OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moses (cançó)

«Moses» (en català, Moisès) és l'únic senzill de l'àlbum Live 2003, primer àlbum de directe editat per la banda anglesa de rock alternatiu Coldplay. Fou interpretada al Hordern Pavilion de Sydney el 21 i 22 de juliol de 2003 dins l'enregistrament de l'àlbum Live 2003.
La cançó fou escrita sobre l'actriu Gwyneth Paltrow, muller del cantant Chris Martin. Es tracta d'una cançó romàntica que parla sobre enamorar-se de la dona més maca del món i de l'impacte que provoca en la vida d'un mateix. El títol de la cançó fou utilitzat posteriorment per la parella per posar nom al seu segon fill, Moses Bruce Anthony Martin, nascut el 2006.
Va entrar a la llista de cançons alternatives dels Estats Units arribant a la posició 24.

## Llista de cançons

* "Moses" − 5:29

## Referències

* ↑ «Song Inspirations > Coldplay, 'Moses'» (en anglès). ComCast.net. Arxivat de l'original el 2013-11-02. [Consulta: 16 juliol 2014].
* ↑ «Artists > Coldplay > Chart History > Alternative Songs» (en anglès). Billboard. Arxivat de l'original el 2019-06-11. [Consulta: 24 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Moses a WikiColdplay (anglès)
# Moura

Moura és un municipi portuguès, situat al districte de Beja, a la regió d'Alentejo i a la subregió de l'Baixo Alentejo. L'any 2004 tenia 16.411 habitants. Limita al nord-est amb Mourão, a l'est amb Barrancos, a l'est i sud amb Encinasola i Aroche, al sud-oest amb Serpa, a l'oest amb Vidigueira i al nord-oest amb Portel i Reguengos de Monsaraz.

## Població

Població del concelho de Moura (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 10283 | 13130 | 17417 | 23753 | 29106 | 19772 | 17549 | 16590 | 16411 |

## Freguesies

* Amareleja
* Póvoa de São Miguel
* Safara
* Santo Agostinho (Moura)
* Santo Aleixo da Restauração
* Santo Amador
* São João Baptista (Moura)
* Sobral da Adiça
# Moviment República de Baixa Califòrnia

El moviment República de Baixa Califòrnia és un moviment separatista que propugna la independència de la Baixa Califòrnia, formada pels estats de Baixa Califòrnia i Baixa Califòrnia Sud. És el primer moviment secessionista que passa a Mèxic després d'un segle que no hi havia moviments d'aquesta índole. Ha cobrat força el moviment en mesura que els dies passen.

## Història

El 2013 es va formar un moviment el qual proposa independitzar Baixa Califòrnia, formant la República Independent de Baixa Califòrnia; això ha estat a causa de les inconformitats de la població derivades de les injustícies del govern federal mexicà, causa de la manera centralista en què maneja seu govern. Aquest moviment constitueix més un acte de protesta que un intent seriós d'independència, la qual cosa s'ha propagat per tot el país.
El moviment va començar en Baixa Califòrnia, en el grup de Facebook proclamen la "independència de Baixa Califòrnia" per la intenció del govern federal d'incrementar l'IVA d'un 11 a un 16%, com es paga a la resta del país el qual va iniciar com un moviment de inconformitat que a poc a poc va anar canviant de rumb. Els empresaris bajacalifornianos van fer públic el seu manifest sobre la reforma de l'augment d'un 5% més d'impostos, cosa que va provocar un desacord per part d'alguns membres de la Cambra de Comerç (CANACO).
Ciutadà bajacalifornià que utilitza el pseudònim de Joaquim Murrieta és un dels principals simpatitzants que van iniciar el moviment com un rebuig a les propostes del govern centralista mexicà sobre l'augment d'IVA a la frontera. La reforma fiscal i el moviment República de Baixa Califòrnia va començar a despertar altres sentiments independentistes en altres estats en contra de l'anomenat Govern Centralista.
El 30 d'octubre es va presentar la nova bandera i moneda pròpia en un concert de rock a la ciutat de Tijuana, i es realitza la primera manifestació massiva anomenada la Caravana del Repudi, que es durà a terme a Tijuana i Mexicali el dia 10 de novembre.

## Referències

* ↑ Reformas e IVA fronterizo despiertan separatismo a Metro, 22/10/2013 (castellà)
* ↑ Acusa gobierno federal a empresarios fronterizos de quedarse con 5% de impuestos Arxivat 2013-11-09 a Wayback Machine. a Uniradioinforma.com, 6/11/2013 (castellà)
* ↑ Difunden en conciertos apoyo a independencia de BC Arxivat 2013-11-10 a Wayback Machine. a Elporvenir.com.mx, 5/11/2013 (castellà)
* ↑ Peña Nieto pone en jaque el régimen económico de las fronteras mexicanas a El País, 30/10/2013 (castellà)
# Molleró alberenc

Els mollerons alberencs o abrons són mollerons que sovintegen en alberedes, vora àlbers (Populus alba), pollancres (P. nigra) o trèmols (P. tremula). Poden créixer vora altres planifolis (avellaner, faig, roures, til·ler, bedoll i salzes) i també coníferes (pins, pícees).
Els reconeixerem per la carn sempre blanca que, en tallar-la, canvia en poc temps (en segons o minuts depenent de les espècies) a rosa o lila i, sovint, a gris, negrós o negre.

## Espècies més corrents

Pel que fa a Catalunya, les espècies de mollerons alberencs més corrents són:
* Leccinellum pseudoscabrum, abró d’avellaner
* Leccinum vulpinum, abró de pi
* Strobilomyces strobilaceus, abró de pinya o abró negre
* Leccinum versipelle, abró becenc
* Leccinum duriusculum, alberenc
* Leccinum aurantiacum, tremolí o abró vermell
* Leccinum albostipitatum , tremolí de cama blanca

## Referències

* 1 2 Cuello Subirana, Josep. Els noms dels bolets. Bellaterra: Lynx, 2007, p. 493. ISBN 978-84-96553-39-2.
* 1 2 3 Gràcia i Barba, Enric. La Clau dels Bolets. Volum 1. El Papiol: efadòs, 2021, p. 112. ISBN 978-84-19239-32-7.
* 1 2 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# Monarca d'Eichhorn

El monarca d'Eichhorn (Myiagra eichhorni) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes de Nova Hannover (Lavongai), Nova Irlanda, Nova Bretanya i Watom, a les Bismarck orientals

## Taxonomia

Ha estat separat de Myiagra hebetior recentment arran treballs com ara Dutson 2011.

## Referències

* ↑ «Monarca d'Eichhorn». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
* ↑ G Dutson. 2011. Birds of Melanesia: Bismarcks, Solomons, Vanuatu, and New Caledonia. Princeton University Press
# Museu-Arxiu Tomàs Balvey

El Museu-Arxiu Tomàs Balvey de Cardedeu (MATBC) recull el llegat de Tomàs Balvey i Bas (1865-1954), l'últim membre d'una nissaga d'apotecaris. Des del 1975 es troba al Casal Daurella, una de les primeres cases d'estiueig del municipi, i forma part de la Xarxa de Museus Locals de la Diputació de Barcelona i de la Xarxa de Museus de Farmàcia de Catalunya.

## Exposició

L'element més emblemàtic del Museu-Arxiu és el conjunt de l'antiga farmàcia Balvey, amb el mobiliari original de 1812, més de 200 pots de farmàcia d'estil imperi que conserven el contingut original i l'utilatge de la botiga: flascons, alambins, morters, etc. L'exposició es complementa amb un jardí botànic que representa la vegatació de la comarca i les herbes remeieres que s'hi poden trobar, així com un hort de farmacèutic. El fons comprèn també materials etnològics, arqueològics i decoratius, a més d'un fons de pergamins del segles x al xiv i de documents relacionats amb la història de Cardedeu, provinents en la seva major part de la col·lecció privada de Tomàs Balvey i Bas.
També compta amb un mòdul multisensorial anomenat «La Mirada Tàctil», un espai d'interpretació tàctil adreçat a tothom però especialment adaptat i dissenyat per aquells visitants que presenten alguns tipus de dificultats visuals, ceguesa o mobilitat reduïda.

## Referències

* ↑ «El Casal Dr. Daurella». Museu-Arxiu Tomàs Balvey.
* ↑ AADD. Guia de la Xarxa de Museus Locals. Barcelona: Enciclopèdia Catalana Revistes i Col·leccionables / Oficina de Patrimoni Cultural, Diputació de Barcelona, 2002, p. 24.
* ↑ «La Mirada Tàctil. Museu Arxiu Tomàs Balvey de Cardedeu». Diputació de Barcelona.

## Enllaços externs

* Museu-Arxiu Tomàs Balvey - Lloc web oficial
* «Xarxa de Museus de Farmàcia de Catalunya».
# Muset

Muset és el nom dels següents personatges:
* Antoni Muset i Ferrer (Igualada, 1892 – Valls, 1968), escriptor i poeta
* Assumpta Muset Pons (Collbató, 1957), doctora en història moderna per la Universitat de Barcelona i professora de la Universitat Internacional de Catalunya
* Frederic Muset i Ferrer (Igualada, 1896 – Barcelona, 1979), sacerdot, organista i compositor català
* Josep Muset i Ferrer (Igualada, 1889 – Barcelona, 1957), sacerdot, organista i compositor català
# Mr. Review

Mr. Review és una banda dels Països Baixos de ska formada per Roel Ording i Arne Visser en 1983. Foren actius a partir de 1983 i fins a 1999, quan que es dissolgueren i van decidir anar cadascú pel seu camí separadament.

## La historia

La Banda de Ska Mr. Review fou fundada en 1983 a Amsterdam. El bateria Roel Ording i el guitarrista Arne Visser havien estat en una banda abans quan van conèixer el cantat 'Dr. Rude'. Els tres xicots compartien el mateix amor per l'Ska i el Reggae. Aviat trobaren un pianista i un saxofonista i començaren la banda. Arne Visser sempre fou l'escriptor de les cançons. Els concerts en pubs locals eren llavors seguits per un contracte amb Rècords d'Unicorn, Londres, on es va llançar l'àlbum llegendari 'Walking Down Brentford Road'. La carretera Brentford és l'adreça de Jamaica del llegendari estudi Studio One, on enregistraven les seves cançons les grans llegendes del Ska. El títol de l'àlbum és l'homenatge de la banda a aquests pares de Ska i Reggae.
El seu àlbum de debut va tenir molt d'èxit i la banda viatjava vivament a molts festivals a Europa. Els seus grans espectacle portava a la seva fama dins de l'escena Ska internacional.
La música de la banda és Ska incloent-hi una gran secció de llautó.
El 1994 el segon àlbum 'Lock, Stock and Barrel' era enregistrat. Els fanzines internacionals l'anomenaven el millor grup de Ska de l'any. El 1995 surt l'àlbum en directe 'Keep The Fire Burning' i se'n fa un gran ressò dels seus concerts a les revistes arreu del món.
Quan la banda va decidir parar de tocar, l'Arne Visser i el Dr. Rude continuaven en una banda nova anomenada "Rude & Visser".

## Membres

* Dr. Rude: vocals, percussion
* Arne Visser: guitar, vocals, harmònica
* Roel Ording: bateria
* Hans Hoffmann: tenorsax
* Remco Korporaal: altosax
* Julian Kok: trombó
* Nico Maruanaya: baix
* Andre Stuivenberg: piano
* Milco van Zijtveld: trompeta

## Discografia

* 1989: Walkin' Down Brentford Road - Studio album (Unicorn Records/Grover Rec.)
* 1994: Lock, Stock & Barrel - Studio album (Grover Rec.)
* 1995: The street where I'm living - Single (Grover Rec.)
* 1995: Keep the fire burning - Live album (Grover Rec.)
* 1998: One Way Ticket to Skaville - Best-of compilation (Moon Records)
* 2010: XXV - Studio album (MR Records)

## Referències

* ↑ «Grover Records website». Arxivat de l'original el 2011-01-28. [Consulta: 22 març 2021]. Retrieved on June 19, 2007.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2008-09-25 a Wayback Machine.
* Rude & Visser official website
# Mr. Sunshine

Mr. Sunshine (coreà: 미스터 션샤인; romanitzat Miseuteo Syeonsyain) és una sèrie de televisió sud-coreana del 2018 basada en fets històrics reals que transcorre a Hanseong (l'actual Seül) a finals del segle xix i principis del segle XX, època en què el Japó i els Estats Units competeixen pel control de Corea. La sèrie se centra en un seguit de personatges que lluiten a favor de la independència de Corea.
La sèrie va tenir un gran seguiment a Corea del Sud i la crítica en va elogiar la qualitat de la narració, la fotografia i la representació de personatges femenins i de les classes baixes. Alhora, la sèrie també va rebre certes crítiques tan per considerar-la pro-japonesa al justificar les accions dels personatges que trien aquest bàndol com per ser anti-japonesa per reproduir la visió de l'exèrcit japonès com a dolent i els americans com a bons.

## Referències

* ↑ «Big-budget drama has great ambitions : ‘Mr. Sunshine’ from Kim Eun-sook debuted with massive ratings» (en anglès), 11-07-2018. [Consulta: 9 desembre 2022].
* ↑ 이남경. «[TV풍향계 '미스터 선샤인' 김태리, 홀로 살아남아 의병 활동 계속...시청률 18% 돌파 '유종의 미']» (en coreà). SportsQ, 01-10-2018. [Consulta: 9 desembre 2022].
* ↑ Yim, Seung-hye. «[FICTION VS. HISTORY The fact and fiction in ‘Mr. Sunshine’ : Historical sweep is captured but some anachronisms and motivations irk viewers]» (en anglès). Korea JoongAng Daily, 14-10-2018. [Consulta: 9 desembre 2022].
* ↑ Oh, Young-jin. «'Japs are bad, Yanks are good, kinda'» (en anglès). The Korea Times, 02-08-2018. [Consulta: 9 desembre 2022].
# Montserrat Gudiol i Corominas

Montserrat Gudiol i Corominas (Barcelona, 9 de juny de 1933 - 25 de desembre de 2015) fou una pintora catalana, filla de l'historiador de l'art i arquitecte Josep Gudiol i Ricart.

## Biografia

Es va formar a l'estudi de restauració de pintura medieval de la seva família i a partir del 1950 es dedicà a la pintura sobre taula i sobre paper. La seva obra mostra un gust per la fantasia en què el color i les figures es fonen en un món de misteri, dominat per personatges esfilagarsats, cecs i amb escenes de maternitat, influïda pels temes del surrealisme i les formes del Pablo Picasso de les èpoques blava i rosa. La seva pintura mostra interioritat i tristesa.
Va exposar a Barcelona, Ripoll, Màlaga, Sevilla, Bilbao, Sud-àfrica, els EUA, l'antiga URSS i elCanadà. El 1960 va rebre el "Premi Internacional de Dibuix Ynglada-Guillot", que atorga la Fundació Ynglada-Guillot de Barcelona, en la seva segona convocatòria. Aquell mateix any va participar en l'Exposició Nacional de Belles Arts que es va fer a Barcelona, en la qual va presentar els olis Mujer con niño i Mujer sentada.
Té obra al MNAC, al MACBA, a Madrid, Bilbao, Johannesburg, Flint, Montréal, etc. El 1980 realitzà un monumental sant Benet per a l'abadia de Montserrat i el 1981 fou la primera dona que ingressà a la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. El 1991 va rebre el Premi Quadern de la Fundació Ars i el 1998 la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «S'ha mort la pintora Montserrat Gudiol», 27-12-2015. [Consulta: 27 desembre 2015].
* 1 2 3 «Montserrat Gudiol i Corominas | enciclopèdia.cat». [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ Exposición nacional de bellas artes (en castellà). Barcelona: Ministerio de Educación Nacional. Dirección General de Bellas Artes, 1960, p. 58, cat. 398-399.

## Bibliografia

* Corredor Matheos, Josep. Montserrat Gudiol, realitat i símbol. Barcelona: Polígrafa, 1989. ISBN 9788434306035. «També edicions en castellà (ISBN 9788434305939), francès (ISBN 9782702203071) i anglès (ISBN 9788434306370)»

## Enllaços externs

* Montserrat Gudiol i Corominas - Lloc web oficial
* Pàgina sobre Montserrat Gudiol a la RACBA Arxivat 2018-10-05 a Wayback Machine.
# Múscul rodó menor

El múscul rodó menor (musculus teres minor) és uns dels músculs que formen part del conjunt muscular anomenat manegot dels rotatoris. És un múscul petit que es troba a l'espatlla, a la part posterior. De vegades, un grup de fibres musculars del múscul rodó menor pot ser fusionat amb les del múscul infraspinós.
S'origina en la vora inferior extern de la fossa infraespinosa. Per sota del tubercle infraglenoidal. La seva tendó d'inserció s'adhereix primer a la càpsula articular de l'espatlla i després s'insereix en la faceta inferior del tubercle major de l'húmer. La inserció seves fibres s'estenen obliquament cap amunt i lateralment, les superiors acaben en un tendó que s'insereix en la menor de les tres impressions en el tubercle major de l'húmer, el més baix fibres s'insereixen directament en l'húmer immediatament per sota.
El tendó d'aquest múscul passa a través de la part posterior de la càpsula de l'articulació de l'espatlla, i s'uneix a ella. Juntament amb la vora lateral de l'escàpula i el cap llarg del tríceps braquial, delimita el triangle omotricipital pel qual passa l'artèria circumflexa de l'escàpula. També forma, juntament amb el cap llarg del tríceps, el rodó major i el coll quirúrgic de l'húmer, el quadrilàter humerotricipital, pel qual passen l'artèria circumflexa humeral posterior, que el vascularitza, i el nervi axil·lar que l'innerva. Constitueix el triangle dels músculs rodons, triangle de la vora inferoexterna de la fossa infraspinosa, que està limitat per l'húmer i els músculs rodó major i menor.
És irrigat per l'artèria circumflexa humeral posterior, branca de l'artèria axil·lar.
El múscul està innervat pel nervi axil·lar (C5, C6), provinent del fascicle posterior. El dany a les fibres que innerven el múscul rodó menor clínicament és significativa. Els músculs infraspinós i el rodó menor, en conjunt, produeixen la rotació externa de l'espatlla, a més de ser estabilitzadors de l'articulació glenohumeral.

## Imatges

* Animació.Posició del múscul rodó menor (en vermell).
* Nervis suprascapular i axil·lar del costat dret. Vista posterior. El rodó menor és visible al centre.
* Diagrama de l'articulació de l'espatlla. Vista anterior.
* Diagrama de l'articulació de l'espatlla. Vista posterior.
* Escàpula esquerra. Superfície dorsal.
* Húmer esquerre. Vista anterior.
* Artèries escapulari i circumflexa.
* Els nervis suprascapular, axil·lar i radial.
* Múscul rodó menor.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 18 febrer 2014].
* ↑ O'Rahilly, Ronan. Anatomia de Gardner. México: McGraw-Hill Interamericana, 2001. ISBN 968-25-1386-3.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Vegeu també

* Manegot dels rotatoris
* Múscul infraspinós
* Múscul subscapular
* Múscul rodó major

## Enllaços externs

* LUC tmn
* ExRx
# Múscul recte lateral del cap

El múscul recte lateral del cap (musculus rectus capitis lateralis) és un múscul curt i pla que s'origina en la superfície superior de l'apòfisi transversa de l'atles. El seu punt d'inserció és en la superfície, sota de l'apòfisi jugular de l'os occipital. La seva funció és la flexionar el coll.
És innervat per una branca dels nervis de la primera i segona cervicals, nervi que porta el seu mateix nom.

## Referències

* 1 2 3 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 29 gener 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Posició del recte lateral del cap (en vermell). Animació.
* Ampliació.
* Igual que a l'anterior imatge, però s'ha eliminat el crani (excepte l'os occipital).
* Vista lateral. Imatge fixa.
* L'os occipital. Superfície exterior.
* Base del crani. Superfície inferior.

## Vegeu també

* Múscul recte posterior major del cap
* Múscul recte posterior menor del cap
* Múscul recte anterior del cap

## Enllaços externs

* LUC rcl
* PTCentral Arxivat 2005-08-04 a Wayback Machine.
# Mostra (senyal)

Una mostra és el valor numèric que representa l'amplitud d'un senyal en un instant de temps. Aquest valor és una aproximació del que pren realment el senyal, ja que la resolució de la mostra, ens limita la precisió amb què podem capturar-los. La captura dels valors ens permet processar-los matemàticament mitjançant elements electrònics amb els quals podem realitzar funcions tals com el filtratge d'un senyal.
Un exemple comú és la conversió d'una ona de so (un senyal de temps continu) a una seqüència de mostres (un senyal de temps discret). Amb la mostra es refereix a un valor o un conjunt de valors en un punt en el temps i/o a l'espai. Un mostreig és una operació que extreu mostres d'un senyal continu. Un mostrejador ideal teòric produeix mostres equivalents al valor instantani del senyal continu en els punts desitjats.

## Vegeu també

* Mostratge
* Processament de senyals digitals
Viccionari
# Nacionalisme d'esquerres

El nacionalisme d'esquerres és una forma de nacionalisme basada en l'igualtat social, la sobirania popular i l'autodeterminació nacional. El nacionalisme d'esquerres típicament abraça l'antiimperialisme. Contrasta amb el nacionalisme de dretes, i sovint s'oposa al nacionalisme ètnic per aquest motiu, malgrat que algunes formes de nacionalisme d'esquerres han inclòs plataformes de racisme, afavorint una societat homogènia, rebutjant minories i oposant-se a la immigració.
Entre els moviments nacionalistes d'esquerres més notables hi ha l'Exèrcit d'Alliberament de Subhas Chandra Bose, que va promoure la independència de l'Índia; la Guerra d'Alliberament de Bangladesh; Sinn Féin, un partit republicà irlandès; el Partit Nacional Bolxevic i el seu successor L'Altra Rússia; la Lliga de Comunistes de Iugoslàvia, el Front Negre d'Alemanya i el Congrés Nacional Africà a Sud-àfrica sota Nelson Mandela.

## Referències

* ↑ Sa'adah 2003, 17-20.
* 1 2 Smith 1999, 30.
* ↑ Delanty, Gerard; Kumar, Krishan. The SAGE handbook of nations and nationalism. London, England, UK; Thousand Oaks, California, USA; New Delhi, India: Sage Publications, Ltd, 2006. Pp. 542.
* ↑ "Arthur Calwell, Leader of the Labor Party, Defender of White Australia."
* ↑ “Fact Sheet – Abolition of the 'White Australia' Policy Arxivat 2018-08-09 a Wayback Machine., homeaffairs.gov.au
* ↑ “'How Sweden Became Multicultural'.”

## Bibliografia

* Sa'adah, Anne. 2003. Contemporary France: a democratic education. Lanham: Rowman Littlefield & Publishers.
* Smith, Angel; Berger, Stefan. 1999. Nationalism, labour and ethnicity 1870-1939. Manchester and New York: Manchester University Press.
# Nacionalisme econòmic

El nacionalisme econòmic és un terme usat per a descriure les polítiques que posen l'èmfasi en el control de l'economia, el treball i la formació del capital dins d'un estat fins i tot si això implica la imposició d'aranzels i altres restriccions al moviment del treball, els béns i el capital. S'oposa a la globalització en molts casoss, o com a mínim qüestiona els beneficis del lliure comerç sense restriccions. El nacionalisme econòmic pot incloure doctrines com el proteccionisme i la industrialització per substitució de les importacions.

## Exemples

Exemples d'això són el sistema america de Henry Clay el Dirigisme francès, l'ús de MITI al Japó, la politíca de l'Argentina d'aranzels i devaluació en la crisi del 2001, etc.

## Bibliografia

* Baker, David «The political economy of fascism: Myth or reality, or myth and reality?». New Political Economy, 11, 2, 2006, p. 227–250. DOI: 10.1080/13563460600655581. (a review of economic nationalism as manifested under the various forms of generic fascism)

## Enllaços externs

* The Economic Nationalist Arxivat 2019-04-23 a Wayback Machine. (US)
* BBC: Patriotism and protectionism in the EU, 23 March 2006
* 'Buy American' is UN-American by Harry Binswanger, Capitalism Magazine
* Russian Cabinet approves draft bill on restricting foreign investment IHT
* Moscow Spells Out Limits On Access to Resources WSJ 2006