OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puigsagordi (Balenyà)

* Per al nucli de població de Centelles, vegeu Puigsagordi (Centelles)
El Puigsagordi és un turó situat dins del terme municipal de Balenyà, tal com indica el mapa de municipis, tot i que reivindicat per Centelles. La seva altitud varia segons les fonts, des dels 972 fins als 984 m. Està situat a l'oest del nucli de Centelles i al sud-oest de Balenyà.
El turó és tingut en gran estima pels centellencs, que el dia 1 de maig hi celebren un popular aplec. També és un indret afavorit pels escaladors, ja que la composició de la seva roca, formada per materials de l'Eocè i successius relleus calcaris, la fa una muntanya molt apta per practicar-hi l'esport. Ho demostren les nombroses vies d'escalada que hi ha i la recent (2007) obertura de la via ferrada de les Baumes Corcades, que s'està erigint com un dels atractius turístics de la zona.
Situat a la capçalera septentrional del Congost i coronat per una imponent senyera, el Puigsagordi presideix, també, els límits meridionals de la plana de Vic, dels quals és un mirador excel·lent; també presideix els estreps occidentals del Montseny a llevant, ferits per les explotacions de les pedreres; i el territori boscós i despoblat de la Sauva Negra a ponent. El bosc de la Sauva Negra és considerat un espai natural protegit i disposa de 110 hectàrees d'una gran bellesa. A migdia del Puigsagordi s'estén un llarg serrat que va carenejant fins al Morro de Porc, un sector coronat per una curta cinglera abalconada sobre els primers pendissos de la Garga. Es creu que els primers homes prehistòrics d'Osona es van establir en aquesta zona on, actualment, es poden trobar diversos dòlmens. El Puigsagordi també dona nom a la urbanització que s'estén cap al nord d'aquesta mateixa serralada. A la falda del turó hi ha una casa de pagès anomenada el Cerdà, mas on va néixer el cèlebre arquitecte i urbanista, creador de l'Eixample de Barcelona, Ildefons Cerdà.

## Referències

* ↑ «Ajuntament de Centelles». Arxivat de l'original el 2008-12-20. [Consulta: 28 desembre 2008].
* ↑ Mapes de l'Institut Cartogràfic de Catalunya 1:25.000
* ↑ «51è Aplec del turó de Puigsagordi | Centelles». Arxivat de l'original el 2021-12-26. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ Descobrir.cat. «Via ferrada de les Baumes Corcades». [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ Ruta del 8. Santa Maria Savall, la Sauva Negra i el Castell de Popa (Castellcir). Ajuntament de Balenyà. Arxivat 2021-12-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Índex de les urbanitzacions pendents de regularització». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «Camí de la Costa i el Cerdà». Ajuntament de Centelles. [Consulta: 26 desembre 2021].
# Puigsallança

El Puigsallança és el cim mes alt de la Serra de Finestres, de 1026 m. Es troba al municipi de Sant Aniol de Finestres, a la comarca catalana de la Garrotxa.
S'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 299091001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Rafael Raga Montesinos

Rafael Raga Montesinos (Russafa, Ciutat de València, 8 de desembre de 1910- València, 17 de febrer de 1985.) va ser un cartellista i grafista valencià. Els seus treballs tenen una notable influència del que va ser el seu professor, Josep Renau, sent el seu estil però amb un modelatge colorista i comercial com en el de La verbena de la Paloma.
Raga comença a treballar com a aprenent fent diversos treballs de decoració d'aparadors o disseny de mobles en 1924, mentre es troba estudiant tant a l'Escola d'Arts i Oficis, continuant els seus estudis a l'Acadèmia de Sant Carles de València en 1927, on va tenir com a professor a Josep Renau Montoro i Josep Benlliure. En 1927 realitza el seu primer cartell per a la pel·lícula Napoleón d'Abel Gance.
Amb l'arribada de la II República Espanyola forma part de la penya "El Sifó", organització formada pels cartellistes valencians més destacats del moment. Durant aquesta època realitza treballs molt destacats tals com el cartell de falles en 1932, conegut com El cartell del Fanal, que es convertiria en un dels més reeixits de la història de les falles, i els cartells de les pel·lícules de Cifesa La verbena de la Paloma i El cura de la aldea. Entre 1934 i 1935 planta dos falles a la Plaça de la Reina i la del Tossal. El 30 de juny de 1936, juntament amb altres artistes valencians va plantar un obra titulada A l'ombra del Micalet al parc de Monjuic de Barcelona. Als anys 50 tornaria a plantar cadafals i després de la transició democràtica espanyola faria de jurat faller, destacant pel seu criteri innovador i artístic.
Durant la Guerra Civil Espanyola realitza cartells per a l'Aliança d'Intel·lectuals Antifeixistes, i després del final de la contesa és empresonat per diversos motius a la presó de Portacoeli durant tres anys. Després del seu periple carcerari, es veu obligat a canviar la seua signatura, de Raga a Ramón, unió de la primera síl·laba dels seus dos cognoms. Va tindre problemes a l'hora de realitzar els cartells com suprimir el nom de certs directors o actors com el cas de James Cagney, pertanyent a la Lliga Antifeixista Americana, en la pel·lícula Els perills de la glòria.
Abandona en 1968 el món del cinema i treballa com a professor de dibuix a l'Escola d'Arts i Oficis Artístics de València. Mor el 17 de febrer de 1985 després d'una sobtada malaltia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Un artista represaliat article de Rafael Serna a la revista Nostra Marxa Fallera, num. 14, març de 2015. pg.3-4
* ↑ «Muere en Valencia Rafael Raga Montesinos, uno de los cartelistas más destacados de la guerra civil» (en castellà). ABC, 19-02-1985. [Consulta: 14 setembre 2015].
* ↑ Contreras, Rafael. Los Carteles de Fallas de Valencia. València: Ajuntament de València, p. 370.
* ↑ El cartel del cine español de posguerra Arxivat 2012-06-26 a Wayback Machine. pp. 6 y 7
* ↑ Los carteles de cine de Enrique Herreros y otras obras importantes pp.
* ↑ «La fiesta valenciana del fuego» (en castellà). La Vanguardia, 30-06-1936. [Consulta: 14 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Rafael Raga Montesinos, grafista i cartellista
# Província de Càceres

Càceres (en castellà, Cáceres; en extremeny: Caçris; en fala de Xàlima, Cáciris) és una de les dues províncies d'Extremadura, la més septentrional. Limita amb Castella i Lleó pel nord, a l'oest amb Portugal, a l'est amb Castella - la Manxa, i al sud amb la província de Badajoz. La seva capital és la ciutat homònima, la població de la qual és la cinquena part de la població total (412.498 habitants, segons INE 2008). Amb 19.868 km², és la segona província més extensa d'Espanya, després de Badajoz.
Els municipis més poblats de la província de Càceres, segons l'INE 2008 eren:
* Càceres (92.187 habitants)
* Plasència (40.105 habitants)
* Navalmoral de la Mata (17.103 habitants)
* Còria (12.868 habitants)
* Miajadas (10.241 habitants)
* Trujillo (9.860 habitants)
* Talayuela (9.282 habitants)

## Comarques de Càceres

Comarques de la Província de Càceres :
| Vegas del Alagón | Comarca de Tajo-Salor | Valle del Ambroz | Llanos de Cáceres | Campo Arañuelo |
| Valle del Jerte | La Vera | Las Hurdes | Las Villuercas | Comarca de Los Ibores |
| Comarca de Sierra de Gata | Comarca de Trujillo | Comarca de Valencia de Alcántara | Comarca de Alcántara |

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor mundial - Oficina d'Onomàstica - Secció Filològica - Institut d'Estudis Catalans». [Consulta: 8 maig 2024].

## Enllaços externs

* Diputació de Càceres (castellà)
# Província de Daşoguz

La província de Daşoguz (turcman: Daşoguz welaýaty, rus: Дашогузский велаят) és una de les províncies (Welayatlar) del Turkmenistan. Està localitzada al nord del país, fent frontera amb l'Uzbekistan. La seva capital és Daşoguz. Té una població d'1.059.800 habitants i ocupa una superfície de 74.000 km².
# Província de Daniel Campos

La província de Daniel Campos és una de les 16 províncies del Departament de Potosí, a Bolívia. La seva capital és Llica.
# Puntes dels Menares

Les Puntes dels Menares és una muntanya de 475 metres que es troba al municipi de la Fatarella, a la comarca de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puntioplites bulu

Puntioplites bulu és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba des d'Indonèsia fins a Cambodja i la Tailàndia peninsular.
Els mascles poden assolir els 35 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i A.J. Whitten 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.
# Província de Germán Busch

La província de Germán Busch és una de les 15 províncies del Departament de Santa Cruz a Bolívia. Està dividida administrativament en tres municipis: Puerto Suárez (la capital), Puerto Quijarro i El Carmen Rivero Tórrez.
La província va ser creada el 1984, durant la presidència d'Hernán Siles Zuazo, a escindint-se de les províncies d'Ángel Sandoval i Chiquitos. Rep el nom de Germán Busch Becerra, heroi de la Guerra del Chaco i ex-President de Bolívia.

## Referències

* ↑ https://gacetaoficial.santacruz.gob.bo/archivos/estatuto_autonomico.pdf
# Ramon Carreras

Ramon Carreras fou un compositor del segle xviii.
Francesc Valls i Galan, mestre de capella de la catedral de Barcelona, assenyala el 1717 que Carreras va canviar la veu, fet que indica que podia haver estat deixeble seu.
Essent clergue de Calaf, va obtenir el càrrec de mestre de capella de la basílica de Santa Maria de Castelló d’Empúries, atorgat per sentència el 1729 i que exercí fins al 1730.
Es conserva un villancet seu a la Biblioteca de Catalunya titulat Ovejuela que en camino de flores a 8 veus.

## Referències

* 1 2 G., J.. «Carreras, Ramón», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol. 3, p. 246.
* 1 2 Valls, Francesc; Pavia i Simó, Josep (ed.). La música en Cataluña en el siglo XVIII: Francesc Valls (1671c.-1747). Barcelona: Consell Superior d'Investigacions Científiques. Institució Milà i Fontanals, Departament de Musicologia, 1997, pàg. 19 [Consulta: 13 desembre 2020].
* 1 2 Valls, Francesc; Pavia i Simó, Josep (ed.). Mapa Armónico Práctico (1742 a). Breve resumen de las principales reglas de música. Barcelona: Barcelona: Institució Milà i Fontanals, 2002.
* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Salgado Cobo, Elena. «Els Mestres de Capella». A: Fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries, p. 17-18. ISBN 9788449040511 [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ Marquès i Planagumà Marquès i Planagumà, Josep Maria «Organistes i mestres de capella de la diòcesi de Girona». Anuario Musical, Núm. 54, 1999, pàgs. 89-130. DOI: 10.3989/anuariomusical.1999.i54.255. ISSN: 0211-3588 [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ Pedrell i Sabaté, Felip. Catàlech de la Biblioteca musical de la Diputació de Barcelona: ab notes històriques, biogràfiques y crítiques, transcripcions en notació moderna dels principals motius musicals y facsímiles dels documents més importants pera la bibliografía espanyola, Volum 2. Barcelona: Diputación Provincial, 1909 [Consulta: 13 desembre 2020].
# Pyunik Fowtbolayin Akowmb

El Pyunik Fowtbolayin Akowmb (en armeni: Փյունիկ Ֆուտբոլային Ակումբ) és un club armeni de futbol de la ciutat d'Erevan. Pyunik significa fènix en armeni. El el club amb més títols del país.

## Història

L'any 1992, la llegenda armènia Khoren Oganesian fundà un club anomenat Homenetmen Yerevan. Aquest club guanyà la primera lliga independent del país, compartida amb Shirak doncs ambdós empataren a punts. El 1995, el Homenetmen es convertí en FC Pyunik, i guanyà dues noves lligues. L'any 1998 acabà sisè al campionat i posteriorment es retirà. Renasqué l'any 2001 en absorbir un club anomenat FC Armenicum.
Evolució del nom:
* 1996: Fundació com Pyunik Erevan
* 1999: El club es retira del campionat i reneix amb el nom d'Armenikum Erevan
* 2001: Reanomenat Pyunik Erevan
Tradicionalment el club ha vestit de blau i blanc. Des de 2019 juga amb uniforme vermell.
| 2015-2017 | 2017-2018 | 2018-2019 | 2019-2021 | 2021- |

## Palmarès

* Lliga armènia de futbol:
** 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010
* Copa armènia de futbol:
** 2002, 2004, 2009, 2010, 2013
* Supercopa armènia de futbol:
** 2001, 2003, 2004, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011

## Futbolistes destacats

* Fernando Zagharián
* José André Bilibio
* Apoula Edel
* Zhora Hovhannisian
* Hamlet Mkhitarian
* Artavazd Karamian
* Edgar Manucharyan
* Issa Traoré
* Alou Traoré

## Referències

* ↑ «Հայաստանի Առաջնության, Գավաթի և Սուպերգավաթի խաղարկությունները». Arxivat de l'original el 7 setembre 2014. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Armenia - List of Cup Finals». Arxivat de l'original el 2007-05-18. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Club History». Arxivat de l'original el 19 abril 2022. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Armenia - List of Champions». Arxivat de l'original el 1 setembre 2022. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ (2005) Encyclopedia of Football Head. "George - Hirair LTD", page 63.
* ↑ «Armenia 1995/96». Arxivat de l'original el 15 agost 2022. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Armenia 2001 Premier League». Arxivat de l'original el 1 setembre 2022. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Armenia 2002 Premier League». Arxivat de l'original el 3 desembre 2022. [Consulta: 29 abril 2020].

## Enllaços externs

* Pyunik Fowtbolayin Akowmb - Lloc web oficial
* Pyunik a EUFO.DE
# Rasa del Coll d'Espina

La rasa del Coll d'Espina és una rasa del terme d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà.
Es forma a ponent del puig d'Estadella i a llevant del de la Corona, a 1.457 m. alt. Davalla cap al nord, amb girs freqüents cap a llevant, travessant la partida de Rocablanca, passa a prop i a llevant del Coll d'Espina i al nord del poble de la Rua. Finalment, s'aboca en el Rialb a l'extrem sud-oriental de la Solana del Mig.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim descriptiu: és la rasa que davalla des del Coll d'Espina, que li dona nom.

## Enllaços externs

* La Rasa del Coll d'Espina en el entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Psychoda nugatrix

Psychoda nugatrix és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Les ales del mascle adult fan 2,6 mm de llargària.
* La placa subgenital de la femella presenta dos lòbuls.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Canàries.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Báez, M. & Vaillant, F., 1988. Psychoda nugatrix n. sp. et étude des especes du genre Psychoda Latreille (Diptera, Psychodidae). Nouvelle Revue Entomologie, 5(3): 277-281. Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Estado de las especies endémicas presentes en la isla de Tenerife respecto a las diferentes disposiciones normativas de protección (castellà)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Psychoda notata

Psychoda notata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: Xile.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Psychoda nolana

Psychoda nolana és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La femella fa 1,27 mm de llargària i 0,52 d'amplada a les ales.
* El mascle no ha estat encara descrit.
* Les antenes presenten 15 segments.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Quentin Reynolds

Quentin James Reynolds (11 d'abril de 1902, New York - 17 de març del 1965, San Francisco, Califòrnia), era un periodista que va ser corresponsal de guerra durant la Segona Guerra Mundial.
Fou editor associat al Collier's Weekly del 1933 al 1945, en el que va escriure molts articles. També va publicar 25 llibres, entre els quals es destaquen The Wounted Don't Cry, London Diary, Dress Rehearsal i Courtroom. També va publicar la seva autobiografia: By Quentin Reynolds. Altres llibres seus són: The Courtain rises, Don't Think It Hasn't Fun i Only the Stars are Neutral.
Després de la guerra va tenir problemes amb el periodista Westbrook Pegler sobre calúmnies.

## A Internet

* articles de la radio de Quentin Reynolds sobre la Guerra Mundial Arxivat 2007-05-17 a Wayback Machine. (en anglès)
# Quentin Pongia

Quentin Pongia (Greymouth, 9 de juliol de 1970 - Greymouth, 18 de maig de 2019) fou un jugador de rugbi neozelandès. Va haver de retirar-se del rugbi el 2004, ja que es va descobrir que tenia Hepatitis B. Va morir als 48, de càncer colorectal.

## Equips

* 1993-1997: Canberra Raiders (Austràlia)
* 1998: Auckland Warriors (Nova Zelanda)
* 1999-2001: Sydney Roosters (Austràlia)
* 2003: St. George Illawarra (Austràlia)
* 2003-2004: Wigan Warriors (Anglaterra)

## Internacional

* Nova Zelanda: 1992-2000
El 1995 va jugar amb Nova Zelanda la Copa del Món de Rugbi.

## Referències

* ↑ «Kiwis' rugby league legend Quentin Pongia's last days – old videos, rain on the roof and laughter». , 25-05-2019.
* ↑ «Quentin "Q" Pongia». The Press, 20-05-2019.
* ↑ «Rugby League: Former Kiwis prop Quentin Pongia passes away after cancer battle». , 18-05-2019.
* ↑ Helmers, Caden D. «New Zealand international Quentin Pongia dies after bowel cancer battle» (en anglès). The Sydney Morning Herald, 18-05-2019. [Consulta: 27 agost 2024].
# Randy Samuel

Randy Samuel (Point Fortin, 23 de desembre de 1963) és un exfutbolista canadenc de les dècades de 1980 i 1990.
Fou 82 cops internacional amb la selecció del Canadà, amb la qual participà en el Mundial de 1986.
Pel que fa a clubs, destacà a Edmonton Eagles, Vancouver Whitecaps, PSV Eindhoven, Fortuna Sittard i Port Vale.

## Referències

* ↑ «Association announces All Time Canada Men's XI Canadasoccer.com». Arxivat de l'original el 2014-06-26. [Consulta: 12 abril 2019].
* ↑ «Randy Samuel – International Appearances». rsssf.com. [Consulta: 23 juny 2009].
* ↑ «Randy Samuel». thesoccerhalloffame.ca. Arxivat de l'original el 8 d’agost 2009. [Consulta: 23 juny 2009].
* ↑ Kent, Jeff. Port Vale Personalities. Witan Books, 1996, p. 258. ASIN 0952915200. ISBN 0-9529152-0-0.
* ↑ Randy Samuel a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ NASL: Randy Samuel
# Randy Suess

Randy John Suess (Skokie, 27 de gener de 1945 – Chicago, 10 de desembre de 2019) va ser el desenvolupador del primer Computer Bulletin Board System (CBBS) públic, més conegut com a BBS, el qual va ser adoptat ràpidament per altres entusiastes dels ordinadors personals, primer als Estats Units i després arreu del món.
Els bulletin boards, havien de fer servir una connexió a través de la línia telefònica amb totes les limitacions que això implicava. Aquest tipus de comunicació en els primers anys permetia als usuaris publicar missatges, notícies, comunicar-se i conèixer a altres usuaris amb els mateixos interessos. És clar que pel tipus de tecnologia no van ser com els Grups després de l'arribada d'Internet i els primers navegadors i posteriorment les xarxes socials, però es pot dir que van ser una forma d'aquests dos últims encara que molt bàsica. Amb el temps van anar evolucionant i van permetre altres tipus de passatemps com xats en viu i fins a jocs.
Suess, juntament amb Ward Christensen, a qui va conèixer quan ambdós eren membres del Chicago Area Computer Hobbyists' Exchange, o CACHE, va començar el desenvolupament durant una tempesta a Chicago, Illinois, i oficialment va establir CBBS quatre setmanes més tard, el 16 de febrer de 1978.

## Biografia

Suess va néixer a Skokie, Illinois, fille de Miland, agent policial, i Ruth (nascuda Duppenthaler), infermera. Va servir a l'Armada, i després, va anar a la Universitat d'Illinois. Suess va treballar a IBM i Zenith.
Suess va ensamblar el maquinari que va donar suport a CBBS, mentre Christensen va construir el programari, el qual era automàticament carregat quan algú el seleccionava. Suess també va acollir CBBS, perquè els costos de comunicacions a casa seva a la zona de Wrigleyville a Chicago no eren cars.
Quan van retirar el sistema els anys 1980, la seva línia de telèfon havia rebut més de mig milió de trucades. Una versió de CBBS encara funciona quaranta anys més tard.
Era un membre actiu del Club de FM del Chicago, on va ajudar amb el manteniment del seu extens sistema radiofònic. Els anys 1970, Suess era també un operador radiofònic aficionat, utilitzant el codi indicatiu WB9GPM.
Suess es va casar dues vegades, amb Agnes Kluck i Dawn Hendricks, tots dos matrimonis van acabar en divorci. Va tenir dues filles, Karrie i Christine. Suess va morir el 10 de desembre de 2019 a Chicago, Illinois.

## Referències

* 1 2 3 Metz, Cade «Randy Suess, Computer Bulletin Board Inventor, Dies at 74» (en anglès). The New York Times, 20-12-2019. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Welcome | Sandhills Global | Gather, Process, Distribute». [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ «Smart Computing Encyclopedia Entry - Ward Christensen», 07-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-06-07. [Consulta: 9 gener 2020].
* ↑ «Online communities turn twenty-five | IT Strategy | ZDNet UK», 12-06-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-12. [Consulta: 9 gener 2020].
* ↑ «FHOF: The Origin of Computer Bulletin Boards». [Consulta: 9 gener 2020].
* ↑ «WA6CFM».
# Pérola (cantant)

Jandira Sassingui Neto (Huambo, 28 d'abril de 1983), més coneguda com a Pérola és una cantant i compositora angolesa.

## Biografia

Nascuda a la província de Huambo, Pérola és filla d'una metgessa i d'un advocat i músic, Manuel Sassingui, membre del grup Estrelas do Sul. Amb nou anys hagué de fugir de Huambo a Luanda amb la seva família a causa de la Guerra Civil angolesa. Uns anys després marxà cap a Windhoek, capital de Namíbia. Estudià dret a la Universitat de Pretòria, a Sud-àfrica, on va tenir la seva primera oportunitat en el món de la música gràcies al programa de descobriment de joves valors Coca Cola Pop Stars. Acabaria por ser desqualificada per no ser sud-africana. Té una filla, Valentine, amb Sérgio Neto, director executiu de Semba Comunicação.

## Discografia

* Ao vivo no cine atlantico
* Os Meus Sentimentos (2004)
* Cara & Coroa (2009)
* Mais de mim (2014)

## Premis i nominacions

| Any | Guardó | Paper | Resultat |
| 2005 | Premis Kora — Millor Artista Femenina d'Àfrica Austral | Pérola | Guanyador |

## Referències

* ↑ Artistas & Espectáculos. «Biografia de Pérola». Arxivat de l'original el 2013-11-07. [Consulta: 23 novembre 2017].
* ↑ Mendes, Suraya. «Perfil de Pérola», 19-01-2016.
* ↑ Costa, Raquel. «A feminista que tem Angola a seus pé». Revista Notícias Magazine, 10-08-2015.
* ↑ Monteiro, Vita. «Pérola : "Toda mulher angolana é batalhadora por isso somos Divas"». SAPO Lifestyle, 14-12-2015.
* ↑ ANGOP. «Angola: Interacção com plateia marca estreia de Pérola na Casa 70», 23-07-2015.

## Enllaços externs

* Pérola - Lloc web oficial
* Pérola a Discogs
* Pérola a last.fm