OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Salvador com a aixopluc de la humanitat dolençosa

El Salvador com a aixopluc de la humanitat dolençosa és una escultura d'Eudald Serra i Güell a la façana de l'església de les Llars Mundet del barri de Montbau de Barcelona. L'obra, de 1958, és un alt relleu de marbre blanc de grans dimensions que destaca sobre la façana d'obra vista de l'església on hi està adossat, al lloc on habitualment hi ha la rosassa. S'hi representen les figures, que tendeixen a l'esquematisme, de Jesucrist amb els braços oberts acollint a un àngel i a tres persones.

## Referències

* ↑ Tribó i Traveria, Gemma. El Campus Mundet, Un entorn per descobrir. Barcelona: Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2008. ISBN 978-84-475-3254-4.
* ↑ «El Salvador emparant la humanitat sofrent». Ajuntament de Barcelona.
# Elliott

* No s'ha de confondre amb Eliot.
«Elliott» té aquests significats:
* Topònims:
** Elliott (Dakota del Nord)
** Elliott (Illinois)
** Elliott (Iowa)
* Biografies:
** Charles Loring Elliott (Auburn, Nova York, 1812), pintor estatunidenc
** Desmond Elliot, actor, productor i director de cinema nigerià
** John Elliott (Reading, Berkshire, Anglaterra, 1930), historiador
** Pierre Elliott Trudeau (Mont-real, 1919 - 2000), polític canadenc
** Seamus Elliott (Dublín, 1934 - 1971), ciclista irlandès
** Stephen Elliott (1771 -1830), botànic
** Elliott Carter (Nova York, 1908 - 2012), compositor estatunidenc
** Elliott Coues (Portsmouth, 1842 - Baltimore, 1899), metge militar, historiador, escriptor i ornitòleg estatunidenc
** Elliott Murphy (1949, Long Island, Nova York), compositor i cantautor de rock, novel·lista, productor i periodista
** Elliott Quow (1962), atleta estatunidenc
** Elliott Smith (Omaha, Nebraska, 1969 - Los Angeles, Califòrnia, 2003), cantautor i músic
# Eleccions legislatives belgues de 1932

Les Eleccions legislatives belgues de 1932 se celebraren el 27 de novembre de 1932. Guanyaren els catòlics, que formaren un govern presidit per Charles de Broqueville (1932-1934), Georges Theunis (1934-1935) i Paul Van Zeeland.
| Partit | Cambra de Representants | Cambra de Representants | Cambra de Representants | Senat | Senat | Senat |
| Partit | Vots | % | Escons | Vots | % | Escons |
| Catòlics | 856,027 | 38,42% | 79 | 893,290 | 43,95% | 42 |
| Socialistes | 824,946 | 37,03% | 73 | 860,053 | 42,31% | 39 |
| Liberals | 313,722 | 14,08% | 24 | 339,127 | 16,69% | 11 |
| VNV | 126,113 | 5,66% | 8 | 119,740 | 5,89% | 1 |
| Comunistes | 64,552 | 2,90% | 3 | 54,902 | 2,70% | 0 |
| Altres | 42,516 | 1,91% | 0 | 20,256 | 1,00% | 0 |
| Total | 2,227,876 | 100% | 187 | 2,032,506 | 100% | 93 |
# Eleccions legislatives hongareses de 1998

Les eleccions legislatives hongareses de 1998 se celebraren el 24 de maig de 1998 per a renovar els 386 membres de l'Assemblea Nacional d'Hongria. El partit més votat fou el Fidesz – Unió Cívica Hongaresa i Viktor Orbán fou nomenat primer ministre d'Hongria.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 24 de maig de 1998 a l'Assemblea Nacional d'Hongria (Országgyűlés)
| Partits i coalicions | Vots | % | +/- | Escons | +/- |
| Fidesz – Unió Cívica Hongaresa (Fidesz - Magyar Polgári Szövetség) | 1 340 826 | 29.48 | +22.46 | 148 | +128 |
| Partit Socialista Hongarès (Magyar Szocialista Párt) | 1 497 231 | 32.92 | -0.06 | 134 | -75 |
| Partit dels Petits Propietaris (Független Kisgazdapárt) | 597 820 | 13.15 | +4.34 | 48 | +22 |
| Aliança dels Demòcrates Lliures (Szabad Demokraták Szövetsége) | 344 352 | 7.57 | -12.16 | 24 | -45 |
| Fòrum Democràtic Hongarès (Magyar Demokrata Fórum) | 127 118 | 2.80 | -8.93 | 17 | -21 |
| Partit Hongarès de Justícia i Vida (Magyar Igazság és Élet Pártja) | 248 901 | 5.47 | +3.63 | 14 | +14 |
| Independents (Független) | | 0.5 | | 1 | |
| Partit Comunista dels Treballadors Hongarès (Magyar Kommunista Munkáspárt) | 179 672 | 3.95 | - | 0 | - |
| Partit Popular Democristià (Kereszténydemokrata Néppárt) | 104 892 | 2.31 | - | 0 | - |
| Partit Democràtic Popular Hongarès (Magyar Demokrata Néppárt) | 61 004 | 1.34 | - | 0 | - |
| Total (participació 56,26%) | 4 547 682 | 100.0 | | 386 | |
| Font: Valasztas.hu ||||||

## Enllaços externs

* (anglès), (hongarès) Országos Választási Iroda (Oficina Electoral Nacional)
** (anglès) Resultats
# Emma Vyssotsky

Emma Vyssotsky (Media, 23 d'octubre de 1894 - Winter Park, 12 de maig de 1975), nascuda Emma T. R. Williams, fou una astrònoma estatunidenca.

## Biografia

Va rebre un doctorat en astronomia pel Harvard College el 1930. Va passar la seva carrera a l'Observatori McCormick de la Universitat de Virgínia, on la seva especialitat era el moviment de les estrelles i la cinemàtica de la Via Làctia.
Es va casar amb l'astrònom d'origen rus Alexander Vyssotsky el 1929. Varen tenir un fill: Victor A. Vyssotsky (un matemàtic i científic de la computació) que va participar en el projecte Multics i va crear el joc d'ordinador Darwin.

## Guardons

Fou guardonada amb el Premi Annie Jump Cannon en astronomia per l'American Astronomical Society el 1946.

## Referències

* ↑ «Florida Death Index, 1877-1998» (en anglès). FamilySearch. [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ «Annie Jump Cannon Award in Astronomy» (en anglès). American Astronomical Society. [Consulta: 30 novembre 2015].

## Bibliografia

* Oakes, Elizabeth H. «Vyssotsky, Emma T. R. Williams». A: Encyclopedia of world scientists (en anglès). Ed.rev.. Nova York: Facts on File, 2007, p. 745–746. ISBN 9781438118826.

## Enllaços externs

* (anglès)Alexander N. Vyssotsky (Museu McCormick)
# Enric Sànchez i Arias

Enric Sànchez i Arias (Marsella, Provença-Alps-Costa Blava, 13 de juny de 1941) és un dirigent veïnal català. Ha desenvolupat una llarga tasca en la promoció comercial del Raval i en la millora de les condicions de vida del barri, a través d'una gran quantitat d'entitats fundades o impulsades per ell mateix, com l'Associació de Veïns i Comerciants del carrer Nou de la Rambla, l'Associació de Veïns i Comerciants del carrer de la Guàrdia, Nou Drassanes Comercial o la Federació d'Associacions de Comerç i Entitats del Raval, Eix Comercial del Raval.
La seva tasca s'ha centrat en la defensa dels interessos i les necessitats dels residents i comerciants, i en el foment de l'activitat econòmica i comercial del Raval. El seu objectiu ha estat treballar conjuntament amb les diverses entitats de la zona i amb l'Administració per construir un entorn atractiu i potenciar una activitat comercial variada i de qualitat, tenint sempre en compte el veí, el comerciant i el visitant del barri alhora: accions informatives, assessorament legal i suport a les accions globals de promoció del comerç.
Entre les iniciatives més recents cal esmentar especialment el programa d'assessorament, formació i inclusió en el teixit associatiu dels comerciants immigrants que ha dut a terme l'Eix Comercial del Raval, i pel qual aquesta entitat va rebre el Premi Barcelona Associacions.
Pertany també a la junta de govern de la Fundació Tot Raval, plataforma de coordinació d'entitats, empreses i particulars que treballa per promocionar el barri i millorar-hi la qualitat de vida, i és representant associatiu del Consell Ciutadà del Districte de Ciutat Vella i membre del Consell de Ciutat. El 2007 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* (català) Biografia a la memòria de les Medalles d'Honor de 2007
# Engelbert III d'Ístria

Engelbert III d'Ístria i II de Carniola (mort el 6 d'octubre de 1173), fou un marcgravi de la casa francona renana de Sponheim; va ser marcgrave d'Istria i de Carniola del 1124 al 1173. Va succeir al seu pare Engelbert de Caríntia que li va cedir les dues marques per anar a governar el ducat de Caríntia que havia heretat del seu germà Ulric.
Era el segon fill del marcgravi Engelbert II i la seva primera esposa Uta de Passau. Quan el seu pare va succeir al seu germà Enric com duc de Caríntia (1124), Engelbert III va rebre els títols de marques d'Istria i Carniola mentre el seu germà heretaria Caríntia. No obstant això, va estar poc per les dues marques i va governar principalment els estats dels Sponheim a Baviera, al voltant de Kraiburg, procedents de la seva mare Uta de Passau.
El 1135 l'emperador Lotari II o III, conegut com de Supplimburg el va enviar a un sínode a Pisa a Itàlia, amb la finalitat de donar suport al papa Innocenci II contra l'antipapa Anaclet II. Al seu torn, Engelbert va ser investit amb la Marca Imperial de Toscana, però va exercir molt breument i va ser succeït pel duc güelf Enric X de Baviera ja el 1137. Engelbert va assistir a la Dieta Imperial de Ratisbona el 1156, on va ser testimoni de la concessió per l'emperador Frederic Barba-roja del Minus Privilegium, elevant la Marca d'Àustria a ducat.
El 1140 Engelbert s'havia casat amb Matilde, la filla menor del comte Berenguer I de Sulzbach. Així era cunyat de Gertrudis de Sulzbach, consort del rei Conrad III d'Alemanya, i de Berta de Sulzbach, que amb el nom d'Irene fou l'esposa de l'emperador romà d'Orient Manuel I Comnè. Matilde va morir a finals de 1165, i el matrimoni no va tenir fills. El títol de marquès o marcgravi d'Ístria va passar als comtes bavaresos d'Andechs (Bertold III d'Andechs, I d'Ístria).

## Referències

* Medieval Lands Project: Nobility of Northern Italy (900–1100).
# Ergoiena

Ergoiena és un municipi de Navarra, a la comarca de Sakana, dins la merindad de Pamplona. Comprèn els concejos de Lizarraga, Dorrao i Unanu.

## Topònim

El nom Ergoiena significa en basc la terra més alta. Està format per (h)err(i) (terra, país o poble), goien (el més alt) i -a (article). Ergoiena forma una espècie de branc o desviament de la vall de Sakana. Està situat a una mica més altitud que la resta de pobles veïns de la comarca, que ocupen el fons de la vall, Lizarraga es troba a 589 m d'altura, enfront dels 508 m de Etxarri-Aranatz o els 515 m de Bakaiku. D'aquí es creu que deriva el nom d'Ergoiena. El mateix topònim apareix en altres llocs del País Basc i Navarra referint-se sempre a barris i/o llocs alts.

## Geografia

El municipi està dividit en dos enclavaments separats. AL sud de Sakana es troba el que pròpiament és Ergoiena i on se situen els tres pobles del municipi. Al nord de Sakana existeix una tinença de foresta que rep el nom de Monte Bajo i que pertany també al municipi d'Ergoiena. La divisió a mitjan segle xix de les forestes comunes de la Comunitat d'Aranatz entre els diferents municipis que la formaven és el fet que explica la pertinença de Monte Bajo al municipi d'Ergoiena.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 491 | 482 | 481 | 466 | 461 | 451 | 448 | 450 | 445 | 437 | 426 |
| Fonts: Ergoiena i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Ergotelis FC

El Ergotelis FC és la secció de futbol del club poliesportiu Gymnastikos Syllogos Ergotelīs (grec: Γυμναστικός Σύλλογος «O Εργοτέλης» Ηρακλείου Κρήτης, Γ.Σ. Εργοτέλης, Gimnàstic Club Ergotelis Iràklio Creta), de la ciutat d'Iràklio, Creta.
Va ser fundat el 7 d'agost de 1929 amb el nom Athlitikí Énosis «Ó Ergotélis» i el seu nom fa referència a l'antic corredor olímpic Ergotelis d'Hímera.
Manté forta rivalitat amb el rival ciutadà OFI Creta.

## Palmarès
### Nacional

* Segona divisió de Grècia-Beta Ethniki
** 2005-06
* Tercera divisió de Grècia-Gamma Ethniki
** 1965-66, 2016-17
* Quarta divisió de Grècia-Delta Ethniki
** 1984-85, 1995-96
* Campionat FCA
** 1970
* Copa Amateur
** 1982-83

### Regional

* Campionat d'Heraklion
** 1949-50, 1952-53, 1963-64, 1967-68, 1969-70, 1974-75, 1976-77
* Copa d'Heraklion
** 1976-77, 1980-81, 1981-82, 1982-83, 1984-85, 1995-96

## Referències

* ↑ Ergotelis a UEFA
* ↑ «Ιστορία (Greek)». Ergotelis F.C..
* ↑ «Οριστικά παίκτης του ΟΦΗ ο Ογκουνσότο (Greek)». contra.gr, 04-01-2010.
* ↑ Mastrogiannopoulos, Alexander. «Πρωταθλητές ΕΠΣ ΗΡΑΚΛΕΙΟΥ (ver.2) (Greek)». ellinikopodosfero, Greek Amateur Football blog, 05-06-2014.
* ↑ «H προϊστορία στο Κύπελλο ΕΠΣΗ (Greek)». mpalakritis.gr, 11-02-2016. Arxivat de l'original el 5 d’octubre 2017.
# Epinephelus maculatus

Epinephelus maculatus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bloch, M. E. 1790. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturgeschichte der Ausländischen Fische. v. 4: i-xii + 1-128, Pls. 217-252.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Epinephelus magniscuttis

Epinephelus magniscuttis és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 150 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), nord de Moçambic, Reunió, Maurici, Nova Caledònia, les Filipines, Nova Guinea, Fidji i Tonga.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1793. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 7. i-xiv + 1-144.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eordea

Eordea bicolor és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. És l'únic membre del gènere monotípic Eordea.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1899,

## Distribució

És un endemisme de Sumatra a Indonèsia.

## Referències

* ↑ Platnick, 2011 : The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ Simon, E. «Contribution à la faune de Sumatra. Arachnides recueillis par M. J. L. Weyers, à Sumatra. (Deuxiéme mémoire).». Annales de la Société Entomologique de Belgique, vol. 43, 1899, pàg. 78–125.
* ↑ «Gen. Eordea Simon, 1899». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Epinephelus gabriellae

Epinephelus gabriellae és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 52 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Somàlia fins a Oman.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1793. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 7. i-xiv + 1-144.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J. E. & P. C. Heemstra. 1991. Revision of Indo-Pacific groupers (Perciformes: Serranidae: Epinephelinae), with descriptions of five new species. Indo-Pacific Fishes Núm. 20: 1-332, Pls. 1-41.
* Sommer, C., Schneider, W. i Poutiers, J.M., 1996. The living marine resources of Somalia. FAO species identification field guide for fishery purposes. Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO), Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Epinephelus fasciatus

Epinephelus fasciatus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a Sud-àfrica, Pitcairn, Japó, Corea, el Mar d'Arafura i el sud de Queensland (Austràlia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Forsskål, P. 1775. Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descriptiones animalium quae in itinere ad Maris Australis terras per annos 1772 1773 et 1774 suscepto, ...: 1-20 + i-xxxiv + 1-164, map.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Elisabet de Baviera (reina de França)

Elisabet de Baviera (1371 - París 1435), princesa de Baviera i reina consort de França (1385-1422).

## Orígens familiars

Nasqué el 1371 filla del duc Esteve III de Baviera i la seva esposa Taddea Visconti. Era neta per línia paterna d'Esteve II de Baviera i Elisabet de Sicília, i per línia materna de Barnabo Visconti i Beatriu della Scala.

## Núpcies i descendents

El 17 de juliol de 1385 es casà a Amiens amb el rei Carles VI de França. D'aquesta unió nasqueren:
* el príncep Carles de França (1386), delfí del Vienès
* la princesa Joana de França (1388-1390)
* la princesa Isabel de Valois (1389-1409), casada el 1396 amb Ricard II d'Anglaterra i el 1406 amb Carles d'Orleans
* la princesa Joana de Valois (1391-1433), casada el 1397 amb el duc Joan VI de Bretanya
* el príncep Carles de França (1392-1401), delfí del Vienès
* la princesa Maria de França (1393-1438), abadessa
* la princesa Miquela de Valois (1395-1422), casada el 1409 amb el duc Felip III de Borgonya
* el príncep Lluís de Valois (1397-1415), delfí del Vienès
* el príncep Joan de Torena (1398-1417), delfí del Vienès, casat el 1415 amb la comtessa Jacquelina de Baviera
* la princesa Caterina de Valois (1401-1437), casada el 1420 amb Enric V d'Anglaterra i el 1429 amb Owen Tudor
* el príncep Carles VII de França (1403-1461), rei de França
* la princesa Felipa de Valois (1407)
Elisabet morí el 24 de setembre de 1435 a París, i fou enterrada a la Catedral de Saint-Denis al costat del seu marit.
# Elisabet d'Àustria (princesa de Windisch-Grätz)

Elisabet d'Àustria, princesa de Windisch-Grätz (Palau de Laxenburg 1883 - Viena 1963). Arxiduquessa d'Àustria, princesa de Bohèmia i d'Hongria amb el tractament d'altesa reial i imperial. Familiarment fou coneguda amb el diminutiu hongarès d'Elisabet, Erzi, i popularment com l'arxiduquessa roja per la seva vinculació amb el Partit Socialista Austríac.
Nascuda al Palau de Laxenburg el dia 2 de setembre de l'any 1883, essent filla de l'arxiduc Rodolf d'Àustria, hereu al tron austrohongarès, i de la princesa Estefania de Bèlgica. Elisabet era neta per via paterna de l'emperador Francesc Josep I d'Àustria i de la duquessa Elisabet de Baviera i per via materna del rei Leopold II de Bèlgica i de l'arxiduquessa Maria Enriqueta d'Àustria, de la branca palatina.
L'any 1889 l'arxiduquessa quedà òrfena de pare quan l'arxiduc Rodolf d'Àustria se suïcidà amb la seva amant, la baronessa Maria Vetsera, al refugi de caça de Mayerling.
L'arxiduquessa Elisabet contragué matrimoni amb el príncep Otó de Windisch-Grätz, fill del príncep Ernest Ferran de Windisch-Gaetz i de la princesa Camilla zu Oettingen-Oettingen. Els Windisch-Grätz són una casa principesca i mediatitzada de l'Imperi establerta a Àustria i posseïdora d'una important fortuna. La parella tingué quatre fills:
El casament d'Elisabet i Otó es realitzà l'any 1902 a Viena després que el rei Leopold II de Bèlgica desaconsellés al seu nebot, el futur rei Albert I de Bèlgica, casar-se amb l'arxiduquessa austríaca. Els motius que esgrimí el rei belga foren el mal comportament de la princesa Estefania de Bèlgica, mare d'Elisabet, en casar-se en segones núpcies amb l'aristòcrata hongarès, príncep Elemér Lónyay de Nagy-Lónya i Vásáros-Namény, en contra de la voluntat de la cort de Brussel·les.
L'any 1916, Elisabet rebé gran part de la fortuna personal de l'emperador Francesc Josep I d'Àustria, considerada una de les més important d'Europa.
L'any 1924 Elisabet se separà i posteriorment es divorcià del príncep de Windisch-Grätz en el que seria considerat un dels més important escàndols de la conservadora societat vienesa de postguerra. L'any següent, la princesa Elisabet, es traslladaria a viure al districte vienès de Hütteldorf on vivien gran part de les bases del Partit Socialista Austríac.
El 4 de maig de l'any 1948, Elisabet contragué matrimoni amb el líder socialista austríac Leopold Petznek. Leopold fou durant molts anys membre del Partit Socialista a la Cambra Baixa de la República. A més a més, Leopold havia estat empresonat durant bastants mesos pels nazis al camp de concentració de Dachau.
El 16 de maig de l'any 1963, l'arxiduquessa Elisabet, neta de l'emperador Francesc Josep I d'Àustria i del rei Leopold II de Bèlgica era enterrada al cementiri vienès de Hütteldorf. A la llosa de la tomba de l'arxiduquessa no hi figurà cap nom ni títol tal com havien estat els seus últims desitjos.