aquells moments, i al llarg del barranc de Sant Antoni o La Rambla. Els seus pobladors subsistien del treball en els camps de tarongers, transformació, plantació, recol·lecció, etc. i de l'explotació dels frondosos pinars i carrascars que encara rodejaven el nucli urbà.
L'especial topografia que li brinda l'assentament sobre la vessant d'un xicotet tossal que descendix bruscament cap al llit del Barranc de Sant Antoni, i el particular de les seues edificacions primitives, un conjunt de barraques de fang i palla adossades pels seus laterals, (barraques valencianes) ha condicionat fortament la morfologia de la seua estructura urbana.
Després de l'incendi patit el 1855, esta edificació primitiva que va donar nom al barri, va ser substituïda per construccions més sòlides que van mantenir, en la majoria dels casos, l'estructura original del parcel·lari. Es va tractar per tant, d'una operació de renovació edilícia no acompanyada per una redistribució de la propietat del sòl, mantenint-se sense quasi modificacions l'estructura urbana.

## Festes i Actes socioculturals

* Les festes en honor del Santíssim Crist de la Bona Mort. Se celebren la primera setmana d'agost (Organitzades per la Comissió de festes).
* Festa de Sant Antoni de Pàdua. La segona setmana de juny i al voltat del dia 13 (Organitzat per l'Associació de Veïns Les Barraques)
* Nit dels "farolets" de meló d'Alger. La primera setmana de setembre (Organitzat per l'Associació de Veïns Les Barraques)
* Recreació Processó del Silenci, activitat Setmana Santa, se realitza el dimecres sant. (Organitzat per l'Associació de Veïns Les Barraques)
* Betlem del barri, realitzat en el mes de desembre. (Organitzat per l'Associació de Veïns Les Barraques)
* Concurs Local de Paelles, Festes Majors i Patronals de Carcaixent. (Organitzat per la Regidoria de Festes i la Federació d'Associacions de Veïns Carcaixent, de la que forma part l'Associació de Veïns Les Barraques)
* Foguera de Sant Antoni Abat, realitzada el 17 de gener. (Organitzat per l'Associació de Veïns Les Barraques).
* Homenatge a les persones més majors del barri, celebrat el 23 de desembre. (Organitzat per l'Associació de Veïns Les Barraques).
* Actes d'homenatge i vins d'honor a la Junta Local Fallera Carcaixent, a les alumnes de Na Isolina Fernández, a persones il·lustres i autoritats municipals. (Organitzat per l'Associació de Veïns Les Barraques)

## Enllaços externs

* Les Barraques - Lloc web oficial
# Les Barraques (la Pedra)

Les Barraques és una masia del poble de la Pedra, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).
La primera referència documental que se n'ha trobat d'ella data del Segle XVIII amb la mateixa denominació que l'actual

## Referències

* 1 2 Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 227
* ↑ Aquest topònim apareix al padró municipal, al llibre Fruitós i Sayol, Jaume. Caminant per la Vall de Lord, 1994. DL: L-360-1994. , pàg. 133 i al ja citat llibre Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg 227
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, ni tampoc a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC en cap de les seves escales. . L'emplaçament és conegut per la gent de la contrada i ha estat corroborat pel Josep Canals i Pujol, alcalde de la Coma i la Pedra del 1979 al 2007
# Lipová (Prešov)

* Per a altres significats, vegeu «Lipová».
Lipová és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1567.
# Lipoxigenasa

Les Lipoxigenases són una família d'enzims que contenen ferro i catalitzen la dioxigenació d'àcids grassos poliinsaturats en els lípids que contenen una estructura cis,cis-1,4- pentadiè. La seva catàlisi és segons la següent reacció :
    Àcid gras + O₂ = hidroperòxid d'àcid gras
Les lipxigenases es troben en plantes, animals i fongs. Els productes de les lipoxigenases estan involucrats en diverses funcions cel·lulars.

## Funció biològica i classificació

Aquests enzimssón més comuns en plantes implicades en diversos aspectes de la fisiologia vegetal incloent el creixement i el desenvolupament, la resistència a les plagues, la senescència i la resposta a les ferides. En els mamífers un gran nombre d'isozims de lipoxigenases estan involucrats en el metabolisme d'eicosanoids (com les prostaglandines, leucotriens i eicosanoids no clàssics.

## Classificació bioquímica

| EC 1.13.11.12 | lipoxigenasa | (linoleat:oxigen 13-oxidoreductasa) | linoleat + O₂ = (9Z,11E,13S)-13-hidroperoxioctadeca-9,11-dienoat |
| EC 1.13.11.31 | araquidonat 12-lipoxigenasa | (araquidonat:oxigen 12-oxidoreductasa) | araquidonat + O₂ = (5Z,8Z,10E,12S,14Z)-12-hidroperoxicosa-5,8,10,14-tetraenoat |
| EC 1.13.11.33 | araquidonat 15-lipoxigenasa | (araquidonat:oxigen 15-oxidoreductasa) | araquidonat + O₂ = (5Z,8Z,11Z,13E,15S)-15-hidroperoxicosa-5,8,11,13-tetraenoat |
| EC 1.13.11.34 | araquidonat 5-lipoxigenasa | (araquidonat:oxigen 5-oxidoreductasa) | araquidonat + O₂ = leucotrien A₄ + H₂ |
| EC 1.13.11.40 | araquidonat 8-lipoxigenasa | (araquidonat:oxigen 8-oxidoreductasa) | araquidonat + O₂ = (5Z,8R,9E,11Z,14Z)-8-hidroperoxicosa-5,9,11,14-tetraenoat |
La lipoxigenasa 1 de la soia mostra l'efecte isòtop quinètic (KIE) sobre kcat (kH/kD). per això, la lipoxigenasa de la soia serveix de prototip per reaccions catalitzades per enzims en tunelació d'hidrogen.
Les proteïnes humanes de la família lipoxigenasa inclouen ALOX12, ALOX12B, ALOX12P2, ALOX15, ALOX15B, ALOX5 i ALOXE3.

## Referències

* ↑ Vick BA, Zimmerman DC. Oxidative systems for the modification of fatty acids. 9, 1987, p. 53–90. DOI 10.1016/b978-0-12-675409-4.50009-5.
* ↑ Needleman P, Turk J, Jakschik BA, Morrison AR, Lefkowith JB «Arachidonic acid metabolism». Annu. Rev. Biochem., 55, 1986, pàg. 69–102. DOI: 10.1146/annurev.bi.55.070186.000441. PMID: 3017195.
* ↑ Hu S1, Sharma SC, Scouras AD, Soudackov AV, Carr CA, Hammes-Schiffer S, Alber T, Klinman JP. (2014). "Extremely elevated room-temperature kinetic isotope effects quantify the critical role of barrier width in enzymatic C-H activation". JACS 136 (23):8157-60.

## Enllaços externs

* PDB 1YGE - structure of lipoxygenase-1 from soybean (Glycine max)
* «Lipoxigenasa» (en anglès). Medical Subject Headings.