OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# North Powder

North Powder és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 489 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Powder tenia 489 habitants, 184 habitatges, i 130 famílies. La densitat de població era de 309,5 habitants per km².
Dels 184 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.167$ i la renda mediana per família de 27.188$. Els homes tenien una renda mediana de 27.500$ mentre que les dones 19.063$. La renda per capita de la població era de 11.231$. Aproximadament el 22,1% de les famílies i el 25,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Powder». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Powder». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# North Plains

North Plains és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 1.605 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Plains tenia 1.605 habitants, 594 habitatges, i 422 famílies. La densitat de població era de 794,5 habitants per km².
Dels 594 habitatges en un 40,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,8% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 35% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.563$ i la renda mediana per família de 55.156$. Els homes tenien una renda mediana de 42.237$ mentre que les dones 27.857$. La renda per capita de la població era de 18.794$. Aproximadament el 4,8% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Plains». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Plains». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oracle de Telmessus

L'oracle de Telmessus era un oracle dedicat a Apol·lo a la ciutat de Telmesos, a Lícia, que s'ocupava principalment de la interpretació dels somnis que se li plantejaven, però també d'altres fets estranys o extraordinaris.
Heròdot explica que aquell oracle tenia molta fama. Diu que en temps del rei Cresos, rei de Lídia, els suburbis de Sardes es van omplit¡r de serps, i els cavalls van deixar de pasturar i les van perseguir per menjar-se-les. Cresos va entendre que era un presagi i va enviar emissaris a l'oracle de Telmessus, que van arribar al lloc i van escoltar de boca dels intèrprets el que significava aquell fet. però no van poder informar a Cresos perquè mentre tornaven a Sardes per mar, el rei de Lídia va ser capturat per Cir II el Gran. Heròdot diu que el presagi anunciava l'atac al regne de Lídia d'un exèrcit estranger que quan arribés sotmetria a tota la població. Explicaven que la serp és filla de la terra i el cavall l'enemic que venia de fora.
Proper hi havia un segon oracle, on una font mostrava als que consultaven, una imatge amb la resposta.

## Referències

* ↑ Heròdot. Històries, I, 78
# One of My Turns

«One Of My Turns» és una cançó del grup anglès de rock Pink Floyd, inclosa al seu àlbum conceptual de 1979 The Wall. Té una duració de 3 minuts i 35 segons; va a continuació de «Young Lust» i dona pas a «Don't Leave Me Now». També es va publicar com a la cara B del senzill «Another Brick In The Wall, Pt.2».

## Composició

La cançó es pot dividir en tres parts: un diàleg, una part lírica silenciosa, i una part lírica d'alt nivell de so. A l'última paraula de la cançó, "away" de la frase "why are you running away?" (de l'anglès, "Per què estàs fugint?") Roger Waters arriba fins al màxim en el seu rang vocal, la qual cosa es repetiria a la cançó «The Gunner 's Dream» de l'àlbum de 1983 The Final Cut'.

## Trama

Així com les altres cançons de l'àlbum, «One of My Turns» explica la història del personatge fictici Pink, qui protagonitza l'àlbum. Pink convida a una noia a la seva habitació, després d'assabentar-se que la seva dona l'havia enganyat amb un altre. Al principi la groupie tracta de cridar la seva atenció, però ell està massa ocupat pensant en la seva dona com per tan sols immutar-se; llavors la cançó descriu la seva fallida relació amb la seva dona. A la televisió de fons es pot escoltar l'àudio de la pel·lícula The Dam Busters.
La noia segueix tractant de cridar la seva atenció fins que Pink explota (en aquest punt la música puja al màxim) i destrossa l'habitació en la qual es troba, cosa que provoca que la noia vulgui fugir. Al final de la cançó, Pink, indiferent, informa la groupie sobre la seva "favourite axe" (de l'anglès, "destral preferida") i li pregunta "would you like something to eat?", En referència al fet que la groupie es servís un got de aigua. Quan la groupie s'escapa ell li crida "Why are you running away?" (de l'anglès, "Perquè estàs fugint?"), sentint llàstima per ell mateix.

## Personal

* David Gilmour: Guitarra líder
* Nick Mason: Bateria i percussió
* Roger Waters: Veus i baix elèctric
* Richard Wright: Piano
* Bob Ezrin: Òrgan i sintetitzador prophet-5
* Lee Ritenour: Guitarra rítmica i guitarra rítmica amb ús d'un pedal wah-wah
* Trudy Young: Veu de la groupie

## Referències

* ↑ «The Wall - Pink Floyd». [Consulta: 31 març 2021].
* ↑ «Pink Floyd | The Official Site». [Consulta: 31 març 2021].
* ↑ «One Of My Turns». [Consulta: 31 març 2021].
* ↑ «ONE OF MY TURNS (EN ESPAÑOL) - Pink Floyd» (en castellà). [Consulta: 30 març 2021].
* ↑ «Pink Floyd | The Official Site». [Consulta: 30 març 2021].

