OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ursus americanus luteolus

Ursus americanus luteolus és una subespècie de l'os negre americà (Ursus americanus). Es troba a l'est de Texas, Louisiana i el sud de Mississipi. És un mamífer gros amb un pelatge llarg de color negre i una cua curta i ben peluda. Té els ulls petits, el nas ample amb narius grans i el musell és de color marró groguenc amb una taca blanca.

## Referències

* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ FloridaNature.org (anglès)
* ↑ WildLifeInformation.org Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Louisiana Black Bear (anglès)

## Bibliografia

* Black Bear Conservation Committee. 1997. Black bear restoration plan. Baton Rouge, Louisiana. 133 pp.
* Black Bear Conservation Committee. 1996. Black bear management handbook for Louisiana, Mississipi, southern Arkansas, and east Texas. Baton Rouge, Louisiana. 26 pp.
* Collins, H.H., Jr., 1981. Harper and Row's complete field guide to north american wildlife – eastern region. Harper and Row's Publishers, Nova York. 714 pp.
* Davis, W.B., 1978. The mammals of Texas. Bulletin Number 41. Texas Parks and Wildlife Department, Austin, Texas.
* Garner, N.P. i S.E. Willis. 1998. Suitability of habitats in east Texas for black bears. Project Núm. 85. Texas Parks and Wildlife Department, Austin, Texas.
* Linam, L.A.J., G.L. Graham i D.D. Diamond. 1994. A plan for action to conserve rare resources in Texas. Endangered Resources Branch, Texas Parks and Wildlife Department, Austin, Texas.
* Nemec, K., 1994. Louisiana black bear information handout. U.S. Fish and Wildlife Service. Clear Lake Field Office, Houston, Texas.
* Schmidly, D.J., 1983. Texas mammals east of the Balcones Fault Zone. Texas A&M University Press, College Station, Texas.
* U.S. Fish and Wildlife Service. 1995. Louisiana black bear recovery plan. Jackson, Mississipi. 52 pp.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* Feasibility of Restoring the Louisiana Black Bear (Ursus americanus luteolus) to Portions of Their Historic Range Arxivat 2010-07-17 a Wayback Machine. (anglès)
# 57 aC
## Esdeveniments
### Imperi Part

* Mitridates III es corona rei.

### República Romana

* Publi Corneli Lèntul Espinter i Quint Cecili Metel Nepot són cònsols.
* Foners balears participen en la conquesta de la Gàl·lia a les ordres de Juli Cèsar.

## Necrològiques

* Fraates III rei de l'Imperi Part.
* Cleòpatra VI

## Referències

* ↑ Casasnovas Camps, Miquel Àngel. Història de les Illes Balears. Palma (Mallorca): Editorial Moll, 1998, p. 436.
# Berzo Demo

Berzo Demo és un municipi italià de la província de Brescia, a la regió de Llombardia.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Berzo Demo (en italià)

## Referències

* ↑ Comuni-Italiani.it. «Elenco Comuni Provincia di Brescia» (en italià). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Cleveland Guardians

El Cleveland Guardians és un club professional de beisbol estatunidenc de la ciutat de Cleveland (Ohio) que disputa la Major League Baseball.

## Palmarès

* Campionats de l'MLB (2): 1920, 1948
* Campionats de la Lliga Americana (5): 1920, 1948, 1954, 1995, 1997
* Campionats de la Divisió Central (7): 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2001, 2007

## Evolució de la franquícia

* Cleveland Guardians (1915–present)
* Cleveland Naps (1903-1914)
* Cleveland Bronchos (1902, no oficial)
* Cleveland Bluebirds/Blues (1900-1902)
* Grand Rapids Rustlers (1894-1899)

## Colors

Blau marí, vermell, blanc.

