OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agency (Iowa)

Agency és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 622 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Agency tenia 622 habitants, 272 habitatges, i 178 famílies. La densitat de població era de 414,1 habitants per km².
Dels 272 habitatges en un 23,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,5% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.912 $ i la renda mediana per família de 44.306 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.107 $ mentre que les dones 26.750 $. La renda per capita de la població era de 16.896 $. Entorn del 2,2% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Agency». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Agency». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Akko brevis

Akko brevis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: Panamà.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ «Akko brevis». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 «Akko brevis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Hoese, D.F., 1995. Gobiidae. Gobios, chanquetes y guasetas. p. 1129-1135. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Van Tassell, J.L. i C.C. Baldwin, 2004. A review of the gobiid genus Akko (Teleostei: Gobiidae) with description of a new species. Zootaxa 462:1-15.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Akletos

Akletos és un gènere d'ocells de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per dues espècies:
* Akletos melanoceps - formiguer d'espatlles blanques.
* Akletos goeldii - formiguer de Goeldi.

## Referències

* ↑ «Antbirds». World Bird List Version 8.1. International Ornithologists' Union, 2018. [Consulta: 2 febrer 2018].
# Adolfas Šleževičius

Adolfas Šleževičius (Mirskiškė, 2 de febrer de 1948 - Pelekas, 6 de desembre de 2022) fou un primer ministre de Lituània.
Abans de la seva carrera com a polític, Šleževičius era gerent d'una empresa estatal de productes lactis. Šleževičius va ser nomenat primer ministre després de l'elecció d'Algirdas Brazauskas com a president el febrer de 1993. En aquells temps, Lituània va haver de fer front a la inflació mensual del 10 i el 30% tot i la introducció de les talonas (diners de descompte) i estant el ruble molt baix. Després d'un principi prometedor amb grans augments salarials dels treballadors estatals, Šleževičius va aplicar un augment més reduït i va donar suport a un enduriment de la política monetària pel Banc de Lituània. Aquesta inflació mensual va disminuir al 25% el maig de 1993 al 13% el maig, 6% al juny i al 3% el juliol. Amb aquest progrés en l'estabilització, el Comitè de litas (compost per Šleževičius, el president Brazauskas, i per Visokavičius, president del Banc de Lituània) va anunciar el restabliment del litas lituà com a moneda nacional, que tindria lloc el 25 de juny de 1993. El tipus de canvi enfortit des de l'equivalent de més de 5 litai a 3,5 litai l'agost de 1993.
L'octubre de 1993 Šleževičius va anunciar que el valor de la moneda es fixaria d'una manera molt semblant a la de la corona estoniana, és a dir, en un règim de convertibilitat amb una paritat fixa. La Llei d'Estabilitat del litas va ser aprovada el 23 de març de 1994, i el tipus de canvi fix en el 3,9 litai per dòlar dels EUA l'1 d'abril de 1994. La fixació del tipus de canvi van contribuir a fer que es produís grans entrades de capital estranger, la qual cosa va ajudar a finançar la modernització de l'economia en els anys següents.
El 8 de febrer de 1996 es va veure obligat a dimitir, després d'un vot de censura en el Seimas per càrrecs de corrupció. Šleževičius havia retirat els seus actius en l'últim minut a partir de dos bancs que es va ensorrar. Es va enfrontar a càrrecs penals per corrupció i falsificació, però després de quatre anys d'investigació, la causa va ser sobreseguda abans d'arribar a un tribunal. Després d'una carrera política frustrada, Šleževičius va dedicar-se a l'empresa privada.
Šleževičius va morir el 6 de desembre de 2022, a l'edat de 74 anys.

## Referències

* ↑ Bank of Lithuania, "The Bank of Lithuania", 1994
* ↑ Knobl, Camard, et al., "Lithuania" IMF Economic Review No. 6, August 1994.
* 1 2 Camard, Wayne, "Lessons from the Currency Board Arrangement in Lithuania" IMF paper PPAA/96/1, March 1996
* ↑ «Mirė buvęs Lietuvos premjeras Adolfas Šleževičius» (en lithuanian), 06-12-2022. [Consulta: 6 desembre 2022].
| Precedit per: Bronislovas Lubys | Primer Ministre de Lituània (març) 1993 - (febrer) 1996 | Succeït per: Laurynas Mindaugas Stankevičius |
# Adolf von Harnier

Adolf Freiherr von Harnier (14 abril 1903 - 12 de maig de 1945) fou un advocat bavarès membre de la resistència anti-nazi. Nascut a Bavaria, fill d'un baró terratinent, es va doctorar en dret el 1934 i s'instal·la a Múnic com a advocat. Va refusar el nazisme i es va convertir al catolicisme. Com a jurista alemany va defensar clergues i jueus durant el règim nacional-socialista. Fou dirigent d'un grup que donava suport a la restauració de la monarquia de Baviera.
Denunciat per un informador de la Gestapo, va ser arrestat el 1939. Acusat de traïció, va ser sentenciat a deu anys de presó. Va morir de febre tifoide el 12 de maig de 1945, un dia després que la seva presó a Strabling fos alliberada per tropes dels Estats-Units d'Amèrica.

## Referències

* ↑ «Gedenkstätte Deutscher Widerstand - Home». [Consulta: 15 octubre 2020].
# Acció Democràtica (1976)

Acció Democràtica (AD) fou un partit polític creat el març de 1976 per Josep Maria Figueras i Bassols i Jorge Trías Sagnier, format i dominat per membres de la nova burgesia barcelonina forjada en els negocis immobiliaris impulsats per Josep Maria de Porcioles. Tenia una ideologia liberal i barrejava mitjans econòmics i estil empresarial. Intentà disputar l'espai polític de l'antiga Lliga Catalana, raó per la qual el setembre de 1976 es fusionà amb la Lliga Liberal Catalana per a formar la Lliga de Catalunya-Partit Liberal Català de cara a les futures eleccions generals espanyoles de 1977.

## Referències

* Joan B. Culla L'evolució de l'espai centrista a Catalunya (1976-1982) (1989) UAB, Working Paper n.4 Versió online
# Aeroport de Storuman

Storuman Airport (IATA: SQO, ICAO: ESUD) és un aeroport a uns 35 km a l'est de Storuman, Suècia, en el petit poble de Gunnarn.
Va ser construït com una base aèria militar (anomenada Gunnarn), d'aquí la pista relativament llarga. El trànsit regular de passatgers va començar el 1993. L'aeroport va tenir 12.753 passatgers el 2006.
El govern i l'autoritat competent van decidir no donar suport financer al trànsit a partir de la tardor del 2008. La raó és que l'aeroport de Vilhelmina està situat a 75 km del centre de Storuman. El trànsit aeri no pot continuar sense el suport financer públic. El municipi va pensar que era important comptar amb el seu propi aeroport, així que va finançar un mateix operador a partir del 2009.
El 18 de gener de 2010, el municipi Storuman va decidir deixar de donar suport al trànsit aeri i finalitzar l'acord amb Avion Express. El trànsit va continuar amb un sol vol diari fins al juny de 2010, quan tot el tràfic regular es va acabar.

## Referències

* ↑ «Västerbottens-Kuriren - Flygtrafiken i Gunnarn upphör». Arxivat de l'original el 2011-07-24. [Consulta: 27 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Acroneuria morsei

Acroneuria morsei és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:144.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Du, 2000. Entomotaxonomia 22(2):80.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Notes on Chinese Species of the Genus Acroneuria Pictet (Plecoptera: Perlidae: Acroneuriinae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Acroneuria multiconata

Acroneuria multiconata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a la Xina: Gansu.

## Referències

* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:144.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Du, 2000. Entomotaxonomia 22(2):81.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Du & Sivec, 2005. A: Yang, X. K. (Ed.). Insect Fauna of Middle-west Qinling Range and South Montains of Gansu Province 42.
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Notes on Chinese Species of the Genus Acroneuria Pictet (Plecoptera: Perlidae: Acroneuriinae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Alberic (desambiguació)

«Alberic» té aquests significats:
Llocs:
Persones:
* Alberic I de Spoleto, marcgravi de Camerino i duc de Spoleto.
* Alberic II de Tusculum, 911-954, fill de Mariozza i d'Alberic I de Spoleto.
* Sant Alberic de Cîteaux, monjo, cofundador de l'orde del Cister.
Altres:
Viccionari
# Aminoàcid aromàtic

Els aminoàcids aromàtics (AAA) són aminoàcids que inclouen un anell aromàtic.
La fenilalanina, la histidina, i el triptòfan són aminoàcids aromàtics i aminoàcids essencials pels animals i en ells han de derivar de la dieta. La tirosina és semi-essencial; es pot sintetitzar però només a partir de la fenilalanina.
Totes les plantes i microorganismes han de sintetitzar els seus aminoàcids aromàtics a través de la ruta de l'àcid shikímic. Alguns herbicides i antibiòtics aprofiten per combatre herbes i malalties la inhibició que produeixen dels enzims involucrats en la síntesi d'aminoàcids aromàtics.

## Referències

* ↑ Logan, Carolynn M.; Rice, M. Katherine Logan's Medical and Scientific Abbreviations. Philadelphia: J. B. Lippincott Company, 1987, p. 3. ISBN 0-397-54589-4.

## Enllaços externs

* «Aminoàcid aromàtic» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Albiez-Montrond

Albiez-Montrond és un municipi francès, situat al departament de la Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Vegeu també

* Opinel.
# Amnirana asperrima

Amnirana asperrima és una espècie de granota que viu al Camerun i Nigèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. & Gartshore, M. 2004. Amnirana asperrima. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 20 d'abril del 2008.
# Andover (Ohio)

Andover és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.269 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Andover tenia 1.269 habitants, 427 habitatges, i 271 famílies. La densitat de població era de 357,6 habitants/km².
Dels 427 habitatges en un 34,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 45.526 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.845 $ mentre que les dones 22.679 $. La renda per capita de la població era de 14.702 $. Aproximadament el 8,2% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Andover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Andover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Almita

Almita és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Almita portalia B. Landry, 1995
* Almita texana B. Landry, 1995

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 30 gener 2019].
# Almirós

Almirós (grec: Αλμυρός), antigament Halmirós, és un poble i municipi grec situat a la unitat perifèrica de Magnèsia. El 15 de març del 1311 fou l'escenari de la mal anomenada batalla del Cefís, en la qual els almogàvers de la Gran Companyia Catalana venceren els francs del Ducat d'Atenes. Es troba al bell mig de la plana de Krókio, una plana fèrtil travessada per diversos torrents. A més de ser un important centre agrícola i comercial de Magnèsia, està desenvolupant el seu potencial turístic. Els seus principals conreus són els tomàquets, el cotó, el blat, les ametlles, els cacauets i els pistatxos.

## Referències

* 1 2 Ayensa, 2020, p. 135.

## Bibliografia

* Ayensa, E. «La dominació catalana a Grècia en el segle xiv: història, arqueologia, record i mite». Catalan Historical Review, 13, 2020, pàg. 135-147.
# Aligar Rampura

Aligarh Rampura és una població del Rajasthan, antigament part del principat de Tonk, situada a 25° 57′ 53″ N, 76° 07′ 26″ E﻿ / ﻿25.96472°N,76.12389°E﻿ / 25.96472; 76.12389 a uns 110 km a l'est de Jaipur. Antigament només s'anomenava Rampura.
Fou ocupada pels britànics el 1804 però restaurada a Holkar el 1805 en el tractat de pau. El 1818, derrotar Holkar a la tercera Guerra Maratha, els britànics van cedir Rampura a Amir Khan Pindari, que per tractat de pau del novembre de 1817 havia obtingut Tonk com a principat hereditari amb títol de nawab, com a donació lliure de renda. El 1881 tenia 3.378 habitants.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Andrés Seguí Mercadal

Andrés Seguí Mercadal (Maó, 1931) és un enginyer naval menorquí. Llicenciat en enginyeria naval, inicià el seu treball a l'empresa Sender, dedicada a la producció de navilis i, lligat a Bilbao per raons de matrimoni, decideix crear Equimar, una empresa que dissenyava i construïa vaixells. A més, comença a crear una xarxa de transport amb plataformes, petroliers i altres tipus de navilis.
La seva gran innovació fou introduir a Espanya el sistema de transport amb contenidors. Crea una fàbrica de contenidors a Saragossa i, paral·lelament, muntà una gran cadena de transport fixant bases portuàries als ports més importants d'Espanya. Avui, el grup que va crear està diversificat i actua mitjançant diferents empreses: Contenemar, Iscomar S.A., Canaria Marítima de Consignaciones S.A., Arguimbau S.A., Tasmar S.A., Marcargo S.A., etc. De totes elles, s'ha de destacar a les Illes Balears Iscomar S.A., que és la que actua com a consignatària i estibadora a Balears. Té seus a Palma, Maó i Eivissa i cobreix el transport entre les illes. A més, ha establert una línia regular de transport de passatgers entre Alcúdia i Ciutadella de Menorca. El 2005 va rebre el Premi Ramon Llull malgrat que el 1991 fou acusat de contraban de ramat i falsificació de document públic i privat.
# Allan Peiper

Allan Peiper (Alexandra, Victòria, 26 de març de 1960) és un ciclista australià, ja retirat, que fou professional entre 1983 i 1993. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1990.
Entre el 2005 i el 2021 exercí de director esportiu en diferents equips ciclistes, Davitamon-Lotto, T-Mobile, Garmin-Sharp i UAE Emirates. El 2021 es va retirar arran d'un càncer d'intestí diagnosticat anys enrere.

## Palmarès

* 1982
** 1r al Gran Premi de les Nacions amateur
** Vencedor d'una etapa del Circuit Franco-Belga
* 1984
** 1r al Tour de l'Oise i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Suècia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa de l'Étoile de Bessèges
* 1985
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oise
* 1986
** 1r al Gran Premi Raymond Impanis
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1987
** 1r al Circuit de les Fronteres
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Gran Bretanya
* 1988
** 1r a la Stadsprijs Geraardsbergen
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Irlanda
* 1990
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia

### Resultats al Tour de França

* 1984. 95è de la classificació general
* 1985. 86è de la classificació general
* 1987. Abandona (21a etapa)
* 1990. Abandona (8a etapa)
* 1992. 126è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1986. 116è de la classificació general
* 1988. 103è de la classificació general
* 1989. Abandona (18a etapa)
* 1990. 144è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1992. 130è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1986. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «PEIPER Allan». [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Allan PEIPER» (en italià). [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Allan Peiper quitte UAE, l'équipe de Tadej Pogacar, pour soigner son cancer
* ↑ published, Cycling News. «Peiper joins UAE Team Emirates as directeur sportif» (en anglès), 21-11-2018. [Consulta: 18 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Anne Igartiburu Verdes

Anne Igartiburu Verdes (Elorrio, 18 de febrer de 1969) és una actriu i presentadora de televisió basca.
Va estudiar màrqueting i va començar a Goiena Telebista. Més tard es va passar a Euskal Telebista, Telecinco i TVE. Està divorciada del ballarí Igor Yebra, amb qui va tenir una filla, i també del director d'orquestra Pablo Heras-Casado, amb qui va tenir un fill, Nicolás, nascut el 13 de juny de 2016.

## TV

* Una pareja feliz (1994)
* El imperdible (1997)
* Maridos y mujeres (1997)
* Corazón de... (1997- 2008)
* ¡Mira quién baila! (2005- 2009)
* Cántame cómo pasó (2010, La 1)
* Un beso y una flor (2010, Castilla-La Mancha Televisión)
* +Gente, (2012-2013) (La 1)

## Com a actriu

* Luna negra (2004).
* El lápiz del carpintero Antón Reixa (2002)
* Star Trek:Insurrección de Jonathan Frakes (1998).

## Premis

* Antena de Oro 2006 i 2012

## Referències

* ↑ «El nuevo amor de Anne Igartiburu». Lecturas. [Consulta: 13 juliol 2014].
# Anhac (Alt Loira)

Anhac (en francès Agnat) és un municipi francès del departament de l'Alt Loira, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2021 tenia 173 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 27 gener 2024].
# Alectrias gallinus

Alectrias gallinus és una espècie de peix de la família dels estiquèids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal (fins als 100 m de fondària sobre fons sorrencs, de grava i de pedra) i de clima temperat, el qual viu al Pacífic nord-occidental: Rússia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America north of the Isthmus of Panama. Part III. Bull. U. S. Natl. Mus. No. 47. i-xxiv + 2183a-3136. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lindberg, G. U., 1938. On the genera and species of the family Blenniidae (Pisces) related to the genus Anoplarchus. Trudy Gidrobiol. Eksp. Zool. Inst. Akad. Nauk SSSR No. 1: 499-514.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamtxatka and adjacent waters. 166 p.
* ↑ Mecklenburg, C. W. i B. A. Sheiko, 2004. Family Stichaeidae (Gill, 1864) - pricklebacks. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (35):36.
* ↑ Fedorov, V. V., I. A. Chereshnev, M. V. Nazarkin, A. V. Shestakov i V. V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
* Discover Life (anglès)