OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fluorapatita rica en carbonat

La fluorapatita rica en carbonat és una varietat de l'apatita. Fou anomenada l'any 1906 per Peter Nokoláievitx Txirvinski (com a carbapatita) o l'any 1916 per Reinhard Brauns (Carbonapatita), per la presència de carbonat en substitució del fosfat. Inicialment tingué diferents sinònims com ara pseudoapatita, francolita, col·lofana, dahlita, carbapatita, podolita, quercilita, kurskuta, grodnolita, etc. Molts d'aquests sinònims no s'aplicaven estrictament en fases riques en fluor.
El mineral tipus es va trobar en capes sedimentàries de fosfat, en forma de nòduls durs. També es forma com a mineral accessori en mineralitzacions tardanes en pegmatites granítiques i més rarament en vetes polimetàl·liques.

## Classificació

Malgrat que és una espècie no aprovada per l'IMA i sol ser considerada una varietat de la fluorapatita, algunes classificacions minerals com ara la de Nickel-Strunz, la qual la classifica dins el grup "08.BN - Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H2O, només amb cations de mida gran, (OH, etc.):RO4 = 0,33:1» juntament amb els següents minerals: belovita-(Ce), dehrnita, carbonatohidroxilapatita, clorapatita, mimetita-M, johnbaumita-M, fluorapatita, hedifana, hidroxilapatita, johnbaumita, mimetita, morelandita, piromorfita, fluorstrofita, svabita, turneaureïta, vanadinita, belovita-(La), deloneïta, fluorcafita, kuannersuïta-(Ce), hidroxilapatita-M, fosfohedifana, estronadelfita, fluorfosfohedifana, miyahisaïta, alforsita i arctita.

## Referències

* 1 2 3 4 «Carbonate-rich Fluorapatite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
* ↑ Yi, Haohao; Balan, Etienne; Gervais, Christel; Segalen, Loïc; Fayon, Franck «A carbonate-fluoride defect model for carbonate-rich fluorapatite» (en anglès). American Mineralogist, 98, 5-6, 01-05-2013, pàg. 1066–1069. DOI: 10.2138/am.2013.4445. ISSN: 0003-004X.
# Lorenzo Gómez Pardo y Ensenyat

Lorenzo Gómez-Pardo y Ensenyat (Madrid, 3 de gener de 1801- 30 de juny de 1847) fou un enginyer espanyol, acadèmic fundador de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

Va estudiar matemàtiques a la Reial Acadèmia de Nobles Arts de Sant Ferran, física Experimental als Reials Estudis amb D. José Alonso y Quintanilla. Entre 1819 i 1823 estudiar mineralogia amb Donato García, botànica amb Mariano Lagasca i química amb Andrés Alcón al Museu de Ciències Naturals.
Durant el trienni liberal va formar part de la Milícia Nacional i en 1823 fou ferit mentre combatia als Cent Mil Fills de Sant Lluís. Marxà a París a estudiar botànica i en 1828 es llicencià en farmàcia. El 1829 marxà a estudiar enginyeria a les mineries de Freiberg, Saxònia, a proposta de Fausto de Elhúyar, llicenciant-se en 1831. En 1834 va tornar a Espanya i participà activament en la fundació de l'Escola d'Enginyers de Mines, de la que en 1835 en fou nomenat professor de docimàsia i metal·lúrgia.
En 1838 i 1841 fou elegit diputat al Congrés dels Diputats pel Partit Progressista i fou nomenat membre del Consell d'Instrucció Primària. En 1844 fou nomenat Subinspector general del Cos d'Enginyers. En 1847 fou escollit acadèmic fundador de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, però va morir poc després.

## Referències

* ↑ Lorenzo Gómez-Pardo y Ensenyat, a Ingenieros Ilustres
* ↑ Fitxa dek Congrés dels Diputats
* ↑ Biografia Arxivat 2016-08-08 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Enllaços externs

* Gómez-Pardo y Ensenyat, Lorenzo. Correspondencia epistolar de Felipe Bauza, Policarpo Cía y Casiano de Pardo (1836-1845) a Asclepio, Revista de Medicina.
# Torrelodones

Torrelodones és un municipi de la Comunitat de Madrid.
Està situat al nord-oest de la regió, a uns trenta quilòmetres de Madrid. Pel seu enclavament a cavall entre la serra i l'àrea d'influència de la capital, se'l vincula tant amb la comarca de la Serra del Guadarrama com amb la corona metropolitana de Madrid.
El nucli urbà es troba a una altitud de 844 m sobre el nivell del mar. Limita amb els municipis de Galapagar (a l'oest), Hoyo de Manzanares (al nord), Las Rozas de Madrid (al sud) i Madrid (a l'est), a través de la foresta d'El Pardo. El poble, que té un interessant patrimoni artístic i natural, forma part de dues rutes turístiques de la Comunitat de Madrid. Per la seva vinculació amb el camí reial cap al Monestir de l'Escorial, és un dels punts de destinació de la Ruta Imperial.
Pel que fa als seus valors mediambientals, és, juntament amb Galapagar, l'únic municipi de la Comunitat de Madrid integrat dins de dos parcs regionals: el Parc Regional de la Conca Alta del Manzanares i el Parc regional del curs mitjà del riu Guadarrama i el seu entorn.

## Cultura

Torrelodenes té una Casa de la Cultura: el Teatro Bulevar, a la qual hi ha una programació regular de manifestacions culturals. El conegut enregistrament del Concierto de Aranjuez amb Paco de Lucía hi va tenir lloc l'any 1991.

## Referències

* ↑ ABC: http://torrelodones.info/wp-content/uploads/2014/02/abc-paco-de-lucia-1991.jpg

## Enllaços externs

* Ajuntament de Torrelodones Arxivat 2008-03-07 a Wayback Machine. (castellà)
* Asociación de Vecinos de Torrelodones por la Naturaleza y el Desarrollo Sostenible Arxivat 2007-10-11 a Wayback Machine. (castellà)
* Club de bàsquet de Torrelodones (castellà)
* Escola nàutica de Torrelodones (castellà)
# Bandera d'Aruba

La Bandera d'Aruba va ser adoptada el 18 de març del 1976. Les característiques del seu disseny són un blau cel com a base (simbolitzant els cels brillants i les aigües que es poden trobar a Aruba), amb dues franges grogues paral·leles a la meitat inferior de la bandera, i una estrella de quatre puntes (simbolitzant l'illa en si mateix) amb una franja blanca a la punta esquerra superior.

## Referències

* ↑ «Aruba: vlag en volkslied» (en neerlandès). Nieuwsblad van het Noorden, 18-03-1976. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «Facts about the Flag of Aruba» (en anglès). Aruba Convention Bureau. [Consulta: 18 abril 2023].
# Constantiana Daphne

Constantiana Daphne va ser una fortalesa romana inaugurada molt probablement l'any 327 al delta del riu Argeș, a la riba esquerra del Danubi, a Mèsia. En parlen Ammià Marcel·lí i Procopi de Cesarea.
Constantí el Gran hi va fer construir un pont que duia fins a la fortalesa de Transmarisca, situada a l'altra riba del riu. En aquest lloc durant la guerra gòtica l'emperador Valent va aixecar un pont de pontons la primavera del 367 i l'exèrcit de campanya de Tràcia van travessar per atacar als teruings d'Atanaric, que atacaven als teruings de Fritigern, que s'havien convertit a l'arrianisme.

## Referències

* ↑ (anglès) Herwig Wolfram. History of the Goths. Thomas J. Dunlap, trans. Berkeley: University of California Press, 1988.
* ↑ Madgearu, Alexandru. Istoria Militara a Daciei post Romane 275-376 (en romanès). Târgovişte: Cetatea de Scaun, 2011, p. 46-47. ISBN 9786065370906.
# Folgoso de la Ribera

Folgoso de la Ribera és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'El Bierzo. Està format pels nuclis de Folgoso de la Ribera, La Ribera de Folgoso, Boeza, Rozuelo, Villaviciosa de San Miguel, El Valle i Tedejo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1594 | 1442 | 1280 | 1285 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
* Església de Folgoso de la Ribera.
* Asociación Belenista de Folgoso de la Ribera.
# Léon Glovacki

Léon Glovacki (19 de febrer de 1928 - 9 de setembre de 2009) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ France - Trainers of First and Second Division Clubs Arxivat 31-5-2008 a Wayback Machine.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 14 setembre 2009. [Consulta: 2 octubre 2009].
* ↑ Profile a FFF
# Tomasa de Aldana y Noroña

Tomasa de Aldana y Noroña (Illescas, 1 d'abril de 1627-Madrid, 5 de febrer de 1675) va ser una noble espanyola, coneguda per haver estat amistançada del rei Felip IV de Castella, amb el qual va tenir un fill, Alonso Antonio de San Martín, que va arribar a ser bisbe d'Oviedo i de Conca.
Nascuda a Illescas, era filla de l'advocat i doctor en lleis Diego de Aldana y Noroña, diputat i regidor de l'estat noble de la ciutat de Toledo, i de Francisca Carlos y Serantes Díaz de Castillo. Instal·lada a Madrid, aproximadament, des de 1634, es va integrar en el cercle de persones al servei de la cort, probablement com a menina de la reina Isabel de Borbó o d'algunes de les dames de la casa reial i, per tant, residia al palau del Buen Retiro.
A palau va ser amistançada de Felip IV durant uns anys, de la relació en va néixer un fill anomenat Alonso Antonio de San Martín, que va ser adoptat i criat per l'ajuda de cambra del monarca, Juan de San Martín, i posteriorment va arribar a ser bisbe d'Oviedo i de Conca. Es desconeix en quin moment va començar la relació íntim amb Felip IV, tot i que segurament va ser prolongada. Tradicionalment es creia que havia estat anterior a la que el rei va mantenir amb l'actriu Maria Calderón, tanmateix, s'ha demostrat que la relació va ser posterior, atès que Joan Josep d'Àustria, fill de la Calderona, va néixer el 1629, i el fill d'Aldana va néixer el 1643.
El relat tradicional afirmava que el mateix any de naixement d'Alfonso, es va fer monja i va entrar al convent de les Descalzas Reales. Tanmateix, en realitat mai va entrar com a religiosa a cap convent, sinó que el rei va procurar un marit de conveniència a Aldana, per tal de procurar-li una bona posició social, alhora que ell mateix protegia la seva honorabilitat, i li va buscar una residència allunyada de la cort. El 20 de febrer de 1643 Aldana es va casar amb Luis de Loma Portocarrero, i poc després Loma va ser nomenat oïdor de la Cancelleria de Lima, raó per la qual el matrimoni va dirigir-se a Sevilla, i des d'allà van embarcar-se rumb al Perú.
A la mort del seu marit (1650), l'any següent decideix tornar a la península i s'instal·la de nou a Madrid i el 1658 es casa en segones núpcies amb Vicente Ponce de León, secretari del Consell d'Hisenda. Va residir a la vila fins a la seva mort el 5 de febrer de 1675. Va ser enterrada al convent de Santa Bárbara de la mateixa localitat.

## Referències

* 1 2 3 4 García Fueyo, Beatriz. Recepción de las instituciones romanas en la biografía de Alonso Antonio de San Martín, hijo de Felipe IV (tesi) (en castellà). Burgos: Universitat de Burgos, 2011, p. 9, 19-20, 95, 101-108.
* ↑ Díez Canseco, Vicente. Diccionario biográfico universal de mujeres célebres (en castellà). vol. 1. Madrid: Imprenta de D. José Félix Palacios, 1844, p. 71-72.
* ↑ AADD. Diccionario universal de historia y geografía (en castellà). vol. 1. Mèxic: Tipografía de Rafael, 1853, p. 131.
* 1 2 Chaves, Ángel R. «La Calderona». A: Páginas en prosa (en castellà). Madrid: Imprenta de Campuzano hermanos, [1882], p. 40, 42.
# Zapardiel de la Cañada

Zapardiel de la Cañada és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
# Antíoc II Teos

Antíoc II Teos (grec antic: Ἀντίοχος Θεός; 286 aC-246 aC) va ser el rei selèucida de Síria del 261 aC al 246 aC. Era fill d'Antíoc I Soter i de la princesa Estratonice, filla de Demetri Poliorcetes.
Va succeir el seu pare Antíoc I Soter a la seva mort en la guerra contra els gàlates l'any 266 aC i llavors va fer la pau amb Pèrgam i amb Egipte sobre la base del manteniment dels territoris. La pau amb Egipte no va durar i la rebel·lió de Ptolemeu, governador de la Jònia Egípcia, instigada per Antíoc, va suposar el reinici de les hostilitats (260 aC). Els selèucides van recuperar Cilícia i la costa fenícia i van retornar la llibertat a les ciutats fenícies, especialment Arvad (259 aC) on va ser proclamat Gerostrat amb el seu fill Estrató. El 258 aC els selèucides van entrar a Efes, capital de la Jònia Egípcia, i a Milet, i van ocupar tota la regió; sembla que els ciutadans de Milet, agraïts per alliberar-los del tirà Timarc, van atorgar-li el sobrenom de Théos (Θεός 'Déu'). Antígon II Gònates de Macedònia, aliat als Selèucides, també va derrotar els egipcis en aigües de l'illa de Cos. Ptolemeu, el governador de Jònia, va ser finalment assassinat. Aquesta guerra, anomenada Segona Guerra de Síria, va acabar finalment amb un nou tractat de pau (255 aC), en virtut del qual, en un dels acords, Antíoc repudiaria a la seva dona Laodice (que era sa cosina germana) i es casaria amb Berenice, filla de Ptolemeu II d'Egipte, i el fill d'aquesta unió seria proclamat hereu passant per davant dels drets dels quatre fills de Laodice (Seleuc, Laodice, Estratonice i Antíoc conegut com a Antíoc Hierax); Egipte va renunciar a Jònia (incloses algunes illes), a Cilícia i a Celesíria.
El 252 aC Antíoc va repudiar a la seva muller segons allò pactat amb Egipte i el 251 aC es va casar amb Berenice. D'aquesta unió va néixer un infant, de nom desconegut.
El sàtrapa de Pàrtia Andràgores, va prendre el títol de rei l'any 256 aC o el 255 aC. També el sàtrapa de Bactriana Diòdot es va revoltar vers el 255 aC i es va fer independent amb títol reial. No gaire després, el 250 aC, els parnes van apoderar-se de Pàrtia. Andràgores va fugir i el cap dels parnes Arsaces I, es va proclamar rei.
El 246 aC, al morir Ptolemeu II Filadelf, Antíoc va canviar la seva decisió sobre la successió, va restaurar al seu fill gran, Seleuc, com a hereu i va desheretar al fill que havia tingut amb Berenice. Antíoc va deixar a la seva dona Berenice a Antioquia i se'n va anar a Àsia Menor, a Efes, on va tornar a viure amb Laodice (agost del 246 aC), que probablement el va enverinar. Probablement enterrat a Belevi. Seleuc II Cal·línic va ser proclamat rei. A Antioquia soldats addictes a Laodice van matar el fill de Berenice. Aquesta va demanar ajut al seu germà Ptolemeu III Evèrgetes I, però també va morir assassinada, abans que l'egipci inicies les hostilitats (la Tercera Guerra Síria).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Antiochus II». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 3 abril 2024].
| Precedit per: Antíoc I Soter | Imperi Selèucida | Succeït per: Seleuc II Cal·línic |
# Arsenal Women Football Club

L'Arsenal Women Football Club és la secció femenina de l'Arsenal FC, un club de futbol de Londres. És l'equip de futbol femení més llorejat d'Anglaterra amb 42 títols en 25 anys sumant Lliga, Copa i Copa de la Lliga, i l'únic del pais que ha guanyat la Lliga de Campions.

## Plantilla 2016

| Porteres | Defenses | Centrecampistes | Davanteres |
| Emma Byrne Sari van Veenendaal — — — — — — | Josephine Henning Emma Mitchell Jemma Rose Vyan Sampson Alex Scott Casey Stoney — — | Marta Corredera Charlie Devlin Dominique Janssen Vicky Losada Jordan Nobbs Danielle van de Donk Fara Williams Leah Williamson | Danielle Carter Katie McCabe Asisat Oshoala Natalia Pablos Kelly Smith Jodie Taylor Rachel Yankey — |
* Entrenador: Martínez Losa

## Històric
### Palmarès

* 1 Lliga de Campions
** 06/07
* 14 Lligues
** 92/93 94/95 96/97 00/01 01/02 03/04 04/05 05/06 06/07 07/08 08/09 09/10 2011 2012
* 14 Copes
** 92/93 94/95 97/98 98/99 00/01 03/04 05/06 06/07 07/08 08/09 10/11 12/13 13/14 15/16
* 14 Copes de la Lliga
** 91/92 92/93 93/94 97/98 98/99 99/00 00/01 04/05 06/07 08/09 2011 2012 2013 2015
* 5 Supercopes
** 2000 2001 2005 2006 2008

### Trajectòria

Lliga de Campions de la UEFA :
| Edició | | 1ª Fase previa ¹ | 2ª Fase previa ¹ | Quarts de final | Semifinals | Final |
| 01/02 | | | FC Bern | Toulouse FC |
| 02/03 | | | Llevant UE | CSK-VVS Samara | Fortuna Hjørring |
| 04/05 | | | Athletic Club | Sassari Torres | Djurgården IF |
| 05/06 | | | Lada Togliatti | 1.FFC Frankfurt |
| 06/07 | | | FK Rossiyanka | Breidablik UBK | Brøndby IF | Umeå IK |
| 07/08 | | | SV Neulengbach | Olympique Lió |
| 08/09 | | | SV Neulengbach | Umeå IK |
| Edició | Fase previa ¹ | Setzens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Semifinals | Final |
| 09/10 | | PAOK Salònica | Sparta Praga | FCR Duisburg |
| 10/11 | | Masinac Nis | Rayo Vallecano | Linköpings FC | Olympique Lió |
| 11/12 | | FK Bobruishanka | Rayo Vallecano | Kopparbergs Göteborg | 1.FFC Frankfurt |
| 12/13 | | FC Barcelona | Turbine Potsdam | Sassari Torres | VfL Wolfsburg |
| 13/14 | | SShVSM Almaty | Glasgow City | Birmingham City |
* ¹ Fase de grups. Equip classificat pillor possicionat en cas d'eliminació o equip eliminat millor possicionat en cas de classificació.
Trajectòria a la Lliga anglesa :
| | 80/81 | 81/82 | 82/83 | 83/84 | 84/85 | 85/86 | 86/87 | 87/88 | 88/89 | 89/90 | 90/91 | 91/92 | 92/93 | 93/94 | 94/95 | 95/96 | 96/97 | 97/98 | 08/99 | 99/00 |
| WSL | | | | | | | | | | | | | 1 | 2 | 1 | 3 | 1 | 2 | 2 | 3 |
| | 00/01 | 01/02 | 02/03 | 03/04 | 04/05 | 05/06 | 06/07 | 07/08 | 08/09 | 09/10 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |
| WSL | 1 | 1 | 3 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | 4 | 3 | 3 |

## Referències

* ↑ RSSSF
* ↑ UEFA
# Carrabiners de Xile

Els Carrabiners de Xile, o també Cos de Carrabiners, (en castellà: Carabineros de Chile, o Cuerpo de Carabineros) és la força armada de policia xilena que té com missió combatre el crim, fer complir la llei, conservar l'ordre públic, preservar de la seguretat i la prevenció del delicte. Aquesta institució va ser fundada el 27 d'abril de 1927. El lema, en castellà, és Orden y Patria.

## Referències

* ↑ «Carabineros de Chile». memoriachilena. Biblioteca Nacional Chilena. [Consulta: 9 març 2015].

## Enllaços externs

* Carrabiners de Xile - Lloc web oficial (castellà)
# Folgoso do Courel

Folgoso do Courel és un municipi de la província de Lugo a Galícia. Pertany a la comarca de Quiroga.

## Geografia

Es troba en plena serra d'O Courel, al límit amb la província de Lleó. Té uns 212 km², amb fortes variacions d'altitud, des dels 400 m a la vall del riu Lor fins als 1.600 m en pics com Montouto, Formigueiros (1.643 m) o Pía Páxaro (1.610 m). El Lor i alguns afluents seus formen valls riques en ecosistemes diversos, que fan d'O Courel la reserva botànica més important de Galícia. A més, Folgoso do Courel té paratges naturals d'alt valor en el camp de l'espeleologia.
Limita al nord amb Samos i Pedrafita do Cebreiro, a l'oest amb A Pobra do Brollón, al sud amb Quiroga i a l'est amb Barjas i Oencia, tots dos de la província de Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 2004 |
| 6.413 | 5.785 | 5.479 | 1.397 |
| Fonts: INE i IGE ||||

## Parròquies

* Esperante (San Pedro)
* Folgoso do Courel (Santa María)
* Hórreos (San Pedro)
* Meiraos (Santa María)
* Noceda (San Pedro)
* Seceda (San Silvestre)
* Seoane do Courel (San Xoán)
* Vilamor (San Vicente)
* Visuña (Santa Eufemia)

## Personatges il·lustres

* Uxío Novoneyra (1930-1999), poeta i escriptor de contes.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament de Folgoso do Courel
# Léon Gontran Damas

Léon Gontran Damas (Caiena, Guaiana Francesa, 28 de març de 1912 - Washington D. C., 22 de gener de 1978) va ser un poeta i polític francès. Va ser un dels fundadors del moviment de la negritud.

## Biografia

Damas va néixer a Caiena (Guaiana francesa), fill d'Ernest Damas, un mulat d'ascendència europea i africana, i de Bathilde Damas, una mestissa d'ascendència americana i africana. En 1924, Damas va ser enviat a Martinica a estudiar al Lycée Victor-Schoelcher, on va conèixer Aimé Césaire. En 1929, Damas es va mudar a París per a continuar amb els seus estudis. Allí es va reunir amb Césaire i va conèixer Léopold Sédar Senghor. En 1935, els tres joves van publicar el primer nombre de la revista literària L'Étudiant noir, la qual va servir de base per a la fundació del moviment de la negritud.
En 1937, Dames va publicar el seu primer volum de poesia, Pigments. Damas s'allistà en l'Exèrcit de Terra Francès durant la Segona Guerra Mundial i posteriorment va ser escollit per a l'Assemblea Nacional Francesa com a diputat per Guaiana. Durant els pròxims anys, Dumas va viatjar i va ensenyar en diferents parts del món, incloent Àfrica, els Estats Units, llatinoamèrica i el Carib. També va contribuir com a editor de la revista Présence africaine i com a conseller i delegat de la UNESCO. El 1970 es va mudar a Washington D. C., on va ensenyar a la Universitat de Georgetown i posteriorment a la Universitat Howard. Va continuar ensenyant en la Universitat Howard fins a la seva mort el gener de 1978. Va ser enterrat a la Guaiana Francesa.

## Obres
### Poesia

* Pigments. Paris : Guy Lévis Mano, (1937). Paris : Présence Africaine, (1962).
* Poèmes nègres sur des airs Africains. Paris : Guy Lévis Mano, (1948).
* Graffiti. Paris : Seghers, (1952).
* Black-Label. Paris : Gallimard, (1956).
* Névralgies. Paris : Présence Africaine, (1966).
* Pigments. Paris : Hoquet, (1962)

### Assaigs

* Retour de Guyane. Paris : José Corti, (1938).
* Poètes d'expression française. Paris : Seuil, (1947).
* Poèmes Nègres sur des airs africains. Paris : G.L.M. Éditeurs, (1948).

### Contes

* Veillées noires, Contes Nègres de Guyane. Paris : Stock, 1943. Montréal/Ottawa : Leméac, (1972).

## Enllaços externs

* Selecció de poemes Arxivat 2010-03-06 a Wayback Machine. (francès)
* Presentació (francès)
* Recursos bibliogràfics (francès)
* Léon-Gontran Damas (francès)
# Trish Stratus

Patricia Anne Stratigias (18 de desembre del 1975 -) més coneguda al ring simplement com a Trish Stratus és una exlluitadora professional i model canadenca d'ascendència grega que va treballar a la marca RAW i SmackDown! de World Wrestling Entertainment (WWE). Trish, va aconseguir guanyar diversos títols al llarg de la seva carrera a la WWE.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial (anglès)
* Biografia de Trish a WWE.com (anglès)
# Zapata Ranch

Zapata Ranch és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 88 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Zapata Ranch tenia 88 habitants, 28 habitatges, i 22 famílies. La densitat de població era de 24,1 habitants/km².
Dels 28 habitatges en un 39,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 17,9% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,8% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 14,8% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.444 $ i la renda mediana per família de 20.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 14.191 $ mentre que les dones 9.417 $. La renda per capita de la població era de 10.206 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Zapata Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Zapata Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Armilla

«Armilla» té aquests significats:
* Armilla (indumentària): peça de roba sense mànigues.
* Armilla (Granada): municipi de Granada.