OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Flowering Plants of South Africa

Flowering Plants of South Africa, (abreujat Fl. Pl. South Africa), va ser una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada a Sud-àfrica. Es van publicar 24 números entre els anys 1921 i 1944. Va ser reemplaçada per Flowering Plants of Africa l'any 1945.

## Referències

* ↑ «Flowering Plants of South Africa». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.

## Enllaços externs

* a IPNI
# Lendak

Lendak és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1288.
# José Ángel Moreno Castro

José Angel Moreno (Albacete, 2 d'octubre de 1976) és un futbolista castellanomanxec, que juga com a defensa.

## Trajectòria esportiva

Es va formar al planter de l'Albacete Balompié, tot jugant set partits a primera divisió la campanya 95/96, en la qual els manxecs van perdre la categoria.
La major part de la carrera del defensa es desenvolupa entre Segona B i Tercera, actuant en equips com el Binéfar, el CD Calahorra, l'Europa, el Premià o La Roda.

## Enllaços externs

* Fitxatge per La Roda
# Diego José de Salazar

Diego José de Salazar (1659 - Sevilla, 1709) va ser un compositor i mestre de capella espanyol. Formà part del cor a la catedral de Sevilla i posteriorment vas ser mestre de capella a la ciutat d'Estepa. Va ser nomenat mestre de capella de la Catedral de Sevilla el 26 de novembre de 1685, succeint a Alonso Xuárez que va ser segurament el seu principal mestre.

## Obra

Va compondre diverses obres de caràcter religiós, entre les quals destaquen obres de caràcter religiós, himnes, motets, salms, mises, villancets i una missa de rèquiem pels funerals de María Luisa d'Orleáns, dona del rei Carles II d'Espanya, morta el dia 12 de febrer de 1689. Una de les seves obres més conegudes és el villancet ¡Salga el torillo hosquillo!. Algunes de les seves obres s'han atribuït erròniament a Antonio de Salazar (ca. 1650-1715), mestre de capella de la Catedral de Puebla (1679-88) i Mèxic (1688-1715).

## Referències

* BNE: Letras de los villancicos que se cantaron en la Santa, Metropolitana Iglesia de Sevilla, este preferente año de 1694 en la Capilla de Nuestra Señora de la Antigua ... por D. Diego José de Salazar, Racionero y Maestro de dicha capilla. Consultat el 3 de desembre de 2018. (http://bdh-rd.bne.es/viewer.vm?id=0000172113&page=1)
# DHH

DHH té els següents significats:
* David Heinemeier Hansson, programador creador de l'entorn de treball Ruby on Rails nascut a Dinamarca
* Directorate of History and Heritage, servei d'història militar de les Forces Canadenques
* Casa aparellada (del seu nom en alemany DoppelHausHälfte), habitatge unifamiliar que comparteix elements amb un altre de simètric
* Desert hedgehog, proteïna implicada en la comunicació cel·lular
# Sinhala

«Sinhala» té aquests significats:
* Nom antic del regne de Lanka (Sri Lanka) o Ceilan. Sinha vol dir "Lleó".
* Nom alternatiu del idioma singalès.
# Platja de Beciella

La Platja de Beciella, també coneguda com a Barciella, se situa en el lloc de Duesos, en la Parròquia de Caravia Baja, en el concejo de Caravia, Astúries.
Se situa en el punt mitjà de la Costa oriental d'Astúries, en un tram que pertany al Concejo de Caravia, entre les anomenades punta de La Atalaya i de la Beciella.

## Descripció

Es tracta d'una platja de sorra i palets que se situada a l'est de la Platja de l'Espasa, després dels penya-segats de penya Forada. No disposa d'equipaments per ser poc freqüentada, malgrat la bellesa paisatgística que ofereix.

