OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Soler i Jové

Joan Soler i Jové (Barcelona, 1934) és un dibuixant i aquarel·lista català.
Nascut l'any 1934 a la ciutat comtal, esdevingué el fill i deixeble del pintor Ramon Soler i Liró, membre fundador del grup artístic Nou Ambient. Cursà els seus estudis formatius a la Llotja i al Cercle Artístic de Sant Lluc. Fruit d'aquesta dedicació rebé beques per poder estudiar l'any 1952 a Madrid i l'any 1962 a París. El 1953 realitzà una exposició individual a la Sala Rovira de Barcelona, indret recurrent de les seves exposicions. Altres ciutats on exposà les seves obres foren Palma, Madrid i l'Hospitalet de Llobregat, aquesta darrera destí d'una llarga sèrie de dibuixos l'any 1969. També realitzà tasques d'il·lustració de llibres i periòdics, sent el món del circ la seva temàtica preferida.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Joan Soler i Jové». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lorenzo Huertas

Lorenzo Huertas (Astúries, 1829 - †) va ser un botxí espanyol, en actiu al final del s. XIX com a titular de les Audiències de Burgos, així com les de Valladolid, Granada y Sevilla. Conegut com el "mestre Lorenzo" o el "cortacabezas" assistí i ensenyà Nicomedes Méndez López i Gregorio Mayoral en llurs primeres execucions.
Com altres botxins, va introduir una modificació personal en el garrot que va provar en l'execució del "Sacamantecas" i va utilitzar des de llavors.

## Cultura popular

Una llegenda urbana descriu l'aparició d'una figura masculina amb capa espanyola i barret d'ala ampla en el Palau de la Chancillería de Granada que es creu relacionada amb Lorenzo Huertas.

## Alguns reus executats per Lorenzo Huertas

* Juan Díaz de Garayo "el Sacamantecas", Vitòria, 11 de maig de 1881
* Toribio Eguías (Vitòria, 15 d'octubre de 1885)
* Manuel Serrano Arévalo "el Tigre" (Jaén, 29 d'abril de 1897)

## Referències

* 1 2 3 4 Mendiburu, Patxi. «El crimen de Atondo: últimos momentos de Toribio Eguía (3)», 06-03-2011.
* 1 2 Eslava Galán, Juan. Verdugos y Torturadores. Madrid: Ediciones Temas de Hoy, 1993.
* 1 2 Ortega, Luis «Bernardo Sánchez». Diario de avisos, 17-11-2013 [Consulta: 21 juliol 2014].
* ↑ «¿Quiénes fueron los verdugos más célebres de España?». El Mundo Magazine, pàg. 50 [Consulta: 21 juliol 2014].
* ↑ Olmos, Martín «El destripador de Vitoria». El Correo, 06-12-2010 [Consulta: 21 juliol 2014].
# Estació de Sant Ildefons

Mapa Metro Línia 5 :
Sant Ildefons és una estació de la L5 del Metro de Barcelona situada al barri de Sant Ildefons a Cornellà de Llobregat. sota l'avinguda de la República Argentina entre la plaça de Sant Ildefons i el carrer Camèlies al costat del mercat de Sant Ildefons
L'estació es va inaugurar el 1976 amb el nom de San Ildefonso fins que el 1982 amb la reorganització dels números de línies i canvis de nom d'estacions va adoptar el nom actual.
A més d'aquesta, Cornellà té dues estacions més de la L5 del Metro de Barcelona: Gavarra i Cornellà Centre on hi ha un intercanviador multimodal on coincideixen metro, rodalies, tram i autobusos. A més té dues estacions de la Línia Llobregat-Anoia de FGC: Almeda i Cornellà-Riera.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Cornellà Centre | Gavarra | | Can Boixeres | Vall d'Hebron |

