OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoni Juan i Alemany

Antoni Juan i Alemany (Mallorca, ca 1853 - Maó, 28 de desembre de 1933). Fou un mestre, impulsor de la renovació pedagògica i introductor de les colònies escolars a Menorca.
Va ser mestre de la segona escola pública de nins de Maó durant quaranta anys i un punt de referència per als mestres del seu temps. Director de la primera colònia escolar a Menorca l'any 1909, promoguda per ell mateix i per l'Ajuntament de Maó. Tengué un paper rellevant en la renovació pedagògica a Menorca. Alemany introduí en la pràctica educativa els passejos escolars i ben aviat s'adherí, amb Mateu Fontirroig i Jordà, un altre mestre mallorquí, a les primeres manifestacions de l'escoltisme a Menorca. El 1914 era vicepresident del Comitè Local dels Exploradors d'Espanya. Es dedicà en especial als ensenyaments marítims en un intent de connectar l'educació amb la realitat de l'entorn social i geogràfic.
La seva docència, centrada en l'activitat, es fonamentava en la capacitat d'observació i la creativitat dels alumnes. Com a president de l'Associació de Mestres de Menorca, l'any 1903 organitzà una trobada dels mestres menorquins amb la finalitat d'intercanviar experiències i potenciar aspectes de la pràctica educativa, com, per exemple, l'ensenyament globalitzat, actiu i significatiu i la necessitat d'una educació integral.
La primera colònia escolar menorquina es dugué a terme l'estiu de 1909 a paratges propers al Port d'Addaia, en el lloc de les Fontanelles, sota la direcció del mestre Antoni Juan i Alemany i l'ajudantia del mestre Joan Socias i Bennàsar —el primer, mestre de la segona escola municipal de Maó i el segon, de l'escola de la població veïna de Sant Climent. Les colònies dirigides per Antoni Juan i Alemany perduraren fins als anys 1923 o 1924, quan el mestre es jubilà.

## Referències

* ↑ «esquela de Antonio Juan y Alemañy». El bien público: Año LX Número 18228 -, 29-12-1933, pàg. 2.
* ↑ Motilla Salas, Xavier Escoltisme, lleure i educació a Menorca (1913-1936) Educació i Història: Revista d'Història de l'Educació 14 (juliol-desembre, 2009) p. 127-154.
* ↑ Motilla Salas, Xavier Higienisme i educació en el temps de lleure a la Menorca contemporània: les colònies escolars del port d'Addaia Educació i Cultura 17(2004)33-56
# Andróssovo

Andróssovo (en rus: Андросово) és un poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3 habitants, pertany al municipi de Vetóixkino.

## Referències

* ↑ «Населённые пункты Гагинского района».
# Anduoïta

L'anduoïta és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la löllingita. Rep el seu nom de la seva localitat tipus: Anduo, al Tibet (Xina).

## Característiques

L'anduoïta és un arsenur de ruteni, concretament arsenur de ruteni(IV), de fórmula química RuAs₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Forma cristalls anèdrics o euèdrics, d'uns 100μ m; també se'n troba formant agregats granulars. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5 a 7. Forma una sèrie de solució sòlida amb l'omeiïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'aurostibita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaita, krutaïta, laurita, penroseita, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiita, alloclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jolliffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, willyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i rheniïta.

## Formació i jaciments

Es tracta d'un mineral d'origen magmàtic, com unes inclusions molt rares en espinel·la cròmica en cossos de cromitita envoltada de peridotita augita, dunita serpentinitzada, harzburgita i piroxenita. Sol trobar-se associada a altres minerals com: pirita, espinel·la, pirrotina, marcassita, magnetita, calcopirita, molibdenita, galena, mil·lerita, violarita, rutenarsenita, sperrylita, iridarsenita, irarsenita, irarsita, osarsita, osmiridi, laurita, ruteniridosmina o hol·lingworthita. Se n'ha trobat a Maja e Sukës (Albània), Anduo (Xina), Outokumpu (Finlàndia), Pefki (Grècia) i a Kapitanov (Ucraïna).

## Referències

* ↑ «Anduoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ «Anduoite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ «Anduoite-Omeiite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 desembre 2015].
# Aquèmenes (desambiguació)

Aquèmenes és el nom dels següents personatges:
Aquèmenes (grec Achaiménes) fou un antic nom persa (Haxamaniš) derivat de haxā ("amic") i manah "pensament fort". El van portar diversos personatges, els principals dels quals són:
# Arnold van den Bergh

Arnold van den Bergh (Oss, 20 de gener de 1886 - 28 d'octubre de 1950) va ser un notari que va treballar a Amsterdam als Països Baixos.
Durant l'era d'ocupació dels Països Baixos a la Segona Guerra Mundial, van den Bergh va ser membre del Consell Jueu (Joodse Raad, o Judenrat) d'Amsterdam.
Un estudi publicat el 2022 va suggerir que van den Bergh podria haver traït els que vivien a l'annex secret de la Casa d'Anna Frank, habitada per Anna Frank i altres, per tal de salvar la seva pròpia família.

## Referències

* ↑ «Notaris Van den Bergh in London overleden» (en nln). , 31-10-1950, p. 5.
* 1 2 «Anne Frank betrayal suspect identified after 77 years». BBC News, 17-01-2022. «A team including an ex-FBI agent said Arnold van den Bergh, a Jewish figure in Amsterdam, probably "gave up" the Franks to save his own family. … van den Bergh had been a member of Amsterdam's Jewish Council»
# Aspar (desambiguació)

Aspar o Asfar és el nom dels següents personatges:
* Esport:
** Jorge Martínez Salvadores, "Aspar", pilot de motociclisme, quatre vegades campió del món.
* Història:
** Aspar (númida), militar númida.
** Flavi Ardabur Aspar, militar assassinat a Constantinoble el 471.
** Asfar ben Shiroya, general daylamita, fill de Sheroe.
# Anga

Anga fou un regne de l'Índia a la històrica Bengala, citat al Mahabharata, que correspon als moderns districtes de Munger (abans Monghyr), Bhagalpur i Purnia, a l'oest del riu Mahananda, a Bihar. A l'oest del regne d'Anga hi vivien els maghades i més a l'oest els vatses (vatsa); el poble maghada era comparativament pobre i poc desenvolupat. Segons el Mahabharata, el regne d'Anga va annexionar Maghada (capital Rajagriha) després d'una guerra i potser també als vatses, i va arribar fins a la frontera del regne de Matsya (a l'actual Rajasthan). Aquesta victòria no va durar molt de temps i al segle vi aC el príncep de Maghada Bimbisara, va matar Brahmadatta, el darrer rei independent d'Anga i va ocupar la seva capital Txampa que va esdevenir la seva nova capital, com a virrei del seu pare el rei de Maghada. La zona del regne d'Anga va originar la dinastia Pala al segle ix.

## Referència

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* angdesh (anglès)
# Ashutosh Gowariker

Ashutosh Gowariker (en marathi आशुतोष गोवारिकर) (Bombai, 15 de febrer de 1964) és un director de cinema indi, actor, guionista i productor. És especialment conegut a Occident per haver realitzat les pel·lícules Lagaan (2001), Swades (2004) i Jodhaa Akbar (2008), que han gaudit d'una difusió internacional important. Ha estat nominat als Oscars i als Premis del Cinema Europeu i ha guanyat un National Awards, cinc Filmfare Awards i altres premis internacionals. El 2005 va esdevenir membre de l'Acadèmia amb dret de vot.

