OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fàbrica tèxtil Bandera Roja

La fàbrica tèxtil Bandera Roja (en rus: Трикотажная фабрика «Красное Знамя»; Trikotàjnaia fàbrika «Kràsnoie Znàmia») situada a Leningrad (actualment Sant Petersburg), al carrer dels Pioners (Pionérskaia úlitsa), 53, és una fàbrica que va ser dissenyada per Erich Mendelsohn i més tard en part redissenyada per Serguei Ovsiànnikov, E.A. Tretiakov i Hyppolit Prétreaus (arquitecte en cap del projecte), i que fou construïda entre 1926 i 1937.
Mendelsohn va ser el primer arquitecte estranger que va ser cridat el 1925 per dissenyar a l'URSS, sobre la base de la seva dinàmica i futurística arquitectura expressionista. Mendelsohn va fer una maqueta per a una gran fàbrica, similar i encara més funcionalista en aparença que la seva «fàbrica de barret» de Luckenwalde, inspirant-se en l'arquitectura constructivista del país a partir del qual va escriure un treball titulat Rússia-Europa-Amèrica. Mendelsohn va fer diversos viatges a l'URSS durant la seva construcció. No obstant això, les tècniques de construcció primitiva de l'època eren insuficients per realitzar l'estructura en la seva totalitat, i l'obra no es va ajustar plenament al disseny de Mendelsohn.
Mendelsohn només va participar en la primera etapa del projecte entre 1925-1926. Va dibuixar un plànol inicial (modificat posteriorment) de la fàbrica i va dissenyar la central elèctrica de la fàbrica, reconeguda oficialment com a objecte del patrimoni històric i cultural de Rússia (construïda el 1926). Els altres edificis van ser acabats per Serguei Ovsiànnikov, E. A. Tretiakov, i Hyppolit Prétreaus entre 1926 i 1928 i entre 1934 i 1937.
Actualment, tot el complex d'edificis d'aquesta fàbrica està inclòs en la llista d'objectes del patrimoni històric i cultural, emesa pel govern de Sant Petersburg el 2001 (amb addicions de 2006).
Mendelsohn va repudiar l'edifici després de la seva finalització el 1926, tot i que sovint va fer ús de la maqueta com a exemple del seu enfocament respecte de l'arquitectura industrial.
Actualment, la fàbrica està encara parcialment en ús com a espai d'emmagatzematge.

## Bibliografia

* Kathleen James, Erich Mendelsohn and the Architecture of German Modernism (CUP, 1997, p70-7)
* Erich Mendelsohn, Russland-Europa-Amerika (Mosse, 1928)

## Enllaços externs

* La fàbrica Bandera Roja de St Petersburg 'Wandering Camera'
* Fotografies de 2006 per Richard Pare (N.1,2,3), www.muar.ru Arxivat 2007-05-24 a Wayback Machine.
# Gergő Lovrencsics

Gergő Lovrencsics (Szolnok, 1 de setembre de 1988) és un futbolista professional hongarès que juga com a migcampista pel Ferencváros. Lovrencsiscs pot jugar en totes les posicions de la banda dreta, des del lateral dret fins a l'extrem dret.

## Carrera de club
### Lech Poznań

El 13 de juliol de 2013, es va anunciar oficialment que Lovrencsics havia signat contracte amb el Lech Poznań fins al 2016.

## Carrera internacional

Lovrencsics va debutar amb Hongria el 6 de juny de 2013, contra Kuwait.
El 14 de novembre de 2014, al minut 84, Lovrencsics (jugant com a extrem dret) va donar la seva primera assistència de gol com a internacional, contra Finlàndia, afavorint que Zoltán Gera marqués en un partit que acabà en 1-0 a favor dels hongaresos.
El 31 de maig de 2016 es va anunciar que el seleccionador Bernd Storck l'havia inclòs en l'equip definitiu d'Hongria per disputar l'Eurocopa 2016.