## Estadis

* Progressive Field (1994-present)
** a.k.a. Jacobs Field (1994-2007)
* Cleveland Stadium (1932-1993) (Partits de nit i cap de setmana de 1934 a 1946)
** a.k.a. Cleveland Municipal Stadium (1932-1974)
* League Park (1900-1946)
** a.k.a. Dunn Field (1916-1927)

## Números retirats

* Earl Averill 3
* Lou Boudreau 5
* Larry Doby 14
* Mel Harder 18
* Bob Feller 19
* Bob Lemon 21
* Jackie Robinson 42
* Seguidor 455

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine.
* Cleveland Guardians 1998 Annual Report,
* Sports E-Cyclopedia
# Garrucha

Garrucha és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 7.037 habitants. La seva extensió superficial és de 8 km² i té una densitat de 879,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 11′ N, 1° 49′ O. Està situada a una altitud de 23metres i a 93 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 5.000 | 5.001 | 5.156 | 5.292 | 5.465 | 5.828 | 6.123 | 6.525 | 7.037 | 10.352 |
# Miquela de Valois

Miquela de Valois (París 1395 - Gant 1422), princesa de França i duquessa consort de Borgonya (1419-1422).

## Orígens familiars

Nasqué a la cort francesa de París l'11 de gener de 1385 sent filla del rei Carles VI de França i la seva esposa Elisabet de Baviera. Era neta per línia paterna de Carles V de França i Joana de Borbó, i per línia materna d'Esteve III de Baviera i Tadea Visconti. Fou germana del també rei Carles VII de França.

## Núpcies i descendents

Es prometé el 28 de gener de 1405 amb l'infant Felip de Borgonya, futur duc Felip III de Borgonya, del qual fou la seva primera esposa casant-se a París el juny de 1409.
Miquela de Valois morí a Gant el 8 de juliol de 1422 sense haver donat cap fill al duc de Borgonya.
# 577

El 577 (DLXXVII) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* El rei de Borgonya mor sense successor, la dinastia passa a una altra branca de la família.
* Els Zhou dominen la Xina del nord.

## Referències

* ↑ Lot, Ferdinand. Naissance de la France (en francès). Librairie Arthème Fayard, 1948, p. 864. Arxivat [Date missing], at Wikiwix
* ↑ Grousset, René. L’Empire des steppes, Attila, Gengis-Khan, Tamerlan (en francès). París: Payot, 1965. Arxivat 2011-06-16 a Wayback Machine.
# Bei Yan

Bei Yan :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 卑衍 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 卑衍 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Bei.
Bei Yan va ser un general militar servint sota el senyor de la guerra Gongsun Yuan durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa.
Durant la campanya Liaodong contra Gongsun Yuan de l'estat de Cao Wei, Bei va dirigir les tropes de Gongsun contra Sima Yi però finalment va perdre. Després de la derrota es va retirar, reorganitzaria una vegada més les seves forces i intentà un segon atac per ordre Gongsun Yuan de lluitar fins a la mort, però després de diverses escaramusses, va ser derrotat i presumiblement mort.

## En la ficció

En la novel·la històrica del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong, Bei és mort pel general de Cao Wei Xiahou Ba en aquesta batalla.

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes
# Barranc de Sant Pere (Salàs de Pallars)

El barranc de Sant Pere és un barranc íntegrament del terme municipal de Salàs de Pallars, al Pallars Jussà.
Es forma en el Bosc de Salàs, al nord del Serrat del Tarter Gros, i davalla cap al sud-est, de forma paral·lela al Camí del Bosc, o camí vell de Salàs de Pallars a Santa Engràcia. Quan s'aproxima a la vila salassenca, s'anomena, en un tram, Llau dels Camps, just quan emprèn una direcció més decantada cap al sud. Discorre pel costat nord-est de la vila, i va a buscar la zona de darrere del cementiri, on hi havia l'església de Sant Pere de Salàs, que li dona nom.
Va a desembocar en el Pantà de Sant Antoni al lloc on hi ha la Font del Caragol.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Coello

«Coello» té aquests significats:
* Coello (municipi), municipi de Colòmbia al departament de Tolima
* Riu Coello, riu de Colòmbia al departament de Tolima
* Claudio Coello (Madrid, 1642 - 1693), pintor barroc espanyol
* Francisco Coello de Portugal y Quesada (Mancha Real, 1822 - Madrid, 1898), cartògraf
# Dolomitització