## Vegeu també

* Discografia de Pink Floyd
# Onega

«Onega» té aquests significats:
* Onega (ciutat), ciutat de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia a la dreta de la desembocadura del riu Onega
* Ermindo Onega (1940 - 1979), futbolista argentí que formà part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1966
* Golf d'Onega, badia a la República de Carèlia i l'óblast d'Arkhànguelsk al nord-oest rus a l'oest de la ciutat d'Arkhànguelsk
* Llac Onega, llac rus
* Riu Onega, riu que desemboca a la mar Blanca a l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia
# Orestias ctenolepis

Orestias ctenolepis és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: és un endemisme del llac Titicaca (el Perú).

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Orestias ctenolepis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Reis, R; Lima, F. (2009). "Orestias ctenolepis." 2009 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2009. [Consulta: 7 abril 2023]
* ↑ Berra, T., 2001. Freshwater Fish Distribution. Academic Press, San Diego, Califòrnia.
* ↑ Costa, W.J.E.M., 2003. Rivulidae (South American Annual Fishes). A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds). Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Pp. 526-548. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil.
# Orestias cuvieri

Orestias cuvieri és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 27 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el llac Titicaca a Bolívia i el Perú.

## Referències

* 1 2 «Orestias cuvieri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ World Conservation Monitoring Centre. (1996). "Orestias cuvieri." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 5 abril 2023]
# Níjnie Xuni

Níjnie Xuni (en rus: Нижние Шуни) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 675. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Onychoplax limbatella

Onychoplax limbatella és una espècie d'insecte pertanyent a la família dels pèrlids i l'única del gènere Onychoplax.

## Distribució geogràfica

Hom creu que viu a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ F. Richard Hauer, 2008: International Advances in the Ecology, Zoogeography, and Systematics of Mayflies and Stoneflies. University of California Press. 412 pàgines. ISBN 9780520098688. «Enllaç».

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
# Onoratoïta

L'onoratoïta és un mineral de la classe dels halurs.

## Característiques

L'onoratoïta és un halur de fórmula química Sb₈Cl₂O$_{11}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1967. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'onoratoïta pertany a «03.DC - Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Pb (As,Sb,Bi), sense Cu» juntament amb els següents minerals: laurionita, paralaurionita, fiedlerita, penfieldita, laurelita, bismoclita, daubreeïta, matlockita, rorisita, zavaritskita, zhangpeishanita, nadorita, perita, aravaipaïta, calcioaravaipaïta, thorikosita, mereheadita, blixita, pinalita, symesita, ecdemita, heliofil·lita, mendipita, damaraïta, cotunnita, pseudocotunnita i barstowita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Le Cetine di Cotorniano, a la localitat de Chiusdino, a la província de Siena, a la Toscana, Itàlia. També ha estat descrita a la propera localitat de Poggio Peloso, a la província de Grosseto; a la mina San José, a la ciutat d'Oruro (Bolívia); i a la mina de plata Albert, a la província de Mpumalanga, a Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Onoratoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 novembre 2017].
# Otó II de Suàbia

Otó II († 1047) fou comte palatí de Lorena (1034-1045), després duc de Suàbia (1045-1047) i durant els seus dos regnats, igualment comte de Deutz i de l'Auelgau (1025-1047). Era fill d'Ezzó de Lotaríngia i Matilde, filla de l'Emperador Otó II, i membre de la dinastia dels Ezzons o Ezzònides; era igualment protector de l'abadia de Brauweiler.
El 1034, el comte palatí Ezzó de Lotaríngia va morir. Ja que el germà gran d'Otó, Ludolf de Zutphen, va morir el 1031, va succeir al seu pare. El 7 d'abril de 1045, Enric III, rei dels Romans i també duc de Suàbia, aquest últim va oferir el títol a Otó. A canvi, Otó va haver de tornar el comtat de Palatinat, que va ser ofert al seu cosí Enric I de Lotaríngia, així com els seus territoris a Kaiserswerth i a Duisburg que van passar a la corona.
Va tenir dues filles:
* Riquenza (Holande, 1020; +1083) que s'havia casat en principi amb Herman, comte de Werl, i després amb Otó de Nordheim
* Hildegarda (vers 1025, + vers 1095), casada amb Frederic de Büren.
El 1047, Otó va morir inexplicablement al seu castell, el Tomburg, durant una campanya imperial contra una invasió de Balduí V de Flandes. Va ser enterrat a l'abadia de Brauweiler. El 1048, l'Emperador va escollir a Otó III per succeir-lo com a duc de Suàbia.
| $_{909}$ | $_{909}$ | $_{911}$ | $_{911}$ | $_{915}$ | $_{915}$ | $_{917}$ | $_{917}$ | $_{926}$ | $_{926}$ | $_{950}$ | $_{950}$ | $_{954}$ | $_{954}$ | $_{973}$ | $_{973}$ | $_{982}$ | $_{982}$ | $_{997}$ | $_{997}$ |
| | Burcard I | Burcard I | — | — | Erchanger | Erchanger | Burcard II | Burcard II | Herman I | Herman I | Ludolf | Ludolf | Burcard III | Burcard III | Otó I | Otó I | Conrad I | Conrad I | |
| $_{997}$ | $_{997}$ | $_{1003}$ | $_{1003}$ | $_{1012}$ | $_{1012}$ | $_{1015}$ | $_{1015}$ | $_{1030}$ | $_{1030}$ | $_{1038}$ | $_{1038}$ | $_{1045}$ | $_{1045}$ | $_{1048}$ | $_{1048}$ | $_{1057}$ | $_{1057}$ | $_{1079}$ | $_{1079}$ |
| | Herman II | Herman II | Herman III | Herman III | Ernest I | Ernest I | Ernest II | Ernest II | Herman IV | Herman IV | Enric III | Enric III | Otó II | Otó II | Otó III | Otó III | Rodolf | Rodolf | |
| $_{1079}$ | $_{1079}$ | $_{1105}$ | $_{1105}$ | $_{1147}$ | $_{1147}$ | $_{1152}$ | $_{1152}$ | $_{1167}$ | $_{1167}$ | $_{1170}$ | $_{1170}$ |
| | Frederic I | Frederic I | Frederic II | Frederic II | Frederic III | Frederic III | Frederic IV | Frederic IV | Frederic V | Frederic V | |
| $_{1170}$ | $_{1170}$ | $_{1191}$ | $_{1191}$ | $_{1196}$ | $_{1196}$ | $_{1208}$ | $_{1208}$ | $_{1212}$ | $_{1212}$ | $_{1216}$ | $_{1216}$ | $_{1235}$ | $_{1235}$ | $_{1254}$ | $_{1254}$ | $_{1268}$ | $_{1268}$ |
| | Frederic VI | Frederic VI | Conrad II | Conrad II | Felip I | Felip I | Otó IV | Otó IV | Frederic VII | Frederic VII | Enric II | Enric II | Conrad IV | Conrad IV | Conrad V | Conrad V | |
| #90cfcf Bucàrdides (blau fosc) — | #afffff Otonians (blau clar) — | #90ee90 Conradians (verd clar) — | #bfcf90 Babenberg (verd fosc) — | #ffff90 Hohenstaufen (groc) |
# Odontophrynus

Odontophrynus és un gènere de granotes de la família Leptodactylidae.

## Taxonomia

* Odontophrynus achalensis
* Odontophrynus americanus
* Odontophrynus barrioi
* Odontophrynus carvalhoi
* Odontophrynus cordobae
* Odontophrynus cultripes
* Odontophrynus lavillai
* Odontophrynus moratoi
* Odontophrynus occidentalis
* Odontophrynus salvatori

## Referències

* IUCN (anglès)
# Oscil·lador LC

Un oscil·lador LC està format per una bobina i un condensador en paral·lel. El seu funcionament es basa en l'emmagatzematge d'energia en forma de càrrega elèctrica al condensador i en forma de camp magnètic a la bobina.

## Funcionament del circuit

El condensador, en un temps igual a zero, ofereix una impedància propera a zero ohms, de manera que permet que flueixi un gran corrent a través d'ell, que va disminuint fins que les seves plaques siguin omplertes de tantes càrregues positives i negatives com ho permeti la grandària de les mateixes i la permitivitat elèctrica de l'aïllant que hi ha entre elles.
En aquest instant el condensador actua com un aïllant, ja que no pot permetre més el pas del corrent, i es crea un camp elèctric entre les dues plaques, que és el que crea la força necessària per mantenir emmagatzemades les càrregues elèctriques positives i negatives, en les seves respectives plaques.
Per altra banda, en un temps igual a zero la bobina té una impedància gairebé infinita, de manera que no permet el flux del corrent a través d'ella i, a mesura que passa el temps, el corrent comença a fluir, creant-se llavors un camp magnètic proporcional a la magnitud d'aquesta. Passat un temps, la bobina actua pràcticament com un conductor elèctric, pel que la seva impedància tendeix a zero.
Com que el condensador i la bobina en paral·lel, l'energia emmagatzemada pel camp elèctric del condensador (en forma de càrregues electroestàtiques), és absorbida per la bobina, que l'emmagatzema en el seu camp magnètic, però a continuació és absorbida i emmagatzemada pel condensador, per a ser novament absorbida per la bobina, i així successivament. Això crea un vaivé del corrent entre el condensador i la bobina. Aquest vaivé constitueix una oscil·lació electromagnètica, en la qual el camp elèctric i el magnètic són perpendiculars entre si, el que significa que mai hi ha els dos al mateix temps, ja que quan hi ha el camp elèctric en el condensador no hi ha camp magnètic en la bobina, i viceversa.

## Freqüència de l'oscil·lació

La característica d'aquest tipus de circuit, també conegut com a circuit tanc LC, és que la velocitat amb què flueix i torna el corrent des del condensador a la bobina o viceversa, es produeix amb una freqüència (f) pròpia, anomenada freqüència de ressonància, que depèn dels valors del condensador (C) i de la bobina (L), i ve donada per la següent fórmula:
$f={\frac {1}{2\cdot \pi {\sqrt {L\cdot C}}}}$
on:
F es mesura en hertz, C en Farads i L en Henrys.

## Vegeu també

* Oscil·lador
* Oscil·lador harmònic
* Multivibrador
* Oscil·lador RF
* Oscil·lador RC

## Referències

* ↑ «Oscil·lador LC». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Oració a l'hort

«Oració a l'hort o Oració a l'hort de Getsemaní» té aquests significats:
# Oranjestad (Sint Eustatius)

Oranjestad és la capital de l'illa de Sint Eustatius, al Carib Neerlandès.

## Dades geogràfiques

La població d'Oranjestad supera de poc els 1.000 habitants però, malgrat això, acumula un terç del total de l'illa. Sint Eustatius té estatut de municipi neerlandès i Oranjestad n'és la seu. Té port, platja i és el centre comercial de l'illa. Està situada a la costa oest de l'illa, a la plana central, envoltada per les muntanyes al nord i el volcà Quill al sud.
L'edificació més emblemàtica de la vila és el Fort Oranje, construït pels holandesos el 1636.

## Història

Als segles XVII i xviii, el port d'Oranjestad fou dels més actius del Carib. L'illa va arribar als 20.000 habitants i la vila es va omplir de comerciants pròspers.
Durant el procés d'independència dels Estats Units d'Amèrica, Sint Eustatius fou el principal proveïdor d'armes dels rebels.
El 16 de novembre de 1776 un vaixell de guerra nord-americà va entrar al port d'Oranjestad saludant amb salves de canó. El governador de l'illa va correspondre la salutació amb 11 canonades des del Fort Oranje i aquesta acció fou considerada com el primer reconeixement internacional a la nova nació dels Estats Units.
Pels voltants de 1795, l'illa va arribar a l'apogeu econòmic. A partir d'aquí, es van normalitzar altres rutes pel Carib i Sint Eustatius va perdre protagonisme i població.

## Galeria

* Residència de l'administrador a Oranjestad.
* Localització d'Oranjestad a l'illa de Sint Eustatius.
* Vista des del Fort Oranje, amb l'illa de Saba al fons.
* Gravat del port d'Oranjestad de 1781.

## Enllaços externs

* Web de turisme a Sint Eustatius. Arxivat 2011-02-07 a Wayback Machine. (anglès)
# Olaf Skavlan

Olaf Skavlan (25 de gener de 1838 - 30 de maig de 1891) va ser un historiador i dramaturg literari noruec.

## Biografia

Va néixer com a Ole Skavlan a Stranda com a fill del vicari i polític Aage Schavland (1806–1876) i de la seva dona Gerhardine Pauline Bergh (1817–1884). Era germà de Sigvald Skavlan, Einar Skavlan, Sr., Aage Skavlan i Harald Skavlan.
L'agost de 1879 a Stavanger es va casar amb Dagmar Kielland (1855–1931). A través d'aquest matrimoni va ser gendre de Jens Zetlitz Kielland, cunyat de Ludvig Daae, Elling Holst, Kitty Lange Kielland, Alexander Kielland, Jacob Kielland i Tycho Kielland. Va ser el pare d'Einar Skavlan, el sogre d'Arnstein Arneberg i l'avi de Merete Skavlan.

## Carrera

Va debutar com a escriptor de ficció com a estudiant. El 1871 es va doctorar amb la tesi Holberg som Komedieforfatter, sobre Ludvig Holberg com a escriptor de comèdia. A la revista periòdica Nyt norsk Tidsskrift va publicar un estudi de l'obra d'Henrik Wergeland Skabelsen, Mennesket og Messias. Això va contribuir a una comprensió de Wergeland com una figura política liberal, no seguint la tradició políticament conservadora que va qualificar Wergelenad com un forger de paraules apolític. Skavlan va ser nomenat professor a la Royal Frederick University el 1877. També va cofundar i editar la revista satírica Vikingen, i va publicar el periòdic Nyt tidsskrift, entre 1882 i 1887 i juntament amb Ernst Sars. El 1884 va ser cofundador de l'Associació Noruega pels Drets de les Dones, i va ser membre de la seva primera junta directiva.
Skavlan va morir el maig de 1891 a Kristiania.

## Referències

* 1 2 3 4 Aarnes, Sigurd Aa. «Oluf Skavlan». A: Helle, Knut. Norsk biografisk leksikon (en noruec). Oslo: Kunnskapsforlaget [Consulta: 14 maig 2009].
* 1 2 Henriksen, Petter. (en noruec).
* ↑ Aarnes, Sigurd Aa (en noruec) Nytt Norsk Tidsskrift, 2, 1990, pàg. 148–149.
* ↑ "Indbydelse til at indtræde i Norsk Kvindesags-Forening stiftet den 28de Juni 1884," Bergens Tidende, 18 novembre 1884
# Paidia rica

Paidia rica és una papallona nocturna de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.
Va ser descrita per Freyer el 1858.
Es troba al sud i centre d'Europa.
L'envergadura alar fa 28-33 mm.
Els adults han estat enregistrats volant de juny a agost amb una sola generació per any.
Les larves alimenten d'algues (incloent-hi espècies de Pleurococcus) i líquens.

## Subespècies

* Paidia rica rica
* Paidia rica fuliginosa Reisser, 1928

## Referències

* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 2016-02-23. [Consulta: 14 febrer 2016].
* ↑ «LOT Moths and Butterflies». Arxivat de l'original el 2016-02-22. [Consulta: 14 febrer 2016].
* ↑ Paidia at funet

## Enllaços externs

* Lepiforumː Paidia rica
* Funetː Paidia rica
* Biodiversidad Virtualː Paidia rica (castellà)
# Paid to Love

Paid to Love és una pel·lícula muda de comèdia estatunidenca del 1927 dirigida per Howard Hawks i escrita per Malcolm Stuart Boylan, William M. Conselman, Benjamin Glazer, i Seton I. Miller. Els protagonistes eren George O'Brien, Virginia Valli, J. Farrell MacDonald, William Powell, Thomas Jefferson, i Hank Mann. Fou llançada el 23 de juliol de 1927 per Fox Film Corporation.

## Argument

Peter Roberts, un banquer estatunidenc, viatja a un país dels Balcans on es converteix en amic íntim del príncep de la corona. El príncep busca una dona, ja que se suposa que ha de casar-se. Roberts després porta al seu amic a un tuguri on troba a Gaby, la noia perfecta per a ell. Per casar-se, però, ha de pertànyer a un rang adequat i, per tant, abans del casament, el príncep la fa de duquessa.

## Repartiment

* George O'Brien - Príncep de la corona Michael
* Virginia Valli - Gaby
* J. Farrell MacDonald - Peter Roberts
* William Powell - Príncep Eric
* Thomas Jefferson - Rei
* Hank Mann - Sirvent
* Merta Sterling - Donzella

## Recepció

El 1931 la Fox Film Corporation en va fer un remake, una versió en castellà titulada Hay que casar al príncipe dirigida per Lewis Seiler amb José Mojica, Conchita Montenegro i Miguel Ligero.

## Referències

* ↑ «Paid To Love (1927) - Overview». TCM.com, 23-07-1927. [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ «Paid-to-Love - Trailer - Cast - Showtimes». NYTimes.com. Arxivat de l'original el 2016-03-25. [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ «Paid to Love». Afi.com. [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ Paid to Love a silentera.com
* ↑ Paid to Love al catàleg de l'AFI

## Bibliografia

* Aprà, Adriano; Pistagnesi, Patrizia. Il cinema di Howard Hawks. Venezia: La Biennale di Venezia, 1981. ISBN 88-208-0284-8.

## Enllaços externs

* Paid to Love a Dailymotion