## Estadístiques
### Club

    A 21 maig 2016.
| Club | Temporada | Lliga | Lliga | Lliga | Copa | Copa | Copa de la lliga | Copa de la lliga | Europa | Europa | Altres | Altres | Total | Total |
| Club | Temporada | Lliga | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols |
| Lombard-Pápa | 2011–12 | NB I | 30 | 7 | 1 | 0 | 9 | 4 | – | – | – | – | 40 | 11 |
| Lombard-Pápa | Total | Total | 30 | 7 | 1 | 0 | 9 | 4 | – | – | – | – | 40 | 11 |
| Lech Poznań | 2012–13 | Ekstraklasa | 27 | 7 | 1 | 0 | – | – | 6 | 1 | – | – | 34 | 8 |
| Lech Poznań | 2013–14 | Ekstraklasa | 37 | 9 | 2 | 0 | – | – | 4 | 0 | – | – | 43 | 9 |
| Lech Poznań | 2014–15 | Ekstraklasa | 25 | 3 | 2 | 0 | – | – | 4 | 0 | – | – | 31 | 3 |
| Lech Poznań | 2015–16 | Ekstraklasa | 23 | 0 | 5 | 0 | – | – | 10 | 0 | 0 | 0 | 38 | 0 |
| Lech Poznań | Total | Total | 112 | 19 | 10 | 0 | – | – | 24 | 1 | 0 | 0 | 146 | 20 |
¹ Inclou la Supercopa polonesa.

### Internacional

| Equip nacional | Temporada | Partits | Gols |
| Hongria | 2013 | 2 | 0 |
| Hongria | 2014 | 6 | 0 |
| Hongria | 2015 | 3 | 1 |
| Hongria | 2016 | 1 | 0 |
| Total | Total | 12 | 1 |

## Palmarès
### Club
#### Lech Poznań

* Ekstraklasa: 2014–15
* Supercopa polonesa: 2015

## Referències

* ↑ «Gera, Dzsudzsak and Kiraly lead Hungary at Euro 2016». Daily Mail, 31-05-2016. [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ «Bernd Storck szövetségi kapitány kijelölte a magyar válogatott 23 fős Eb-keretét.» (en hongarès). Magyar Labdarugó Szövetség. [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ «Gergő Lovrencsics». Soccerway. [Consulta: 20 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Gergő Lovrencsics Fitxa a magyarfutball.hu
* Fitxa a HLSZ Arxivat 2016-03-13 a Wayback Machine.
* Gergő Lovrencsics: Fitxa a 90minut.pl
# Goedereede

Goedereede és antic un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 11.488 habitants repartits sobre una superfície de 153,85 km² (dels quals 82,67 km² corresponen a aigua).
Es va fusionar amb Dirksland, Middelharnis i Oostflakkee, creant el nou municipi de Goeree-Overflakkee.

## Centres de població

* Goedereede 1.650 h.
* Ouddorp 5.930 h.
* Stellendam 3.470 h.

## Ajuntament

* SGP 5 regidors
* CDA 3 regidors
* PvdA 2 regidors
* VVD 2 regidors
* ChristenUnie 2 regidors
* Verenigd gemeente belang 1 regidor

## Enllaços externs

* www.goedereede.nl Arxivat 2021-01-24 a Wayback Machine.
# Getter no evaporable (NEG)

El getter no evaporable (NEG) és una «substància que hom introdueix a l'interior dels tubs electrònics de buit que es caracteritza pel fet de posseir una forta afinitat pels gasos i és destinada a eliminar els residus de gas que hi puguin restar un cop fet el buit». Els NEG es basen en el principi d'absorció de molècules de gas per superfícies metàl·liques i són majoritàriament aliatges porosos o mescles en pols d'Al, Zr, Ti, V i Fe. Ajuden a establir i mantenir el buit absorbint o unint-se a molècules de gas que romanen dins d'un buit parcial. Això es fa mitjançant l'ús de materials que formen fàcilment compostos estables amb gasos actius. Són eines importants per millorar el rendiment de molts sistemes de buit. El recobriment NEG es sinteritzat a la superfície interior dels recipients d'alt buit i es pot aplicar fins i tot dins espais estrets i difícils de bombar, cosa que el fa molt popular en acceleradors de partícules on això és un problema. Els principals paràmetres d'absorció del tipus de NEG, com la velocitat de bombeig i la capacitat d'absorció, tenen límits baixos.
Un tipus diferent de NEG no recobert, és el Tubegetter. L'activació d'aquests getters es realitza de forma mecànica o a una temperatura a partir de 550 K. El marge de temperatures és de 0 a 800 K en condicions HV/UHV.
El NEG actua com una bomba captadora que és capaç de reduir la pressió a menys de 10$^{-12}$ mbar.

## Referències

* ↑ «Getter». Cercaterm | TERMCAT. [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ Asadian, Mohammad H.; Askari, Sina; Shkel, Andrei M. IEEE Sensors Letters, 1, 6, 2017, pàg. 1–4. DOI: 10.1109/LSENS.2017.2762287.

## Enllaços externs

* Vídeo: Funcionament del getter no evaporable (NEG)
# God of War III

God of War III és el tercer videojoc de la saga popular God of War. Serà llançat per la PlayStation 3, amb la data temptativa del 2009. És el cinquè episodi cronològicament de la saga, després del God of War: Chains of Olympus, God of War, God of War II i God of War: Betrayal.

## Enllaços externs

* God of War 3 per PS3 confirmat Arxivat 2007-07-03 a Wayback Machine. (anglès)
* God of War III a gamespy (anglès)
# Godall Edicions

Godall Edicions és una editorial catalana amb seu a la ciutat de Barcelona que es va fundar l'any 2011.
El catàleg de Godall Edicions consta de tres col·leccions: «Godall», dedicada a la narrativa i l'assaig, «Cadup», dedicada a la poesia en català, i «Alcaduz», poesia en castellà. La professora Matilde Martínez Sallés n'és la promotora i editora, l'escriptora i traductora Tina Vallès s'encarrega de la coordinació editorial i Xavi Simó n'és el dissenyador gràfic, l'autor de totes les cobertes i les maquetes dels llibres i també del marxandatge.

## Referències

* ↑ «Creen una editorial amb el nom de Godall». Canal21Ebre, 27-05-2014. [Consulta: 24 juny 2019].
* ↑ «Gran poesia gràcies a Godall Edicions». NacióDigital, 17-06-2016. [Consulta: 24 juny 2019].
* ↑ «Tots estimem la Matilde». Núvol, 29-10-2018. [Consulta: 24 juny 2019].
* ↑ «Godall edicions, cinc anys fent llibres i fent xarxa». Vilaweb, 20-10-2018. [Consulta: 24 juny 2019].

## Enllaços externs

* Godall Edicions - Lloc web oficial
# Godard

Godard és el nom dels següents personatges:
* Benjamin Godard (París, 1849 - Canes, 1895), compositor i violista francès
* Jean-Luc Godard (París, 1930 - 2022), crític i director de cinema franco-suís
* Yvonne Godard (Douai, 1908 - Montpeller, 1975), nedadora francesa que va competir durant la dècada de 1930
# Ginesta patent

La ginesta patent (Genista patens) és un arbust de les famílies de les fabàcies. També rep el nom d'esporgallop, ginestera vera, ginestó ver o argelaga vera.

## Descripció

És un arbust que pot arribar als 3 metres d'alçada, amb tiges estriades i sense espines.
Les fulles, de 4 a 10 mm d'ample, són trifoliades amb el folíol central més gran que els altres dos laterals. Són peciolades i tenen els folíols ovats o el·líptics i pubescents pel revers.
Les flors són de color groc, d'1,5 a 2 cm i juntes en grups de 2 a 4. Estan sostingudes per peduncles llargs de fins a 1 cm. Tenen el calze partit en 2 llavis, l'inferior dividit en 2 segments profunds. Floreix entre els mesos d'abril i juliol.
El fruit és un llegum d'1,5 cm, glabre, de color negre i amb 2-4 llavors.

## Distribució i hàbitat

A Catalunya es pot trobar sobretot en boscos poc densos, com rouredes, sobretot en terrenys calcaris. Es distribueix per les comarques tarragonines i sud de les comarques lleidatanes.
Habita normalment entre els 200 i els 1.200 metres d'altitud; és més rar trobar-lo entre els 0 i els 200 i entre els 1.200 i els 1.400 metres.

## Etimologia

El nom patens prové del llatí, que significa "obert".

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 92-93. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2018-03-03. [Consulta: 18 gener 2016].
* ↑ «Herbario Virtual - Universitat de Valencia» (en català). [Consulta: 18 gener 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya» (en català). [Consulta: 18 gener 2016].
# Ginesta fina

La ginesta fina (Genista valentina subsp. valentina) és una espècie pertanyent a la família de les fabàcies.

## Descripció

Arbust nanofaneròfit molt ramificat des de la base. Les fulles superiors de les branques floríferes són assentades i alternes, de fins a 1 mm d'amplària, amb forma el·líptica. Desenvolupa flors solitàries a l'axil·la d'una bràctea que té aspecte paregut a les fulles. Les flors són de color groc intens, amb el dors de l'estendard glabre o bé pilós al terç inferior.

## Hàbitat

Es pot trobar aquesta espècie creixent a coscollar i brolles seques. Li agrada els sòls bàsics entre els 100 i els 800 m. d'altura.

## Distribució

S'estén pel País Valencià (províncies d'Alacant i València) i per Albacete.

## Referències

* http://www.floravascular.com/index.php?spp=Genista%20valentina
* http://herbarivirtual.uib.es/cat-med/especie/7196.html Arxivat 2013-10-20 a Wayback Machine.
# Ginesta pilosa

La ginesta pilosa o espergell (Genista pilosa) és una espècie europea del gènere Genista pertanyent a la família de les fabàcies.

## Descripció

Es tracta d'una mata reptant i laxa, de tiges prostrades i radicants. Les fulles són simples, oblanceolades, quasi sèssils, piloso-sedoses al revers, glabrescents a l'anvers i sovint plegades longitudinalment. Les flors es disposen de forma solitària o geminada a l'axil·la de les fulles, constituint raïms interromputs. La corol·la i el calze són pilosos, així com el llegum. Aquest és comprimit, negrós i de 18-28 mm de llarg.

## Distribució

Té una distribució eurosiberiana, és a dir, pel sud d'Europa Central i del Sud-oest. Habita quasi exclusivament en landes de bruguerola, sobre substrat silícic.
Als Països Catalans tan sols n'hi ha a Barcelona i Lleida.

## Citologia

Nombre cromosomàtic de la ginesta pilosa (Fam. Leguminosae) i tàxons infraespecífics: 2n = 24

## Referències

* ↑ http://www.ildis.org/LegumeWeb/6.00/taxa/9890.shtml
* ↑ http://www.termcat.cat/docs/PDF/Espais_2009_Joan_Veny.pdf Arduïtat del treball lexicogràfic i terminològic, Joan Veny
* ↑ Joan Vallès (dir.); Joan Veny; Josep Vigo Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. Edicions Universitat Barcelona, 19 setembre 2014, p. 139–. ISBN 978-84-475-3855-3.
* ↑ Cytotaxonomy of spanish plants. IV.-Dicotyledons: Caesalpinacea-Asteracea. Löve, A. & E. Kjellqvist. Lagascalia 4(2): 153-211 (1974).

## Bibliografia

* Greuter, W. et al. (Eds.) (1989) Med-Checklist Vol. 4 (published)
* Heywood, V.H. & Ball, P.W. (1968) Leguminosae. In: Flora Europaea Vol. 2. ed. Tutin, T.G. et al.
* Linnaeus, C. von (1753) Sp. Pl.
* Czerepanov, S.K. (1981) Plantae Vasculares, URSS. Leningrad.
* Poletiko, O.M. (1958) In: Dereviya i kustarniki SSSR, Vol. 4. Moscow, Leningrad.
* Schischkin, B.K. (1941) In: Flora URSS, Vol. 11. Mosqua, Leningrad. (Rus)
* Tzvelev, N.N. (1987) In: Flora Partis Europaeae URSS, Vol. 6. Leningrad. (Rus)
* Rothmaler W. & al. (1988) Exkursionsflora fur die Gebiete der DDR und der BRD. Bd. 2.
* Perring, F.H. & Farrell, L. (1977) Red Data Books 1: Vasc. Pl. SPNC/WWF
* Ross-Craig, S. (1954) Drawings of British Plants Part VII. Reprinted 1979, Vol 3.
* Cheffings, C. (2004) New Plt. Status Lists for G.B. BSBI News 95: 36-43.
* Cavaco, A. (1959) Publ. Cult. Comp. Diam. Angola 42
* Polunin, O. (1969) Flowers of Europe.O.U.P.
* Kagalo, A.A. (1994) Information from UU Herbarium (Uzhgorod, Ukraine).
* Tabaka, L. (1994) Information from LATV Herbarium (Salaspils, Latvia).
* Vicioso, C. (1953) Genisteas Espaniolas 1. Min. de Agric. Madrid No. 67
* Randuska, D. & al. (1990) Tsvetovoi atlas rastenii. Bratislava. (Rus)
* Randushka, D. (1981) Lesne Rastliny vo fotografii. Bratislava. (Chesh)

## Enllaços externs

* http://herbarivirtual.uib.es/cas-med/especie/6350.html
# Google Summer of Code

Google Summer of Code (en català: Estiu de codi) és un programa anual que es va realitzar per primera vegada durant l'estiu de 2005. Google va remunerar als estudiants que van completar un projecte de programació de software lliure durant aquest període.

## Referències

* ↑ «How to Prepare For GSoC (Google Summer of Code) - A Complete Guide» (en anglès americà), 18-11-2019. [Consulta: 9 març 2023].
# Google Talk

El Google Talk era un programa informàtic de Google similar al Windows Live Messenger, utilitzat per a xatejar.

## Funcionament

Google Talk era un programa de missatgeria instantània i VoIP de protocol XMPP, desenvolupat per Google, que funcionava amb sistemes Windows. La versió beta va ser presentada el 24 d'agost de 2005. El servei estava disponible als usuaris de Gmail, que poden convidar a més usuaris amb les seves invitacions.

## Substitució per Hangouts

El 15 de maig de 2013, a l'event Google I/O, Vic Gundotra; va anunciar que Google Talk es passaria a dir Google Hangouts, mentre feia la seva presentació sobre la nova imatge de Google+. Aquell mateix dia també es va anunciar que la nova app estaria disponible per a Android, iOS i Web (a través de Chrome i Google+).

## Referències

* ↑ «Google jubila la veterana aplicación de "chat" Talk para reforzar Hangouts» (en castellà). El Diario, 24-03-2017. [Consulta: 10 desembre 2017].
* ↑ «Google Talk, la missatgeria instantània de Google». Nació Digital, 24-08-2005. Arxivat de l'original el 2017-12-10. [Consulta: 10 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Google Talk - Lloc web oficial
# Gerhard Olschewski

Gerhard Olschewski (Gąski (Olecko), aleshores Prússia Oriental, 30 de maig de 1942) és un actor alemany. Ha aparegut en més de 90 pel·lícules i programes de televisió des de 1966. Va protagonitzar la pel·lícula de 1976 Verlorenes Leben, que va participar al 26è Festival Internacional de Cinema de Berlín, on va guanyar l'Os de Plata a la millor interpretació masculina. El 1979 va guanyar el Premi al millor actor al XII Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror amb Der Mörder.

## Filmografia seleccionada

* Verlorenes Leben (1976)
* Eierdiebe (1977)
* Der Geist der Mirabelle (1978, TV film)
* Der Mörder (1979)
* Feine Gesellschaft - beschränkte Haftung (1982)
* Eisenhans (1983)
* Der Sprinter (1984)
* Hēi Pào Shìjiàn (1985)
* Der Landarzt (1987-2013, sèrie de televisió, 241 episodis)
* Haß im Kopf (1994, telefilm)
* Hallo Robbie! (2001-2009, sèrie de televisió, 67 episodis)

## Referències

* ↑ «Berlinale 1976: Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 1 October 2018. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ A la espera del palmarés, La Vanguardia, 14 d'octubre de 1979
# Gerhard Mayer-Vorfelder

Gerhard Mayer-Vorfelder (Mannheim, 3 de març de 1933 - Stuttgart, 17 d'agost de 2015), sovint anomenat "MV", fou el Vicepresident de la Unió d'Associacions de Futbol europeu (UEFA). Previ a la seva carrera a la UEFA, Mayer-Vorfelder va ser un polític de la Unió Democràtica cristiana d'Alemanya, i va servir en el gabinet estatal de Baden-Württemberg de 1976 a 1998. Després fou el president del club de futbol alemany VfB Stuttgart i de l'Associació de Futbol alemanya.

## Referències

* ↑ Taylor in talks over top Uefa job
# Gerhard Prautzsch

Gerhard Prautzsch (nascut el 25 de setembre de 1941) és un exfutbolista i entrenador de futbol alemany.

## Referències

* ↑ «Spielzeiten» (en german). Dynamo Dresden. Arxivat de l'original el 23 octubre 2010. [Consulta: 7 maig 2011].
# Gilbert de Tournai

Gilbert de Tournai (c. 1200 - † 1280) fou un frare franciscà francès.

## Biografia

Estudià i ensenyà a París. Pren l'hàbit franciscà el 1240, participa en la Sisena Croada i acompanya potser Sant Lluís el 1248. Torna a París el 1260 per ensenyar-hi. Fou un autor molt ben considerat, proper a Sant Bonaventura, a qui acompanya al Concili de Lió II, i escriu una Col·lecció d'escàndols de l'Església adreçada al papa Gregori X. En aquesta obra es mostra adversari dels templers i dels hospitalaris, i suggereix unificar-los en una sola institució. Ataca la negligència dels cristians cap a Terra Santa, i apel·la a una nova croada, però purificada dels vicis anteriors. Mor el 1280 deixant una gran obra teològica, didàctica i històrica.

## Obra literària

Per demanda de Lluís IX, Gilbert compon un cert nombre de cartes destinades a l'educació del seu fill Felip III. Aquest conjunt de cartes, l'última de les quals s'envia a Lluís IX el 1259, forma l'Eruditio regum et principum (Educació dels reis i dels prínceps). L'obra pertany al gènere dels espills de prínceps, i té sobretot ensenyaments religiosos i morals. S'inspira en una carta de Plutarc titulada Institució de Trajà i del Speculum doctrinale de Vincent de Beauvais. Joan de Salisbury també li és una font important, atès que diversos passatges del llibre són còpies literals del Policraticus. El llibre s'estructura sobre quatre qualitats fonamentals d'un sobirà: la reverència a Déu i a l'Església, preocupar-se d'un mateix, la disciplina dels seus oficials i la protecció dels seus súbdits. Els reis bíblics (Salomó, David, Ezequies, Josies) i els emperadors cristians (Constantí I el Gran, Teodosi I, Justinià I i Flavi Valeri Lleó) són citats com a exemple. El príncep ha de llegir les Escriptures, i no deixar-se emportar per la caça o els jocs d'atzar. Ha de ser mestre d'ell mateix, de les seves despeses, de la seva vida sexual, tenint només una sola dona. Vetllant pel seu poble, ha de corregir-ne els defectes, controlar els oficials i obeir les lleis de l'Església.

## Referències

* 1 2 Gérard Sivéry, Philippe III le Hardi, Fayard, 2003. Plantilla:Lire en ligne
* 1 2 Alphonse de Poorter, Le traité Eruditio regum et principum de Guibert de Tournai, Louvain, 1914. Plantilla:Lire en ligne
* 1 2 Frédérique Lachaud, Lydwine Scordia, Le Prince au miroir de la littérature politique de l'Antiquité aux Lumières, 2007, p. 109 ; 165. Plantilla:Lire en ligne
* ↑ BNF. « Tous les Savoirs du Monde : L'Occident chrétien. » Plantilla:Lire en ligne
# Gerres decacanthus

Gerres decacanthus és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerrèids.

## Descripció

* Fa 9,1 cm de llargària màxima.
* Cos platejat.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigua dolça, de clima subtropical i bentopelàgic que viu fins als 10 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de la Xina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Quoy J. R. C. & Gaimard J. P., 1824-1825. Description des Poissons. Chapter IX. A: Freycinet, L. de, Voyage autour du Monde...exécuté sur les corvettes de L. M. "L'Uranie" et "La Physicienne," pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820. París. Voyage Uranie, Zool. . 192-401.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1864. Notice sur les poissons envoyés de Chine. Au Musée de Leide par M.- G. Schlegel. Nederlandsch Tijdschrift voor de Dierkunde v. 2: 55-62.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Iwatsuki, Y., S. Kimura i T. Yoshino, 1999. Description of Gerres chrysops sp.nov. from Thailand and redescription of Gerres setifer (Hamilton, 1822) and Gerres decacanthus (Bleeker, 1865) (Perciformes: Gerreidae). Ichthyol. Res. 46(1):27-41.
* ↑ Iwatsuki, Y., S. Kimura i T. Yoshino, 2001. New species of Gerres from the southern Malay Peninsula, belonging to the Gerres setifer complex (Perciformes: Gerreidae). Copeia (1):164-168.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Nguyen, N.T. i V.Q. Nguyen, 2006. Biodiversity and living resources of the coral reef fishes in Vietnam marine waters. Science and Technology Publishing House, Hanoi.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Grajera

Grajera és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 70 | 96 | 96 | 103 | 108 | 117 | 143 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Grajdanski (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Grajdanski (Adiguèsia)».
Grajdanski - Гражданский (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les planes del Kuban-Priazov, a la vora del Ribnàia, tributari del Beisujok Dret. És a 28 km al nord-est de Vísselki i a 107 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Gazir.
# Gorguja

Gorguja és una entitat de població del municipi de Llívia, a la comarca de la Baixa Cerdanya.
El poble se situa en un pla al sud-est del terme municipal prop del riu d'Er i al nord-est de la frontera amb França. El lloc és citat ja l'any 875 amb el nom de Curcuga.
L'any 2021 tenia 24 habitants.

## Llocs d'interès

* L'església, dedicada a la Mare de Déu dels Àngels, a Gorguja petita
* El Mas Carbonell, documentat des del segle xiii i capdavanter de la modernització agrícola i ramadera de la comarca al segle xix

## Referències

* ↑ «Gorguja». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Idescat. Codis territorials i d'entitats. Municipis. 170947 Llívia». [Consulta: 27 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Patronat Comarcal de Turisme de la Cerdanya Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine.