OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Psicologia de les emocions

La psicologia de les emocions és la branca de la psicologia que estudia la relació de les emocions amb la resta de processos psicològics bàsics.

## Concepte d'emoció

L'essència d'una emoció és la regulació de canvis en els estats estables del sistema nerviós central i els estats corporals. La persona que sent una emoció es troba en un estat mental excitat que es correspon amb excitació fisiològica.
De fet, emocions contraposades experimenten reaccions semblants i l'emoció és l'expressió de l'experiència personal atribuïda en cada situació.

## Marc teòric

Des de la neuropsicologia i psicologia social ha crescut el corrent que la persona que experimenta una emoció es troba en un estat mental excitat que es correspon amb excitació fisiològica, però la condició fisiològica és molt semblant entre les diferents emocions pel que és l'experiència personal la que permet interpretar les emocions en cada situació en funció del context.
Una situació emocional indueix a una reacció emocional que va augmentant fins a arribar a un punt cim en intensitat. Després d'una fase d'adaptació l'emoció va disminuint fins a un nivell constant fins que l'estímul desapareix i amb ell l'emoció.

### Teoria del procés oposat

Aquesta teoria diu que la base de l'emoció és l'experiència i que si poden distingir dos processos o estats: A i B. L'estat B depèn de l'estat A; el primer cop que s'experimenta una emoció l'estat B és molt dèbil i està completament eclipsat per l'estat A, fins que l'estímul emocional s'elimina. A partir d'aquí, cada cop que l'estat B podrà expressar-se amb més força i després de moltes experiències de la mateixa situació serà B qui dominarà, ja que es fa fort amb l'ús i dèbil amb el desús.

### Relació amb la motivació

A la teoria de la psicologia de la motivació les emocions són sinònims de les emocions. Sentiment no és sinònim d'emoció i emoció no ho és de motivació.
Dins del psicoanàlisi, Sigmund Freud va parlar dels sentiments específics, i s'interessà especialment per la incapacitat de l'organisme de descarregar determinades reaccions instintives i com aquestes condicions provoquen el bloqueig de l'energia, la qual ha de reconduir-se, fet que necessita que el subjecte s'enfronti al conflicte.

### Teories modernes del conflicte

Lazarus i els seus col·laboradors descriuen les emocions com a síndromes de resposta relacionals, o sigui, com s'enfronta l'individu al conflicte que ha originat l'emoció. Segons aquestes teories, els factors cognitius implicats en respostes emocionals particulars, dependran de la situació d'estímul i de la seva valoració, de les respostes conseqüents i de la reacció d'afrontament final, que canviarà la situació i la valoració.

## Referències

* ↑ LAS EMOCIONES INCONSCIENTES SEGÚN FREUD
* ↑ «SALUD, ESTRES Y FACTORES PSICOLOGICOS». Arxivat de l'original el 2010-03-31. [Consulta: 5 maig 2010].

## Enllaços externs

* «Salut emocional». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.
# Forests baixes del nord-oest del Congo

Els boscos de terres baixes congoleses del nord-oest són una ecoregió a la conca del riu Congo i una de les cinc ecoregions de les selves tropicals congoleses. L'àrea cobreix el Camerun, el Gabon, el República Democràtica del Congo i la República Centreafricana. La majoria del terreny té una altitud de 300 a 800 metres sobre el nivell del mar. Conté grans boscos contigus de terres baixes.

## Fauna

L'ecoregió té una alta biodiversitat amb un alt contingut endèmic. Conté les concentracions més grans de goril·les de les planes altes occidentals i elefants africans de bosc. Altres espècies clau a la zona són els ximpanzés, sitatunga, bongos, búfals de bosc, hiloquers, porcs senglars de riu i diversos duiquers.

## Protecció

La WWF considera la zona com a vulnerable. L'explotació forestal, l'agricultura i la caça de carn de bestiar silvestre representen les amenaces més importants per als hàbitats i la supervivència de les espècies a l'ecoregió. Entre els parcs nacionals importants de l'ecoregió destaquen Lobeké al Camerun, Nouabalé-Ndoki i Odzala-Kokoua a la R.D. del Congo i Dzanga-Ndoki a la República Centreafricana.

## Referències

* ↑ Blom, Allard. «Africa: Cameroon, Central African Republic, Gabon, and Republic of the Congo» (en anglès). WWF. [Consulta: 4 maig 2019].
# París-Roubaix 2007

La París-Roubaix 2007, 105a edició de la París-Roubaix, es va disputar el 15 d'abril de 2007, sent guanyada per primera vegada per un australià, Stuart O'Grady. La carrera, de 259 km, va comptar amb 28 sectors de pavé que suposaven 52,7 km. Les condicions climàtiques foren càlides per ser un mes d'abril, amb 27,9 °C registrats a la zona.
Entre els corredors favorits hi havia 6 vencedors de les darreres edicions de la París-Roubaix: Frédéric Guesdon, Servais Knaven, Peter Van Petegem, Magnus Bäckstedt, Tom Boonen i Fabian Cancellara.
Stuart O'Grady, del CSC, guanyà aquesta edició havent-se escapat de bon començament de la cursa, sense que els favorits poguessin neutralitzar l'escapada. Joan Antoni Flecha i Steffen Wesemann completaren el podi en arribar a 52".

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1. | Stuart O'Grady | CSC | 6h 09' 07" |
| 2. | Joan Antoni Flecha | Rabobank | + 52" |
| 3. | Steffen Wesemann | Team Wiesenhof | m. t. |
| 4. | Björn Leukemans | Predictor-Lotto | + 53" |
| 5. | Roberto Petito | Liquigas | + 55" |
| 6. | Tom Boonen | Quick Step-Innergetic | m. t. |
| 7. | Roger Hammond | T-Mobile Team | m. t. |
| 8. | Enrico Franzoi | Lampre | + 56" |
| 9. | Kevin van Impe | Quick Step-Innergetic | + 1' 24" |
| 10. | Fabio Baldato | Lampre | + 2' 27" |

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (francès) (anglès)
* Classificació completa
# Turó de Fellines

El Turó de Fellines és una muntanya de 166 metres que es troba al municipi de Vilademuls, a la comarca catalana del Pla de l'Estany. Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 306092001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tit Veturi

Tit Veturi és el nom dels següents personatges:
* Tit Veturi Calví, dues vegades cònsol de Roma, el 334 aC i el 321 aC
* Tit Veturi Gemin Cicurí, cònsol el 462 aC
* Tit Veturi Gemin Cicurí, cònsol el 494 aC
* Tit Veturi, nom amb què esmenta Dionís a Espuri Veturi Cras Cicurí.
# Institut de Geomàtica

L'Institut de Geomàtica fou un centre de recerca públic, format en consorci per la Generalitat de Catalunya (Departament de Territori i Sostenibilitat i Departament d'Economia i Coneixement) i la Universitat Politècnica de Catalunya, creat pel Decret Llei de la Generalitat de Catalunya el 30 de setembre de 1997. Fou una Entitat de Dret Públic, de caràcter institucional, dotada de personalitat jurídica pròpia, plena i independent de la dels seus membres per a la realització dels seus objectius. Fou també membre fundador de l'Associació Catalana d'Entitats de Recerca (ACER).
L'Institut de Geomàtica va tancar el 31 de desembre de 2013, seguint l'acord de Govern de dissolució amb data de 23 de desembre de 2013. L'Institut de Geomàtica, incloent personal, equipaments i desenvolupaments, quedà integrat com a divisió de Geomàtica en el Centre Tecnològic de Telecomunicacions de Catalunya.

## Fonts

* Llistat de grups de la UPC per àmbits de coneixement Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine.
* L'Institut de Geomàtica i l'arqueologia d'estiu
* Bloc del Departament de Territori i Sostenibilitat: el terratrèmol del Japó i l'Institut de Geomàtica Arxivat 2013-12-18 a Wayback Machine.
* Fitxa de l'Institut de Geomàtica a la web de la institució CERCA Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine.
* Fitxa d'una conferència impartida pel director de l'Institut de Geomàtica, UAV for Geomatics Applications: The Challenges, a la web de l'École Polytechnique Fédérale de Lausanne
* Fitxa de l'EuroCOW 2010, taller organitzat cada dos anys per l'Institut de Geomàtica, a la web de la ISPRS (International Society of Photogrammetry and Remote Sensing)
* Llista d'activitats de la ISPRS (International Society for Photogrammetry and Remote Sensing) on s'inclou l'EuroCOW 2010, taller organtizat cada dos anys per l'Institut de Geomàtica
* Anunci de la sisena edició de la Setmana Geomàtica, congrés organitzat (entre altres) per l'Institut de Geomàtica cada dos anys. Fet també per la ISPRS
* Anunci per part d'IDS (Ingegneria dei sistemi) del curs Ground-Based SAR for Deformation Monitoring: Data Analysis, impartit per l'Institut de Geomàtica

## Enllaços externs

* Plana oficial de l'Institut de Geomàtica
# Talana

Talana (en sard, Talana) és un municipi italià, dins de la Província de Nuoro. L'any 2007 tenia 1.129 habitants. Es troba a la regió del'Ogliastra. Limita amb els municipis de Baunei, Lotzorai, Orgosolo (NU), Triei, Urzulei i Villagrande Strisaili.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Franco Tegas | Llista Cívica |
# Alessandro Brustenghi

Alessandro Brustenghi (Perusa, Itàlia, 21 d'abril de 1978) és un frare franciscà italià i un cantant tenor de música religiosa amb avantpassats catalans. És també el primer religiós a tenir un alt contracte musical, en aquest cas amb el segell Universal Music. A Itàlia l'anomenen El tenor de Déu.
L'àlbum de debut del frare Alessandro porta per títol Veu d'Assís (en italià La voce da Assisi o en francès La voix d'Assise), i va ser llançat el 15 d'octubre de 2012. Els temes principals són "Panis Angelicus" i "Sancta Maria".
Alessandro Brustenghi s'inicià en la música quan tenia 9 anys i volia ser percussionista. Va començar tocant el piano i l'orgue als 14 anys. També va participar en cors, però mai com a cantant principal. Als 21 anys, es va unir a l'orde franciscà i va cantar a la Basílica de Santa Maria dels Àngels a Assís, Itàlia.
Els frares s'adonaren de les seves qualitats com a tenor quan va fer un examen vocal per entrar al ministeri. Alguns dels seus enregistraments van ser presentats a Mike Hedges (productor d'U2, Dido, The Cure, Manic Street Preacher, entre altres) que, després de sentir la seva veu, li va oferir produir un àlbum als Abbey Road Studios que inclouria música sacra, tradicional i contemporània.
Per enregistrar l'àlbum, el germà Alessandro va haver d'agafar avió a Londres. Era el primer cop que anava amb avió. Per respectar el seu vot de pobresa va rebutjar cobrar res per la venda del seu àlbum. Els beneficis de la venda del disc van ser per l'Orde Menor de Frares per ajudar les activitats caritatives dels germans franciscans en diverses parts del món. Al germà Alessandro no li fou permès de viatjar lluny del monestir per a promoure l'àlbum.
El 2015, amb dos discos publicats, va oferir un concert a Barcelona per primera vegada.

## Referències

* 1 2 3 Gutiérrez, Samuel «No vull ser famós, la meva música és per donar glòria a Déu». Catalunya Cristiana, 17-05-2015 [Consulta: 19 maig 2015].
* 1 2 3 Toute la culture: Un moine franciscain peut-il devenir une star?
* ↑ «Vivere Assisi: Frate Alessandro sbarca nei negozi di dischi». Arxivat de l'original el 2014-08-29. [Consulta: 19 maig 2015].
* ↑ The Arts Desk: Friar Alessandro, The Voice of Assisi

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del germà Alessandro, en anglès
# Psicologia de masses

La psicologia de masses és una disciplina de la psicologia social que estudia el comportament de l'individu quan es troba enmig d'un grup molt nombrós (massa), ja que sol ser diferent que quan actua de manera aïllada o en grups on és conegut. L'anonimat i les emocions compartides tendeixen a exacerbar determinats patrons de la personalitat, de forma que se sol actuar a impulsos i menys per la raó.
L'individu sol acomodar-se a les decisions del grup per mimetisme o por al rebuig, especialment si sorgeixen líders amb carisma que guien la massa en una direcció concreta. Així s'expliquen els actes violents en grans concentracions i revoltes, fallides de la borsa històriques o la moda de determinats personatges o tendències.
La massa és un grup nombrós d'individus que es reuneixen en un mateix espai alhora o bé comparteixen una emoció i un esdeveniment que actua com a nexe, com una manifestació. Els seus membres actuen gregàriament només mentre dura aquest estímul i després la massa es dissol.
Un tipus especial de massa és el públic que actua alhora mogut per un espectacle, com una pel·lícula o partit de futbol, i que expressa els seus judicis de valor sobre el que està veient i sentint, amb conductes gregàries que es contagien i que creen sentiment de pertinença. Les reaccions poden ser en diferit, com la vinculació que es crea entre els fans d'una mateixa sèrie de televisió.

## Vegeu també

* Finestra d'Overton
# Fractomància

La fractomància és una mètode d'endevinació que utilitza l'estructura de patrons geomètrics fractals. És una forma moderna d'endevinació i sovint es duu a terme amb l'ajuda de gràfics fets per ordinador.
La fractomància requereix la generació d'un patró fractal. Segons el seu inventor, Clifford Pickover, s'utilitza per a respondre preguntes de sí o no. Per dur a terme el procés, l'usuari ha de fer escollir a l'ordinador entre quatre nombres aleatoris. Aquests nombres són utilitzats per dibuixar un atractor estrany utilitzant un programa d'ordinador. Si el patró resultant és simètric, la resposta és afirmativa. Com més agradable a la vista resulti a ulls de l'usuari, amb més força cal prendre la resposta afirmativa. Si el patró no té simetria, o si no resulta estètic a la vista de l'usuari, aleshores la resposta a la pregunta s'ha de considerar negativa.

## Vegeu també

* Funció signe d'interrogació.
* Fractal Nova.
* Mandelbrot.
* Fractal

## Referències

Pickover, Clifford. Dreaming the Future: The Fantastic Story of Prediction. ISBN 978-1573928953.
# Patrick Joseph O'Connell

Patrick Joseph O'Connell, també conegut com a Paddy O'Connell o Patricio O'Connell, (Dublín, 8 de març de 1887 - Londres, 27 de febrer de 1959) fou un jugador i entrenador de futbol irlandès.

## Trajectòria esportiva

Havia jugat com a defensa al Belfast Celtic FC, Sheffield Wednesday FC, Hull City AFC i Manchester United FC. Com a internacional va ser capità de la selecció irlandesa i fou membre de l'equip que guanyà el 1914 British Home Championship.
No obstant, O'Connell és probablement més conegut per entrenar diversos equips a la Lliga espanyola. El 1935 dirigí el Reial Betis i va aconseguir el seu únic títol de lliga i durant la Guerra civil espanyola portà el FC Barcelona de gira per Nord-amèrica, aconseguint ingressos econòmics pel club i la sortida de molts jugadors a equips forans.
Cessat del Barça el 1940, va morir a Londres el 1959.

## Referències

* ↑ El entrenador O'Connell, cuyo contrato terminaba en junio de 1940, rescindiéndolo con tres meses de anticipación
* ↑ «La increíble Liga de Mr. O'Connell» (en castellà). El País, 24-04-2007. [Consulta: 23 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a Mundo Deportivo
# Talandja

Talandja (en rus: Таланджа) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 84 habitants. Pertany al districte rural de Verkhnebureïnski.

## Referències

* ↑ Четыре рабочих поселка потерял Хабаровский край Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine.
# Amesita

L'amesita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la caolinita-serpentina. Va rebre el seu nom l'any 1876 per Charles Upham Shepard en honor de James Tyler Ames (1810-1883), un dels amos de les mines Chester Emery, on va ser descoberta.

## Característiques

L'amesita és un silicat de fórmula química Mg₂Al(AlSiO₅)(OH)₄. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'amesita pertany a «09.ED: Fil·losilicats amb capes de caolinita, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: dickita, caolinita, nacrita, odinita, hal·loysita, hisingerita, hal·loysita-7Å, antigorita, berthierina, brindleyita, caryopilita, crisòtil, cronstedtita, fraipontita, greenalita, kel·lyïta, lizardita, manandonita, nepouïta, pecoraïta, guidottiïta, al·lòfana, crisocol·la, imogolita, neotocita, bismutoferrita i chapmanita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les mines de Chester Emery, a Chester, al comtat de Hampden, Massachusetts (Estats Units). Sol trobar-se associada a altres minerals com: rútil, magnetita, diàspor i clinoclor.
# Psychoda absidata

Psychoda absidata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La femella fa entre 0,68-0,80 mm de llargària a les antenes, mentre que les ales li mesuren 1,15-1,45 de longitud i 0,45-0,62 d'amplada.
* El mascle no ha estat encara descrit.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Francisco Javier Nuñez Nuñez

Francisco Javier Núñez Núñez (Almansa, 13 de març de 1982) és un polític espanyol, president del Partit Popular de Castella-la Manxa des del 2018. També és membre del Comitè Executiu del Partit Popular i diputat en les Corts de Castella-la Manxa. Entre 2011 i 2015 va ser president de la Diputació Provincial d'Albacete i entre 2011 i 2018, alcalde de Almansa.

## Biografia

És llicenciat en Ciències Polítiques per la Universitat Complutense de Madrid i màster en Govern i Administració Pública. Es va afiliar al Partit Popular el 2000, formant part de la candidatura del Partit Popular d'Almansa a les eleccions municipals de 2007, 2011 i 2015. Ha estat secretari general a Almansa, coordinador general provincial i regional i president regional de Noves Generacions del Partit Popular. Entre 2011 i 2018 va ser alcalde d'Almansa i entre 2012 i 2018, president del PP d'Albacete.
Va ser president de la Diputació Provincial d'Albacete entre 2011 i 2015, convertint-se en el segon president més jove d'una institució provincial després Mariano Rajoy. Des de 2015 és diputat regional a les Corts de Castella-la Manxa durant la IX Legislatura.
El 27 de setembre de 2018 va guanyar les primàries del Partit Popular de Castella-la Manxa. Després d'això, es va celebrar el congrés autonòmic extraordinari el 7 d'octubre de 2018, sent triat president del PP de Castella-la Manxa, amb el 92,8% dels vots. És, d'aquesta manera, el candidat del Partit Popular a la Presidència del Govern de Castella-la Manxa en les eleccions autonòmiques de maig de 2019.

## Referències

* 1 2 3 «Núñez: Quiero ver a los vecinos protagonistas de sus demandas».
* 1 2 «Francisco Núñez: Siempre he sido alcalde de Almansa a tiempo completo».
* 1 2 «Francisco Núñez Núñez toma posesión como presidente de la Diputación Provincial de Albacete».
* ↑ «Francisco Núñez gana las primarias y será el sucesor de Cospedal en Castilla-La Mancha».
# Patrick Konrad

Patrick Konrad (Mödling, Baixa Àustria, 13 d'octubre de 1991) és un ciclista austríac, professional des del 2013 i actualment a les files del Lidl-Trek. Combina la carretera amb el ciclisme en pista. En el seu palmarès destaca una etapa del Tour de França de 2021. Aquesta victòria fou la tercera aconseguida per un ciclista austríac al Tour de França al llarg de la seva història, després de les guanyades per Max Bulla el 1931 i Georg Totschnig el 2005.

## Palmarès en ruta

* 2014
** 1r a la Volta a l'Alta Àustria
** Vencedor d'una etapa al Triptyque des Monts et Châteaux
* 2019
** Campió d'Àustria en ruta
* 2021
** Campió d'Àustria en ruta
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 2016. 65è de la classificació general
* 2019. 35è de la classificació general
* 2021. 27è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2022. 16è de la classificació general
* 2023. 82è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2017. 16è de la classificació general
* 2018. 7è de la classificació general
* 2020. 8è de la classificació general
* 2023. 20è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 96è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 2012
** Campió d'Àustria en persecució
* 2014
** Campió d'Àustria en persecució

## Referències

* ↑ Andreu, Raúl. «El Lidl-Trek firma dos años al emergente Patrick Konrad». Mundo Deportivo, 15-08-2023. Arxivat de l'original el 16 agost 2023. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Fletcher, Patrick «Tour de France: Konrad solos to victory on stage 16». Cyclingnews.com. Future plc, 13-07-2021 [Consulta: 11 setembre 2021].
* ↑ Pretot, Julien «Cycling-Konrad soloes to Tour stage win as top guns keep powder dry». Reuters. Thomson Reuters, 13-07-2021 [Consulta: 11 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Theiler (cràter)

Theiler és un petit cràter d'impacte de la Lluna de 8,28 km de diàmetre i d'una profunditat de 690 m, situat a l'oest de la Mare Marginis. Al sud-est hi ha la prominent plana emmurallada de Neper.
* Localització de Theiler (centre de la imatge)
* Imatge de l'Apollo 17
Per la seva ubicació, Theiler no sempre és visible per als observadors des de la Terra a causa de l'efecte de libració de la Lluna. Theiler és circular en forma de bol, formació sense cap significació particular.
El nom del cràter fa referència al bacteriòleg sud-africà Max Theiler, guardonat amb el Premi Nobel en Fisiologia o Medicina en 1951 per desenvolupar una vacuna per a la febre groga. El nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional a 1979.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia