OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Pomar Bonnín

Francesc Pomar Bonnín (Llucmajor, Mallorca, 1886 - Llucmajor, 1950) fou un poeta mallorquí.
Francesc Pomar era mestre d'educació primària i es dedicà a la poesia, amb temes religiosos i humorístics. El 1971 l'Ajuntament de Llucmajor edità un recull de la seva obra poètica amb el títol Poesies. Escriví també el monòleg El noviï i les comèdies Pobresa no és vilesa, escenificada el 1935, i Tot té adob, estrenada el 1951. El 2000 l'Ajuntament de Llucmajor li concedí, a títol pòstum, el guardó l'Espigolera.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 13. Palma: Promomallorca, p. 278. ISBN 84-8661702-2.
# Yacot

Yacot és un poble del nord de l'Uruguai, ubicat al departament d'Artigas. La seva població aproximada és de 80 habitants. El seu nom és d'origen guaraní. Es troba sobre la frontera amb el Brasil.

## Referències

* ↑ Maplandia world gazetteer (en anglès)

## Enllaços externs

* Mapa de Yacot a Maplandia.com (anglès)
# Escatologia jueva

L'escatologia jueva se centra en l'estudi del Messies i de l'Olam ha-ba (en hebreu "el món per venir"). La paraula Maixíah en hebreu (משיח) significa 'l'ungit'. En el judaisme, el Messies és un ésser humà mortal, un descendent del Rei David, que aportarà una nova era messiànica de pau i prosperitat a Israel i a totes les nacions del món. La descripció dels fets és la següent:
* Tot el poble d'Israel tornarà a la Torà.
* El poble d'Israel tornarà a la terra d'Israel.
* El Temple de Jerusalem serà reconstruït.
* Israel viurà entre les nacions, i serà prou fort per defensar-se.
* Finalment, la guerra, l'odi i la fam s'acabaran, i una era de pau i prosperitat vindrà sobre la terra.

## Vegeu també

* Escatologia
* Jueus
# Erol Taş

Erol Taş (Erzurum, 28 de febrer de 1926, Istanbul, 8 de novembre de 1998) fou un actor de cinema turc. La pel·lícula «Susuz Yaz» (turc per Estiu sense Aigua), la pel·lícula en la qual comparteix els rols principals amb l'actiriu Hülya Koçyiğit va ser guanyadora de l'Os d'Or en el Festival Internacional de Cinema de Berlín el 1964.

## Biografia

L'any 1965 Taş va quedar vidu amb tres fills (un noi, Metin, i dues noies, Güler i Gönül) i es va casar amb la seva cosina Elmas (Taş) el 1966, amb qui va tenir una filla, Müjgan.
Taş ha participat en 800 pel·lícules i gairebé sempre com a personatge dolent.

## Referències

* ↑ http://www.berlinale.de/en/archiv/jahresarchive/1964/02_programm_1964/02_Filmdatenblatt_1964_19640001.php
* ↑ http://www.zaman.com.tr/pazar_erol-tas-elleriyle-kahve-yapardi-bana_1052639.html Arxivat 2015-12-11 a Wayback Machine.
* ↑ http://hurarsiv.hurriyet.com.tr/goster/ShowNew.aspx?id=-46825

## Enllaços externs

* Imatges de la vida de Erol Taş
# Escleroctenòfors

Els escleroctenòfors (Scleroctenophora) són una classe extinta de ctenòfors, procedents dels esquistos de Maotianshan (Yunnan, Xina), en estrats del Cambrià inferior.
Els escleroctenòfors es distingeixen fàcilment de las resta dels ctenòfors per la presència d'un esquelet intern que donava suport al cos.

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Scleroctenophora †» (en anglès). www.marinespecies.org. [Consulta: 11 març 2019].
* ↑ A vanished history of skeletonization in Cambrian comb jellies
# Escut antic de Viu de Llevata

Antic escut municipal de Viu de Llevata, a l'Alta Ribagorça. Perdé vigència el 1970, amb la incorporació d'aquest antic terme municipal en el del Pont de Suert.

## Descripció heràldica

D'or, quatre pals vermells; en cap, el nom del poble.

## Bibliografia

* BASSA I ARMENGOL, Manuel. Els escuts heràldics dels pobles de Catalunya. Barcelona: Editorial Millà, 1968.

## Vegeu també

* Escuts d'armes antics de l'Alta Ribagorça
# Erdo

Erdo és un poble del municipi de Sarroca de Bellera, a la comarca del Pallars Jussà. Formava part del terme primitiu de Sarroca de Bellera.
Està situat a 1,7 km en línia recta al nord-est del seu cap de municipi, i és accessible per una pista rural asfaltada que surt del mateix Sarroca de Bellera per pujar a Vilella i a Erdo, on arriba en 4 km de forta pujada. Aquesta pista passa a prop de Vilella, però no entra en aquest poble.
Erdo té l'església parroquial dedicada a sant Julià. És un temple petit, d'una sola nau, amb un campanaret a l'angle sud-est.

## Història

El 1981 Erdo encara tenia 7 habitants, després d'un procés de despoblament allargassat durant el segle xx. El 2005, però, havia experimentat una certa recuperació, i assolia els 13 habitants.
Pascual Madoz, en el seu Diccionario geográfico... del 1845 parla breument d'Erdo, i remet a l'article Coloma de Erdo, Sta.. Només diu que té 3 cases. Anant a l'article dedicat a Santa Coloma d'Erdo, s'hi llegeix que estan situats els dos pobles en un pla, Erdo amb 3 cases i Santa Coloma amb 2, d'una sola planta i bona construcció. El terreny és muntanyós, d'arenisca i de qualitat mitjana. Tenen una font abundant de molt bona qualitat. S'hi conreaven 400 jornals de secà i 10 o 12 de prat. Sense boscos, però amb algunes alzines, oms i nogueres. S'hi produïa blat, sègol, ordi, patates, algunes llegums, fruites i llana. Hi ha també una mica de bestiar d'ovelles, vaques i eugues. Hi havia cacera de perdius i conills. També hi havia una pedrera de calç. 3 veïns (caps de família) i 15 ànimes (habitants) en formaven la població.

## Serveis turístics

El poble d'Erdo és dels que té una certa oferta turística, d'aquest sector del Pallars Jussà. S'hi pot trobar l'allotjament rural La Taleia, situat al nord-oest del poble, a la sortida cap a Sarroca de Bellera i la casa rural Casa Lladós, una mica abans d'arribar al poble.

## Bibliografia

* Barbal, Maria. «Erdo». A: Camins de quietud. Barcelona: Edicions 62, 2002 (3a edició) (No ficció, 6). ISBN 84-297-4894-6.
* BELLMUNT I FIGUERAS, Joan. "Erdo". Dins Pallars Jussà, II. Lleida: Pagès Editors, 1997 (Fets, costums i llegendes, 32). ISBN 84-7935-406-2
* CASTILLÓ, Arcadi i LLORET, T. "Sarroca de Bellera", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* MADOZ, Pascual. "Erdo". Dins Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. Madrid: Establecimiento Literario-Tipográfico, 1845. Edició facsímil Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al <<Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar>> de Pascual Madoz. V. 1. Barcelona: Curial, 1985. ISBN 84-7256-256-5.

## Referències

* ↑ «La Taleia» (en espanyol europeu). [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «Casa Lladós Erdo en Sarroca de bellera» (en castellà). [Consulta: 13 març 2021].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Erebinis

Els erebinis (Erebini) són una tribu de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Erebinaeés.

## Gèneres

* Erebus
* Erygia
* Lygniodes

## Referències

* ↑ Zahiri, Reza «Molecular phylogenetics of Erebidae (Lepidoptera, Noctuoidea)». Systematic Entomology, 2011. DOI: 10.1111/j.1365-3113.2011.00607.x.
# Alexandre Ametos

Alexandre Ametos (en llatí Alexander, en grec antic Ἀλέξανδρος) fou un general macedoni, fill d'Ametos.
Va dirigir l'exèrcit d'Antígon Dosó durant la batalla de Selàsia contra Cleòmenes III d'Esparta l'any 222 aC. Alguns autors creuen que probablement era el mateix Alexandre comandant de cavalleria amb Antígon Dosó durant la guerra contra Cleòmenes III i que havia estat abans comandant de la guàrdia personal de Filip V de Macedònia nomenat per Antígon, i que va rebre calúmnies d'Apel·les, i després va ser enviat com ambaixador a Tebes en persecució de Megalees. D'aquest Alexandre, Polibi diu que sempre es va mostrar lleial al rei.

## Referències

* ↑ Alexander a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 111
# Francesc Platon i Verdaguer

Francesc Platon i Verdaguer (Barcelona, 26 de maig de 1920 - Barcelona, 24 de novembre de 1994) fou un futbolista, entrenador d'hoquei patins i dirigent esportiu català.

## Trajectòria

Es formà futbolísticament a la Penya Saprissa, passant a partir de 1937 a l'equip reserva. Formà part del primer equip del RCD Espanyol la temporada 1940-41, sense arribar a jugar cap partit de lliga.
Més tard entrà a la junta directiva del club i a partir de 1947 substituí Joan Antoni Samaranch com a delegat de la secció d'hoquei sobre patins del club.
Destacà en la seva etapa de seleccionador espanyol d'hoquei patins, on entre 1951 i 1960 guanyà dos campionats del Món (1954, 1955) i el campionat d'Europa de 1957.
A partir de la dècada de 1960 ocupà nombrosos càrrecs directius en el món de l'esport, essent president de la Federació Espanyola de Patinatge (1961-66), representant de la Delegación Nacional d'Educación Física y Deportes a Catalunya, vicepresident de la Diputació de Barcelona i de 1977 a 1980, delegat del Consejo Superior de Deportes a Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Francesc Platon Verdaguer». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «La gran gala de apertura en Sarriá». Mundo Deportivo, 31-08-1940. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Amistosos». Mundo Deportivo, 09-08-1937. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «En Igualada». Mundo Deportivo, 27-06-1940. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «De la solemne apertura en Sarriá». Mundo Deportivo, 30-08-1940. [Consulta: 17 gener 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Wi Ha-joon

Wi Ha-joon (hangul 위하준), (Wando-gun, 5 d'agost de 1991) és un actor i model sud-coreà. És conegut sobretot pels seus papers a les pel·lícules Gonjiam: Haunted Asylum (2018) i Midnight (2021), així com a la sèrie de televisió Something in the Rain (2018), Romance Is a Bonus Book (2019), 18 Again (2020), i Squid Game (2021), el darrer dels quals li va aportar fama internacional.

## Biografia

Va estudiar a la Universitat de Sungkyul, al departament de teatre i cinema.

## Referències

* ↑ Wi Ha-joon (위하준) (anglès)
# Clermont (Oise)

Clermont de l'Oise és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 9.699 habitants.

## Situació

Clermont es troba gairebé al bell mig del departament de l'Oise.

## Administració

Clermont és la capital del cantó de Clermont, que al seu torn forma part de l'arrondissement de Clermont. L'alcalde de la ciutat és Lionel Ollivier (2001-2008).

## Història

Degut a la seva situació geogràfica, en el passat va rebre els noms de Clermont-en-Beauvaisis o Clermont-en-France. El 1777, hi nasqué el matemàtic Louis Poinsot.

## Llocs d'interès

* Església amb quadres del segle xvii

## Vegeu també

* Llistat de municipis de l'Oise

## Enllaços externs

* Clermont de l'Oise al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
# Silví de Tolosa

* No s'ha de confondre amb Silvi de Tolosa.
Silví (Tolosa, segona meitat del segle vii - Morinnie, Artois, 17 de febrer del 717) fou un religiós occità, actiu a la regió de Thérouanne (actual Pas de Calais). És venerat com a sant per l'Església catòlica. No té cap fonament la seva identificació amb el bisbe Selvi de Tolosa (o Silvi) del segle iv.

## Biografia

Silví era natiu de Tolosa, d'una família noble originària del nord de França. Els seus pares el volien casar amb una noia de la mateixa condició, però volia abraçar la religió va abandonar la promesa, la família i la ciutat i va fer diverses peregrinacions entre les quals una a Terra Santa.
En tornar, va anar a Roma on fou consagrat bisbe regionari amb el desig de predicar la fe a llocs llunyans on la fe catòlica encara no estès establerta o anunciada. Va evangelitzar la regió del Comtat de Thérouanne, actualment al Pas de Calais. Al final dels seus dies es va retirar a l'Artois, on tenia terres i d'on venia la seva família. Hi va fer construir dues esglésies properes al monestir de monges benedictines d'Auchy, que havia fundat.
Va morir el 17 de febrer del 717 i fou enterrat pels monjos de Saint-Riquier; Siquerda, abadessa d'Auchy-les-Moines, va fer erigir al lloc de la seva sepultura un superb mausoleu.
Venerat com a sant, la seva festivitat litúrgica és el 17 de febrer. Les seves relíquies eren a l'església de Saint-Bertin de Saint-Omer.

## Referències

* ↑ Alguns autors l'identifiquen com a fill de Pipí d'Héristal però el seu naixement a Tolosa ho descarta.

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
* Prions en Église (en francès). Éditions Bayard, febrer del 2010, p. 7.
# Somers (Montana)

Somers (ktunaxa: ʔa·kminq̓unuk, salish: čšn̓šá) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 556 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Somers tenia 556 habitants, 233 habitatges, i 158 famílies. La densitat de població era de 104,2 habitants per km².
Dels 233 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.625 $ i la renda mediana per família de 34.286 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.125 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 13.786 $. Aproximadament el 7,9% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «FirstVoices: Nature / Environment - place names: words. Ktunaxa.». [Consulta: 7 juliol 2012].
* ↑ Tachini, Pete; Louie Adams, Sophie Mays, Mary Lucy Parker, Johnny Arlee, Frances Vanderburg, Lucy Vanderburg, Diana Christopher-Cote. nyoʻnuntn q̓éymin, Flathead Nation Salish dictionary. Pablo: Bilingual Education Department, Salish Kootenai College, 1998, p. 131.
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Somers». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Somers». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sinibald I Ordelaffi

Sinibald I Ordelaffi (1336-1386) fou fill de Francesc II Ordelaffi. Es va casar amb Paola Bianca Malatesta filla de Pandolf Malatesta.
El 1376 Forlì es va revoltar i Sinibald va reconquerir la senyoria de Forlì, amb el suport dels gibel·lins. Va ser deposat el desembre de 1385, empresonat al castell de Ravaldino i probablement enverinat l'any següent pels seus nebots Pino II Ordelaffi i Francesc III Ordelaffi que el van succeir.
# Smithfield

«Smithfield» té aquests significats:
* Smithfield (Carolina del Nord)
* Smithfield (Illinois)
* Smithfield (Kentucky)
* Smithfield (Londres)
* Smithfield (Maine)
* Smithfield (Nebraska)
* Smithfield (Ohio)
* Smithfield (Pennsilvània)
* Smithfield (Rhode Island)
* Smithfield (Utah)
* Smithfield (Virgínia)
* Smithfield (Virgínia de l'Oest)
* North Smithfield, població dels Estats Units a l'estat de Rhode Island
* West Smithfield, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord
# Sonya Noskowiak

Sonya Noskowiak va ser una fotògrafa nascuda el 25 de novembre de 1900 a Leipzig, Alemanya, i morta el 28 d'abril de 1975 a Greenbrae, Estats Units.
Comença la seva carrera el 1929 a l'estudi de Johan Hagemeyer a Los Angeles. Poc després treballarà per a Edward Weston, amb qui viurà entre 1929 i 1934, mantenint al mateix temps la seva pròpia clientela de retrats. El 1932 funda, al costat de Imogen Cunningham, John Paul Edwards, Ansel Adams, Henry Swift, Willard van Dyke i Edward Weston el Grup f/64. Les seves fotografies es publiquen per primera vegada el 1934 en una exposició del Grup f/64. En els següents anys també realitzarà les seves pròpies exposicions en les galeries d'Ansel Adams, Denny-Watrous i Williard Van Dykes. El 1935 funda el seu propi estudi a San Francisco, on treballarà fins al 1965. Moltes de les seves fotografies es troben actualment al Center for Creative Photography, a Tucson.
# Sir John Aird

Sir John Aird (Londres, 3 de desembre de 1833 - Beaconsfield, 6 de gener de 1911) va ser un notable enginyer anglès i contractista d'enginyeria civil de finals del segle xix i principis del XX. També es va exercir com a membre conservador del parlament (PM) per Paddington Nord 1887-1906, va ser el primer Alcalde de Paddington el 1900, i es va convertir en un entusiasta col·leccionista d'art britànic.

## Referències

* The London Gazette nº 27291. pàg. 1576. 5 de març de 1901.
# Sir Quentin Thomas

Sir Quentin Thomas (nascut el 1944) és l'actual president del British Board of Film Classification. És membre del Servei Civil britànic.
A Irlanda del Nord, de 1988 a 1998, feu trobades amb el Sinn Féin per treballar per l'alto el foc del 1994. Va ser reconegut amb l'agraïment del govern britànic pel seu treball per la pau a Irlanda del Nord.
També ha estat el cap del Departament de Radiodifusió i televisió del 1984 al 1988, desenvolupant polítiques sobre la radiodifusió a la Gran Bretanya, incloent-hi la radiodifusió per cable i per satèl·lit i les relacions entre el govern i les autoritats de la radiodifusió britànica.
# Slussen

Slussen ("la resclosa") és una zona d'Estocolm, capital sueca, situada en ple centre de la ciutat. El que crida més l'atenció és la seva estructura d'obra civil (important en el seu temps). És un important centre vial, ferroviari i fins i tot portuari.
Construït fa uns cent anys, ha estat proposat per a una remodelació, ja que els seus fonaments estan cedint lentament.

## Nota

* ↑ José María Ballester; Sweden. Riksantikvarieämbetet. Sustained care of the cultural heritage against pollution: based on the proceedings of the seminar entitled "Sustained care of the cultural heritage against deterioration due to pollution and other similar factors : evaluation, risk management and public awareness". Council of Europe, 2000, p. 149–. ISBN 9789287142320 [Consulta: 14 febrer 2011].
# Sureda

«Sureda» té aquests significats:
* Sureda (bosc), bosc de sureres
* Toponímia:
** Sureda (Rosselló), municipi de la comarca del Rosselló
** Mas Sureda, bé cultural d'interès local a Ermedàs, al municipi de Palafrugell (Baix Empordà)
** Senyoria de Sureda, jurisdicció feudal del Rosselló
** Serra de la Sureda, serra a cavall dels municipis de Cantallops i la Jonquera (Alt Empordà)
* Biografies:
** Carme Sureda i Bosch (Santa Coloma de Queralt, ?), activista social catalana
** Enric Sureda i Morera, polític i advocat mallorquí
** Francesc Sureda i Blanes (Artà, 1888 - Palma, 1955), escriptor i lul·lista mallorquí
** Joan Sureda i Pons (Barcelona, 1949), director del MNAC (1986 -1991)
** Josep Sureda i Blanes (Artà, 1890 - Barcelona, 1984), químic, apotecari, escriptor i historiador de la ciència mallorquí
** Josep Lluís Sureda i Carrión (Palma, 1923), economista mallorquí
** Pep-Francesc Sureda i Blanes (Palma, Mallorca, 1916-1983), metge i pintor mallorquí
** Martí Sureda i Deulovol (l'Escala, 1822 - Girona, 1890), arquitecte
** Miquel Sureda i Blanes (Artà, Mallorca, 1885-1957), metge mallorquí
** Miquel Sureda Anfres (Barcelona, 1978), enginyer aeronàutic.
# Stapleton

«Stapleton» té aquests significats:
Biografies:
* Christopher Mark Adrian Stapleton, botànic i agrostòleg anglès.
* Maureen Stapleton, actriu estatunidenca.
* Olaf Stapleton, escriptor britànic de ciència-ficció.
Toponímia:
* Stapleton (Geòrgia), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia.
* Stapleton (Nebraska), població dels Estats Units a l'estat de Nebraska.
# Synchiropus delandi

Synchiropus delandi és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 476 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i les Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. On the genus Callionymus of authors. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 128-130.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Synchiropus delandi». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Synchiropus delandi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Fricke, R., 1982. Nominal genera and species of dragonets (Teleostei: Callionymidae, Draconettidae). Ann. Mus. Civ. Stor. Nat. Genova 84:53-92.
* ↑ Nakabo, T., E. Yamamoto i C.-H. Chen, 1983. Two new species of the genus Foetorepus (Callionymidae) from the Emperor seamounts, north-central Pacific. Jap. J. Ichthyol. 29(4):349-354.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Symphurus variegatus

Symphurus variegatus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Sándor Szűcs

Sándor Szűcs (Szolnok, 23 de novembre de 1921 - Budapest, 4 de juny de 1951) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1940.
Fou 19 cops internacional amb la selecció hongaresa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Szolnoki MÁV i Újpest FC.
Va ser condemnat a mort al final i executat el 1951, a l'edat de 29 anys, per intentar emigrar il·legalment.

## Referències

* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ Sándor Szűcs a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ article in Újpesti Napló