OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wormeldange

Wormeldange (luxemburguès Wuermeldeng) és una comuna i vila a l'est de Luxemburg, que forma part del cantó de Grevenmacher. Comprèn les viles de Wormeldange, Ahn, Ehnen, Machtum i Wormeldange-Haut .

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 1.519 | 66,62% |
| Forasters | 761 | 33,38% |
| - portuguesos | 461 | 20,22% |
| - francesos | 81 | 3,55% |
| - italians | 30 | 1,32% |
| - belgues | 46 | 2,02% |
| - alemanys | 58 | 2,54% |
| - iugoslaus | 6 | 0,26% |
| - altres | 79 | 3,46% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 2.280 |
| 01/01/2002 | 2.306 |
| 01/01/2003 | 2.312 |
| 01/01/2004 | 2.285 |
| 01/01/2005 | 2.283 |
# Salvador Bosch i Peris

Salvador Bosch i Peris (Barcelona, 16 de febrer de 1930 - Barcelona, 21 d'abril de 2020) fou un atleta català especialitzat llançament de martell que va competir durant les 1950 i 1960. Era el pare de la periodista de TV3 Isabel Bosch.

## Trajectòria

A nivell de clubs va pertànyer al CN Barcelona, al Club Atletisme Stadium i al CE Universitari. Fou vuit cops campió de Catalunya en llançament de martell entre els anys 1954 i 1962 (tots, excepte el 1961), i dues vegades campió d'Espanya, els anys 1954 i 1955. Fou sis vegades internacional amb la selecció espanyola.

## Palmarès
### Campionat de Catalunya

* Llançament de martell: 1954, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1962

### Campionat d'Espanya

* Llançament de martell: 1954, 1955

## Referències

* 1 2 3 4 «Salvador Bosch Peris». Gran Enciclopèdia Catalana, 31-12-2011. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 Periódico, El. «Mor Salvador Bosch, campió d'Espanya d'atletisme», 21-04-2020. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat d'Espanya». RFEA. Arxivat de l'original el 2017-08-04. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Giovanni Bodeo da Stapelio

Giovanni Bodeo da Stapelio, o da Stapel (segles XII-XIII) va ser un botànic italià conegut pels seus comentaris, dibuixos i ampliació, feta cap a l'any 1200, de la versió llatina de l'obra Historia plantarum de Teofrast. L'obra de Teofrast va continuar essent ser la referència obligada per las botànics d'occident durant l'edat mitjana. Aquesta versió llatina fa 1.200 pàgines (més una cinquantena d'il·lustracions en blanc i negre fora de text). Els dibuixos, de les plantes i les seves parts, són molt esquemàtics però força fidels a la realitat. En el curs dels comentaris Stapelio aprofita per allargar les explicacions ja força àmplies de Teofrast i il·lustrar de manera gairebé enciclopèdica les diverses espècies botàniques i les seves aplicacions que, per exemple, van des dels diversos tipus de fruit, a les plantes alimentàries, la producció de bàlsam, la descripció de les plantes cultivades i espontànies, el paralel·lisme entre espècies, la collita de la canyella i com fer carbó vegetal dels arbres.

## Vegeu també

* Història de la botànica

## Referències

* ↑ Nuovi Annali delle Scienze Naturali E Rendiconto delle sessioni della societa agraria, e dell accademia delle scienze dell istituto di bologna. Serie II Tomo VI. Diversos autors. Publicay en 1846, pp. 12
* ↑ «Herbarios y bestiarios: la botánica en la Edad Media». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 29 setembre 2016].
# Nedjeftet

Nedjeftet (Nḏf tt) va ser una reina egípcia de la VI dinastia. Era una esposa del rei Pepi I.
Nedjeftet apareix esmentada en relleus descoberts el 1992 al complex funerari de Pepi I, a la piràmide de la reina Inenek-Inti. El seu nom també era el de la capital dels territories dels XIII i XIV nomós, més tard conegut com el nomós d'Heracleopolis, a l'Alt Egipte; és possible que la seva família fos originària d'allà i el matrimoni hauria servit per a enfortir la posició del rei enfront de la dels senyors locals.
Nedjeftet en jeroglífic :
Els títols coneguts de Nedjeftet eren:
* Gran del ceptre d'Hetes (wrt-ḥts)
* La que veu Horus i Seth (m33t-hrw-stsh)
* Gran dels elogis (wrt-ḥzwt)
* Dona del Rei (ḥmt-niswt)
* Dona del Rei, la seva estimada (ḥmt-niswt meryt.f)
* Assistent d'Horus (ḫt-ḥrw).

