OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El vell i el seu net

El vell i el seu net, també conegut com El plat de fusta, és un conte alemany recollit pels germans Grimm en Contes de fades dels germans Grimm com a conte número 78.
Es troba dins del tipus 980B de la classificació Aarne-Thompson, igual que El bol de fusta.

## Sinopsi

Un avi d'una família no podia menjar bé i se li vessava la sopa, així que el seu fill i la seva nora el van fer anar a menjar a la cuina i, quan a sobre se li va trencar el bol, el pare n'hi va fer un de fusta. Mentre ho feia, el seu fill de quatre anys, es va posar a jugar amb un tros de fusta i un ganivet. En preguntar-li el pare què feia, el nen li va dir que estava fent un bol per quan ell es fes vell. Després d'això, el pare va entendre la lliçó, i a partir d'aquell dia, va deixar que l'avi mengés a taula amb ells i no es va queixar mai més de la sopa vessada.

## Referències

* ↑ Jacob i Wilhelm Grimm: Contes de la infància i de la llar, The Old Man and His Grandson) Arxivat 2012-09-19 a Wayback Machine.
* ↑ D. L. Ashliman, (The Grimm Brothers' Children's and Household Tales (Grimms' Fairy Tales))
# Cibecue

Cibecue (apatxe occidental Deshchiiʼ Bikoh) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 1.331 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cibecue tenia 1.331 habitants, 323 habitatges, i 268 famílies La densitat de població era de 86,1 habitants/km².
Dels 323 habitatges en un 54,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,8% hi vivien parelles casades, en un 34,1% dones solteres, i en un 17% no eren unitats familiars. En el 13,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 45,2% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 13,7% de 45 a 60 i un 4,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 12.286 $ i la renda mediana per família de 13.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.639 $ mentre que les dones 21.591 $. La renda per capita de la població era de 5.941 $. Aproximadament el 55,7% de les famílies i el 68,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cibecue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cibecue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Heliothelopsis

Heliothelopsis és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Heliothelopsis arbutalis (Snellen, 1875)
* Heliothelopsis costipunctalis (Barnes & McDunnough, 1914)
* Heliothelopsis unicoloralis (Barnes & McDunnough, 1914)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 13 juliol 2019].
# Jofre III de Rocabertí

Jofre III de Rocabertí (? - ?, 1282) fou vescomte de Rocabertí (1229 - 1282). Sembla que fins a 1250 estigué sotmès a una regència.

## Biografia

Fou fill i hereu del vescomte Dalmau V de Rocabertí i d'Arsenda de Pinós. El 1229, molt jove encara, acompanyà el seu pare a la conquesta de Mallorca. Dalmau V trobà la mort durant el setge de la ciutat de Mallorca. Segurament pel fet de ser lluny del vescomtat, els seus dominis quedaren en mans d'Hug Jofre I de Rocabertí, que devia ser el seu germà o bé el seu oncle, i que els regí en nom seu fins a 1250.
Jofre III va acompanyar el rei Jaume I el Conqueridor en molts dels seus viatges, tant de guerra com de pau. A part de la conquesta de Mallorca, el 1256 assistí a l'entrevista que el rei tingué a Sòria amb Alfons el Savi i participà en la campanya de Múrcia de 1266 i al viatge que el Conqueridor feu al concili de Lió el 1272.
El 1274, però, a instigació del comte d'Empúries, va prendre part en la revolta nobiliària contra el rei, juntament amb el seu fill. Malgrat això, es reconcilià aviat amb el monarca i va formar part del tribunal creat per acabar amb l'enfrontament.
Fora d'una topada el 1242, va mantenir bones relacions amb el comte Ponç IV d'Empúries, que li va voler encomanar el projecte de restauració de l'antiga vila d'Empúries (1248).
El 1249 pactà el matrimoni del seu fill i hereu, Dalmau, amb Ermessenda, filla d'Arnau Desfar o de Navata, senyor de Peralada, que li cedí la senyoria de la vila el 1256. Amb aquesta important incorporació, el vescomtat de Rocabertí deixava de ser un territori feudal exclusivament muntanyenc i s'introduïa a la trama de les florents viles del centre de la plana empordanesa. Peralada, que aviat esdevingué centre dels dominis dels Rocabertí, feu del vescomte el senyor feudal més poderós de la comarca després del comte d'Empúries. Afavorí el creixement econòmic de la vila, sobretot després d'obtenir del rei ―interessat a contrarestar el poder del comte emporità― llicència per a celebrar-hi fires i mercats.
Per fer un servei a la corona i engrandir el mateix vescomtat encarregà al seu fill Dalmau que pactés amb Sança de Santaeugènia la permuta de la baronia de Vilademuls pel castell, vila i senyoria de Torroella de Montgrí a l'infant Pere i rebia en canvi Vilademuls, Sant Llorenç de la Muga i la força de Bassegoda.
Quan Pere el Gran accedí al tron (1276), Jofre ja tenia una edat avançada. No va poder anar a la campanya de conquesta de Sicília de 1282, però sí que hi va anar el seu fill Dalmau, amb una host de 150 homes. Jofre va morir dos mesos després de la partida de l'expedició, deixant el vescomtat orfe de govern fins a la tornada del fill.

## Núpcies i descendents

Es va casar amb Constança de Palau, germana de Simó de Palau, vescomte de Bas. Van tenir els següents fills:
* Dalmau VI de Rocabertí, vescomte de Rocabertí.
* Guerau, casat amb una dama siciliana.
* Jofre, senyor de La Rocca i San Basilio.
# Llengua flexional

«Llengua flexional» té aquests significats:
* Una llengua fusional, en la qual cada sufix flexiu expressa diverses categories gramaticals simultàniament. És un ús alternatiu sovint usat per llengua flexional.
* Una llengua que té un sistema de flexió nominal o verbal extensiu.
* Una llengua sintètica, és a dir, un tipus de llengua que combina molts morfemes per paraula.

## Referències

* «Llengua flexional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* «Llengua flexional». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Enees (personatge bíblic)

Enees és un personatge del Nou Testament. D'acord amb Fets, va viure a Lida, i havia estat un esguerrat durant vuit anys. Quan Pere li va dir: "Enees, Jesucrist et dona la salut. Aixeca't i fes-te el llit", va ser curat i es va aixecar.
F. F. Bruce suggereix que Enees era "un dels grups cristians locals, encara que això no s'indiqui expressament." D'acord amb David J. Williams, hi ha certa ambigüitat en el text grec del versicle 34, que conté una frase normalment traduïda com "fes-te el llit". El text literalment es tradueix com a Pere dient-li a Enees d'"estendre's per si mateix", que podria no referir-se a seu llit, sinó a una altra cosa que abans era incapaç de fer. Williams suggereix que podria, per exemple, significar "aconseguir alguna cosa de menjar per si mateix".
La història és seguida d'un relat de la resurrecció de Dorques.

## Referències

* ↑ F. F. Bruce, Commentary on the Book of the Acts (Grand Rapids: Eerdmans, 1964), 210.
* ↑ Williams, David J. Acts. Baker Books, 2011, p. 166. ISBN 978-1-4412-3745-3.
# Characidium bahiense

Characidium bahiense és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Bahia (Brasil).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Characidium bahiense». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Salvador Flores

Salvador Flores (1906 - ?) fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1930.

## Referències

* ↑ «1930 FIFA World Cup Uruguay». Arxivat de l'original el 2011-11-10. [Consulta: 3 gener 2018].
* ↑ Salvador Flores Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Horror lovecraftià

L'horror lovecraftià, de vegades anomenat indistintament com " horror còsmic ", és un subgènere de la ficció de terror i la ficció estranya que emfatitza l'horror d'allò incognoscible i incomprensible més que el gore o altres elements impactants.

## Referències

* ↑ (en anglès) , 2018 [Consulta: 5 novembre 2018].
* ↑ Davis, Sarah. «Your introduction to the cosmic horror genre». Bookriot, 19-02-2019. [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ Harms, Daniel. The Encyclopedia Cthulhiana: A Guide to Lovecraftian Horror. Chaosium, 2006. ISBN 1-56882-169-7.
# Icona (desambiguació)

«Icona» té aquests significats:
* Art religiós:
** Icona representació pictòrica d'una figura religiosa dins la tradició cristiana ortodoxa
* Informàtica:
** Icona (informàtica) és un petit pictograma que, en una pantalla d'ordinador, simbolitza un fitxer, una carpeta o una aplicació
* Medi ambient:
** ICONA, acrònim de l'antic Institut per a la Conservació de la Naturalesa.
* Semiòtica:
** Una icona (llenguatge) és un signe que representa una determinada realitat, amb la qual manté una relació de semblança.
* Sociologia:
** Una icona cultural és aquella persona o objecte que és considerada com a representativa d'una identitat social compartida.
# Jofre II de Rocabertí

Jofre II de Rocabertí fou vescomte de Rocabertí entre 1181 i 1212. Fill de Dalmau III de Rocabertí i Arnaua de Castellet. Fou company del rei Pere el Catòlic i va participar contra els almuhadís i en la Batalla de les Navas de Tolosa o d'Úbeda on hi va morir.

## Núpcies i decendència

Es va casar amb Maria d'Empúries de qui va tenir els següents fills:
* Dalmau V de Rocabertí
* Ramon de Rocabertí, mort el 1215 i arquebisbe de Tarragona
* Dalmau
# Dominiques Filles de Nostra Senyora de Natzaret

La Congregació de les Dominiques Filles de Nostra Senyora de Natzaret és un institut religiós catòlic femení, de vida apostòlica i de dret pontifici, fundat per la religiosa colombiana Sara Alvarado Pontón i el frare dominic Enrique Alberto Higuera Barrera a Bogotà el 1938. Les religioses d'aquesta congregació són conegudes com a Filles de Nostra Senyora de Natzaret o simplement Dominiques de Natzaret. Adopten les sigles D.N..

## Història

La congregació fou fundada per Sara Alvarado Pontón juntament amb un grup de joves disposades a consagrar-se a Déu a través de l'atenció social i assistència moral de les joves que arribaven a Bogotà a treballar al servei domèstic. A aquesta obra va unir-se el frare dominic Enrique Higuera Barrera, considerat cofundador de l'institut. La primera comunitat, sense vots, va néixer el 25 de març de 1938 amb la fundació de la Casa Llar Natzaret. El 1950 les religioses van estendre l'apostolat a la promoció espiritual i cultural dels camperols de Colòmbia.
El 25 de març de 1964 l'arquebisbe de Bogotà, Luis Concha Córdoba, va erigir l'institut com una congregació religiosa de dret diocesà. Sara Alvarado i les seves companyes van professar els vots religiosos el 30 de març d'aquell mateix any. El papa Pau VI va elevar l'institut a congregació religiosa de dret pontifici mitjançant decretum laudis el 5 de febrer de 1975.

## Organització

La congregació de dominiques es dediquen a l'ensenyament i a altres activitats socials, sobretot a favor dels treballadors, vesteixen un hàbit compost per una túnica, escapulari i esclavina de color blanc i un vel negre. Formen part de la família dominica. El 2017 l'institut comptava amb 268 religioses i amb 61 comunitats, presents a Alemanya, Xile, Colòmbia, Equador, França, Espanya, Estats Units, Irlanda, Itàlia, Països Baixos, República Centreafricana, Uruguai i Veneçuela.

## Referències

* 1 2 AP, 2017, p. 1574.
* 1 2 Mesa, 1976, coll. 880.
* ↑ «Historia» (en castellà). Colegio Nuestra Señora del Rosario Cali. [Consulta: 29 novembre 2018].
# Catàstrofe de l'anotació transitiva

La catàstrofe de l'anotació transitiva és un error que arrosseguen bases de dades biològiques, tant les genètiques com les proteòmiques de per exemple Swiss-Prot o NCBI i que impedeix destriar la informació real de l'especulativa.

## Exemple

Per experimentació un investigador aconsegueix determinar que la proteïna 001 de seqüència AYWMN té una funció concreta i és anotada en una base de dades.
Un altre investigador descobreix una nova proteïna 002 de seqüència AYWRS, es comprova amb un BLAST que té un 60% d'analogia amb la proteïna 001 i es conclou que deu tenir la mateixa funció i així és anotat a la base de dades.
Un tercer investigador descobreix una tercera proteïna 003 de seqüència CLWRS es comprova amb un BLAST que té un 60% d'analogia amb la proteïna 002 i es conclou que deu tenir la mateixa funció i així és anotat a la base de dades.
El problema és que la proteïna 001 i la 002 només coincideixen en un 20% de la seqüència, una semblança prou poc important com per a atribuir-li la funció.

## Solucions

Per intentar disminuir aquest problema es recomana posar la paraula putative en aquells casos en què la proteïna no tingui la funció descrita mitjançant experimentació. Això no impedeix que pel mateix mecanisme s'escampin deduccions com l'anterior, però posa fre a què es prenguin com a certeres.
# Heteroconger chapmani

Heteroconger chapmani és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 69 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Heteroconger chapmani» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Castle, P.H.J. i J.E. Randall, 1999. Revision of Indo-Pacific garden eels (Congridae: Heterocongrinae), with descriptions of five new species. Indo-Pacific Fishes (30):52 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Jakob Streitle

Jakob Streitle (11 de desembre de 1916 - 24 de juny de 1982) fou un futbolista alemany. Va formar part de l'equip alemany a la Copa del Món de 1938.
# El vestit nou de l'emperador

El vestit nou de l'emperador és un conte de Hans Christian Andersen publicat el 1837 adaptat a diversos formats pel seu èxit, incloent una òpera satírica, una pel·lícula de dibuixos animats i cançons. El títol ha esdevingut una expressió comuna.

## Argument

Un emperador estava obsedit per demostrar el seu poder a través del luxe i l'aparença. Va encarregar a dos sastres el vestit més fi del món a canvi d'una gran recompensa. Els dos sastres el van enganyar, dient-li que el vestit estava fet d'una tela màgica que era invisible per als estúpids. L'emperador es va emprovar l'inexistent vestit i no es va atrevir a dir que no el veia per por a ser jutjat com a ximple, i més després dels elogis que va rebre dels seus ministres, que tampoc no van gosar admetre que no veien res. L'emperador va sortir en desfilada i la gent no deia res, tothom assabentada de les propietats de la tela, fins que un nen va exclamar que l'emperador anava nu i el públic va esclafir en rialles.

## Anàlisi

El missatge del conte és ben clar, alerta contra la vanitat, que amaga buit, i contra la hipocresia, que impedeix dir les veritats més òbvies. Només un nen, que encara no està sotmès als prejudicis socials, és capaç de cridar el que pensa sense por a l'opinió dels altres.
La inspiració pot venir d'una vella faula medieval, recollida a El conde Lucanor. Diverses versions apareixen a altres contes de fades, com Els marits creients, llegenda cèltica, Les dones estúpides, L'aposta de les velles, o The Merry Wives' Wager, entre d'altres.
Els sastres tenen molt dels murris de segles anteriors, ja que usen l'enginy i l'engany per aconseguir fortuna. La crítica a la monarquia entronca també amb aquest ambient del poble llest en un entorn hostil.

## Referències

* ↑ «Contes e fades: Contes similars a Vestit nou de l'Emperador» (en anglès). SurLaLunefairytales.com, Ultima actualització 7 Juliol 2007. Arxivat de l'original el 2014-03-17. [Consulta: 26 setembre 2011].
# Dolor al canell

La dolor de canell és una síndrome que no permet que el pacient faci servir la mà per un canell dolorós. A vegades, la dolor pot ser molt forta i creixent, sobretot en haver d'aplicar alguna força.

## Causes

Pot ser causada per diferents causes, com ara:
* Canell espunyit
* Fractura de canell o esquinç de canell
* Síndrome del túnel carpià
* Malaltia de Kienböck
* Atrapament del nervi cubital, de vegades a causa de les anormalitats del canell o del colze, com la síndrome del canal de Guyon o la síndrome del túnel cubital
# Cheilodipterus octovittatus

Cheilodipterus octovittatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids. És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical de l'Índic occidental a l'illa de Maurici. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, Georges; Valenciennes, Achille. Histoire naturelle des poissons (en francès). volum 2, llibre 3 Des poissons de la famille des perches, ou des percoïdes, 1828, p. i-xxi + 2 pp. + 1-490, Pls. 9-40.
* 1 2 3 Garilao, Cristina V. «Cheilodipterus octovittatus Cuvier, 1828».
# Santa Inés

Santa Inés és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 210 | 207 | 188 | 185 |
# Llista d'artistes de Britpop

El Britpop és un gènere de rock alternatiu britànic de mitjans dels anys 90.

## Artistes de Britpop

Bandes britàniques importants amb un so clarament Britpop, actives durant l'època 1993-1997.
* Ash
* Black Grape
* The Boo Radleys
* Blur
* Cast
* Dodgy
* Echobelly
* Elastica
* Gene
* The Gyres
* Heavy Stereo
* Laxton's Superb
* Marion
* Menswe@r
* Northern Uproar
* Ocean Colour Scene
* Oasis
* Powder
* Pulp
* The Real People
* Shed Seven
* Sleeper
* Suede
* Supergrass
* These Animal Men
* Thurman

## Bandes relacionades amb el Britpop

Artistes amb una connexió establerta amb el Britpop
* The Auteurs
* The Charlatans
* The Gyres
* I Am 7
* James
* The Longpigs
* The La's
* Lush
* Manic Street Preachers
* Paul Weller
* Radiohead
* Ride
* Shack
* Spitfire
* Stereophonics
* Saint Etienne
* The Tears
* The Verve
* XTC

## "Second Wave" del Britpop

La "Second wave" ("Segona ola") del Britpop - bandes noves amb sensibilitats properes al Britpop que van publicar els seus primers àlbums al període final, 1995/1996
* 60 Foot Dolls
* Babybird
* The Bluetones
* The Divine Comedy
* Dubstar
* Embrace
* Gorky's Zygotic Mynci
* Kula Shaker
* Mansun
* Muse
* My Life Story
* Placebo
* Seahorses
* Space
* Steadman
* Super Furry Animals
* Terrorvision
* Travis

## Influenciats pel Britpop

Bandes and artistes actius després dels anys 90, que podrien ser considerats com a part del so Britpop.
* Arctic Monkeys
* Athlete
* Bloc Party
* Boy Kill Boy
* Clor
* Coldplay
* The Crash
* Delays
* Farrah
* Franz Ferdinand
* The Futureheads
* Hard-Fi
* Kaiser Chiefs
* Keane
* The Kooks
* The Libertines
* The Long Blondes
* No Angels
* Maximo Park
* The Subways
* The Young Knives

## Referències

* ↑ «Britpop : Significant Albums, Artists and Songs, Most Viewed : AllMusic», 18-08-2012. Arxivat de l'original el 2012-08-18. [Consulta: 15 juliol 2018].
# Els lladres de cossos

Els lladres de cossos (The Body Snatcher, o Robert Louis Stevenson's The Body Snatcher) és una pel·lícula de terror estatunidenca dirigida per Robert Wise el 1945. Ha estat doblada al català.

## Argument

Edimburg, 1831. Donald Fettes, un jove estudiant de medicina, arriba a la mansió del doctor MacFarlane, un prestigiós cirurgià i professor, per fer-ne d'ajudant. El sinistre cotxer John Gray (interpretat per Boris Karloff) és qui li proporciona clandestinament al metge els cadàvers que utilitza en les seves classes i en les seves investigacions, cadàvers frescos procedents de les tombes del proper cementiri. Gray aprofitarà la situació per fer xantatge a MacFarlane, posant així, inconscientment, la seva vida en perill. Boris Karloff hi retroba el seu rival de sempre Bela Lugosi, en un petit paper.

## Repartiment

* Boris Karloff: John Gray
* Bela Lugosi: Joseph
* Henry Daniell: Dr. Toddy MacFarlane
* Edith Atwater: Meg Cameron
* Russell Wade: Donald Fettes
* Rita Corday: Sra. Marsh
* Sharyn Moffett: Georgina Marsh
* Donna Lee: la cantant del carrer
* Robert Clarke: Richardson
* Carl Kent: Gilchrist
* Jack Welch: un noi
* Larry Wheat: un venedor al carrer
* Mary Gordon: Sra. McBride
* Jim Moran: el venedor de cavalls
* Aina Constant: una criada

## Producció i crítica

La fotografia principal va tenir lloc des del 25 d'octubre al 17 de novembre de 1944. Durant el rodatge, es va produir tensió entre Lewton i el productor executiu Jack J. Gross ja que Gross va fer l'encàrrec de la producció de la pel·lícula amb un pressupost baix.
A Rotten Tomatoes, la pel·lícula té una qualificació d'aprovació del 81% basada en 16 comentaris, amb una mitjana ponderada de 6,8/10.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Els lladres de cossos. esadir.cat.
* ↑ «The Body Snatcher». The New York Times.
* ↑ «Boris Karloff a la pel·lícula». Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 8 octubre 2013].
* ↑ Keenan, Richard C. The Films of Robert Wise. Scarecrow Press, 2007. ISBN 978-0810858855.
* ↑ «The Body Snatcher (1945) - Rotten Tomatoes». Rotten Tomatoes. [Consulta: 28 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Els lladres de cossos a Catàleg de l'American Film Institute (anglès)