## Accessos

* Avinguda de la República Argentina
* Mercat de Sant Ildefons

## Autobusos

Als voltants de l'estació, a la superfície circulen diverses línies d'autobusos diürns i nocturns.
| Línia | << | >> | Operador | Observacions |
| Bus TMB |||||
| 67 | Cornellà (Estació d'Autobusos) | Plaça Catalunya | TMB | Per Sant Ildefons i Avinguda Diagonal |
| Urbans |||||
| 94 | Cornellà (Barri Almeda) | Cornellà (Barri Almeda) | TMB | Circular Sentit Horari |
| 95 | Cornellà (Barri Almeda) | Cornellà (Barri Almeda) | TMB | Circular Sentit Antihorari |
| Interurbans |||||
| L10 | Sant Just (Serveis Funeraris) | El Prat (Sant Cosme) | Rosanbus, SL | |
| L46 | Cornellà (Av. Salvador Allende) | Sant Just (Pl. Parador) | Oliveras, SL | |
| L74 | terminal | Sant Boi (Pl. Forces Armades) | Oliveras, SL | Per Carretera d'Esplugues |
| L75 | terminal | Sant Boi (Pl. Forces Armades) | Oliveras, SL | Per Avinguda del Parc |
| L85 | L'Hospitalet (Ciutat de la Justícia)¹ | Gavà (Avinguda l'Eramprunyà) | Mohn, SL | Per Sant Ildefons |
| Nitbús |||||
| N15 | Barcelona (Pl. Portal de la Pau) | Sant Joan Despí (Torreblanca) | Mohn, SL | |
* L'autobús L85 només té com a capçalera L'Hospitalet (Ciutat de la Justícia) de dilluns a divendres feiners, la resta de dies té com a capçalera L'Hospitalet (Santa Eulàlia).

## Vegeu també

* Línia 5 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Cueva de Ágreda

Cueva de Ágreda és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Està situat als peus de la serra del Moncayo.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Southgate

«Southgate o South Gate» té aquests significats:
* South Gate (Califòrnia)
* Southgate (Florida)
* Southgate (Kentucky)
* Southgate (Londres)
* South Gate (Maryland)
* South Gate Ridge
* Elsie Southgate (1890 – 1946), violinista
# Karl Friedrich Gustav Brah-Müller

Karl Friedrich Gustav Brah-Müller (Kritschen, 1839 - Berlín, 1878) fou un compositor alemany.
Estudià a Bromberg on publicà les seves primeres obres; durant algun temps fou professor de música a Pleschen, més tard a Berlín i el 1867 numerari de l'Institut Musical de Wandelt; va compondre obres per a piano, cançons i algunes operetes; un dels seus quartets fou premiada el 1875 a Milà.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. 9, Bong-Bz. (Repr. d. Ausg. 1910). Espasa-Calpe, 1976, p. 563. ISBN 84-239-4509-X.
* ↑ «Brah-Müller, Karl Friedrich Gustav». Deutsche Biographie. [Consulta: 30 desembre 2020].
* ↑ opus citatum, p. 116

## Enllaços externs

* Llista de lieder del compositor: «Composer: (Karl Friedrich) Gustav Brah-Müller (1839 - 1878)». The LiederNet.
# Jan Liwacz

Jan Liwacz (Dukla, 4 d'octubre de 1898 - Bystrzyca Kłodzka, 22 d'abril de 1980) va ser un ferrer polonès, supervivent del camp de concentració d'Auschwitz I.

## Captivitat

Liwacz va ser detingut el 16 d'octubre de 1939 a Bukowsko i després de diverses estades a la presó de Sanok, Krosno, Cracòvia i Nowy Wiśnicz, el 20 el juny de 1940 va ser deportat al camp de concentració d'Auschwitz I. A Auschwitz va treballar com a serraller fent baranes, reixes, canelobres i signes del zodíac. Al campament principal es va dedicar a les obres de forja de la porta d'entrada. La lletra B cap per avall del cínic eslògan «Arbeit macht frei» ('El treball et fa lliure'), amb la protuberància més petita apuntant cap avall, s'entén com una acció de protesta.
Diverses vegades va estar uns dies en aïllament al búnquer del bloc número 11, del qual va sobreviure (del 8 de juny de 1942 al 30 de març de 1943). El desembre de 1944 va ser traslladat al camp de concentració de Mauthausen. Al subcamp d'Ebensee d'aquell camp de concentració, va ser alliberat el 6 de maig de 1945. Després de la guerra va treballar a Bystrzyca Kłodzka com a ferrer.
El desembre de 2009, la lletra va patir desperfectes després de ser robada per delinqüents. Els autors van ser capturats ràpidament i la lletra es va restaurar.

## Referències

* ↑ Boberg, Jochen; Simon, Herman (eds.). Kunst in Auschwitz 1940-1945 (en alemany). Bramsche: Rasch, 2005, p. 373. ISBN 3-89946-051-0.
* ↑ «Liwacz, Jan» (en alemany). ExilArchiv.de. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 12 abril 2023].
* ↑ Rensinghoff, Ines. «Auschwitz-Stammlager – Das Tor "Arbeit macht frei"». A: Detlef Hoffmann. Das Gedächtnis der Dinge: KZ-Relikte und KZ-Denkmäler 1945-1995 (en alemany). Frankfurt del Main-Nova York: Campus, 1998, p. 260f.
* ↑ Puhl, Jan. «Eine bizarre Tat» (en alemany). Spiegel.de, 28-11-2010. [Consulta: 12 abril 2023].
* ↑ Mertes, Joachim. «Landtag Rheinland-Pfalz - 15. Wahlperiode - 81. Sitzung, 27. Januar 2010» (pdf) (en alemany). Landtag.RLP.de, 27-01-2010. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 12 abril 2023].
# Lorenzo Iñigo Granizo

Lorenzo Íñigo Granizo va ser un militant anarcosindicalista espanyol. Va néixer a Ledanca (Guadalajara, Espanya) en 1911 i va morir en Madrid en 1991. Va emigrar amb els seus pares i els seus vuit germans a Madrid en 1916. Comença a treballar amb deu anys, després de quedar a l'edat de nou anys orfe de pare. En 1931 entra en el sindicat del Metall de la CNT i en les Joventuts Llibertàries, així com en la FAI. Secretari General de la Federació Ibèrica de Joventuts Llibertàries, escollit en el Congrés de València (1938). Va ser conseller d'Indústria en la Junta de Defensa de Madrid.
Acabada la Guerra Civil espanyola passa per diversos camps de concentració i presons. En 1945 queda lliure i es reincorpora a la lluita clandestina. Des de març de 1946 fou Secretari General de la CNT en l'interior. És detingut a l'abril d'aquest mateix any i condemnat a 15 anys de presó. Des de 1965 va ser un dels animadors de l'anomenat cincpuntisme i com a tal va participar en les reunions amb alguns jerarques del sindicat vertical del franquisme. Es va mantenir en aquesta línia en els anys que van seguir.

## Referències

* Angel Herrerín, "La CNT y el Sindicato Vertical. La quimera de la libertad sindical con Franco", article a Espacio, Tiempo y Forma, Serie V, Historia Contemporánea, t. 13, 2000, págs. 125-168

## Enllaços externs

* Nota biogràfica en pàgines de l'Ateneu Llibertari Estel Negre Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Estació de Pont-d'Ardres

L'estació de Pont-d'Ardres és una estació ferroviària situada al municipi francès d'Ardres (al departament del Pas de Calais).
És servida pels trens del TER Nord-Pas-de-Calais (de Boulogne-Ville a Lille-Flandres i de Calais-Ville a Béthune).
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Boulogne-Ville | Les Fontinettes | TER Nord-Pas-de-Calais | Nortkerque | Lille-Flandres |
| Calais-Ville | Les Fontinettes | TER Nord-Pas-de-Calais | Nortkerque | Béthune |
# Francisco Borja Lavin Vitorero

Francisco Borja Lavin Vitorero (Santa Cruz de Bezana, 24 de desembre de 1977) és un futbolista càntabre, que juga de porter.
Format a les categories inferiors del Racing de Santander, puja al primer equip el 2001, però no passa de ser el tercer porter de l'entitat, per darrere de Ceballos i Lemmens. Debuta a la màxima categoria la temporada 02/03, tot jugant dos partits.
Sense continuïtat al Racing, la seua carrera continua per equips modestos, com l'Oviedo Astur, la Cultural Guarnizo o el Ribamontán.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Southern Railway (Regne Unit)

Southern Railway (SR) fou una companyia britànica de ferrocarril que es va establir el 1923. Enllaçava amb els ports del canal de la Mànega, South West England i Kent. La companyia estava formada per diverses de petites, les més grans eren London & South Western Railway (LSWR), London, Brighton and South Coast Railway (LBSC), i South Eastern and Chatham Railway (SECR). La construcció de la que esdevendria Southern Railway va començar el 1838 amb l'obertura de London and Southampton Railway, més tard reanomenada London & South Western Railway.

## Enllaços externs

* British Railways Britannica
# Josep Tomàs i Salvany

Josep Tomàs i Salvany (Valls, 1839 - Madrid, 7 de desembre de 1905) fou un polític català. Pertanyia a una família humil i als 13 anys es va posar a treballar en la fàbrica dels seus pares. Aviat va despertar el seu interès per la política i la qüestió social. Participà activament en la revolució de 1868 i fou elegit diputat provincial per Barcelona. Amic d'Emilio Castelar, fou membre del Partit Democràtic, amb el que fou elegit diputat per Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 1869 i formà part de la junta revolucionària que dirigí l'aixecament federalista de 1869. Després es va afiliar al Partit Republicà Democràtic Federal, amb el que fou escollit novament diputat per Valls a les eleccions generals espanyoles de 1873.
Un cop produïda la restauració borbònica va seguir Castelar en el Partit Republicà Possibilista, amb el que fou candidat a les eleccions de 1879 i 1881, i es va establir a Madrid. El 1893, per consell seu, es va afiliar al Partit Liberal Fusionista, amb el que fou escollit senador per la província de Tarragona el 1893-1894. També va mantenir bones relacions amb el Foment de la Producció Nacional i participà en el Congrés Mercantil de 1892 celebrat al paranimf de la Universitat Central de Madrid com a representant del Foment del Treball Nacional.

## Obres

* España a fines del siglo XIX (1891)
* El cambio internacional. Sus causas y efectos (1901)

## Referències

* ↑ «Josep Tomàs i Salvany». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ Josep Tomàs i Salvany. Semblança biogràfica

## Enllaços externs

* Correspondència de Josep Tomàs i Salvany a la Biblioteca de Catalunya.
* Fitxa del Senat
# Kamran Xah Durrani

Kamran Xah Durrani fou sobirà d'Herat (1828-1842).
Conjuntament amb el seu pare Mahmud Xah Durrani va eliminar la família Barakzay enfonsant la sobirania dels Sadozay de Kandahar el 1819 i asseegurant-se el control d'Herat entre el Hari Rud a l'oest i Helmand a l'est, i entre el Sistan al sud i Maymana al nord. El seu pare va assolir el tron a Herat i a la seva mort el 1828, Kamran el va succeir.
Durant els primers anys es va mostrar molt energic però a partir del setge persa del 1837/1838 fou el seu visir Yar Muhammad Khan Alikozay qui va assolir el poder efectiu; Yar es va asssegurar l'exercici de l'únic càrrec militar amb poder i el control dels impostos, i des de 1839 els subsidis britànics. El març de 1842 Kamran fou assassinat per Yar Muhammad que va exercir el poder com a regent.

## Bibliografia

* Gazetter of Afganistan, Herat, Calcuta 1910.
* Enciclopèdia de l'Islam, aquí
# Joan Fogassot

Joan Fogassot (Barcelona, c.1420 - Barcelona, c.1480) va ser un poeta i notari català del segle XV. Fou familiar de Joan II, i ambaixador reial. Vinculat al comerç i a l'estament mercader, va anar a la cort de Nàpols i a la cort del duc de Borgonya. Escriví obres d'actualitat política, com un destacat Romanç sobre la detenció del príncep de Viana, l'any 1461. O una obra en defensa de la Constantinoble cristiana després de la seva caiguda l'any 1453. També va escriure una dotzena de poemes amorosos. Possiblement va col·laborar en la redacció del Cançoner de l'Ateneu.

## Referències

* ↑ «Joan Fogassot». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 31 juliol 2023].

## Bibliografia

* Vuit Segles de Poesia Catalana, Joaquim Molas i J. M. Castellet, 2005. Edicions 62.
* Poesia Catalana del Segle XV, Joan-Lluís Marfany, 1978. Edicions 62.
# Maniquí de Timor

El maniquí de Timor (Lonchura fuscata) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues i terres de conreu del les illes Petites de la Sonda centrals, a Roti, Semau i Timor.

## Referències

* ↑ «Maniquí de Timor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Estanislau Pedrola

«Estanislau Pedrola» té aquests significats:
* Estanislau Pedrola Rovira (1907-1944) fotògraf i polític català
* Estanislau Pedrola Fortuny (n. 2003) futbolista català
# Format (arts visuals)

El format és l'espai que ocupa l'obra gràfica, entès com els marges de la superfície de representació o de comunicació visual.
Quan ens referim a les dimensions d'un dibuix, una pintura o una fotografia emprem dues xifres separades per un signe x. On les dues xifres fan referència a l'alçada i la llargada. En el cas d'una escultura s'afegeix un tercer paràmetre la profunditat. Fruit de l'observació o mesura d'aquests dos paràmetres deduïm les possibles posicions de l'obra essent vertical o horitzontal. El format condiciona les representacions a l'espai tant en l'àmbit formal com a nivell semàntic. El format quadrat és el més neutre, el vertical és indicat per al retrat conferint protagonisme a la figura representada i en el cas d'un format apaïsat és ideal per a paisatges on es vol transmetre un missatge de serenor.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.236. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
Viccionari
# Sound of White Noise

Sound of White Noise és el sisè àlbum d'estudi del grup americà de thrash metal Anthrax, publicat el maig de 1993 a Elektra Records. És el primer àlbum del grup amb el cantant d'Armored Saint, John Bush, i l'últim amb el guitarrista Dan Spitz.

## Llista de cançons

* Totes les cançons escrites per Frank Bello, Charlie Benante, John Bush, Scott Ian, excepte les indicades.
* "Potter's Field" – 5:00
* "Only" – 4:56
* "Room for One More" – 4:54
* "Packaged Rebellion" – 6:18
* "Hy Pro Glo" – 4:30
* "Invisible" – 6:09
* "1000 Points of Hate" – 5:00
* "Black Lodge" (Angelo Badalamenti, Bello, Benante, Bush, Ian) – 5:24
* "C$_{11}$H$_{17}$N₂O₂S Na" – 4:24
* "Burst" – 3:35
* "This Is Not an Exit" – 6:49

### Cançons extres (Remasterització 2001)

* "Auf Wiedersehen" (Rick Nielsen, Tom Petersson) – 3:33
** Cheap Trick cover
* "Cowboy Song" (Phil Lynott, Brian Downey) – 5:06
** Thin Lizzy cover
* "London" (Morrisey, Johnny Marr) – 2:54
** The Smiths cover
* "Black Lodge" (Strings Mix) (Badalamenti, Bello, Benante, Bush, Ian) – 5:21

### Bonus CD (Edició japonesa)

* "Noisegate" – 4:25
* "Cowboy Song" (Lynott, Downey) – 5:06
** Thin Lizzy cover
* "Auf Wiedersehen" (Nielsen, Petersson) – 3:33
** Cheap Trick cover
* "Looking Down the Barrel of a Gun" (Michael Diamond, Matt Dike, Adam Horovitz, John King, Mike Simpson, Adam Yauch) – 3:10
** Beastie Boys cover

## Senzills

* "Only"
* "Black Lodge"
* "Room for One More"
* "Hy Pro Glo"

## Personal

* John Bush – Cantant
* Dan Spitz – Guitarra
* Scott Ian – Guitarra rítmica, veu de fons
* Frank Bello – Baix, veu de fons
* Charlie Benante – Bateria
# Katidpom

Katidpom (en rus: Катыдпом) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 2 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Joaquim Josep Paladella Curto

Joaquim Josep Paladella Curto (Batea, 10 de març de 1963) és un polític català, alcalde de Batea i diputat al Parlament de Catalunya durant les VII, VIII i XIII legislatures.

## Biografia

Se dedica a l'explotació de la vinya, oliveres i ametllers en la seua propietat agrària. És membre d'Unió de Pagesos i fundador i secretari del partit Unió per la Terra Alta (UPTA). Ha sigut escollit alcalde de Batea a les eleccions municipals espanyoles de 1991, 1995, 1999, 2003, 2007, 2011, 2015 i 2019.
És membre del Consell Nacional de la Federació de Municipis de Catalunya (FMC),representa est organisme a la Comissió Territorial d'Urbanisme de les Terres de l'Ebre, a la Comissió de Cooperació Local de Catalunya i a la Subcomissió de Cooperació Local de les Terres de l'Ebre.
En 2004 i en 2006 va substituir en lo seu escó Martí Carnicer i Vidal, elegit diputat al Parlament de Catalunya a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003 i 2006. De 2007 a 2010 fou secretari de la Mesa de la Comissió del Síndic de Greuges.
Com a alcalde de Batea, l'any 2017 va realitzar una petició oficial a la Subdelegació del Govern d'Espanya a la província de Tarragona per a estudiar la possibilitat de segregar el municipi de Catalunya i annexionar-lo a l'Aragó degut a la manca d'inversió al poble per part del govern de la Generalitat presidit per Carles Puigdemont.

## Referències

* ↑ Alcaldes de Batea Arxivat 2015-11-20 a Wayback Machine., municat-gencat
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VIII Legislatura p. 116
* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
* ↑ «Joaquim Paladella: "Si no eres de su cuerda, te castigan y pagan los vecinos"». Heraldo, 19-07-2017.
# Manuel Lanza

Manuel Lanza (Santander, Cantàbria, 27 de julio de 1965) és un baríton espanyol. Lanza és considerat entre els millors barítons espanyols. És membre de la Companyia Lírica de Santander. De vegades intervé amb l'Orquestra Nacional (ONE), amb el qual va intervenir durant el Dia d'Espanya (24 de juny 2008) a l'Expo de Saragossa.
Estudià música a Santander i en 1988 es traslladà a viure a Madrid on ingressà a l'Escola Superior de Cant. A Madrid va ser alumne d'Isabel Penagos i de Montserrat Caballé. Més endavant començaria la seva trajectòria de premis i debutaria professionalment en 1990 en el Teatre de la Zarzuela de Madrid amb l'obra La del Manojo de Rosas. S'especialitzà en Gioacchino Rossini i Giacomo Puccini, debutant en 1992 en el Rossini Opera Festival amb La Scala di Seta. En 1993 debutà en el Metropolitan Opera amb l'obra La Bohème. En 1995 debutà en el Staatsoper de Viena amb la famosa peça El Barber de Sevilla. A l'any següent es traslladà a treballar a la famosa La Scala de Milà amb l'obra Les Troyens.
Ha treballat en els millors òperes del món, principalment a Suïssa, Àustria, Itàlia, França, Alemanya i Espanya. Al continent americà ha actuat als Estats Units i a Mèxic. S'especialitzà en Giacomo Rossini, destacant principalment en El barber de Sevilla, entre les seves millors actuacions va ser a l'Opera de Zuric en 2001 quan feia el paper de Figaro. També ha interpretat en sarsueles espanyoles com La leyenda del beso en el Teatre de la Zarzuela de Madrid i estrenada per primera vegada en 1924.
La sarsuela La Dolores de Tomás Bretón dirigida per Antoni Ros Marbà, en la que participà en un paper secundari, guanyà un Grammy Llatí al millor àlbum clàssic en 2000. Ha treballat amb altres barítons com Carlos Chausson o Carlos Álvarez Rodríguez. També ha treballat amb cantants d'òpera de molt de pes com Vesselina Kasarova, Reinaldo Macías, Nicolai Ghiaurov, etc.

## Premis

* Concurs de Cant de la ciutat de Logroño (1989)
* Concurs de Cant de l'ONCE (1989)
* Concurs Internacional "Julian Gayarre" de Pamplona (1989)

## Referències

* ↑ http://www.soitu.es/soitu/2008/04/16/info/1208371978_182198.html
* ↑ http://www.rodoni.ch/proscenio/cartellonenuovo/barbiere.html
* ↑ «'La Dolores', un Grammy Latino para Antoni Ros Marbá» (en castellà). Mundo Clásico, 15-09-2000. Arxivat de l'original el 2012-02-18. [Consulta: 26 febrer 2013].
* ↑ Balbona, Guillermo. «Manuel Lanza. La voz cántabra que seduce en los escenarios internacionales» (en castellà). Cantabria infinita. Arxivat de l'original el 2013-04-02. [Consulta: 26 febrer 2013].

## Enllaços externs

* http://www.eldiariomontanes.es/20080426/cultura/lirica/cantabro-manuel·lanza-canta-20080426.html
* http://www.opusmusica.com/031/boheme.html
* Pàgina del Teatre de la Opera de Zürich
# Fita E de Perdiguero

La Fita E de Perdiguero o Fira Oriental de Perdiguero és una muntanya de 3.170 m d'altitud, amb una prominència de 15 m, que es troba a llevant del Pic Perdiguero, al massís del mateix nom, a la província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Semir, Ramon de. Posets - Perdiguero, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1977 (E-25). ISBN 84-7011-038-1 [Consulta: 21 setembre 2017]. Arxivat 2019-05-01 a Wayback Machine.