# Tetracianometà

El tetracianometà o tetracianur de carboni és un nitrur de carboni molecular de percianoalcà amb fórmula C(CN)$_4$. L'estructura es pot considerar metà amb tots els àtoms d'hidrogen substituïts per grups cianur. Va ser fet per primera vegada per Erwin Mayer el 1969.

## Propietats

El tetracianometà és un sòlid a temperatura ambient. Es descompon a més de 160 °C sense arribar a fondre, i encara que pot estar en un vapor diluït, no es coneix cap forma líquida.
Les molècules de tetracianometà tenen una simetria tetraèdrica. La molècula té una distància C-C d'1,484 Å i una distància C-N d'1,161 Å en forma de gas. En el sòlid, l'enllaç C≡N s'escurça fins a 1,147 Å. L'enllaç C-C té una constant de força de 4,86 × 10$^5$ dyn/cm que és lleugerament més gran que l'enllaç C-Cl en el tetraclorur de carboni, però una mica més feble que en l'ió tricianometanur. A pressions superiors a 7 GPa, el tetracianometà comença a polimeritzar per formar un sòlid de xarxa covalent desorganitzat. A més pressió, el color és groc i s'enfosquirà a negre. Més de 20 GPa la polimerització és total.

## Producció

El tetracianometà es pot fer fent reaccionar el clorur de cianogen amb el tricianometanur d'argent.
ClCN + AgC(CN)₃ → C(CN)$_4$ + AgCl

## Reaccions

En una solució àcida en aigua, el tetracianometà s'hidrolitza per produir ions tricianometanid i amoni juntament amb diòxid de carboni. En solucions alcalines es produeixen ions tricianometanid i cianat.

## Referències

* ^ Barnes, D.S.; Mortimer, C.T.; Mayer, E. (July 1973). "The enthalpy of formation of tetracyanomethane". The Journal of Chemical Thermodynamics. 5 (4): 481–483. doi:10.1016/S0021-9614(73)80095-3.
* $^a$ $^b$ Mayer, Erwin (1969). "Darstellung und Eigenschaften von Tetracyanmethan". Monatshefte für Chemie. 100 (2): 462–468. doi:10.1007/BF00904089. S2CID 92450428.
* $^a$ $^b$ Britton, D. (1 July 1974). "The crystal structure of tetracyanomethane, C(CN)$_4$". Acta Crystallographica Section B. 30 (7): 1818–1821. doi:10.1107/S0567740874005863.
* $^a$ $^b$ $^c$ Hester, Ronald E.; Lee, Kenneth Michael; Mayer, Erwin (September 1970). "Tetracyanomethane as a pseudo-(carbon tetrahalide)". The Journal of Physical Chemistry. 74 (18): 3373–3376. doi:10.1021/j100712a011.
* $^a$ $^b$ Keefer, Derek W.; Gou, Huiyang; Wang, Qianqian; Purdy, Andrew; Epshteyn, Albert; Juhl, Stephen J.; Cody, George D.; Badding, John; Strobel, Timothy A. (12 February 2018). "Tetracyanomethane under Pressure: Extended CN Polymers from Precursors with Built-in sp3 Centers". The Journal of Physical Chemistry A. 122 (11): 2858–2863. Bibcode:2018JPCA..122.2858K. doi:10.1021/acs.jpca.7b10729. OSTI 1430339. PMID 29432685.
* ↑ Barnes, D.S.; Mortimer, C.T.; Mayer, E. «The enthalpy of formation of tetracyanomethane» (en anglès). The Journal of Chemical Thermodynamics, 5, 4, 01-07-1973, pàg. 481–483. DOI: 10.1016/S0021-9614(73)80095-3.
* ↑ Britton, D. «The crystal structure of tetracyanomethane, C(CN) 4». Acta Crystallographica Section B Structural Crystallography and Crystal Chemistry, 30, 7, 01-07-1974, pàg. 1818–1821. DOI: 10.1107/S0567740874005863. ISSN: 0567-7408.
* ↑ Hester, Ronald E.; Lee, Kenneth Michael; Mayer, Erwin «Tetracyanomethane as a pseudo-(carbon tetrahalide)» (en anglès). The Journal of Physical Chemistry, 74, 18, 01-09-1970, pàg. 3373–3376. DOI: 10.1021/j100712a011. ISSN: 0022-3654.