OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Avril (pel·lícula)

Avril és una pel·lícula francesa dirigida per Gérald Hustache-Mathieu, estrenada l'any 2006. Ha estat doblada al català.

## Argument

Avril és el nom d'una noia educada en un convent. S'assabenta quan és a punt de pronunciar els seus vots, que té un germà bessó. Marxa a buscar-lo.

## Repartiment

* Sophie Quinton: Avril
* Miou-Miou: sor Bernadette
* Nicolas Duvauchelle: Pierre
* Clément Sibony: David
* Richaud Valls: Jim
* Geneviève Casile: mare Marie-Joseph
* Monique Mélinand: sor Céleste
* Anna Mihalcea: Flora
* Claude Duty: pare Jean Diard
* Mathilde Mignot: Avril nen
* Frédéric Quiring: el pare adoptiu de David
* Marie Vinoy: la mare adoptiva de David
* Milo Hustache-Mathieu: David nen

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge va tenir lloc a Calvados, a la Camarga, el Jura, Mouthe, Romagne i Roan.
* Encara que no surt als credits, Luc Besson ha participat en el finançament del film.
* Crítica: "Es va veient amb cert interès malgrat com só de poc plausibles les seves situacions gràcies al seu to, a mig camí entre la tendresa, la ingenuïtat i la extravagància. (...) desenllaç ridícul"

## Banda original

* Aline, interpretat per Christophe, Sophie Quinton, Nicolas Duvauchelle, Clément Sibony i Richaud Valls
* Goodbye je reviendrai, interpretat per Christophe
* Tell Me Who's the Girl, interpretat per Annette Funicello
* Three Guesses, interpretat per Linda Scott
* Let's Twist Again, interpretat per Annette Funicello
* Darkwood VII — New Morning, de David Darling
* Luna de abril, interpretat per María Dolores Pradera

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Avril». [Consulta: 15 febrer 2019].
* ↑ AlloCine. «Avril». [Consulta: 15 febrer 2019].
* ↑ Ocaña, Javier «Avril». El País.
# Bahabón de Esgueva

Bahabón de Esgueva és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 171 | 156 | 133 | 124 |
# Bahadur

Els bahadur o Bahatur (del mongol bayatur, valent, plural bahadurs o bahaturs) eren els homes (guerrers) entre els tàtars o mongols que havien agafat fama de tenir més valor i ser mes braus. Alguns d'entre ells formaven una mena d'associació en la que nomes participaven bahadurs.
Entre els grans bahadurs es pot citar al conqueridor Tamerlà (i abans al seu pare Taragai) així com diversos amirs de Tamerlà. Aquesta condició acompanyava el nom del personatge.
Va evolucionar progressivament a un títol honorífic i com a tal fou establert a l'Imperi Mogul de l'India.

## Referència

* Tamerlane, the Earth Shaker, de H. Lamb.
# Francisco Antonio de Bances Candamo

Francisco Antonio de Bances Candamo (Sabugo, Astúries, 1662 — Lezuza, Albacete, 1704) va ser un comediògraf i poeta barroc castellà de l'anomenat Segle d'or. Influït per Luis de Góngora i Calderón de la Barca algunes de les seves obres tenen també una component dramàtica. Va haver de defensar l'art teatral dels atacs dels jesuïtes.

## Obres

* Obras Líricas
* La piedra filosofal (derivada de La vida es sueño)
* El esclavo en grillos de oro
* El gran químico del mundo.

## Referències

* ↑ «Francisco Antonio de Bances Candamo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Literatura espanyola del Barroc
# Bruce H. Mann

Bruce Hartling Mann (27 d'abril de 1950) és professor de dret Carl F. Schipper, Jr. a Harvard Law School. És un historiador legal que investiga la relació entre els canvis legals, socials i econòmics als inicis dels Estats Units. Va començar a ensenyar a Harvard Law School el 2006, després de ser professor Leon Meltzer de dret i professor d'història a la University of Pennsylvania Law School.
Mann es va graduar de Hingham High School a Hingham (Massachusetts). Té el grau A.B. i A.M. de la Universitat Brown (1972) i M.Phil,, J.D., i Ph.D. de la Universitat Yale (1975,1975 i 1977, respectivament). La seva dissertació es titula "Racionalitat, Canvi Legal i Comunitat a Connecticut, 1690-1760". Mann té llicència per practicar dret a Connecticut des del 1975.
Després de graduar-se, va ensenyar a la University of Connecticut School of Law, Universitat Washington a Saint Louis, Universitat de Houston, Universitat de Texas, Universitat de Michigan i al departament d'història de la Universitat de Princeton. El 1987, Mann va començar a ensenyar a la University of Pennsylvania Law School. És l'autor dels llibres Neighbors and Strangers: Law and Community in Early Connecticut (2001) i Republic of Debtors: Bankrupty in the Age of American Independence (2009).
Està casat amb Elizabeth Warren (nascuda Herring), senadora sènior dels Estats Units per Massachusetts i exprofessora de dret. Warren va anunciar la seva candidatura a la presidència dels Estats Units el desembre de 2018.

## Guardons

* Premi SHEAR de llibre de la Societat d'Historiadors dels inicis de la República Americana.
* Premi Littleton-Griswold de l'Associació Històrica Americana.
* Premi J. Willard Hurst de l'Associació de Dret i Societat.

## Referències

* ↑ «Study guide to accompany Macroeconomics [by Rudiger Dornbusch, Stanley Fischer, Richard Startz ; prepared by Jes Rutledge part 2]» (en anglès). Copyright Encyclopedia, 15-08-2019. [Consulta: 15 agost 2019].
* ↑ Bristol, Ned. «BRISTOL: Brown and Warren's salaries don't matter» (en anglès). Sun Chronicle, 06-05-2012. [Consulta: 15 agost 2019].
* 1 2 3 4 5 «Bruce H. Mann» (en anglès). Harvard Law School. [Consulta: 15 agost 2019].
* ↑ Mann, Bruce Hartling. Rationality, Legal Change, and Community in Connecticut, 1690-1760 (en anglès), 1980.
* ↑ Mann, Bruce Hartling. Rationality, Legal Change, and Community in Connecticut, 1690-1760 (en anglès), desembre 1977, p. 221.
* ↑ «Bruce Hartling Mann» (en anglès). Avvo. [Consulta: 15 agost 2019].
* 1 2 Schoenberg, Shira. «Harvard Law Professor Bruce Mann adjusts to public role as 'Elizabeth Warren's husband'» (en anglès). MassLive, 14-10-2012. [Consulta: 15 agost 2019].
* ↑ Ebbert, Stephanie; Levenson, Michael «For Professor Warren, a steep climb» (en anglès). The Boston Globe, 19-08-2012.

## Enllaços externs

* Bruce H. Mann a Harvard Law School
* Treballs de Bruce H. Mann Arxivat 2019-08-15 a Wayback Machine. a les biblioteques (catàleg de WorldCat)
# Lake Andes

Lake Andes és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 819 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Andes tenia 819 habitants, 320 habitatges, i 181 famílies. La densitat de població era de 395,3 habitants per km².
Dels 320 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,9% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 43,4% no eren unitats familiars. En el 40% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.000 $ i la renda mediana per família de 28.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.333 $ mentre que les dones 19.097 $. La renda per capita de la població era de 10.022 $. Entorn del 26,3% de les famílies i el 33,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Andes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Andes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Branford (Connecticut)

Branford és una població dels Estats Units a l'estat de Connecticut. Segons el cens del 2005 tenia 29.089 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Branford tenia 28.683 habitants, 12.543 habitatges, i 7.663 famílies. La densitat de població era de 503,8 habitants per km².
Dels 12.543 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.009 $ i la renda mediana per família de 69.510 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.927 $ mentre que les dones 35.947 $. La renda per capita de la població era de 32.301 $. Aproximadament el 3,3% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Branford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Branford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* Branford - Lloc web oficial
# Plaça de Cánovas de Castillo

La plaça de Cánovas de Castillo és una plaça de la ciutat de València que se situa gairebé al final septentrional de la Gran Via del Marqués del Túria, entre els barris de Gran Via i del Pla del Remei. És una plaça rodona i oberta, de grans dimensions, que funciona de plaça giratòria per al trànsit provinents dels carrers de Salamanca, de Serrano Morrales, del gravador Esteve i de la mateixa Gran Via. Queda dividida en tres parts pel trànsit de la Gran Via: dues mitges llunes i un quadre central on se situa un parc amb nombrosos arbres de grans dimensionsi el monument al Marqués de Campo. És destacable aquesta forma rodona, la qual cosa força les finques adjacents a adoptar la mateixa rodonor. Els edificis de la plaça són totes finques residencials i en gran part d'estil modernista, com l'edifici Xapa.
La plaça és una de les parades principals per als autobusos intermunicipals, els anomenats metrobús, sobretot els que a continuació es dirigeix cap a l'Albufera. També hi passen les línies 1, 2, 3, 12, 22, 41, 80 i N1 d'autobús de l'EMT València.

## Bibliografia

* Gil Salinas, Rafael; Palacios Albandea, Carmen. Las Calles de Valencia y pedanías. El significado de sus nombres (en castellà). Ajuntament de València, 2003. ISBN 9788484840930.
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Locomoció per ondulació

La locomoció per ondulació és un tipus de desplaçament caracteritzat per patrons de moviment similars a ones que actuen propulsant l'animal cap endavant. Exemples d'aquesta manera de desplaçar-se inclouen la locomoció de les serps, o la natació de les llampreses. Tot i que és una anadura típica d'animals sense extremitats, algunes criatures amb potes, com les salamandres, opten per no utilitzar les seves cames en certs entorns i adopten la locomoció per ondulació.

## Enllaços externs

* Reptació a Gran enciclopèdia catalana
# Cuc paràsit

Un helmint o cuc paràsit és el que passa gran part de la seva vida als teixits d'un altre organisme (hoste), al qual li causa un dany però, en general, no arribar a matar-lo directament; així són causa de les helmintosis.
La majoria són cucs intestinals que es transmeten al sòl i infecten el tracte gastrointestinal, com ara Enterobius vermicularis (oxiür). Reben alimentació i protecció mentre alteren la capacitat dels hostes d'absorbir nutrients. Això pot causar debilitat i malalties a l'hoste. Els cucs paràsits no es poden reproduir completament en els humans; tenen un cicle de vida que inclou algunes etapes que han de tenir lloc fora del cos humà. Els helmints són capaços de sobreviure als seus hostes mamífers durant molts anys a causa de la seva capacitat de manipular la resposta immunitària de l'hoste secretant productes immunomoduladors. Tots els cucs paràsits produeixen ous durant la reproducció. Aquests ous tenen una closca forta que els protegeix contra diverses condicions ambientals. Per tant, els ous poden sobreviure al medi ambient durant molts mesos o anys.
Altres cucs paràsits, com els esquistosomes, resideixen en els vasos sanguinis.
Erròniament es parla de cucs paràsits per a descriure certes larves de les mosques responsables de les miasis.

## Taxonomia

Hi ha diversos grups taxonòmics de cucs paràsits.
* Nematodes (cucs rodons) paràsits com Ascaris, Enterobius, Trichuris trichiura, Onchocerca.
* Platihelmints (cucs plans) paràsits, com ara:
** Trematodes: esquistosomes, Fasciola hepatica, Clonorchis sinensis
** Cestodes: tènia, botriocèfal, etc.

## Referències

* ↑ «CDC - Parasites - About Parasites» (en anglès americà), 20-04-2018.
* ↑ «CDC Centers for Disease Control and Prevention, about parasites». CDC. [Consulta: 28 novembre 2014].
* ↑ Jirillo, E., Magrone, T., Miragliotta, G. (2014). "Immunomodulation by Parasitic Helminths and its Therapeutic Exploitation". In: Pineda, M.A., Harnett, W. (eds.), Immune Response to Parasitic Infections (Vol. 2, pp. 175–212), Bentham eBooks, doi:10.2174/97816080598501140201, ISBN 978-1-60805-985-0

## Vegeu també

* Cuc
* Paràsit
# Bahadur Xah

Bahadur Xah és el nom dels següents personatges:
* Bahadur Xah I (1643-1712), emperador mogol
* Bahadur Xah II (1775-1862), emperador mogol
* Bahadur Xah Gudjarati (1526-1537), sultà del Gujarat
# Francisco Aramburo

* No s'ha de confondre amb Francisco Aramburu.
Francisco Aramburo o Aramburu fou un futbolista espanyol de la dècada de 1910. Es desconeix la informació sobre el seu naixement o defunció.

## Trajectòria

Jugava de porter. La seva carrera esportiva la va viure a Catalunya. Va jugar al club Gimnàstic de l'Ateneu Enciclopèdic Popular i al CE Europa. El 1912 fitxà pel FC Barcelona, on jugà fins a l'any 1916, excepte una breu estada a l'Universitary SC. Entre 1916 i 1919 jugà tres temporades al FC Badalona, i la següent la jugà al FC Espanya, on acabà la seva carrera. També fou internacional amb la selecció catalana de futbol. Mentre jugava i un cop retirat exercí d'àrbitre.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1912-13, 1915-16

## Referències

* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Copa A. Valentí». Mundo Deportivo, 19-09-1912. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Revoltillo». Mundo Deportivo, 01-03-1915. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Bolsa futbolística». Mundo Deportivo, 14-08-1919. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Vascos y catalanes». La Vanguardia, 02-11-1915. [Consulta: 20 gener 2014].
# Filà Muntanyesos

La filà Muntanyesos és una agrupació que participa a les festes de Moros i Cristians d'Alcoi per part del bàndol cristià. La filà fou fundada el 1921 a instàncies de Francisco Laporta Boronat i un grup d'amics vinculats al Cercle Industrial.
En el disseny del seu uniforme, obra de Francisco Zaragoza i Francisco Vicens, destaca la cuirassa composta per més de dos mil xapes d'alumini i que donen la denominació col·loquial de "l'Escata" a la filà.
La comparsa comptava a data de 2022 amb 179 festeros de ple dret. La seu social està situada al Carrer Santa Anna, a Alcoi.

## Referències

* 1 2 3 4 «Muntanyesos». Guia de les entrades, El Nostre Ciutat, 2022, pàg. 4-5.
* ↑ «Filà Muntanyesos: devoció al patró i a la Festa des de fa cent anys», 05-02-2021. [Consulta: 26 abril 2022].
# Franklin (Geòrgia)

Franklin és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 902 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Franklin tenia 902 habitants, 349 habitatges, i 203 famílies. La densitat de població era de 107,2 habitants/km².
Dels 349 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 30,1% hi vivien parelles casades, en un 25,2% dones solteres, i en un 41,8% no eren unitats familiars. En el 37,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 24,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.125 $ i la renda mediana per família de 23.571 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.583 $ mentre que les dones 20.724 $. La renda per capita de la població era de 14.142 $. Entorn del 27,8% de les famílies i el 28,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Franklin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Franklin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fraternitat Republicana

El 25 d'agost de 1903 els partits polítics republicans de Terrassa van crear una nova societat, anomenada Fraternitat Republicana, i poc més tard, el 12 d'octubre, van crear una societat anònima anomenada La Casa del Poble de Terrassa amb l'objectiu de comprar una casa que serviria com a lloc de reunió pels grups d'ideals republicans. El 29 de novembre la societat Casa del Poble va cedir a La Fraternitat Republicana l'edifici del número 15 del carrer Cremat, una finca que havia estat propietat de l'antiga Casa Ventalló i havia acollit l'antic Cafè de la Unió. El més destacat de l'edifici era el seu magnífic patí i el seu gran saló d'actes.
La Fraternitat Republicana de Terrassa va encunyar dues monedes, una de llautó de 10 cèntims i una de cupro-níquel de pesseta, en principi d'ús intern, però quan va faltat numerari, també eren utilitzades al carrer. La seva mida era com la d'una moneda de dos euros però una mica més prima.

## Referències

* ↑ «La fraternitat republicana i la Casa del Poble», 18-04-2011. [Consulta: 10 octubre 2015].
# Fraternitat Sacerdotal de Sant Pere

La Fraternitat Sacerdotal de Sant Pere, en llatí Fraternitas Sacerdotalis Sancti Petri és una societat clerical de vida apostòlica de dret pontifici. Fundada en 1988, utilitza els llibres litúrgics anteriors a la reforma litúrgica de l'Església Catòlica Romana de 1970, en l'anomenada forma extraordinària del ritu romà. Els seus membres posposen al nom les sigles F.S.S.P..

## Orígens

Fundada el 18 de juliol de 1988 a l'Abadia d'Hauterive (Suïssa), per dotze sacerdots, un diaca i diversos seminaristes provinents de la Fraternitat Sacerdotal de Sant Pius X, que havia fundat l'arquebisbe Marcel Lefebvre, i de diverses diòcesis franceses i alemanyes, i comptaven amb el suport decidit de l'aleshores cardenal Joseph Ratzinger. Els fundadors volien mantenir la litúrgia anterior a la reforma, però en el si de l'ortodòxia catòlica: quan la congregació de Lefebvre fou acusada de cismàtica i el seu fundador excomunicat, un grup de sacerdots se'n separà i formà la Fraternitat; Josef Bisig en fou el primer superior general.
La congregació religiosa centrada la seva activitat, exclusivament, en la litúrgia antiga (actualment anomenada de la forma extraordinària del ritu romà), segons la carta apostòlica motu proprio Summorum Pontificum del Papa Benet XVI – i amb la pràctica d'un apostolat i una espiritualitat catòliques tradicionals. La fraternitat es posà a l'empara de la carta apostòlica motu proprio Ecclesia Dei del papa Joan Pau II, que regulava l'ús de la litúrgia anterior a la reforma postconciliar del Papa Pau VI de 1970.

## Actualitat i difusió

La principal tasca d'apostolat de la Fraternitat Sacerdotal de Sant Pere se centra a la Santa Missa segons el Missal del Beat Joan XXIII. L'església és el punt principal de la resta de l'apostolat, que es reparteix entre la direcció d'escoles, d'agrupacions escoltes i l'estructuració d'un associacionisme catòlic. Igualment, la fraternitat manté dues missions a Colòmbia i a Nigèria.
La Fraternitat Sacerdotal de Sant Pere compta actualment amb 376 membres repartits arreu del món, amb una presència especial a Europa i als Estats Units d'Amèrica. 223 són preveres i la resta són diaques o seminaristes d'ordes menors. Disposen d'un centenar de cases, serveixen uns dos-cents llocs de missa tradicional i disposen de setze parròquies personals, dedicades exclusivament a la forma extraordinària del ritu romà. El Superior General actual és John Berg.

## Enllaços externs

* Lloc web de la Fraternitat Sacerdotal de Sant Pere
* Lloc web de la Fraternitat Sacerdotal de Sant Pere a Catalunya Arxivat 2010-10-27 a Wayback Machine.
# Froilán Díaz de Llanos

Froilán Díaz de Llanos (Lleó - Madrid, 1709) va ser un religiós dominic espanyol, confessor de Carles II de Castella, que va ser perseguit per la Inquisició per haver dirigit els exorcismes destinats a alliberar el rei dels encanteris sota els quals suposadament es trobava.

## Referències

* ↑ Revista de instrucción pública,literatura y ciencias. vol.2. Imprenta de J. Viñas, 1857, p. 398-399.
# Froilán Salazar y Rives

Froilán Salazar y Rives (València, 1830 - 1912) fou un militar i polític valencià. El 1845 va ingressar a l'exèrcit espanyol i es distingí en reprimir progressistes i republicans el 1856 i carlins el 1868. Va assolir el grau de coronel.
El 1869 fou destinat a lluitar contra els insurgents de Cuba, però poc després va tornar a la península per tal de dirigir l'Exèrcit del Nord en la tercera guerra carlina. El 1889 ascendí a general de brigada i passà a la reserva. Membre del Partit Conservador fidel a Antonio Cánovas del Castillo, va ser batlle de València el 1895-1896. Durant el seu mandat va crear la Guàrdia Municipal Muntada i va ser president de la Creu Roja. Quan es va produir l'escissió de Francisco Silvela y de Le Villeuze, es va mantenir fidel al canovisme i fou nomenat senador per València el 1896, tot i que no va pas jurar el càrrec.

## Referències

* ↑ Paniagua Fuentes, Javier; Piqueras, J.A.. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p. 499. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Salazar y Rives, Froilán» (en castellà). Senat d'Espanya. [Consulta: 3 octubre 2020].
# Froland

Froland és un municipi situat al comtat d'Agder, Noruega. Té 5.618 habitants (2016) i té una superfície de 644.56 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Blakstad.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 21 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Froland - Lloc web oficial
# Frolov

Frolov (en rus: Фролов) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 67 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].