## Referències

* ↑ Verner, 2001.
* ↑ Dobrev i Leclant, 1997, p. 149.
* ↑ Dobrev i Leclant, 1997, p. 153.
* 1 2 Grajetski, 2005.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Dobrev, Vassil; Leclant, Jean «Nedjeftet. Une nouvelle reine identifiée à Saqqara-Sud» (en francès). IFAO- Institut français d'archéologie orientale du Caire, 97, 1997, pàg. 149-156.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Verner, Miroslav. The Pyramids: The Mystery, Culture, and Science of Egypt's Great Monuments (en anglès). vol. II. Nova York: Grove Press, 2001. ISBN 0-8021-3935-3.

## Enllaços externs

* La família de Pepi I. (alemany)
# Svétlaia Polianka

Svétlaia Polianka (en rus: Светлая Поляна) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2013 tenia 249 habitants. Pertany al districte rural de Griazi.

## Referències

* ↑ Ведомости Верховного Совета РСФСР № 22 1960
# Pedro ximenes

El pedro ximenes també anomenat pero ximenes és una varietat de cep blanca. La tradició diu que el nom prové de l'alemany Peter Siemens, soldat de l'emperador Carles V, castellanitzat com pedro o pero; ximen, ximénez o jiménez.
El raïm pero ximenes és menut, poc compacte i de gra mitjà i esfèric, molt llis i translúcid. El fruit és molt dolç. La planta s'adapta bé en climes molt assolellats. Es cultiva sobretot a Andalusia, Argentina i Austràlia, i és una de les varietats preferents a la DO València.
El vi tradicional pero ximenes, elaborat sobretot a Andalusia, és un vi generós de 14º a 20º i de contingut de sucre alt. És de color caoba i té un gust intens que recorda les panses. És elaborat amb raïm assolellat i amb addició d'alcohol. Més recentments uns cellers de Vinebre se'n van servir per fer el típic vimblanc, un estil de vi generós sense adició d'alcohol. També s'utilitza el pero ximenes per fer cupatges de vi blanc de taula, i alguns vins de qualitat.

## Referències

* ↑ Rull, Xavier. Diccionari del vi. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1999. ISBN 84-412-0241-9 [Consulta: 29 juny 2009].
* ↑ Tot i que Pere Rull a l'Enciclopèdia de 1999 utilitza l'ortografia pero ximenes, el Consell Supervisor va optar per pedro ximenes «Pel que fa a la vacil·lació documentada entre pedro i pero en el primer component de la denominació, s'opta finalment per pedro (pedro ximenes) perquè és la forma més documentada en textos especialitzats, tant en català com en castellà.» «Pedro ximenes». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Acta núm 607, 17 de juny de 2016.
* ↑ «Cellers Unió elabora un Vimblanc amb Pedro Ximénez». Nació Digital –Cupatges, 06-05-2019. Arxivat de l'original el 2019-10-12 [Consulta: 12 octubre 2019].
# Sarda chiliensis

Sarda chiliensis, bonítol del pacífic o bonítol del pacífic oriental és un peix de la família dels escòmbrids i a l'ordre dels perciformes. Els mascles poden assolir els 102 cm de longitud total i els 11,3 kg de pes.

## Subespècies

* S. c. chilensis (Cuvier, 1832). Es troba des del nord del Perú fins a Talcahuano (Xile).
* S. c. linealoata (Girard, 1858). Es troba des d'Alaska fins a la Península de Baixa Califòrnia i les Illes Revillagigedo. Aquesta subespècie de vegades és descrita com a espècie: Sarda lineaolata (Girard, 1858).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ BioLib
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ http://www.gbif.org/species/5712280
# Worldsensing

Worldsensing és una start up catalana centrada en l'internet de les coses i les ciutats intel·ligents. Te productes innovadors per la gestió de trànsit a les ciutats i la gestió d'infraestructures i per l'enginyeria civil.
L'empresa es va fundar el 2008 centrada en la gestió del trànsit a les ciutats intel·ligents (Smart cities). El seu primer producte, FastPrk era un petit dispositiu sensor amb comunicació sense fils per monitorar places d'aparcament en llocs oberts (carrers, places, aparcaments a cel obert, etc.).
Paral·lelament l'empresa desenvolupar la seva gama de productes per la monitorització d'infrastructures i obra civil, de nom LoadSensing, també amb comunicació sense fils i de baix consum. Aquests productes han anat evolucionant i millorant amb el temps, amb el resultat que l'empresa va ser guanyadora de diversos premis d'innovació.
El 2014 va absorbir l'empresa Bitcarrier per tal d'ampliar el seu catàleg de productes de control de flux de vehicles. L'estiu de 2017 l'empresa va tancar una ronda d'inversió de sèrie B per 8.3 milions d'euros. En total, l'empresa acumula 15 milions d'euros d'inversió en quatre rondes d'inversió.
Els inversors de l'empresa sonː JME Ventura Capital, Kibo Ventures, CISCO Investments, Mitsui & Co, Finaves (IESE), Endeavor Catalyst, McRock Capital i ETF Partners.
A final de 2017 l'empresa tenia oficines comercials a Barcelona, Londres i Los Angeles.

