OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cheimerius nufar

Cheimerius nufar és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 75 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes occidentals de l'oceà Índic: des del Mar Roig fins a Sud-àfrica, l'Índia i Sri Lanka.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Burden (Kansas)

Burden és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 564 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burden tenia 564 habitants, 210 habitatges, i 158 famílies. La densitat de població era de 410,9 habitants per km².
Dels 210 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,2% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 24,3% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,6% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 16,1% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.641 $ i la renda mediana per família de 33.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.821 $ mentre que les dones 17.656 $. La renda per capita de la població era de 13.549 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Església Nova de Pomar

Sant Pau o Església Nova és un antic cobert d'ús agrícola, actualment transformat en església al poble de Pomar al municipi de Ribera d'Ondara (Segarra) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La precarietat constructiva de la primitiva església de Sant Pau de Narbona de Pomar, va fer necessari traslladar l'espai de culte dins d'un cobert agrícola, que actualment fa les funcions religioses del poble. La campana que actualment és a dins de l'ull de l'espadanya de l'Església Nova prové de l'església de Sant Pau de Narbona. Aquesta està situada en un fort desnivell del terreny, als afores del nucli urbà de Pomar. L'edifici se'ns presenta d'estructura rectangular, capçalera plana i coberta exterior a un vessant. La seva porta d'accés està situada a la façana principal de l'edifici i s'estructura a partir d'un arc rebaixat obrat amb maó. Un campanar d'espadanya d'un ull corona la part superior d'aquesta façana.

## Notes

* 1 2 «Església Nova de Pomar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Talaia de s'Enclusa

La Talaia de s'Enclusa és una talaia construïda durant la segona meitat del segle xviii situada a 275 msnm, dalt la muntanya de S'Esclusa o S'Enclusa, en el terme municipal de Ferreries. Juntament amb la talaia de Binissarmenya, és una de les darreres edificacions d'aquest tipus que s'aixecaren a Menorca.
La història de Menorca en el segle xvi va estar marcada per les destruccions de Maó (1535) i Ciutadella (1558), la primera obra d'un atac corsari comandat per Barba-rossa i la segona d'una flota otomana comandada per Piali Baixà. Com a conseqüència d'aquestes desfetes es va iniciar la construcció del fort de Sant Felip al port de Maó i es van erigir un conjunt de torres de vigilància a diversos llocs estratègics al llarg de la costa de Menorca. Les primeres torres d'aquest tipus foren construïdes a principi del segle xvii, i tenien la missió de vigilar l'arribada de possibles incursions corsàries per donar avís a les poblacions perquè prenguessin les mesures de defensa oportunes abans que l'atac fos una realitat. També en èpoques de pesta i altres epidèmies servien per controlar que cap vaixell no pogués desembarcar les mercaderies o les persones per un altre lloc que no fos el port de Maó o el de Ciutadella, on els oficials de la sanitat havien d'autoritzar o prohibir, segons els casos, aquestes operacions. Segons alguns documents, a principi del segle xviii existien cinc talaies fixes, que en temps de guerra o de perill sanitari, és a dir, epidèmies que afectessin terres de la Mediterrània, es podien ampliar a deu. Fins als nostres dies han arribat set talaies –en un estat més o menys satisfactori segons els casos–, dues de les quals no formen part del grup anterior, sinó que van ser construïdes durant la segona meitat del segle xviii i són de planta rectangular: la de s'Enclusa i la de Binissarmenya.
Hi ha bons plànols fets per l'arxiduc Lluís Salvador d'Àustria i per Joan C. de Nicolàs. Està descrita per l'arxiduc (Die Insel Menorca, Leipzig, 1892, ed. cast. 1980, p. 293 i 414), F. Fornals (Torres, 1989, p. 103) i Joan C. de Nicolàs (Talaies, 1994, p. 53).
Actualment està molt deteriorada. A principis del segle XXI s'utilitza com lloc de vigia contra-incendis de l'Institut Balear de la Naturalesa del Consell Insular de Menorca.

## Situació

Sortint de Ferreries cap a Ciutadella, giram a la dreta després del cementiri. Està situada al costat d'uns antics radars americans.

## Referències

* ↑ Menorca : reserva de biosfera (PDF) / Josep Miquel Vidal Hernández; fotografies: Enric Ballesteros, David Carreras, Eva Cardona… et al. Menorca : Agència Menorca Reserva de Biosfera, 2009. ISBN 978-84-95718-83-9
* ↑ Corpus de toponímia de Menorca. J. Mascaró Passarius. Menorca: Hora Nova, 2005
# Annelies Broekman

Annelies Broekman és una doctora en Agronomia i investigadora del Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals. És especialista en polítiques de gestió de l'aigua, amb una atenció especial en les pràctiques de governança en el context europeu i a la regió mediterrània amb l'objectiu de reduir la vulnerabilitat de les societats envers el canvi global. Col·labora amb iniciatives ciutadanes i ONG en l'àmbit internacional. En aquest àmbit contribueix a elaborar unes referències comunes per a la presa de decisions en la gestió de l'aigua en el desplegament del municipalisme llibertari a la regió de Rojava.

## Referències

* ↑ Sagarzazu, Jokin. «Ura ezin da negoziatzeko ondasun bat izan» (en basc). Berria, 15-06-2023. [Consulta: 14 juny 2023].
* ↑ «L'aigua i la seva gestió, a "Solidaris"». CCMA, 19-05-2023. [Consulta: 14 juny 2023].
* ↑ «Crida a un model agrícola de proximitat i sostenible enfront del d'exportacions». Territoris.cat, 11-06-2023. [Consulta: 14 juny 2023].
* ↑ «Annelies Broekman». CCCB. [Consulta: 14 juny 2023].
# Vestnik

Vestnik - Вестник (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Kuban. És a 26 km al nord d'Anapa i a 120 km a l'oest de Krasnodar.
Pertany al poble de Iurovka.
# Cheiracanthium occidentale

Cheiracanthium occidentale és una espècie d'aranya que fins fa poc pertanyia a la família Miturgidae, tot i que el World Spider Catalog actualment la classifiquen dins la família dels euticúrids (Eutichuridae). Fou descoberta a Menorca per Carl Ludwig Koch el 1882 i és considerada endèmica de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ Koch, L. (1882). Zoologische Ergebnisse von Excursionen auf den Balearen. II: Arachniden und Myriapoden. Verhandlungen der Kaiserlich-Königlichen Zoologisch-Botanischen Gesellschaft in Wien 31: 625-678
* ↑ «Cheiracanthium occidentale». Animal Diversity Web (ADW). University of Michigan. [Consulta: 25 setembre 2015].
* ↑ «Species Cheiracanthium occidentale». Iberfauna. 2008. Museo Nacional de Ciencias Naturales (CSIC). [Consulta: 25 setembre 2015].
* ↑ «Cheiracanthium occidentale». The Encyclopedia of Life. [Consulta: 25 setembre 2015].
* ↑ «Cheiracanthium occidentale L. Koch, 1882». World Spider Catalog. Naturhistorisches Museum der Burgergemeinde Bern. [Consulta: 25 setembre 2015].
* ↑ «Family: Eutichuridae Lehtinen,1967». World Spider Catalog. Naturhistorisches Museum der Burgergemeinde Bern. [Consulta: 25 setembre 2015].
* ↑ «Cheiracanthium occidentale L. Koch, 1882». Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist. Species 2000, ITIS. [Consulta: 25 setembre 2015].
# Talaiot de Capocorb d'en Jaquetó

El talaiot de Capocorb d'en Jaquetó és un talaiot que ha quedat aïllat del conjunt del qual formava part, el poblat talaiòtic de Capocorb Vell, al municipi de Llucmajor, Mallorca. Les seves característiques són semblants a la dels tres talaiots circulars del poblat. Com ells no té les lloses de cobertura, les quals foren emprades com a material de construcció de la carretera que hi passa just devora a principis del segle xx. No s'ha descobert el portal d'entrada, que està enterrat pels enderrocs. En la part superior es poden distingir les parets internes, així com el tambor de la columna central que sustentava les lloses. En època islàmica o medieval s'aprofità per construir-hi una petita barraca.

## Referències

* ↑ Sánchez-Cuenca, F. «Capocorb d'en Jaquetó. Un talayot "separado" de su poblado.» (en castellà). Talayots.es, la guía de la prehistoria de Mallorca y Menorca, 2007.
# Alíssovo

Alíssovo (en rus: Алисово) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 39 habitants. Pertany al districte rural de Fatej.

## Referències

* ↑ «Прогноз погоды в д. Бригадирово (Курская область)». Arxivat de l'original el 2013-09-25. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Al-Abbàs ibn Mandil

Al-Abbàs ibn Mandil (àrab: العباس بن منديل, al-ʿAbbās b. Mandīl) fou emir dels Banu Mandil del Chelif.
Fou acceptat pels seus germans en una data incerta anterior a la mort en captivitat del seu pare Mandil ibn Abd-ar-Rahman vers el 1226. Va perdre tots els territoris que el seu pare havia conquerit davant els seus rivals, els Banu Atiyya de la tribu dels Banu Tudjin, i es va haver de replegar amb la seva tribu cap als territoris al baix Chelif, on va governar un petit territori sempre lleial als almohades. Quan l'abdalwadita Abu-Yahya I Yaghmurassan ibn Zayyan de Tlemcen (1236-1283) va refusar el reconeixement als almohades, es va veure seriosament amenaçat i va cridar en ajut als hàfsides, lleials als almohades, on era emir Abu-Zakariyyà Yahya (I), que va enviar forces a la zona, ocupant Tlemncen el 1242 i posant sota sobirania hàfsida als abdawadites. Al retornar Abu-Zakariyya va deixar tres petits estats tampons establerts, un d'ells l'emirat del Chelif, regit per al-Abbas, amb autoritat sobre Mliana, Ténès, Brechk i Cherchell. Es creu que fou llavors quan va fundar Mazuna que va esdevenir la residència habituals dels emirs.
Va morir el 1249/1250 i el va succeir el seu germà Muhàmmad ibn Mandil.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Mandīl, Awlād or Banū».
# Lord Jim (pel·lícula)

Lord Jim és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Brooks, estrenada el 1965. Ha estat doblada al català.

## Argument

Durant una tempesta, un oficial d'infanteria de marina abandona el seu vaixell. Per expiar la seva covardia, es llança a les aventures més perilloses.

## Repartiment

* Peter O'Toole: Lord Jim
* James Mason: cavaller Brown
* Curd Jürgens: Cornelius
* Eli Wallach: el general
* Jack Hawkins: Marlow
* Daliah Lavi: la noia
* Paul Lukas: Stein
* Akim Tamiroff: Schomberg
* Christian Marquand: l'oficial francès
* Andrew Keir: Brierly
* Tatsuo Saito: Du-Ramin
* Ichizo Itami: Waris
* Marga Maitland: l'ancià

## Vegeu també

* Els 100 llibres del segle de Le Monde.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Lord Jim. esadir.cat.
* ↑ «Lord Jim». The New York Times.
# Virginia City

* Aquest article tracta sobre la localitat de Montana. Si cerqueu el film, vegeu «Or, amor i sang».
Virginia City és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 130 habitants.
Va ser la capital del Territori de Montana des del 1865 (quan va deixar de ser-ho Bannack) fins al 1875 (quan va passar a ser-ho Helena).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Virginia City tenia 130 habitants, 72 habitatges, i 32 famílies. La densitat de població era de 54 habitants per km².
Dels 72 habitatges en un 18,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,3% hi vivien parelles casades, en un 1,4% dones solteres, i en un 54,2% no eren unitats familiars. En el 47,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,6% tenia menys de 18 anys, un 0,8% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 46,9% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 117,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.000 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.500 $ mentre que les dones 19.167 $. La renda per capita de la població era de 19.182 $. Cap de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Virginia City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Virginia City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ciló (senador)

Ciló (en llatí: Cilo; en grec antic: Κίλλων) va ser un senador romà que va viure al segle i aC.
Va ser proscrit l'any 43 aC. Probablement era la mateixa persona que va ser amic de Torani i Ciceró i que aquest darrer esmenta en una carta de l'any 45 aC.

## Referències

* ↑ Apià, Bello civile IV, 27.
* ↑ Ciceró. Epistulae ad familiares VI, 20
# Brocourt

Brocourt és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Brocourt era de 101 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 49 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 48 habitatges eren cases. Dels 43 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Brocourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 2 | 85 a 89 | 1 |
| 0 | 80 a 84 | 2 |
| 2 | 75 a 79 | 2 |
| 1 | 70 a 74 | 2 |
| 2 | 65 a 69 | 1 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 3 | 55 a 59 | 2 |
| 5 | 50 a 54 | 1 |
| 4 | 45 a 49 | 5 |
| 7 | 40 a 44 | 5 |
| 6 | 35 a 39 | 3 |
| 7 | 30 a 34 | 5 |
| 3 | 25 a 29 | 2 |
| 4 | 20 a 24 | 9 |
| 4 | 15 a 19 | 1 |
| 5 | 10 a 14 | 2 |
| 7 | 5 a 9 | 2 |
| 0 | 0 a 4 | 6 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 72 persones, 50 eren actives i 22 eren inactives. De les 50 persones actives 46 estaven ocupades (25 homes i 21 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 22 persones inactives 8 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Brocourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Brocourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Estació de Sant Gabriel

Mapa Rodalies Alacant-Múrcia línia C-1 :
Sant Gabriel és un baixador situat a l'oest de la ciutat d'Alacant (País Valencià) al barri costaner de Sant Gabriel. Forma part de la línia C-1 de la xarxa de Rodalia de Múrcia-Alacant. Disposa també de servicis de mitjana distància. Es troba a la línia fèrria d'ample ibèric Alacant-El Reguerón, pk 1,8 a 3,75 metres d'altitud. Forma part de la línia C-1 de la xarxa de Rodalia de Múrcia-Alacant. La freqüència de pas és un tren cada 30-60 minuts. Els CIVIS de la línia s'aturen a l'estació. Disposa de serveis de mitjana distància que permeten connexions amb ciutats com Múrcia, Cartagena, València, Saragossa o Osca.

## Referències

* ↑ Red ferroviaria española Arxivat 2013-10-18 a Wayback Machine. Ministerio de Fomento

## Enllaços externs

* Mitjana Distància València en la web de Renfe.
* Rodalia Múrcia/Alacant en la web de Renfe.
# Superconductors covalents

Els superconductors covalents són materials superconductors on els àtoms estan units per enllaços covalents. El primer material d'aquest tipus va ser un diamant sintètic dopat amb bor cultivat pel mètode d'alta pressió i temperatura alta (HPHT). El descobriment no va tenir cap importància pràctica, però va sorprendre la majoria dels científics, ja que la superconductivitat no s'havia observat en semiconductors covalents, inclosos el diamant i el silici.
La prioritat de molts descobriments en la ciència està enèrgicament discutida (vegeu, per exemple, les controvèrsies dels premis Nobel). Un altre exemple, després que Sumio Iijima hagi "descobert" nanotubs de carboni el 1991, molts científics han assenyalat que les nanofibres de carboni es van observar realment dècades abans. El mateix es podria dir de la superconductivitat en semiconductors covalents. La superconductivitat en germani i silici-germani es va predir teòricament ja als anys 60. Poc després, es va detectar experimentalment la superconductivitat en el telurur de germani. El 1976, es va observar experimentalment una superconductivitat amb Tc = 3,5 K en germani implantat amb ions de coure; es va demostrar experimentalment que l'amorfització era essencial per a la superconductivitat (en Ge), i la superconductivitat es va assignar al mateix Ge, no al coure.

## Referències

* ↑ E. A. Ekimov; V. A. Sidorov; E. D. Bauer; N. N. Mel'nik; N. J. Curro Nature, 428, 6982, 2004, pàg. 542–545. arXiv: cond-mat/0404156. Bibcode: 2004Natur.428..542E. DOI: 10.1038/nature02449. PMID: 15057827.L. Boeri, J. Kortus and O. K. Andersen "Three-Dimensional MgB₂-Type Superconductivity in Hole-Doped Diamond", K.-W. Lee and W. E. Pickett "Superconductivity in Boron-Doped Diamond", X. Blase, Ch. Adessi and D. Connetable "Role of the Dopant in the Superconductivity of Diamond", E. Bustarret et al. "Dependence of the Superconducting Transition Temperature on the Doping Level in Single-Crystalline Diamond Films" – free download
* ↑ Gurevich V L, Larkin A I and Firsov Yu A (1962). Sov. Phys. Solid State. 4: 185.
* ↑ M. L. Cohen Rev. Mod. Phys., 36, 1, 1964, pàg. 240–243. Bibcode: 1964RvMP...36..240C. DOI: 10.1103/RevModPhys.36.240.
* ↑ R.A. Hein; etal Phys. Rev. Lett., 12, 12, 1964, pàg. 320–322. Bibcode: 1964PhRvL..12..320H. DOI: 10.1103/PhysRevLett.12.320.
* ↑ L. Finegold Phys. Rev. Lett., 13, 7, 1964, pàg. 233–234. Bibcode: 1964PhRvL..13..233F. DOI: 10.1103/PhysRevLett.13.233.
* ↑ B. Stritzker; H. Wuhl Zeitschrift für Physik B, 24, 4, 1976, pàg. 367–370. Bibcode: 1976ZPhyB..24..367S. DOI: 10.1007/BF01351526.
# Alís

«Alís» té aquests significats:
* Alís o aloc, arbust arborescent caducifoli de fulles oposades, llargament peciolades i palmades
* Toponímia:
** Sant Alís (Montsec), muntanya de 1.675 metres que es troba entre els municipis d'Àger (la Noguera i Sant Esteve de la Sarga, a la comarca
** Sant Alís, pic més alt del Montsec d'Ares a 1.675 m d'altitud. Es troba al límit de les comarques de la Noguera i el Pallars Jussà, entre els termes municipals d'Àger i Sant Esteve de la Sarga
** Sant Alís (Sant Miquel de la Vall), església romànica al terme de Sant Miquel de la Vall
* Biografies:
** Albert Alís (Mataró, 1961), pintor català
** Romà Alís Flores (Palma, 1931), compositor i pianista mallorquí
# Alekséievskoie (Tatarstan)

* Per a altres significats, vegeu «Alekséievskoie».
Alekséievskoie - Алексеевское (rus) és un possiólok de la República del Tatarstan, a Rússia. Es troba a la vora del riu Kama.
# Violeta G. Ivanova

Violeta G. Ivanova (búlgar: Виолета Иванова) (Pliska, segle XX) és una astrònoma búlgara.
El Minor Planet Center li atribueix el descobriment de 14 asteroides entre 1984 i 1988.
Treballa a l'Institut d'Astronomia de l'Acadèmia Búlgara de Ciències i ha fet els seus descobriments a l'Observatori Smolyan, que es va convertir en l'Observatori Nacional de Rozhen (a la Muntanya de Rozhen, als Ròdope) un temps després de 2002.
Violeta i els seus companys han estat membres actius del JPL International Near-Earth Asteroid Survey de Helin, contribuint a la seva cobertura global del cel a la recerca de NEA.
L'asteroide coronià 4365 Ivanova va rebre el seu nom el 25 d'agost de 1991.

## Planetes menors descoberts

Planetes menors descoberts: 14; :
| 3860 Plovdiv | 8 d'agost de 1986 | MPC |
| 4102 Gergana | 15 d'octubre de 1988 | MPC |
| 4893 Seitter | 9 d'agost de 1986 | MPC |
| 5950 Leukippos | 9 d'agost de 1986 | MPC |
| 7079 Baghdad | 5 de setembre de 1986 | MPC |
| 9732 Juchnovski | 24 de setembre de 1984 | MPC |
| 9936 Al-Biruni | 8 d'agost de 1986 | MPC |
| 11852 Shoumen | 10 de setembre de 1988 | MPC |
| 11856 Nicolabonev | 11 de setembre de 1988 | MPC |
| 12246 Pliska | 11 de setembre de 1988 | MPC |
| 13930 Tashko | 12 de setembre de 1988 | MPC |
| 13498 Al Chwarizmi | 6 d'agost de 1986 | MPC |
| 14342 Iglika | 23 de setembre de 1984 | MPC |
| 22283 Pytheas | 6 d'agost de 1986 | MPC |
| $^1$ amb E. W. Elst $^2$ amb V. Shkodrov |||

## Referències

* 1 2 Schmadel, Lutz D. «(4365) Ivanova». A: Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). Springer Berlin Heidelberg, 2007, p. 375. DOI 10.1007/978-3-540-29925-7_4316. ISBN 978-3-540-00238-3.
* 1 2 «Minor Planet Discoverers (by number)» (en anglès). Minor Planet Center (MPC), 23-05-2016.
* ↑ «In Brief» (en anglès). CNN Tech, 02-09-1999. Arxivat de l'original el 2012-10-02 [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ M.P.C. 18645
* ↑ MPC 4365 Ivanova
* ↑ «MPC/MPO/MPS Archive» (en anglès). Minor Planet Center (MPC).