## Referències

* ↑ «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2015-01-19. [Consulta: 24 març 2015].
* ↑ del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 220. ISBN 978-84-8459-669-1.
* ↑ «playa beciella,beciella caravia asturias,playas de asturias,playas de caravia,playas del cantabrico, y el cantabrico turismo rural y alojamientos en las playas de asturias, casas rurales, alojamientos cerca de playas, casas rurales junto al mar» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-10-15. [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ «Playa de Beciella (Caravia) - Playas Asturianas - La Nueva España». [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ «Playa de Beciella» (en castellà). Naturaleza y turismo. Arxivat de l'original el 2015-03-09 [Consulta: 24 març 2015].
# Hampton (Florida)

Hampton és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 431 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hampton tenia 431 habitants, 160 habitatges, i 110 famílies. La densitat de població era de 161,6 habitants/km².
Dels 160 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 15,6% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 24.091 $ i la renda mitjana per família de 29.375 $. Els homes tenien una renda mitjana de 23.250 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 14.620 $. Entorn del 20,4% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hampton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hampton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Flower of evil

Flower of Evil (en hangul, 악의 꽃; romanització revisada del coreà, Akui Kkot) és una sèrie de televisió sud-coreana protagonitzada per en Lee Joon-gi, la Moon Chae-won, la Jang Hee-jin i en Seo Hyun-woo.

## Sinopsi

Baek Hee-sung (Lee Jong-gi) és un home que oculta la seva identitat i el seu passat a la seva esposa Cha Ji-won (Moon Chae-won), una detectiu. Semblen ser la familia perfecta: una parella amorosa amb una filla preciosa que s'estima molt els seus pares. Cha Ji-won i els seus companys de treball comencen a investigar una serie d'assasinats sense resldre i s'enfrenta a la realitat de que el seu marit aparentment perfecte pot estar ocultant algun obscur secret.
# Llac Sarısu

El llac Sarısu (àzeri: Sarısu gölü que vol dir "Llac Groc") és llac més gran de l'Azerbaidjan ubicat als districtes d'İmişli i de Sabirabad de la plana de Kur-Araz.

## Descripció

El llac Sarısu, d'aigua dolça, s'estén al llarg del riu Kura des del districte d'İmişli al sud-est i fins al districte de Sabirabad i aconsegueix una longitud total de 22 km. És un dels quatre llacs presents a la zona. El llac s'origina al llac Ağgöl a través d'un canal, que també és reomplert per les aigües subterrànies i la pluja, i desemboca al riu Kura. La sortida al Kura està regulada per una estació que allibera aigua a Muradbəyli.
El llac està separat de les zones residencials del nord per una carretera que impedeix que es pugui contaminar. La part sud del llac va estar contaminat per aigües de les activitats relacionades amb l'extracció de petroli.

## Vegeu també

* Masses d'aigua de l'Azerbaidjan

## Referències

* ↑ Azərbaycanın çayları, gölləri və su anbarları. (Rius, llacs i embassaments de l'Azerbaidjan.) Arxivat 17 October 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (àzeri)
* ↑ Səth sularının çirklənmə vəziyyəti: Sarısu gölü (Estat de contaminació de les aigües superficials: llac Sarysu.) Arxivat 29 November 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (àzeri)

## Enllaços enterns

* Imatge setèl·lit del llac Sarısu a Wikimapia
* Llac Sarısu a l'hivern (Wikipedia en àzeri)
# Dickeyville

Dickeyville és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.043 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dickeyville tenia 1.043 habitants, 420 habitatges, i 299 famílies. La densitat de població era de 462,9 habitants per km².
Dels 420 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.089 $ i la renda mediana per família de 47.054 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.398 $ mentre que les dones 21.827 $. La renda per capita de la població era de 19.989 $. Aproximadament l'1,6% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dickeyville» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dickeyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Daniel Biasone

Daniel Biasone (22 de febrer de 1909 - 25 de maig de 1992) va ser el propietari i fundador dels Syracuse Nationals, un equip de l'NBA actualment conegut com els Philadelphia 76ers. Biasone, que va emigrar durant la seva infantesa als Estats Units procedent d'Itàlia, és conegut principalment per haver introduït el rellotge de tir pel bàsquet. Va ser inclòs com a membre al Basketball Hall of Fame pòstumament l'any 2000 per les seves contribucions a aquest esport.
Tot i que no va inventar el rellotge de tir, va donar molt suport a la seva introducció al bàsquet professional, i va aconseguir que l'NBA l'adoptés l'any 1954. Fou responsable també de la decisió que el rellotge de tir fos de 24 segons, decisió que va prendre basant-se en les seves observacions i experiència. Addicionalment, també va ser un ferm defensor de la regla del camp enrere que es va adoptar el 1953.

## Vegeu també

* Rellotge de tir

## Bibliografia

* Araton, Harvey «Biasone as Visionary Is N.B.A. Loss» (en anglès). The New York Times, 28-05-1992.

## Enllaços externs

* Perfil de Biasone al Basketball Hall of Fame Arxivat 2009-08-31 a Wayback Machine. (anglès)
# Sonata per a violí en re menor (HWV 359a)

La Sonata per a violí en re menor (HWV 359a) fou composta cap a l'any 1724 per Georg Friedrich Händel. Està escrita per a violí i teclat (clavicèmbal). L'obra també té la referència HHA iv/18,10. No hi ha cap indicació en el catàleg HG (Händel-Gesellschaft).
Té l'encapçalament "Sonata 2", i segueix a la Sonata en sol menor dels autògrafs del Museu Fitzwilliam. Aquesta sonata no és una de les publicades per Walsh o Chrysander; tanmateix, va ser revisada i apareix publicada per ambdós editors com a Sonata per a flauta en mi menor (HWV 359b).
Una interpretació típica dura una mica més de set minuts.

## Moviments

L'obra consta de quatre moviments:
| Moviment | Tipus |
| 1 | Grave |
| 2 | Allegro |
| 3 | Adagio |
| 4 | Allegro |

## Referències

* ↑ Hicks, Anthony (2001). Sadie, Stanley; Tyrrell, John (eds.). The New Grove Dictionary of Music and Musicians. x (2 ed.). London: Macmillan. p. 802.

## Vegeu també

* Llista de sonates de Händel

## Enllaços externs

* Sonata per a violí en re menor (HWV 359a): Partitura lliure a l'IMSLP.
# Platja de Ballota

* Per a altres significats, vegeu «platja de Ballota (Llanes)».
La platja de Ballota, coneguda també com a Río Cabo, perquè en ella desemboca el riu Cabo que serveix de límit natural dels concejos de Valdés i Cudillero, malgrat això, la platja es considera dins del límit del concejo de Cudillero, al concejo Principat d'Astúries. La platja presenta una forma allargada que serpenteja seguint el perfil abrupte dels penya-segats, per això, té una franja de sorra molt estreta, la qual cosa és un característica general de moltes de les platges de l'occident asturià. El jaç és mixt, podent-se observar tant palets com a sorres grisenques de gra gruixut.
La platja pertany al paisatge protegit de la costa occidental d'Astúries, i està catalogada, des del punt de vista mediambiental, com a paisatge protegit, ZEPA i LIC.

## Referències

* 1 2 http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=405 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ «playa ballota,ballota cudillero asturias,playas de cudillero asturias,playas asturias,playas del cantabrico,y el cantabrico turismo rural y alojamientos en las playas de asturias,casas rurales,alojamientos cerca de playas,casas rurales mar» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-10-15. [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ «Artículo : Paisajes protegidos - Portal de Medio Ambiente» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-10-15. [Consulta: 15 octubre 2018].
# Frans Heesen Stadion

Heesen Yachts Stadion és un estadi d'usos múltiples a Oss, Països Baixos. Actualment es fa servir sobretot per als partits de futbol i és l'estadi del FC Oss. L'estadi té una capacitat de 4.700 persones.

## Enllaços externs

* Imatges de l'estadi Arxivat 2015-10-07 a Wayback Machine.
# Llei Alfano

L'anomenada llei Alfano no aprovada (Llei 124/08, de 23 de juliol del 2008), pel nom del ministre de Justícia del 4t gabinet de Berlusconi, Angelino Alfano, és un projecte de llei presentat per aquest ministre al juny del 2008 que preveu la suspensió de qualsevol tipus de procediment penal contra el president de la República, el President del Senat, el President de la Cambra i el president del Consell de Ministres, basada en la llei Maccanico-Schifani del 2003, declarada inconstitucional pel Tribunal Constitucional el 13 de gener del 2004, tot i que amb alguns canvis, per esquivar les indicacions de la sentència, segons el ministre Alfano.
Les modificacions introduïdes per aquesta llei són moltes, incloent-hi la fi del termini per la suspensió dels judicis i la possibilitat de continuar amb les accions civils per danys i perjudicis. La rapidesa amb què es presentà la llei, just després de la sentència del procés Mills per corrupció de Berlusconi contribuí a augmentar les protestes de l'oposició, principalment Itàlia dels Valors es manifestà el 8 de juliol del 2008 contra aquesta i altres lleis cuinades ad personam pel govern. Aquest partit ja havia protestat contra els privilegis que tindria el president després de l'aprovació d'aquesta llei, mentre que el Partit Democràtic de Veltroni considerà inconstitucional aquesta llei perquè contradiu els articles 1, 3 i 111 de la Constitució.
Segons Silvio Berlusconi, en canvi, "aquesta llei és el mínim que una democràcia pot fer per defensar la seva llibertat". La llei Alfano és única en el panorama europeu, on la immunitat parlamentària és, en general, només pels parlamentaris, tot i que limitada a l'exercici de les seves funcions: el representant del poder executiu (cap de govern) no gaudeix de cap avantatge en aquest sentit. En algunes nacions, la immunitat per qualsevol tipus de procediment es garanteix només als caps d'estat (Grècia, Portugal, França) o els monarques, però mai al govern.
El 7 d'octubre del 2009, el Tribunal Constitucional avaluà la llei Alfano i la definí com a inconstitucional (9 vots a favor i 6 en contra) per violar els articles 3 i 138 de la Constitució.

## Referències

* ↑ Il Lodo Alfano è incostituzionale, La Stampa, 7 octubre 2009 Arxivat 10 October 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Roma, MIGUEL MORA | «El Constitucional echa por tierra la ley de inmunidad que protege a Berlusconi» (en castellà). El País [Madrid], 07-10-2009. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Buxaderas, Sandra «El Tribunal Constitucional italià anul·la la llei que donava immunitat a Berlusconi - 07 oct 2009». El Punt Avui.
# Juancho Evertsz

Juan Miguel Gregorio Evertsz, més conegut com a Juancho Evertsz, (Curaçao, 1923 - Curaçao, 2008) fou un polític antillà, Primer Ministre de les Antilles Neerlandeses entre 1973 i 1977.
Fou un dels membres fundadors i líders del Partit Nacional del Poble, també conegut per l'abreviació, NVP. S'oposà obertament als plans de secessió d'Aruba de la resta d'Antilles Neerlandeses, com a entitat autònoma dins del Regne dels Països Baixos durant el seu mandat com a Primer Ministre. Everstz defensava que la separació d'Aruba comportaria la ruïna de la federació d'illes neerlandeses al Carib. Posteriorment, Aruba s'independitzà de les Antilles Neerlandeses l'any 1986, però restant dins del Regne dels Països Baixos.
S'enfrontà públicament amb el Primer Ministre dels Països Baixos Joop den Uyl i el Partit del Treball neerlandès quan proposaren la plena independència de les Antilles, projecte que Evertsz refusà vehementment.
Evertsz morí el 30 d'abril de 2008 a Curaçao, a l'edat de 85 anys, deixant a la seva esposa, dos fills (Dennis i Kenneth) i una filla (Sharline).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 (anglès) Former Netherlands Antilles PM dies Arxivat 2008-05-10 a Wayback Machine., Radio Netherlands, 1 de maig 2008 (consulta: 1-5-2008).
# Dickie Roberts: Former Child Star

Dickie Roberts: Former Child Star és una comèdia estatunidenca de Sam Weisman estrenada el 2003.

## Argument

Dickie Roberts, un antic nen estrella, ara amb 35 anys, està convençut que ha perdut completament la seva infantesa a conseqüència de la seva celebritat. Incapaç de fer altra cosa, decideix doncs contractar una família d'acollida, pensant així poder recrear l'atmosfera familiar de la seva infantesa perduda...

## Repartiment

* Mary McCormack: Grace Finney
* Craig Bierko: George Finney
* Scott Terra: Sam Finney
* Jenna Boyd: Sally Finney
* Alyssa Milano: Cyndi
* Jon Lovitz: Sidney Wernick
* Michael Buffer: Ell mateix
* Emmanuel Lewis: Ell mateix
* Sasha Mitchell: Home al semàfor vermell
* Tom Arnold: Ell mateix
* Danny Bonaduce: Ell mateix
* Corey Feldman: Ell mateix
* Dustin Diamond: Ell mateix
* Rachel Dratch: Secretari de B.Reiner
* Rob Reiner: Ell mateix
* Doris Roberts: Peggy Roberts
* Dick Van Patten: Ell mateix
* Edie McClurg: Sra. Gertrude
* Ambyr Childers: Barbie
* Valerie Perri: Professor d'audició
* Ashley Edner: Heather Bolan
* Meghan Faye Gallagher: Janice
* David Soul: Ell mateix
* Jeff Chase: Home al cotxe
* Brendan Fraser: Ell mateix
* Charlene Tilton: Ella mateixa
* Lindsey Dann: Periodista
* Michelle Ruben: Noia del ring

## Referències

* ↑ «Dickie Roberts: Former Child Star». The New York Times.

## Enllaços externs

* Dickie Roberts: Former Child Star - Lloc web oficial
# Departament Lago Buenos Aires

El departament Lago Buenos Aires és una de les subdivisions en les quals es divideix la província argentina de Santa Cruz. Limita a l'est amb el Departament Deseado, al sud amb Río Chico, al nord amb la província de Chubut i a l'oest amb la república de Xile.
El seu nom prové del llac homònim, llac de grans extensions compartit amb Xile. El poblament modern de la regió va arribar a començaments del segle xx, quan hi migraren famílies de ramaders provinents del nord de la Patagònia, buscant nous camps per poblar i establer-hi noves explotacions. Les primeres zones poblades foren la estancia de la Ascensión i el poblat del Nacimiento (Actual Perito Moreno, cap del departament), ja citades durant els anys 10 del segle xx.
Durant els anys 80 i 90 del segle xx, la regió va patir un procés de sobrepastura i desertificació, agreujat per l'erupció del volcà Hudson que va comportar que grans estàncies i establiments dedicats a la producció de llana i al vacum tanquessin. A partir d'aleshores la regió ha experimentat un canvi en l'economia, basant-se més en el turisme, aprofitant els atractius naturals de la regió com el Monte Zeballos, el Llac Buenos Aires, l'altiplà de Buenos Aires així com el Congost i la cova de les Mans, un dels indrets de pintures rupestres més coneguts del món, patrimoni de la Humanitat. Per protegir aquest valors historiconaturals el 2014 es creà el Parc Nacional de la Patagònia.
El principal riu del departament és el riu Deseado, que s'origina a prop de Perito Moreno i desemboca a l'Atlàntic, creuant tota la província de Santa Cruz. Altres rius importants son el Pinturas, i el Fénix Grande afluents d'aquest últim; així com els rius Zeballos i Ascensión, aquests últims afluents del llac Buenos Aires i per tant, del vessant pacífic.

## Localitats

* Perito Moreno
* Los Antiguos

## Demografia

Evolució poblacional del departament Lago Buenos Aires segons els diferents censos nacionals :
| | 1947 | 1960 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 | 2010 | 2019 |
| Población | 3.080 | 3.114 | 3.897 | 3.489 | 4.975 | 6.223 | 8.750 | 11.469 |
| Variación | - | +1,10% | +25,14% | -10,46% | +42,59% | +25,08% | +40,61% | +31,07% |

## Notes

* ↑ Dades de l'Instituto Nacional de Estadística y Censos (INDEC).
* ↑ Les dades del 2019 són projeccions de l'INDEC.

## Referències

* 1 2 Lorena López. Región del Parque Patagonia.
* ↑ Ley n.° 27081
* ↑ «Informació de la Secretaria de Mineria de la Nació». Ministeri de Mineria. Arxivat de l'original el 31 de maig 2009. [Consulta: 14 setembre 2019].
* ↑ «Municipios de la comunidad Lago Buenos Aires». [Consulta: 14 setembre 2019].
# Plumbopal·ladinita

La plumbopal·ladinita és un mineral de la classe dels elements natius. El seu nom ve donat per la seva composició.

## Classificació

La tatyanaïta es troba classificada en el grup 1.AG.25 segons la classificació de Nickel-Strunz (1 per a Elements; A per a Metalls i aliatges intermetàl·lics i G per a Aliatges metàl·lics PGE; el nombre 25 correspon a la posició del mineral dins del grup). En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 1.2.11.1 (1 per a Elements natius i aliatges i 2 per a Metalls del grup del platí i aliatges; 11 i 1 corresponen a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

La plumbopal·ladinita és un mineral de fórmula química Pd₃Pb₂. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.

## Formació i jaciments

Per al primer lloc on es va trobar, se sap que es forma en dipòsits de minerals de coure i níquel. Sol trobar-se associat a minerals com la cubanita, talnakhita, polarita, estannopaladinita, plata nativa, esfalerita o galena. S'ha descrit a l'Àsia, l'Àfrica i Amèrica del Nord.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Plumbopalladinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Web Mineral.com(en anglès)

## Bibliografia

* American Mineralogist (1971): 56: 1121.
* Geologiya Rudnykh Mestorozhdeniy: No. 5: 63-68.