## Referències

* ↑ Triana, Cristina «Worldsensing revoluciona el sector industrial digitalizando procesos» (en castellà). El Economista, 08-08-2016.
* ↑ «Intelligent Outdoor Parking Management» (en anglès). Worldsensing. Arxivat de l'original el 2018-01-03. [Consulta: 3 gener 2018].
* ↑ «The leading outdoor Parking Management System» (en anglès). Worldsensing. Arxivat de l'original el 2018-01-03. [Consulta: 3 gener 2018].
* ↑ Garcia Fuster, Pau «Worldsensing, smart city pioneers» (en anglès). Via empresa, 03-04-2017.
* ↑ «The Wireless Monitoring System» (en anglés). Worldsensing.
* ↑ «Llum verda per a Worldsensing». Món Empresarial, 13-06-2016.
* ↑ ACN «Ignasi Vilajosana, de l'empresa tecnològica Worldsensing, guardonat amb el Premi Jove Empresari 2015». TV3 Notícies, 08-06-2016 [Consulta: 3 gener 2018].
* ↑«Worldsensing compra Bitcarrier y se refuerza en gestión de tráfico 250214» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 3 gener 2018].
* ↑ Galstés, Mar «Worldsensing capta 8,3 millones y se establecerá en EE.UU. y Asia» (en castellà). La Vanguardia, 11-07-2017.
* ↑ Manresa, Júlia «Worldsensing tanca una ronda de 8 M€ amb inversors estrangers». Ara, 11-07-2017.
* ↑ Ventura, Pablo. «Cisco y Mitsui invierten en la startup española de IoT WorldSensing» (en castellà). Medium, 20-11-2015. [Consulta: 3 gener 2018].
# Nederweert

Nederweert (limburguès Ni-jwieërt) és un municipi de la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 16.738 habitants repartits sobre una superfície de 101,79 km² (dels quals 1,52 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Someren (NB), Asten (NB) i Meijel, a l'oest amb Cranendonck i al sud amb Weert i Leudal.

## Centres de població

Budschop, Leveroy, Nederweert, Nederweert-Eind, Ospel, Ospeldijk, Schoor.

## Administració

Eleccions municipals :
| Partit | 1998 | 2002 | 2006 |
| CDA | 8 | 8 | 6 |
| JAN | 4 | 4 | 5 |
| PvdA | 3 | 3 | 3 |
| VVD | 2 | 2 | 3 |
| Total | 17 | 17 | 17 |

## Enllaços externs

* www.nederweert.nl
# Sólnetxnoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Sólnetxnoie».
Sólnetxnoie (en rus: Солнечное) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 52 habitants. Pertany al districte rural de Dalnerétxenski.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# PGD

PGD té els següents significats:
* Partit Galleguista Demòcrata, partit polític de Galícia
* Publicacions Gratuïtes Exemplars Distribuïbles, divisió de l'Oficina de Justificació de la Difusió que fa el seguiment de la premsa gratuïta
* Diagnòstic genètic preimplantacional (del seu nom en anglès Preimplantation Genetic Diagnosis), prova genètica que es fa als embrions creats per fecundació in vitro
# Saint-Germain-sur-Ille

Saint-Germain-sur-Ille (en bretó Sant-Jermen-an-Il) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 872 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 517 | 536 | 568 | 649 | 693 | 725 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Gérard Roulleaux | |
| 2008- | Philippe Monnerie | |
# Sant Sarnin

Sant Sarnin (en francès Saint-Cernin) (és un municipi francès, situat a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, al departament de Cantal.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Gastronomia del Priorat

La gastronomia del Priorat és aquella que és típica d'aquesta comarca històrica, situada entre el Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre. És una zona aspra i dominada pel conreu de secà de la vinya i, en menor grau, l'oliva. La cuina tradicional és, doncs, una cuina d'interior on dominen els plats de possible origen àrab, un record que la muntanya del Montsant fou una de les darreres zones de Catalunya a ser conquerida, en 1153.
Els elements més destacables de la gastronomia d'aquesta comarca són:

## Vi

Els vins del Priorat són els que més graduació tenen de tots els dels Països Catalans. La producció a la comarca és dividida entre la DOQ Priorat, que hi ocupa el centre - de La Morera fins a Falset - i la DO Montsant que cobreix la perifèria. És aquesta primera denominació la més històrica, ja que el Priorat deu el seu nom a que fou el feu del Prior de Scala Dei, la cartoixa del qual hi impulsà decisivament el conreu de la vinya.

## Plats típics

* Truita d'ous amb salsa, acompanyada de mongetes i espinacs, o bé només amb salsa, anomenada "truita en suc", i que constitueix el centre de la Festa de la truita amb Suc d'Ulldemolins.
* Orelletes, un dolç fregit que és també típic del Penedès.
* coques d'oli, farina i sucre. És una coca tova, d'un diàmetre de 20 centímetres i disponible a totes les fleques de la comarca.
* Ensaginades, pastes elaborades amb sagí de porc.

## Ingredients bàsics

* Oliva de la varietat arbequina i oli d'oliva de Siurana amb etiqueta DOP Siurana i demarcació Montsant-Priorat
* Oliva de Cabassers

## Fires gastronòmiques

Entre les fires i festes de la comarca la més destacable és la Fira del Vi del Priorat, que se celebra el primer cap de setmana de maig a Falset. En aquesta fira s'exposa els vins propis de les dues denominacions comarcals, el Montsant i el Priorat. Una altra és la Festa de la Truita en Suc esmentada prèviament, celebrada a Ulldemolins el segon cap de setmana de març on el plat d'honor és la truita d'ous en salsa. Hi ha un concurs de cuina i degustació. A finals de setembre té lloc a Poboleda la Festa de la Verema a l'Antiga, on la gent participa en la verema i es fa un gran esmorzar popular.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 "Priorat", guia publicada pel Consell Comarcal del Priorat, 2003.
* 1 2 "Comarques de Catalunya", pp101, Salvat, 1980, Barcelona ISBN 84-345-4036-3
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Volta a Llombardia 1909

La Volta a Llombardia 1909 fou la 5a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 7 de novembre de 1909 amb sortida a Milà i arribada a Sesto San Giovanni després d'un recorregut de 193 km. La prova presenta un rècord de participació: s'inscriuen 415 corredors, es presenten a la sortida 355 i n'arriben a meta 293.
La competició fou guanyada per l'italià Giovanni Cuniolo, de l'equip Rudge Whitworth-Pirelli, per davant dels francesos de l'equip Alcyon-Dunlop Omer Beaugendre i Louis Trousselier.

## Desenvolupament

Els primers quilòmetres es fan amb fred i boira, ja que la sortida és a les 7:15 del matí. Per Varese (km. 60) van al capdavant Faber, Brocco, Garrigou, Trousselier, Lignon, Bruschera, Ganna, Galetti, Danesi i Cuniolo. Abans d'arribar a Como abandona el guanyador de l'any anterior, Faber, per indisposició. Per Como passen Cuniolo i Trousselier tallats però en Bèrgam ja formen part del grup principal de més de 50 corredors. Masselis, Ménager i Bruschera perden tota opció de victòria per punxades.
Els primers a llençar l'esprint final són Brocco, Lorgeou i Lignon però ho fan massa aviat en estar mal senyalitzat el darrer quilòmetre i són superats per Cuniolo que guanya la prova. Darrere seu arriba un grup molt nombrós que fa impossible la classificació dels corredors per part dels comissaris. Per això, la sisena posició final s'atorga ex-aqueo a més de vint participants.

### Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Giovanni Cuniolo | Rudge Whitworth-Pirelli | 6h 13' 21" |
| 2 | Omer Beaugendre | Alcyon-Dunlop | m. t. |
| 3 | Louis Trousselier | Alcyon-Dunlop | m. t. |
| 4 | Octave Lapize | Biguet-Dunlop | m. t. |
| 5 | Alfredo Tibiletti | Individual | m. t. |

## Referències

* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de ciclismo
* ↑ «La Vuelta de Lombardía». Mundo deportivo, 11-11-1909.

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Neustädtelita

La neustädtelita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la població de Neustädtel, a Alemanya, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La neustädtelita és un arsenat de fórmula química Bi₂Fe$^{3+}$(Fe$^{3+}$,Co)(AsO₄)₂(O,OH)₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1998. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la neustädtelita pertany a «08.BK: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 2:1, 2,5:1» juntament amb els següents minerals: brasilianita, medenbachita, cobaltneustädtelita, curetonita, heyita, jamesita i lulzacita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Güldener Falk, situada a la localitat de Neustädtel, dins el districte de Schneeberg (Saxònia, Alemanya). També ha estat descrita en altres indrets d'Alemanya i de la República Txeca.

## Referències

* ↑ «Neustädtelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 maig 2019].
# Tabaristan

Tabaristan fou una regió al sud de la mar Càspia. Aquest nom li fou donat pel Regne de Tapúria (Tapuria) que és com es coneix al regne independent que el poble dels tapurs van establir a la costa sud de la mar Càspia a l'actual nord de l'Iran. El regne es va fundar fa uns 3000 anys. Es va sotmetre a tribut a l'imperi aquemènida, fins a la seva destrucció pels macedonis; Va quedar inclòs en l'imperi Selèucida; a la meitat del segle iii aC els grecs de les províncies orientals, encapçalats pel sàtrapa Diodot I de Bactriana, es van fer revoltar i es van aliar al sàtrapa Andràgores de Pàrtia que vers el mateix temps es va revoltar igualment i es va proclamar independent dels selèucides, i que possiblement va exercir algun domini sobre Tapúria però fou eliminat per la tribu nòmada dels parts que la reste del segle dominaven la regió. El 206 aC, després del pacte entre Bactriana i el rei selèucida Antíoc III el Gran, Eutidem I de Bactriana va iniciar la seva expansió a zones del nord-est de l'Iran fins a Pàrtia, probablement en les zones del que eren les satrapies de Tapúria i Traxiane (Mazanderan i Khurasan), dominis que si en algun moment va posseir, mai es van consolidar. Tapúria va restar en mans dels parts i segles després dels sassànides. Aquests hi van tenir comandants militars (ishpabadhs) que amb la conquesta van subsistir com a família dirigent sota diverses línies; poders locals van subsistir fins al 1596 quan el darrer fou suprimit pels safàvides; les seves capitals principals van ser Amol i Sari. Amb l'arribada dels àrabs la província fou coneguda com a Tabaristan i limitava a l'oest amb Gilan i Daylam i a l'est amb Gurgan. Aquesta zona fou perduda pel califat a mans dels alides i dels ziyàrides. Primer els samànides i després els gaznèvides la van voler conquerir para cap s'hi va consolidar. Els seljúcides hi van exercir la sobirania nominal, i el nom de Tabaristan que encara es conservava, fou substituït per Mazanderan, nom que es va imposar definitivament al temps dels mongols.

## Referències

* MUHAMMAD B. AL-HASAN B. ISFANDIYÁR, HISTORY OF Tabaristan Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Symbol Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Islamic Conquests
* Genealogy of Sokhrayans dynasty Arxivat 2007-09-20 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* INDEPENDENT ZOROASTRIAN PRINCES OF Tapuria
* Paduspanids Arxivat 2009-01-02 a Wayback Machine.
# Pericoma corsicana

Pericoma corsicana és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids, que es troba a Europa a l'illa de Còrsega.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Myers, P., R. Espinosa, C. S. Parr, T. Jones, G. S. Hammond i T. A. Dewey, 2012. «Pericoma corsicana» (en anglès). The Animal Diversity Web.
# Wellfleet (Massachusetts)

Wellfleet és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2000 tenia 2.749 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wellfleet tenia 2.749 habitants, 1.301 habitatges, i 724 famílies. La densitat de població era de 53,5 habitants/km².
Dels 1.301 habitatges en un 20% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,8% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 44,3% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,8% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 32,2% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.558 $ i la renda mediana per família de 50.990$. Els homes tenien una renda mediana de 38.100 $ mentre que les dones 35.964$. La renda per capita de la població era de 25.712$. Entorn del 5,7% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wellfleet». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wellfleet». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sant Sanç

Sant Sanç és el nom dels següents personatges:
* Sant Sanç de Viena
* Sant Sanç d'Otricoli, màrtir romà del segle II
* Sant Sanç d'Àlaba o de Còrdova, màrtir a Còrdova al segle IX
# Gerbilliscus phillipsi

Gerbilliscus phillipsi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Etiòpia, Kenya i Somàlia. El seu hàbitat natural són els matollars oberts i àrids. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del naturalista britànic Ethelbert Edward Lort Phillips.

## Referències

* ↑ Schlitter, D. Gerbilliscus phillipsi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 4 juliol 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 321. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :