OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kayserispor Kulübü

El Kayserispor Kulübü és un club de futbol turc de la ciutat de Kayseri. Des del 2019 és l'únic club de futbol a la Süper Lig turca que té una dona, Berna Gözbaşı, com a presidenta.

## Història

El club va ser fundat l'any 1975, a partir d'un club anomenat Kayserigücü. Durant la seva història ha tingut diverses denominacions i colors:
* 1975: Kayseri Emniyetspor, colors vermell i blau fosc.
* 1989-90: Kayseri Erciyesspor, colors negre i blanc.
* 1992: Büyükşehir Belediye Erciyesspor, colors blau i blanc.
* 1994: Melikgazi Belediyespor, colors groc i vermell.
* 1999: Hacılar Erciyesspor, colors groc i blau fosc.
* 2001: Erciyesspor, colors groc, vermell i blanc.
* 2004: Kayserispor, colors groc i vermell, en canviar el nom amb el Kayseri Erciyesspor.

## Palmarès

* Copa Intertoto (1): 2006
* Copa TSYD (1) 1995
* Copa turca (1): 2008

## Entrenadors estrangers

| Nom | Anys |
| Shota Arveladze | 2010-2012 |
| Marius Șumudică | 2017-2018 |
| Domingos Paciência | 2014 |
| Robert Prosinečki | 2012–2013, 2019-2020 |
| Dan Petrescu | 2020-2021 |

## Referències

* ↑ https://kayserispor.org.tr/kurumsal-kimlik/ Kurumsal kimlik
* ↑ https://www.aksam.com.tr/magazin/super-ligde-bir-ilkberna-gozbasi-kayserispor-baskani-oldu-berna-gozbasi-kimdir-nereli/haber-1024223
* ↑ https://www.haberturk.com/kayserispor-kulup-baskani-berna-gozbasi-kayserispor-dusecek-diye-birakip-gidecek-degiliz-2658960-spor

## Enllaços externs

* Web oficial
* Article sobre el club a uefa.com
# Tallarol espectral

El tallarol espectral o xerraire d'Etiòpia (Sylvia galinieri; syn: Parophasma galinieri) és una espècie d'ocell de l'ordre dels passeriformes i de la família dels sílvids. És endèmic d'Etiòpia, on se'l troba als boscos i matollars de les terres altes (altiplà d'Etiòpia). El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Anteriorment estava situat dins del gènere monotípic Parophasma. Però el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el traslladà al gènere Sylvia, prenent per base els resultats de diversos estudis.
Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins del gènere Parophasma.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «tallarol espectral». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ Lepage, Denis. «Avibase - la base de dades mundial d'ocells». [Consulta: 1r març 2021].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx Edicions, 2020, p. 633. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Abyssinian Catbird. Sylvia galinieri (formerly as: Parophasma galinieri)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills & white-eyes». World Bird List Version 7.3. International Ornithologists' Union, 2017. [Consulta: 7 setembre 2017].
* ↑ «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
# BRS

BRS té els següents significats:
* Boston Red Sox, club de beisbol de la ciutat de Boston (Estats Units)
* Blue Ribbon Sports, empresa fabricant d'equipament esportiu dels Estats Units, esdevinguda posteriorment Nike, Inc.
* Ballistic Recovery Systems, empresa fabricant de sistemes de paracaigudes dels Estats Units
* Black Rock Shooter, Original Video Animation produïda al Japó
* Bussines Radio Sistem, tecnologia MMDS utilitzada per a la televisió per cable
* BRS/Search (de l'acrònim en anglès Bibliographic Retrieval Services), sistema de gestió documental
* Bus Rapid System, servei d'autobús ràpid de la ciutat de Rio de Janeiro (Brasil)
* Brassinoesteroide, fitohormona natural usada en agricultura
# Cala en Calderer

La Cala en Calderer està situada a l'illa de Menorca i concretament al nord del municipi d'Es Mercadal.
Aquesta cala està a 9 quilòmetres d'Es Mercadal, situada entre la punta del mateix nom i Cala Moragues. Aquest tram està a la vora dels termes municipals de Ferreries i Es Mercadal, per això la meitat de la platja pertany a cada un d'aquests municipis.
Aquesta platja verge, solitària, tranquil·la i amb escassos banyistes, és un entrant de mar que toca terra ferma que fa la forma de copinya, composta d'arena, roca i alga.

## Enllaços externs

* Platges de Balears
# Declaració d'Independència de les Filipines

La declaració filipina d'Independència va esdevenir el 12 de juny de 1898 quan les forces revolucionàries filipines, sota el comandament del General Emilio Aguinaldo, van proclamar la sobirania i la independència de les Illes Filipines del domini colonial espanyol, després que aquest fos derrotat a la Batalla de la Badia de Manila durant la Guerra Hispano-estatunidenca.
La seva independència no fou reconeguda pels Estats Units fins al 4 de juliol de 1946.

## Referències

* ↑ Rufo, Aries «Court set to decide on National Library pilferage of historical documents». Abs-cbnNEWS.com/Newsbreak, 26-05-2008 [Consulta: 29 gener 2013]. «Around 8,183 documents, mostly classified as Philippine Revolutionary Papers, were returned to the National Library. One University of the Philippines professor returned more than 6,000 documents. Among the retrieved documents were the manuscript of Andres Bonifacio’s trial, the Declaration of Independence, the Pact of Biac-na-Bato and Leonor Rivera’s letter to Rizal's parents dated Dec. 10,1893.»
# Saltos del Segre

Saltos del Segre, S.A. fou una empresa constituïda el 1908 a Barcelona a partir de la fusió de dues societats, Successors de J. Boule, Mayner i Pla, S.C. de Reus i Palacios y García, S.C. de Saragossa, que tenien les concessions d'aprofitament hidroelèctric de tres salts consecutius en el riu Segre, -Balaguer, Vilanova de la Barca i Seròs-. El 16 d'abril de 1912 l'empresa fou venuda a la Barcelona Traction, encara que va mantenir la seva personalitat jurídica fins al 1920. La concessió de Seròs possibilitaria a la Barcelona Traction la construcció de la central hidroelèctrica de Seròs.

## Els propietaris

L'empresa Sucessors de J. Boule, Mayner i Pla, S.C. era propietat de l'empresari de Reus Ramon Mayner Socies, la qual tenia l'origen en les propietats del seu sogre, Josep Boule.

## La concessions hidroelèctriques
### Seròs

El 1904 les societats Palacios y García de Saragossa i Mayer y Pla de Reus, propietàries, ambdues, del molí de Lladellà de Seròs van sol·licitar la concessió d'un salt d'aigua al riu Segre consistent en la desviació de 15.500 litres per segon d'aigua en un lloc situat a 370 metres més amunt del desguàs de la Vall de Femosa. L'any 1907 es va concedir un augment del cabal de desviació de fins a 20.000 litres per segon.
El 1908, amb la fusió de les dues empreses per formar Saltos del Segre, aquesta es convertí en la propietària dels drets de la concessió.
Adquirida el 16 d'abril de 1912 per a la Barcelona Traction, Saltos del Segre sol·licità el 22 de juny de l'any 1912 al Govern Civil l'augment del cabal d'aigua fins al 20.000 litres d'aigua per segon. Es demanà també permís per a la construcció d'un canal de conducció –el canal de Seròs– fins al barranc de Carratalà d'Aitona, on s’ubicaria una casa de màquines, la qual després es convertiria en la central hidroelèctrica de Seròs.

### Vilanova de la Barca

El 1910 la societat rebé d'Hermenegildo Gorría la concessió d'aprofitament hidroelèctric de 30.000 litres d'aigua per segon del Segre a Vilanova de la Barca.

## La venda

L'any 1912 l'empresa Spanish Securities Company Limited, pertanyent al grup de la Barcelona Traction, adquirí Saltos del Segre. L'operació consistí en l'adquisició de 590 de les 600 accions ordinàries i totes les accions privilegiades. Les accions es van transmetre a Riegos y Fuerzas del Ebro, i posteriorment, el 1923, es van transmetre a una altra empresa del grup, la Unió Elèctrica de Catalunya.

## Referències

* ↑ Roig Amat, Barto. Orígenes de la Barcelona Traction (en castellà). Pamplona: Eunsa, 1970, p. 274.
* 1 2 Vendrell, Enriqueta. «El canal i la central de Seròs» (HTML). Museu de l'Aigua de Lleida. [Consulta: 27 maig 2020].
* ↑ «Contramemòria». A: Affaire de la Barcelona Traction, Light and Power Company Limited (pdf) (en francès). Volum IV, 1962, pàgina 27 [Consulta: 6 desembre 2020].
# Yi Il

Yi Il va ser un general distingit coreà que va viure entre els anys 1538 i 1601.

## Biografia

Yi Il va néixer el 1538. En 1558, Yi va passar l'examen militar (무과; 武 科) i va servir com Jeollajwasusa (전라좌 수사) i Gyeongwonbusa (경원 부사), ambdós càrrecs militars. En 1583, quan Nitangjie (니 탕개, 尼 湯 介), i els jurchens salvatges es varen rebel·lar contra el govern de Joseon en Hoeryeong, Yi va repel·lir a les forces rebels. En 1586, com Nitangjie va rebel·lar-se de nou, Yi va atacar i socarrar la base de les forces rebels com Hoeryeong Busa (회령 부사) i es va convertir així en Hambuk Byeongmajeoldosa (함북 병마 절도사) gràcies a la seva contribució. Yi va ser atacat pels jurchens en venjança per la seva invasió. En l'atac, Yi va matar prop de 380 soldats jurchens i cremar prop de 200 cases.
En 1589, Yi va dur a terme la tasca de defensa nacional a la frontera amb Shin Rip i Eon-Jung-sin com Jellabyeongsa (전라 병사). Yi també va ser anomenat al Jeseungbangryak (제승 방략), el llibre d'estratègia militar de la Dinastia Joseon. El 1592, quan es va produir la Guerra Imjin, Yi va ser Sunbyeonsa (순 변사). El 24 d'abril de 1532, Yi va lluitar contra el Japó a la batalla de Sangju. Yi va organitzar una unitat d'uns 800 soldats, però sense estructurar. Va començar a entrenar amb ells el 25 d'abril. Van ser derrotats per Japó en un atac per sorpresa. Yi es va retirar cap a Chungju i es va reunir de nou amb Shin Rip. Shin Rip va tractar de matar a Yi, però no ho va fer perquè Kim Yeo-mul el va aturar.
Yi va participar en la batalla de Chungju amb Shin Rip i va ser derrotat tot havent-se de rretirar a la província de Pyongan un cop més. Yi va contribuir a recuperar Pyeongyang amb les forces dels Ming, en guanyar un setge a la pròpia ciutat de Pyongyang el 8 de gener de 1593. Més tard, havia entrenat a les seves forces i com Hanyang va ser recapturat i Hulleondogam (훈련 도감) va ser fundada en el seu lloc, va ser convertir en Ubyeon Pododaejang (우변 포도 대장) i es va concentrar en els soldats com Jwajisa (좌 지사). Yi va establir la rebel·lió de Song Yu-jin com Sunbyeonsa (순 변사). En 1601, Yi va morir en Jeongpyeong mentre era detingut per la sospita d'assassinat.

## Referències

* ↑ «디지털용인문화대전-이일» (en korean). yongin.grandculture.net. Arxivat de l'original el de novembre 12, 2016. [Consulta: November 12, 2016].
* ↑ «민족문화대백과사전 - 이일» (en korean). encykorea.aks.ac.kr. [Consulta: November 12, 2016].
* ↑ «이일[李鎰,1538~1601 - 두피디아]» (en korean). www.doopedia.co.kr. [Consulta: November 12, 2016].
# Wentzville

Wentzville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2009 tenia 28.768 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wentzville tenia 13.931 habitants, 2.456 habitatges, i 1.846 famílies. La densitat de població era de 184,9 habitants per km².
Dels 2.456 habitatges en un 43,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 17,1% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,8% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 17,4% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.232 $ i la renda mediana per família de 53.082 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.423 $ mentre que les dones 25.852 $. La renda per capita de la població era de 18.039 $. Entorn del 10,1% de les famílies i l'11,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wentzville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wentzville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# La Llau

La Llau és un veïnat de la comuna vallespirenca del Tec, a la Catalunya del Nord.
És al centre de la zona nord-occidental del terme del Tec, a la vall de la Comalada. És a l'esquerra del torrent, aigües amunt, a prop, de Benat. És un veïnat disseminat, amb església pròpia, la de Sant Cosme i Sant Damià de la Llau.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «170 - El Tec». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Coromines, Joan. «Llau». A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i la Caixa, 1994 (Onomasticon Cataloniae, II A-Be). ISBN 84-7256-889-X.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «El Tec». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Llau en els ortofotomapes de l'IGN
# Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1896 - Dobles masculins

Tennis als Jocs Olímpics d'estiu de 1896 Atenes :
| Individuals | homes |
| Dobles | homes |
| 1900 > |||||||
La competició de dobles masculins va ser una de les proves del programa de tennis als Jocs Olímpics d'Atenes de 1896. Un total de sis equips foren inscrits a la competició, però només cinc van competir finalment de quatre nacions. Els equips resultants van ser tres parelles gregues i dues de mixtes..

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Equip mixt Friedrich Traun John Pius Boland | Equip mixt Dioníssios Kàsdaglis Dimítrios Petrokókinos | Equip mixt Edwin Flack (AUS) George S. Robertson |

## Classificació

| Posició | Nom | País |
| | Friedrich Traun John Pius Boland | Equip mixt |
| | Dioníssios Kàsdaglis Dimítrios Petrokókinos | Grècia |
| | Edwin Flack (AUS) George S. Robertson | Equip mixt |
| 4 | Aristidis Akratopoulos Konstandinos Akratópulos | Grècia |
| 4 | Konstandinos Paspatis Evangelos Rallis | Grècia |

## Quadre

| Quarts de final | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| Edwin Flack (AUS) George S. Robertson |
| ningú | Edwin Flack (AUS) George S. Robertson |
| Dioníssios Kàsdaglis D. Petrokókinos | Dioníssios Kàsdaglis D. Petrokókinos |
| Konstandinos Paspatis Evangelos Rallis | | Dioníssios Kàsdaglis D. Petrokókinos | 7 | 4 | 1 |
| Friedrich Traun John Pius Boland | | Friedrich Traun John Pius Boland | 5 | 6 | 6 |
| Aristidis Akratopoulos K. Akratópulos | Friedrich Traun John Pius Boland |
| ningú | |
| ningú | |

## Referències

* Mallon, Bill; & Widlund, Ture (1998). The 1896 Olympic Games. Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson: McFarland. ISBN 0-7864-0379-9 (pdf) (anglès)
* 1 2 3 Teddy Flack era atleta australià, però aquest país utilitzava la mateixa bandera de la Gran Bretanya.

## Enllaços externs

* Quadre dobles masculins Arxivat 2016-07-19 a Wayback Machine. a ITF (anglès)
# BVA Cup

La Copa BVA o BVA Cup (Balkan Volleyball Association Cup) és una competició de voleibol disputada pels clubs guanyadors dels campionats nacionals de voleibol dels països dels Balcans. El torneig es va fundar el 2008 sota els auspicis de l'Associació de Voleibol dels Balcans. Els fundadors de l'Associació Balcànica de Voleibol són les federacions de voleibol de Bulgària, Albània, Turquia, Grècia, Sèrbia, Macedònia del Nord, Croàcia i Romania. Els guanyadors de la Copa BVA tenen dret a jugar a la CEV Challenge Cup. El torneig se celebra al setembre.

## Historial masculí

| Any | Campió | Finalista |
| 2008 | İstanbul BBSK | AO Kifissia |
| 2009 | Fenerbahçe | Aris Salònica |
| 2010 | OК Ribnica | Stiinta EXPL |
| 2011 | Universitatea Cluj | Ribnica Kraljevo |
| 2012 | İstanbul BBSK | Partizan |
| 2013 | Fenerbahçe Grundig | Studenti |
| 2014 | Maliye Milli Piyango | Stiinta EXPL |
| 2015 | Spartak Ljig | CSM Bucharest |
| 2016 | Galatasaray HDI Sigorta | Spartak Ljig |
| 2017 | İnegöl Belediyespor | CSM Bucharest |
| 2018 | Ziraat Bankası | SCV Hebar Pazardzhik |
| 2019 | Tokat Belediye Plevne | OK GIO Strumica |
| 2020 | Halkbank Ankara | KV Ferizaj |

## Historial femení

| Any | Campió | Finalista |
| 2008 | Beşiktaş | TENT Obrenovac |
| 2009 | Beşiktaş | VC Klek Zrenjanin |
| 2010 | V.C. Unic | İLBANK Ankara |
| 2011 | Nilüfer Belediyespor | CSM Lugoj |
| 2012 | İLBANK Ankara | V.C. Unic |
| 2013 | Beşiktaş | CSM Lugoj |
| 2014 | İLBANK Ankara | CSM Târgoviște |
| 2015 | Trabzon İdmanocağı | Železničar Lajkovac |
| 2016 | Çanakkale BK | Kazanlak Volley |
| 2017 | Železničar Lajkovac | Çanakkale BK |
| 2018 | Beşiktaş | KV Drita GJILAN |
| 2019 | Türk Hava Yolları | CS Dinamo București |
| 2020 | Türk Hava Yolları | ŽOK Železničar |

## Referències

* ↑ «BALKAN VOLLEYBALL ASSOCIATION ADMINISTRATION». BVA. Arxivat de l'original el 11 de febrer 2021. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ «İnegöl claim top honours at BVA Cup – Men». Arxivat de l'original el 2017-10-25. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ Tokat Bld. Plevne crowned as champion of the 2019 BVA Cup – Men Arxivat 2019-10-06 a Wayback Machine. - balkanvolleyball.org - Consultat 06.10.2019
* ↑ «Železničar Lajkovac is the champion of BVA Cup – Women». Arxivat de l'original el 2018-10-04. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ Undefeated Türk Hava Yolları claimed gold at the 2019 BVA Cup – Women Arxivat 2019-10-02 a Wayback Machine. - balkanvolleyball.org - Consultat 02.10.2019
# Cal Lledó Nou

Cal Lledó Nou és una masia del municipi de Súria (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una masia que presenta una estructura regular: un gran cos que era la casa amb un annex a la part esquerra (zona del bestiar). Davant la casa hi havia un pati. Fou una casa senyorial amb dues façanes (laterals curts), una d'elles la principal; la posterior té un mirador adossat amb un pou. Era un bloc de tres pisos (el superior més baix) i de planta baixa.
El material utilitzat fou el carreu i la coberta és a dues aigües i amb teules. La cornisa és de doble i és treballada amb totxo.
El seu estil és popular i trobem una data a la llinda del balcó central del primer pis: 1880.

## Història

Es coneix la seva existència des del segle x, ha conservat sempre, el mateix emplaçament i es creu possible que existís abans. El nom més antic és Ledo. El seu nom apareix en un document del 17 de maig de 1930, la data més antiga documentada. L'any 1860 era un edifici habitat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Lledó Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Diamant muntanyenc

El diamant muntanyenc (Oreostruthus fuliginosus) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae) i única espècie del gènere Oreostruthus De Vis, 1898

## Hàbitat i distribució

Habita praderies alpines i boscos de les muntanyes de Nova Guinea, des de les muntanyes Surdiman fins als districtes sud-orientals.

## Referències

* ↑ «Diamant muntanyenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Sant Pere del Pont d'Orrit

Sant Pere del Pont d'Orrit és una església de Tremp (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'actual església de Sant Pere substitueix l'antiga església parroquial romànica situada al poble vell i també advocada a Sant Pere.
L'església està configurada a mode de capella, amb una única nau i amb espadanya. Les façanes estan arrebossades i en el frontis de ponent trobem la porta d'accés d'arc de mig punt, un petit òcul i l'espadanya amb dos ulls de grans dimensions.

## Referències

* 1 2 «Sant Pere del Pont d'Orrit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 març 2019].
# Vànino (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Vànino».
Vànino (en rus: Ванино) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 34 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# La Posada Nova

La Posada Nova és una casa de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa de planta baixa, pis i golfes. La coberta és una teulada amb un ràfec que sobresurt. La part baixa presenta uns porxos amb arc de mig punt. També és d'arc de mig punt la portada d'accés a l'immoble. Aquests elements daten del segle XVI.
Al primer pis trobem un balcó i una finestra. La façana està arrebossada i els brancals del balcó són de pedra, l'arc de descarrega està amagat per l'arrebossat. La finestra té llinda i bancals de maó.
Per acabar trobem les golfes amb unes petites finestres.

## Història

Les voltes estan documentades des de 1413. En un document medieval consta que l'any 1417 a sota la porxada s'hi varen reunir el batlle i altres persones per decidir que calia fer amb l'església de Sant Pere d'Octavià, que era l'església parroquial romànica de la vila.
Aquesta edifici havia estat l'antiga fonda Garriga, que també s'anomenava Posada Nova. Durant el segle xix i bona part del XX es feia tertúlia, s'hi trobaven pagesos i vilatans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «La Posada Nova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].
# Temporada 1951-1952 del Liceu

La temporada 1951-1952 es va representar per última vegada al Liceu la tetralogia wagneriana completa, en la direcció es van alternar Karl Elmendorff i Rudolf Kempe.
| Temporada 1951-1952 del Liceu |||||||
| Òpera | Compositor | Director musical | Director d'escena | Papers principals | Producció | Dates |
| La dona sense ombra | Richard Strauss | | | | | |
| Aida | Giuseppe Verdi | | | Mario Filippeschi | | |
| La verbena de la Paloma | Tomás Bretón | | | Paco Martínez Soria, Pilar Torres, Manuel Ausensi, Encarna Mañez, Mercedes Vecino | | |
| La fiamma | Ottorino Respighi | | | | | |
| El tríptic | Giacomo Puccini | | | | | |
| Tristan und Isolde | Richard Wagner | Karl Elmendorff | Hans Meissner | Max Lorenz/Günther Treptow, Arnold van Mill, Gertrude Grob-Prandl/Paula Baumann, Hermann Rohrbach, Wilhelm Felden, Johanna Blatter, Bartomeu Bardagí | | |
| Die Walküre | Richard Wagner | | | Gertrude Grob-Prandl | | |
| Siegfried | Richard Wagner | | | Gertrude Grob-Prandl | | |
| Götterdämmerung | Richard Wagner | | | Gertrude Grob-Prandl | | |
| Tannhäuser | Richard Wagner | | | Gertrude Grob-Prandl | | |
| Maruxa | Amadeu Vives | | | Manuel Ausensi | | |
| La bohème | Giacomo Puccini | | | Manuel Ausensi | | |
| La traviata | Giuseppe Verdi | Napoleone Annovazzi | Augusto Cardi | Elena Rizzieri, Ken Neate, Rolando Panerai | | |

## Referències

* ↑ «Detalls a bcn.cat». Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 9 març 2012].
* ↑ Històries de l'òpera: al Liceu. Amb Marcel Gorgori i Roger Alier
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ Tribó, Jaume «Cronologia liceística». . Arxivat 2014-12-04 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-12-04. [Consulta: 1r desembre 2014].