## Filmografia com a director

* 1993: Pehla Nasha, amb Deepak Tijori, Raveena Tandon i Pooja Bhatt
* 1995: Baazi, amb Aamir Khan i Mamta Kulkarni
* 2001: Lagaan, amb Aamir Khan, Gracy Singh, Rachel Shelley i Paul Blackthorne
* 2004: Swades, amb Shahrukh Khan i Gayatri Joshi
* 2008: Jodhaa Akbar, amb Aishwarya Rai i Hrithik Roshan
* 2009: What's Your Raashee? amb Harman Baweja i Priyanka Chopra
* 2010: Khelein Hum Jee Jaan Sey amb Abhishek Bachchan i Deepika Padukone
* 2016: Mohenjo-Daro amb Hrithik Roshan i Pooja Hegde

## Referències

* ↑ «Awards for Ashutosh Gowariker». Internet Movie Database. [Consulta: 31 gener 2009].
* ↑ Ashutosh Gowariker a Internet Movie Database (anglès)

## Enllaços externs

* Ashutosh Gowariker - Lloc web oficial
# Angària (desambiguació)

«Angària» té aquests significats:
* Angària, nom llatí que els romans donaven al sistema postal de l'Imperi persa.
* Angària actualment Engern, territori ocupat pels angrivaris.
# Atelopus spurrelli

Atelopus spurrelli és una espècie d'amfibi que viu a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolívar, W. & Lötters, S. 2004. Atelopus spurrelli. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# Ararat (Armènia)

Ararat (armeni: Արարատ, anteriorment (durant l'època soviètica), Davalu) és una ciutat d'Armènia de la província d'Ararat, a uns 42 km al nord-oest d'Erevan. És el centre d'un sector de la construcció, a més d'una estació d'esquí que hi ha allà.
El 1929 es va establir un acord i es va començar la construcció de la ciutat. El 1935 s'hi va incorporar la vila de Davalu. El 1957 es va inaugurar una productora de ciment. Actualment, a la ciutat d'Ararat hi trobem un parell de fàbriques de ciment i una empresa dedicada a l'extracció d'or. L'ecologia de la ciutat es troba en perill a causa de les emissions de pols de ciment i de cianur procedents de les plantes de refinat d'or. L'estiu del 2005, la impuresa de l'atmosfera que es va registrar fou 9.6 vegades superior al màxim acceptable.

## Controvèrsia generada per la planta de processament d'or

Ararat Gold Company (AGRC), es dedica a extreure mineral d'or en brut, que li és enviat des de la mina d'or situada a Sotk, 20 quilòmetres a l'est del Llac Sevan. Per cada tona de sorra que s'extreu de la mina, se n'obté 0.46 grams d'or. El procés d'extracció consisteix a polvoritzar la matèria primera i després filtar l'or mitjançant un procés químic de nitrat de cianur.
El subproducte del procés de la sopa química de nitrat de cianur és tòxic i radioactiu i s'acumula en una presa de gangues. Hi ha hagut nombrosos incidents, com ara animals morts al voltant de la zona de la planta. Igualment, els anys 2003 i 2008, hi ha hagut almenys 10 accidents a la planta, que han causat la mort d'animals i han destruït diversos camps adjacents.

## Esport

Aquesta ciutat posseeix un equip de futbol: el FC Araks Ararat.

## Referències

* 1 2 3 Behind Gold's Luster Lie Lands Torn Asunder and Urgent Questions Arxivat 2012-02-17 a Wayback Machine., Hetq Online, 19 de maig del 2008
# Auxvasse

Auxvasse és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 901 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Auxvasse tenia 901 habitants, 381 habitatges, i 240 famílies. La densitat de població era de 527,1 habitants per km².
Dels 381 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.875 $ i la renda mediana per família de 42.700 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.214 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 15.785 $. Entorn del 6,7% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Auxvasse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Auxvasse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Astronidium

Astronidium és un gènere de plantes pertanyents a la família Melastomataceae.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Asa Gray i publicat en United States Exploring Expedition [15] 1: 581. 1854.

## Taxonomia

* Astronidium aneityense
* Astronidium angulosum
* Astronidium anomalum
* Astronidium banksianum
* Astronidium basinervatum
* Astronidium biakense
* Astronidium bracteatum
* Astronidium brassii
* Astronidium carolinense
* Astronidium circumscissum
* Astronidium confertiflorum
* Astronidium constrictum
* Astronidium cuneatum
* Astronidium degeneri
* Astronidium floribundum
* Astronidium fragilissimum
* Astronidium fraternum
* Astronidium glabratum
* Astronidium glabrum
* Astronidium inflatum
* Astronidium infundibulare
* Astronidium insulare
* Astronidium kasiense
* Astronidium laeve
* Astronidium lemafaense
* Astronidium lepidopunctatum
* Astronidium lepidotum
* Astronidium ligulatum
* Astronidium loloruense
* Astronidium macranthum
* Astronidium mammiforme
* Astronidium micranthum
* Astronidium miraculum-dei
* Astronidium montanum
* Astronidium morobiense
* Astronidium muscosum
* Astronidium navigatorum
* Astronidium novae-ebudaense
* Astronidium novae-hannoverae
* Astronidium novoguineense
* Astronidium ovalifolium
* Astronidium palauense
* Astronidium pallidiflorum
* Astronidium pallidum
* Astronidium parviflorum
* Astronidium pickeringii
* Astronidium ponapense
* Astronidium pseudoparviflorum
* Astronidium puberulum
* Astronidium rhaphidifolium
* Astronidium robustum
* Astronidium saccatum
* Astronidium salomonense
* Astronidium samoense
* Astronidium saulae
* Astronidium sessile
* Astronidium sessilifolium
* Astronidium sinuosum
* Astronidium storckii
* Astronidium subcordatum
* Astronidium subvaginatum
* Astronidium sudestense
* Astronidium tomentosum
* Astronidium uncinatotessellatum
* Astronidium vaginatovillosum
* Astronidium vanikoroense
* Astronidium variabile
* Astronidium victoriae

## Vegeu també

* Història de la botànica
* Melastomatàcia

## Referències

* ↑ Astronidium
* ↑ «Astronidium». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 23 febrer 2013].
# Ayamonte

Ayamonte és un municipi de la província de Huelva (Andalusia) situat a la riba esquerra del riu Guadiana, que la separa de Portugal. Té una superfície de 141,57 km² i el 2022 la seva població era de 21.725 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 16.891 | 16.980 | 16.939 | 17.084 | 17.292 | 17.402 | 17.623 | 18.001 | 18.636 | 19.380 |

## Entorn natural

De la singular ubicació de la desembocadura del riu Guadiana (riu Anna, en àrab), deriven diversos elements naturals que donen a la ciutat d'Ayamonte una particular bellesa: Tenim principalment la pròpia vista del riu Guadiana, la brillant ànima de la ciutat, la qual després de néixer el cim d'un turó baixa fins a tocar la vora esquerra del riu, i expandir-se a través d'ella, formant un paisatge idíl·lic; al fons a l'altra banda les veïnes ciutats de Vila Real de Santo Antonio i Castromarin ja a Portugal, compartint amb la primera l'orgull i el goig de la desembocadura del riu.

## Artistes

Antonio León Ortega, Ayamonte, 7 de desembre de 1907 – Huelva; 9 de gener de 1991. Escultor espanyol. Es va formar a Madrid i va crear un estil propi en la imatgeria andalusa del segle xx.

## Referències

* ↑ «SIMA - Ayamonte (Huelva) | Instituto de Estadística y Cartografía de Andalucía». [Consulta: 8 juny 2023].

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament
* Portal turístic de la ciutat
* Portal de la ciutat Arxivat 2014-12-19 a Wayback Machine.
# Aphanius punctatus

Aphanius punctatus és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Iran.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ «Aphanius punctatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Bahianita

La bahianita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom de l'estat de Bahia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La bahianita és un òxid de fórmula química Al₅Sb₃O$_{14}$(OH)₂. És l'únic mineral conegut purament antimonat d'alumini. Es troba estructuralment relacionada amb la simpsonita. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba com a còdols en forma de fesol desgastats per l'aigua, de fins a 10 centímetres, amb estructura policristal·lina o radial fibrosa; també en forma de cristalls. La seva duresa a l'escala de Mohs és 9. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bahianita pertany a «04.D - Òxids amb proporció metall:oxigen = 1:2 i similars, amb cations de mida mitjana i plans que comparteixen els costats dels octàedres» juntament amb la simpsonita.

## Formació i jaciments

Es troba en sots com còdols desgastat als rierols i com a concentrats residuals per sobre de roca volcànica erosionada. Sol trobar-se associada a altres minerals com: cassiterita, cianita, diàspor, or, eskolaïta, quars, estaurolita i viridina. Va ser descoberta l'any 1978 al riu Pico das Almas, a Paramirim das Crioulas, Érico Cardoso (Bahia, Brasil).

## Referències

* ↑ «Bahianite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 abril 2016].
# Atikums

Els atikums (també coneguts com Aticum o Atikim ) són un poble indígena del Brasil que viu entre els estats de Bahia i Pernambuco.

## Territori

La reserva Atikum, amb una superfície de 15.276 hectàrees i una població de 7.924 indis, es troba a Serra do Umã, al municipi de Carnaubeira da Penha, a Pernambuco.

## Història

La presència d'indígenes a Serra do Umã es remunta probablement al segle XIX. Segons documents del 1801, aquests indis, sota el nom d'Umãs juntament amb altres tribus, es van establir al lloc on van romandre fins al 1819, quan el poble va ser abandonat després de diversos conflictes.
El 1825, diversos grups indígenes es van dispersar per les contrades de Pernambuco, amb els Umã cap a la regió de Serra Negra. No se sap quan va canviar el nom de la tribu, però la reserva es va crear el 1949 per als indis ja coneguts com a atikum.

## Economia

La comunitat té com a activitat principal l'agricultura i no s'enfronta a problemes de tinença de la terra. Considerats bons productors agrícoles, conreen principalment blat de moro, mongetes, fesols de ricí i algunes fruites com el plàtan, la guaiaba, pinya i taronja. També planten mandioca per a la fabricació de farina. També practiquen la caça i tenen petits llocs de ramaderia.
La producció dels atikum subministra les ciutats veïnes i es ven, tant a la localitat com a la fira de Mirandiba.

## Cultura

Els atikum ja no conserven, com a altres comunitats indígenes de Pernambuco, moltes traces de la seva cultura. Encara ballen el toré, però només els més grans es comprometen a preservar aquest costum, quan canten cants, on hi ha traces de la seva llengua materna, l'atikum, acompanyats de maraques de carbassons i fumant pipes de fusta.
En un lloc remot anomenat "gentio", celebren reunions secretes, que segons alguns relats són similars als cultes afrobrasilers. Les seves característiques físiques indiquen un fort mestissatge amb negres, probablement grups que fugiren de l'esclavitud que es van establir a Serra do Umã.

## Referències

* ↑ "Uamué." Ethnologue. Retrieved 28 April 2013.
* ↑ "Atikum: Introduction." Povos Indígenas no Brasil. Retrieved 28 April 2013.
Pobles indígenes del Brasil :
Pobles indígenes de la Regió Nord :
Pobles indígenes de la Regió Nord-est :
Pobles indígenes de la Regió Centre-Oest :
Pobles indígenes de les regions Sud i Sud-est :
Articles relacionats :
# Barbus albanicus

Barbus albanicus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Grècia i, possiblement també, a Albània.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bianco, P.G., 1998. Diversity of barbine fishes in southern Europe with description of a new genus and a new species (Cyprinidae). Ital. J. Zool. 65:125-136.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus aloyi

Barbus aloyi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guinea Equatorial.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Castelltallat (la Ribereta)

Castelltallat és una masia del poble de la Ribereta, de l'antic terme de Sapira, pertanyent actualment al municipi de Tremp.
Està situada al sud-est de la Ribereta, a la riba dreta del barranc d'Espills, just a sota, al sud, del Tossal Llong. És dalt d'un turonet que es destaca en el seu territori, i recorda un castell, d'on pot provenir el nom, si no és d'un castell autèntic, del qual, però, no es té documentació ni s'hi aprecien les restes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya