OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La casa dels embolics

La casa dels embolics (títol original: Il gatto) és una pel·lícula italiana dirigida per Luigi Comencini, estrenada el 1977. Ha estat doblada al català.

## Argument

A la mort del seu pare, Amedeo i la seva germana Ofelia hereten un vell immoble ruinós en el cor de Roma; un promotor el vol comprar amb la condició que marxin els seus ocupants. Sis pisos són encara ocupats i es decideixen a emprar tots els mitjans per expulsar els llogaters.

## Repartiment

* Ugo Tognazzi: Amedeo Pecoraro
* Mariangela Melato: Ofelia Pecoraro
* Michel Galabru: Francès
* Dalila Di Lazzaro: Wanda Yukovich
* Philippe Leroy: Don Pezzolla, le Capellà
* Jean Martin: Legrand
* Mario Brega: assassí barbut
* Aldo Reggiani: Salvatore
* Adriana Innocenti: la princesa
* Armando Brancia: el cap de la polícia
* Pino Patti: el conserge
* Fabio Gamma: el gàngster
* Franco Santelli: el brigadier
* Raffaele Curi i Matteo Spinola: els periodistes TV
* Lino Fuggetta: M. Tiberini
* Nerina Di Lazzaro: Sra. Tiberini
* Amedeo Matacena: Garofalo
* Bruno Gambarotta: l'advocat

## Referències

* ↑ esadir.cat. La casa dels embolics. esadir.cat.
* ↑ «Il gatto». The New York Times.
# Lampertheim

«Lampertheim» té aquests significats:
* Lampertheim (Baix Rin): municipi francès del departament del Baix Rin
* Lampertheim (Hessen): municipi alemany de l'estat de Hessen
# Las Villas (Salamanca)

Las Villas és una comarca de la província de Salamanca (Castella i Lleó). Ocupa una superfície territorial de 197,28 km². Comprèn 11 municipis: Aldealengua, Aldearrubia, Arabayona de Mógica, Babilafuente, Cordovilla, Encinas de Abajo, Huerta, Moríñigo, San Morales, Villoria i Villoruela.
Aquesta comarca es dedica principalment a l'agricultura, principalment de regadiu, regada pels canals de Babilafuente, Villoria i Arabayona, i sense deixar-nos el riu Tormes, i ramaderia, encara que també en les localitats més grans, com Babilafuente o Villoria, predomina també el sector serveis i l'industrial, en el poble de Villoruela també es treballa l'artesania de la vímet. La població de Las Villas són 6439 veïns en 2010.
Villoria concentra el 30% de la població total de Las Villas, mentre que Cantalpino i Babilafuente concentren un 20% i 19% respectivament, a diferència de Cordovilla que la seva representació és molt menor en la comarca. La comunicació en la comarca aquesta donada per les carreteres més importants com la SA-810 o la SA-804, eixos principals de comunicació de la comarca, i la N-501, A-50 o l'A-62 que queda a un costat de la comarca, o els ferrocarrils de Madrid-Salamanca o Valladolid-Salamanca, i sense oblidar-nos de l'Aeroport de Salamanca a 5 minuts de la comarca.

## Referències

* ↑ Llorente Maldonado, Antonio. Centro de Estudios Salmantinos. Las comarcas históricas y actuales de la provincia de Salamanca (en español), 1976, p. 157 [Consulta: 2 juliol 2013]. «La comarca de Las Villas podemos considerarla constituida por los municipios de Arabayona de Mógica, Villoruela, Villoria, Babilafuente, Moríñigo, Cordovilla, Encinas de Abajo, Huerta, Aldearrubia, San Morales y Aldealengua (página 130)»

## Enllaços externs

* Portal de Notícies Las Villas al Día
# Las Villas

Las Villas és una comarca de la província de Jaén. La capital es Villacarrillo. La població de la comarca és de 22.239 habitants (segons dades de l'INE per a 2006), té una superfície de 556,38 km², i una densitat de població de 40 hab/km².

## Geografia

Una part significativa del territori de la comarca de Las Villas forma part del Parc Natural de la Sierra de Cazorla, Segura i Las Villas. Tradicionalment, juntament amb la comarca de La Loma, s'ha considerat que ambdues formen una sola comarca, denominada La Loma i las Villas. No obstant això a partir del 27 de març de 2003 d'acord amb el catàleg

## Referències

* ↑ Mapa de comarques d'Andalusia Arxivat 2008-12-30 a Wayback Machine.. Llistat comarcal definit per la Conselleria de Turisme i Esport de la Junta d'Andalusia

## Enllaços externs

* Web de La Comarca de Las Villas amb informació dels municipis: Iznatoraf, Sorihuela del Guadalimar, Villacarrillo i Villanueva del Arzobispo Arxivat 2015-05-26 a Wayback Machine.
* Iznatoraf, una de Las Villas Arxivat 2007-11-13 a Wayback Machine.
# La Louptière-Thénard

La Louptière-Thénard és un municipi francès, situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est.

## Personalitats lligades al municipi

* Louis Jacques Thénard
# La Parrilla

La Parrilla és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 645 | 666 | 606 | 622 |
# Ledanca

Ledanca és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Leptobarbus

Leptobarbus és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Leptobarbus hoevenii (Bleeker, 1859)
* Leptobarbus hosii (Kottelat & Lim, 1995)
* Leptobarbus melanopterus (Weber & de Beaufort, 1916)
* Leptobarbus melanotaenia (Boulenger, 1894)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
# Rudolf E. Schoenfeld

Rudolf Emil Schoenfeld (1895 - 15 d'abril de 1981) va ser l'ambaixador dels Estats Units a Romania (1947 a 1950), Guatemala (1950 a 1953) i Colòmbia (1954 a 1955). Durant la Segona Guerra Mundial, va servir a Londres com a representant dels Estats Units davant els governs exiliats dels seus països pels nazis.
Va ser Encarregat d'Afers ad interim a Noruega (va fer la convocatòria inicial com a Encarregat d'Afers el 2 d'agost de 1940). Com a Encarregat d'Afers ad interim a Bèlgica, la convocatòria inicial es va fer el 15 d'agost de 1940. Schoenfeld va establir la Legació prop del Govern dels Països Baixos al Regne Unit. Com a encarregat d'Afers ad interim a Luxemburg, Schoenfeld va servir prop del govern de Luxemburg establert al Regne Unit.
Schoenfeld era natural de Washington i es va graduar a la Universitat George Washington el 1915. Va obtenir un doctorat per la Universitat de Berna mentre exercia com a cònsol adjunt allà.

## Referències

* ↑ «Rudolf Schoenfeld, Ambassador To 3 Nations for U.S., Dies at 86». , 19-04-1981.
* ↑ «Rudolf Emil Schoenfeld (1895–1981)». Office of the Historian. [Consulta: 15 febrer 2020].
* ↑ «Rudolf Schoenfeld, Ambassador To 3 Nations for U.S., Dies at 86». The New York Times, 19-04-1981 [Consulta: 15 febrer 2020]."Rudolf Schoenfeld, Ambassador To 3 Nations for U.S., Dies at 86". The New York Times. abril 19, 1981. Consultat 15 February 2020.
# Torrent de la Font de Trens

El torrent de la Font de Trens és un torrent del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Es forma al nord-est de la masia de Trens, en el vessant de ponent del Serrat de Coronell. Des d'aquell lloc davalla cap al sud-oest, passant pel nord de la masia esmentada; passa a migdia de la Font de Trens i s'aboca en el torrent de Trens al sud-oest d'aquesta masia.

## Enllaços externs

* El Torrent de la Font de Trens i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Chapelaine

Chapelaine és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 52 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chapelaine era de 52 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 8 eren parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 19 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. Tots els 19 habitatges eren cases. Dels 17 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 10 en tenien quatre i 6 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chapelaine el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 30 eren actives i 4 eren inactives. De les 30 persones actives 25 estaven ocupades (17 homes i 8 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 4 persones inactives 1 estava estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Chapelaine hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chapelaine a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chapelaine a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Richfield (Utah)

Richfield és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 6.847 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Richfield tenia 6.847 habitants, 2.166 habitatges, i 1.682 famílies. La densitat de població era de 500,7 habitants per km².
Dels 2.166 habitatges en un 44% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,97 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,4% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.024 $ i la renda mediana per família de 40.284 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.000 $ mentre que les dones 20.489 $. La renda per capita de la població era de 14.320 $. Entorn del 7% de les famílies i el 9,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Richfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Richfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Polifró

Polifró (en llatí Polyphron, en grec antic Πολύφρων) fou tirà de Feres.
Era germà de Jasó de Feres al que va succeir a la seva mort el 370 aC juntament amb el seu germà Polidor. No va tardar a fer matar el seu germà i es va convertir en l'únic tagos. Va exercir el poder amb gran crueltat i el va convertir en una tirania. Va fer matar Polidames, el seu aliat governant de Farsàlia, però va ser assassinat finalment el 369 aC pel seu nebot Alexandre de Feres, que el va succeir com a tirà, segons explica Xenofont.

## Referències

* ↑ Polyphron a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 469
# Minysynchiropus kiyoae

Minysynchiropus kiyoae és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 5-14 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Hawaii i el Japó (incloent-hi les Illes Ogasawara).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Randall, J.E., H. Ida, K. Kato, R.L. Pyle i J.L. Earle, 1997. Annotated checklist of inshore fishes of the Ogasawara Islands. Nat. Sci. Mus. Monogr. (11):1-74.
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species, English edition II. Tokai University Press, Japó, pp 867-1749.
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nasidi (Divina comèdia)

Nasidi és un personatge de la Farsalia de Lucà. Pertany a l'exèrcit que Cató Uticense condueix pel desert de Líbia cap a Leptis, durant la Segona guerra civil romana.
La mort de Nasidi es descriu durant la travessa del desert de Líbia (Sàhara).
En el llarg episodi (Fars. IX, vv: 604 ss.) En el qual el poeta llatí enumera les serps verinoses que poblen les "harenae" (sorra)(Fars. IX, vv. 607, 617, 699, 705, etc.) travessades pels soldats i descriu els efectes espantosos de la seva mossegada, Nasidi és mencionat com a víctima d 'un "torridus ... prester" (Fars. IX, v. 790 ss.). Tan aviat com és mossegat, tot ell s'infla monstruosament, de manera que la lloriga es parteix i el seu cadàver, queda reduït a un "informis globus et confuso pondere truncus" (globus sense forma i un tronc pesat i confús) que continua inflant-se (Fars. IX, v. 801 ss.). És abandonat sense funeral pels companys que no s'atreveixen a apropar-s'hi (v. 804).
Nasidi és recordat, junt amb Sabel·li, en el cant vint-i-cinquè de l'Infern, el fossat dels lladres que es transformen en serps i viceversa, a propòsit de les metamorfosis de Buoso Donati i Francesco Cavalcanti: Dante diu: "Que ara calle Lucà, en el punt on parla / del dissortat Sabel·li i de Nasidi," (Infern XXV, vv. 94-95), perquè el que veu Dante no té comparació amb el que descriu Lucà; i és, que la mossegada d'una serp produeixi uns efectes tan extraordinaris com els que la mossegada del segon lladre provoca sobre el primer.
I de manera encoberta se suggereix que el magisteri literari de Dante en aquest episodi venç a l'explicat per Lucà en la pàgina de la Farsàlia a la qual s'al·ludeix

## Notes

1- Sermonti op cit. p.: 501-502 En els tractats medievals de retòrica, el desafiament llençat per Dante als grans llatins (Lucà i Ovidi), introduïda per norma amb l'exhortació "taceat!" (que ara calli!), té una col·locació i un títol: "iactatio" o "vanto" (ostentació o orgull). La justificació de l'orgull proposada en aquests versos, sembla de caràcter tècnic: descriure una metamorfosi creuada és diferent que contar metamorfosis simples.

## Bibliografia

* Sermonti, Vittorio. Canto Venticinquesimo. Supervisione de Gianfranco Contini. L'Inferno di Dante. Rizzoli 2001. 2a ed. 07- 2015. Rizzoli Milano. Italià, "pp. 495-512". BUR classici. ISBN 978-88-17-07584-8.
* Mira, Joan Francesc. Cant XXV. Infern versió de la Divina Comèdia. Dante Alighieri, Primera Ed. Proa 2000; 02- 2010. Edicions 62. Barcelona. Català. "pp. 309- 321". Col·lecció labutxaca. ISBN 978-84-9930-058-0. Tota repetició en català de les paraules del cant han estat preses d'aquesta versió (en lletra cursiva o entre cometes).
* Manlio Pastore Stocchi - Enciclopedia Dantesca (1970): {{format ref}} http://www.treccani.it/enciclopedia/nasidio_%28Enciclopedia-Dantesca%29/
# Navaconcejo

Navaconcejo és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
Aquesta població medieval està ubicada a les ribes del Jerte. El seu nucli antic té molt sabor, principalment l'antic carrer Reial, paral·lel al riu. Es distingeix per les seves cases populars de tova amb voladissos, grans alerons, amples balconades i solanes de fusta. I sobre d'elles despuntant, la casa de la [[Inquisició, que porta el record de nombroses llegendes negres.
En la plaça Major destaca l'església de Nostra Senyora de l'Assumpció del ((segle XVI]] i prop d'aquesta si troba La Fábrica, un edifici renaixentista batejat així, ja que els frares franciscans confeccionaven els saials en aquest edifici. També són significatives l'ermita del Cristo del Valle i la de Sant Jordi, als afores, la qual conté un retaule del segle xii.
En l'àmbit natural destaquen el mirador del Cerrillo i la Garganta de las Nogaleas, amb salts espectaculars d'aigües.

## Referències

* Fulletó editat per la Junta d'Extremadura, Red Extremeña de Desarrollo Rural.
# Neoperla biprojecta

Neoperla biprojecta és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Zhejiang.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Du, 2001. A: Wu, H. & Pan. Insects of Tianmushan National Nature Reserve, 79.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Li, W., H. Wang & W. Lu, 2011. Zootaxa 2735:57.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# No callarem

No Callarem (castellà: No Callaremos) és una plataforma espanyola transversal i plural de ciutadans, col·lectius i entitats que treballen plegats pel dret a la llibertat d'expressió. Fundada durant el març del 2017 com a resposta a l'amenaça a un retrocés dels límits de la llibertat d'expressió a causa de l'aplicació de la llei mordassa.
Una de les causes immediates de la plataforma va ser la condemna a tres anys i mig del raper Valtònyc per una cançó on criticava la monarquia espanyola. El 2018, la plataforma va organitzar una jornada de concerts per reivindicar l'alliberament de Valtònyc i Pablo Hasél, que va tenir lloc al centre penitenciari La Model amb actuacions de Txarango, Maria Arnal i Marçal Bagés, a més del mateix Valtònyc.
El setembre del 2021, la plataforma va presentar una campanya per a denunciar la vulneració dels drets humans a l'Estat espanyol a través del documentari Art. 490, un film per la llibertat, que és previst que s’estreni la primavera del 2022. El film se centra en els casos d'Elgio, Pablo Hasel i Valtònyc, que comparteixen les seves respectives històries a partir de la inhabilitació i incloent l'exili i la presó.

## Referències

* ↑ «El Suprem envia el raper Valtònyc tres anys i mig a la presó per una cançó». Vilaweb, 20-02-2018. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ Serra, Xavi. «No Callarem llança un crit eixordador». Diari Ara, 16-04-2018. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «[VÍDEO Valtònyc, Pablo Hasel i Elgio denuncien la persecució de la llibertat d'expressió en un documentari]». Vilaweb, 28-09-2021. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Crowdfunding "Art. 490" a Verkami». Verkami. [Consulta: 28 setembre 2021].
# Nikola Kalinić (bàsquet)

Nikola Kalinić (Subotica, 8 Novembre de 1991) és un jugador professional serbi de bàsquet, jugador del FC Barcelona i de la selecció nacional de Sèrbia. Amb 2,03 m d'alçada juga d'aler, i ha estat sovint considerat com un dels millors alers alts de l'EuroLliga i del bàsquet Europeu. Ha estat campió de l'EuroLliga, 2017, lliga turca 3 vegades, 2016-2018, i la lliga sèrbia 2 vegades.

## Referències

* ↑ Sánchez, Borja. «Acord entre el Barça i el València per Nikola Kalinic - 09 juliol 2022». [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ «Nikola Kalinic, un totterreny per al Barça». [Consulta: 26 agost 2022].
# Nohfelden

Nohfelden és un municipi del districte de Sankt Wendel a l'estat federat alemany de Saarland. Està situat aproximadament a 15 km al nord de Sankt Wendel, i a 20 km al sud-oest d'Idar-Oberstein.

## Nuclis

* Bosen
* Eckelhausen
* Eisen
* Eiweiler
* Gonnesweiler
* Mosberg-Richweiler
* Neunkirchen
* Nohfelden
* Selbach
* Sötern
* Türkismühle
* Walhausen
* Wolfersweiler

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Ninurta-apla-X

Ninurta-apla-X va ser rei de Babilònia de l'any 800 aC al 790 aC aproximadament. Pertanyia a l'anomenada Dinastia E, una barreja de dinasties d'aquell regne. El seu nom es basa en una lectura feta en unes tauletes l'any 1920, ja molt deteriorades, i no es va poder aclarir l'última part, que es va anomenar "X".
El seu predecessor va ser el rei Baba-aha-iddina, que va regnar potser un dotze anys abans. Entre els dos monarques hi va haver el període conegut com a Interregne, on Babilònia no va tenir rei. No hi ha fonts babilònies per aquestes dates, però l'anomenada Crònica Sincrònica assíria relaciona els reis d'Assíria amb els Babilonis. Aquesta crònica diu que Xamxi-Adad V va fer una incursió a Babilònia on va vèncer i va deportar el rei. El seu successor, Adadnirari III va fer campanyes cap a l'oest, però l'any 802 aC la crònica diu que es va dirigir "al mar" que s'interpreta com el País de la Mar, al sud de Mesopotàmia. El 795 aC i el 794 aC va fer campanyes a Der. La Crònica Sincrònica diu:
| « | El rei de Karduniaix va inclinar el seu cap ... va retornar els presoners i els va concedir diners i privilegis i racions d'ordi. Els pobles d'Assíria i Karduniaix es van unir, van fixar les línies de les fronteres de mutu acord. | » |
| — Crònica Sincrònica, col. 4, línies. 15-16 i 19-22 |||
El va succeir un rei també poc conegut, que portava el nom de Marduk-bel-zeri.

## Referències

* ↑ J. A. Brinkman. "Babylonia c. 1000–748 BC". A: John Boardman; I. E. S. Edwards; N. G. L. Hammond; E. Sollberger (eds.). The Cambridge Ancient History: Volume 3, Part 1. Cambridge: Cambridge University Press, 1982, p. 310. ISBN 9781139054287