La dolomitització és el procés geològic pel qual les roques calcàries es transformen en dolomies, ja sigui totalment o parcial. Aquest procés suposa una recristal·lització a gran escala on el magnesi reemplaça el calci en l'estructura de la calcita; aquest procés segueix la següent equació estequiomètrica:
2CaCO$_{3(calcita)}$ + Mg$^{2+}$ ↔ CaMg(CO₃)$_{2(dolomita)}$ + Ca$^{2+}$
Malgrat que la dolomita és un mineral que pot precipitar directament a partir de fluids, el procés de formació més habitual és la dolomitització, és a dir, el reemplaçament de la calcita. Aquesta substitució sol ser contemporània a la formació del sediment, o bé té lloc poc després al fons marí; també és possible que es produeixi durant l'evaporació de l'aigua en zones de sabkha.

## Textures

La dolomitització suposa una recristal·lització a gran escala; el resultat final d'aquesta substitució sol ser una textura granoblàstica consistent en un mosaic de cristalls de dolomita de dimensions mitjanes a grosses, la majoria dels quals, idiomòrfics, amb el típic hàbit de rombe.

## Ambients

La dolomitització depèn d'algunes condicions específiques com ara que la solució presenti una ràtio Ca:Mg baixa, una àrea de superfície reactiva, la mineralogia d'aquesta superfície, altes temperatures que impliquin l'estabilitat termodinàmica del sistema o la presència d'inhibidors cinètics com ara els sulfats.
Si els inhibidors cinètics i les altes temperatures són compatibles, la dolomitització pot desenvolupar-se en ambients salins per sota de la saturació cinètica i termodinàmica de la dolomita. Aquest tipus d'ambients inclouen zones d'aiguabarreig entre aigua dolça i salada, ambients mareals des de hipersalins fins a salinitats normals, ambients hipersalins supramareals, etc. Quan tots aquests requeriments s'acompleixen, la dolomitització pot tenir lloc en ambients alcalins que poden trobar-se sota la influència de bacteris reductors i processos de fermentació.

## Referències

* 1 2 «Dolomitització». Enciclopèdia.cat.
* 1 2 «Dolomitització». Diccionari de geologia - IEC.
* 1 2 Whitaker, Fiona F.; Xiao, Yitian «Reactive transport modeling of early burial dolomitization of carbonate platforms by geothermal convection» (en anglès). AAPG Bulletin, 94, 6, 01-06-2010, pàg. 889–917. DOI: 10.1306/12090909075. ISSN: 0149-1423.
* ↑ Machel, Hans-G.; Mountjoy, Eric W. «Chemistry and Environments of Dolomitization —A Reappraisal» (en anglès). Earth-Science Reviews, 23, 3, 01-05-1986, pàg. 175–222. DOI: 10.1016/0012-8252(86)90017-6.
* ↑ Hardie, L. A. «Dolomitization; a critical view of some current views» (en anglès). Journal of Sedimentary Research, 57, 1, 01-01-1987, pàg. 166–183. DOI: 10.1306/212F8AD5-2B24-11D7-8648000102C1865D. ISSN: 1527-1404.
* ↑ Wilson, E. N.; Hardie, L. A.; Phillips, O. M. «Dolomitization front geometry, fluid flow patterns, and the origin of massive dolomite; the Triassic Latemar buildup, northern Italy» (en anglès). American Journal of Science, 290, 7, 01-09-1990, pàg. 741–796. DOI: 10.2475/ajs.290.7.741. ISSN: 0002-9599.
# Molí del Pigat de Baix

El Molí del Pigat de Baix és un antic Molí hidràulic de l'Aleixar (Baix Camp) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Queden alguns vestigis d'aquest reduït molí, el qual és molt difícil de trobar a causa de l'espessa vegetació que el cobreix, la bassa està plantada d'avellaners i s'iniciava a frec de anterior molí dit de Dalt del qual en rebia l'aigua, sembla que aquest molí tingué en alguns temps altres utilitats derivades de la destil·lació de l'alcohol.

## Referències

* ↑ «Molí del Pigat de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].
# Valbrevenna

Valbrevenna (en ligur Valbrevénna) és un comune sparso italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. El 2011 tenia 809 habitants. La seu de l'ajuntament es troba a la frazione de Molino Vecchio.

## Geografia

Situat a la vall del mateix nom, al nord-est de Gènova, compta amb una superfície és de 34,67 km² i les frazioni de Carsi, Clavarezza, Frassinello, Molino Vecchio (seu de l'ajuntament), Nenno, Pareto, Senarega i Tonno. Limita amb les comunes de Carrega Ligure, Casella, Crocefieschi, Montoggio, Propata, Savignone, Torriglia i Vobbia.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 5 d’agost 2015].
# Barranc de Sant Gregori

El barranc de Sant Gregori és un barranc del Pallars Jussà que es forma a l'interfluvi de la llau del Rengat i la llau del Romeral, del terme de Castell de Mur (antic terme de Mur).
Discorre majoritàriament en direcció est, però fent molts meandres a causa del terreny que travessa. A partir del seu punt d'arrencament, el barranc de Sant Gregori rep tot d'afluents de llaus i barrancs de les muntanyes que marquen la seva vall, força profunda sobretot respecte del seu límit meridional, entre els quals destaquen les llaus del Toll i del Boix, per la dreta, el barranc de la Font de Borrell per l'esquerra, la llau de la Vinya del Serrat, per la dreta, el barranc del Coscollar, per l'esquerra, la llau de Sant Miquel i els barrancs de Rius, del Ruc i de Salze per la dreta.
Finalment, s'aboca en el barranc de l'Espona prop dels Horts del Torrent.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Consell de Política Fiscal i Financera

El Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes va ser creat el 1980 per la LOFCA (Llei Orgànica de Finançament de les Comunitats Autònomes), en el seu article 3, amb l'objectiu d'adequar la coordinació entre l'activitat financera de les comunitats autònomes i de la Hisenda de l'Estat i centralitzar més el control de les Autonomies.
El Consell de Política Fiscal i Financera està constituït pel ministre d'Hisenda i Administracions Públiques i el conseller d'Hisenda de cadascuna de les 17 comunitats autònomes.
De conformitat amb el que disposa el Reial Decret 256/2012, de 27 de gener, pel qual es desenvolupa l'estructura orgànica bàsica del Ministeri d'Hisenda i Administracions Públiques, correspon a la Secretaria General de Coordinació Autonòmica i Local l'exercici de la Secretaria del Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats autònomes.
El Consell de Política Fiscal i Financera de les Comunitats Autònomes, com a òrgan de coordinació de l'Estat i les comunitats autònomes en matèria fiscal i financera, entén de les següents matèries:
* la coordinació de la política pressupostària de les comunitats autònomes amb la de l'Estat
* l'emissió dels informes i l'adopció dels acords previstos a la Llei Orgànica complementària de la Llei general d'estabilitat pressupostària
* l'estudi i valoració dels criteris de distribució dels recursos del Fons de Compensació
* l'estudi, l'elaboració, si escau, i la revisió dels mètodes utilitzats per al càlcul dels costos dels serveis transferits a les comunitats autònomes
* l'apreciació de les raons que justifiquin, en cada cas, la percepció per part de les comunitats autònomes de les assignacions pressupostàries, així com els criteris d'equitat seguits per a la seva afectació
* la coordinació de la política d'endeutament
* la coordinació de la política d'inversions públiques
* en general, qualsevol aspecte de l'activitat financera de les comunitats autònomes i de la Hisenda de l'Estat que, donada la seva naturalesa, requereixi una actuació coordinada.
El Consell de Política Fiscal i Financera estableix el seu règim de funcionament, en el Reglament de Règim Interior del Consell de Política Fiscal i Financera aprovat per majoria absoluta dels seus membres.

## Referències

* ↑ «Consejo de Política Fiscal y Financiera: Ministerio de Hacienda y Administraciones Públicas». [Consulta: 10 juny 2017].
* https://eapc-rcdp.blog.gencat.cat/2017/05/03/relacions-intergovernamentals-per-silenci-i-consell-de-politica-fiscal-i-financera-eduard-roig-moles/
# Garraf (desambiguació)

«Garraf» té aquests significats:

## Geografia

* El Garraf, una comarca de Catalunya.
* Massís del Garraf, un massís de la comarca del mateix nom.
* Parc Natural del Garraf, un Parc Natural ubicat en aquest massís.
* Torrent de Garraf, curs fluvial de la comarca del Garraf
* Garraf (Sitges), nucli de població del terme municipal de Sitges situat a la costa del massís.
* Priorat de Garraf (Sant Vicenç de Garraf), antic priorat augustinià a Garraf (Sitges), fundat el 1163 per Alfons I
* Port del Garraf, port esportiu de la zona
* La Costa del Garraf, denominació turística de la costa catalana que correspon al litoral de les comarques del Baix Llobregat i del Garraf
* La carretera de les costes del Garraf, la C-31 entre Sitges i Castelldefels
* Les Roquetes del Garraf, poble del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf)

## Història

* Complot de Garraf, acció guerrillera frustrada en contra d'Alfons XIII
# Micereces de Tera

Micereces de Tera és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 671 | 680 | 637 | 595 |
# Vincenc Červinka

Vicenc Červinka (Kolin, 2 d'agost de 1877 - Praga, 2 d'octubre de 1942) fou un periodista, traductor, crític literari i de teatre txec. Durant la Primera Guerra Mundial es va unir al moviment de resistència contra Àustria-Hongria.

## Referències

* ↑ Matriční záznam o narození a křtu farnost Kolín
* ↑ Archiv hl. m. Prahy, Matrika zemřelých u Nejsvětějšího srdce Páně na Vinohradech, sign. SPVIN Z4, s. 298
# Afroamericans de les Illes Turks i Caicos

Els afroamericans de les illes de Turks i Caicos o els negres de les Illes de Turks i Caicos són els membres d'un grup ètnic que formen la majoria de la població de la dependència britànica de Turks i Caicos i que estan caracteritzats perquè els seus avantpassats comuns provenen del continent africà.
El 2013 els negres de les illes de Turks i Caicos eren al voltant del 87,6% de la població del territori i el 2,5% eren del grup ètnic d'origen mixt. Segons el joshuaproject uns 31.000 dels 32.000 habitants de les illes de Turks i Caicos eren afroamericans. D'aquests, 24.000 eren criolls de Turks i Caicos i 6.900 eren haitians que vivien a aquest territori.

## Criolls de Turks i Caicos

El codi ètnic dels Criolls de Turks i Caicos al joshuaproject és NFB68a. Aquests parlen l'anglès crioll de Turks i Caicos.
El 90% dels criolls de Turks i Caicos són cristians (el 37% dels quals són evangèlics). D'aquests, el 44% són protestants, el 8% són anglicans, el 5% són catòlics, el 7% pertanyen a esglésies cristianes independents i el 36% pertanyen a altres esglésies. El 7% dels criolls es consideren no religiosos i el 3% practiquen religions ètniques.

## Referències

* 1 2 «CIA - The World Factbook -- Turks and Caicos Islands». CIA. Arxivat de l'original el 2007-06-12. [Consulta: 13 octubre 2013].
* ↑ «Country:Turks and Caicos Islands». joshuaproject. [Consulta: 8 setembre 2014].
* 1 2 «Turks and Caicos Creole English in Turks and Caicos Islands». joshuaproject. [Consulta: 8 setembre 2014].
# Bernard Michaux

* No s'ha de confondre amb Bernard Michaux (futbolista).
Bernard Michaux (Ciutat de Luxemburg, 1983) és un productor de cinema luxemburguès. Va fer els seus estudis al Liceu Michel Rodange i després a Múnic.

## Filmografia

* 2005: Bracia
* 2006: Geliebte Stimmen
* 2006: The Plot Spoiler
* 2007: Lumen
* 2009: X on a Map
* 2009: Tour of Duty
* 2010: The Runway
* 2011: Strangers in the Night
* 2012: En Dag am Fräien
* 2012: D'Schatzritter an d'Geheimnis vum Melusina
* 2012: Comeback
* 2014: Lucia de B.
* 2015: Mammejong

## Vegeu també

* Cinema de Luxemburg

## Referències

* ↑ Biographie vum Bernard Michaux op der Säit 8 vun der Pressemapp vum Film Lumen
# Consolat General de Turquia a Barcelona

El Consolat de Turquia a Barcelona és la missió diplomàtica de la República de Turquia a la ciutat de Barcelona. La seva seu és al passeig de Gràcia, 7 1r.
Des del 14 d'agost de 2020, el càrrec de cònsol general recau en Selen Evcit. Ella va substituir Güçlü Kalafat, diplomàtic de carrera anteriorment destinat a les ciutats de Frankfurt i Viena. Fins al moment del canvi, el cònsol general fou Emir Salim Yüksel (Üsküdar, 1972), considerat un fidel transmissor dels missatges emesos des del govern d'Ankara.
En ocasions ha estat punt de concentració en contra la política exterior del Govern turc, com ara el 10 d'octubre de 2019, quan 400 persones s'agruparen davant la seu per a protestar contra l'ofensiva turca al Kurdistan sirià, que provocà l'ocupació de diverses poblacions kurdes i l'exili de milers de persones. També fou escenari d'altres protestes similars, com les realitzades el 25 de juliol i el 30 de setembre de 2020, quan la comunitat armènia es concentrà davant del consolat en protesta al suport que brindava a les forces armades d'Azerbaidjan en l'ocupació de la República d'Artsakh durant la invasió de 2020.

## Referències

* ↑ «Consolat de la República de Turquia a Barcelona». Generalitat de Ctalunya.
* ↑ «Lista Consular» (pdf) (en castellà). Ministeri d'Assumptes Exteriors, Unió Europea i Cooperació espanyol, 01-08-2023. Arxivat de l'original el 02-09-2023.
* ↑ Martí, Pep. «Emir Salim Yüksel: «L'ingrés a la UE continua sent un objectiu estratègic de Turquia». NacióDigital, 01-09-2016.
* ↑ Martí, Pep. «Güçlü Kalafat serà el nou cònsol d'Erdogan a Barcelona». NacióDigital, 23-01-2017.
* ↑ Cruz, Lluís. «Mobilització al passeig de Gràcia contra l’ofensiva turca al Kurdistan sirià». Betevé.cat, 11-10-2019. [Consulta: 24 setembre 2021].
* ↑ Grau, Mar; Sopena, Lorena. «El poble armeni crida contra Turquia i l'Azerbaidjan». Diari de Barcelona, 26-07-2020.
* ↑ «La comunitat armènia protesta contra la guerra d'Artsakh davant del consolat turc a Barcelona». Vilaweb, Data incorrecta.

## Vegeu també

* Ambaixades i consolats ubicats als Països Catalans

## Enllaços externs

* Consolat General de Turquia a Barcelona - Lloc web oficial (turc) (castellà)
* Llistat de cònsols generals turcs a Barcelona - Lloc web oficial (turc)
# Garrafe de Torío

Garrafe de Torío és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Inclou les pedanies de San Feliz de Torío, Riosequino de Torío, Palazuelo de Torío, Palacio de Torío i Valderilla de Torío.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1107 | 1097 | 1188 | 1150 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Molino

Molino és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.312 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Molino tenia 1.312 habitants, 468 habitatges, i 356 famílies. La densitat de població era de 72,7 habitants/km².
Dels 468 habitatges en un 38% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 23,9% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.793 $ i la renda mediana per família de 38.889 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.550 $ mentre que les dones 21.438 $. La renda per capita de la població era de 14.334 $. Entorn del 10,7% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Molino». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Molino». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari