OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Britholita-(Y)

La britholita-(Y) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la britholita. Va ser descrita primer com abukumalita, trobada a la pegmatita Suishoyama, a la prefectura de Fukushima, al Japó. Posteriorment es va canviar el nom a l'actual com a part dels canvis en la nomenclatura dels minerals de terres rares.

## Característiques

La britholita-(Y) és un silicat de fórmula química (Y,Ca)₅(SiO₄)₃(OH). Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la britholita-(Y) pertany a «9.AH - Nesosilicats amb CO₃, SO₄, PO₄, etc.» juntament amb els següents minerals: iimoriïta-(Y), tundrita-(Ce), tundrita-(Nd), spurrita, ternesita, britholita-(Ce), el·lestadita-(Cl), fluorbritholita-(Ce), fluorel·lestadita, hidroxilel·lestadita, mattheddleïta, tritomita-(Ce), tritomita-(Y), fluorcalciobritholita i fluorbritholita-(Y).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al massís d'Abukuma i a la pegmatita Suishoyama, a la prefectura de Fukushima, al Japó. També ha estat descrita en altres indrets del planeta però els jaciments on s'hi pot trobar són escassos.

## Referències

* ↑ «Britholite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 octubre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d'agost 2019. [Consulta: 17 octubre 2017].
# Bonuelh

Bonneuil és un municipi francès, situat al departament de l'Indre i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 88 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bonneuil era de 88 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 24 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 78 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 23 eren segones residències i 15 estaven desocupats. Tots els 77 habitatges eren cases. Dels 40 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris i 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 8 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 54 persones, 32 eren actives i 22 eren inactives. De les 32 persones actives 28 estaven ocupades (18 homes i 10 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 22 persones inactives 13 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses extractives, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una entitat de l'administració pública.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola i 2 paletes.
L'any 2000 a Bonneuil hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 745 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bonneuil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bonneuil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Braud-et-Saint-Louis

Braud-et-Saint-Louis és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.030 | 1.041 | 991 | 1.753 | 1.260 | 1.305 | 1.368 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Michel Rigal | Divers droite |

## Agermanaments

* Obanos

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Brunettia biformis

Brunettia biformis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.
Es troba a la Samoa Nord-americana (hi és el psicòdid més comú) i també a les illes de Palau, Fiji, Guam, les illes Marshall, i en d'altres indrets de la Micronèsia i de la Polinèsia, incloses les illes Cook.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 9 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ New and Little Known Samoan Psychodidae and a New Species from Rarotonga (anglès)
* ↑ Larry W. Quate, 1959. Synopsis of Polynesian Psychodidae (Diptera). Pacific Insects 1 (4): 431-440. «PDF».
* ↑ Cook Islands Biodiversity Database (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Ca l'Anguera (Porrera)

Ca l'Anguera és una obra del municipi de Porrera (Priorat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta quasi quadrada, bastit de maçoneria i obra, arrebossada i pintada i coberta per teulada a dos vessants, amb planta baixa i dos pisos i golfes. A la façana s'obren una finestra i tres balcons al segon i una galeria parcialment cegada a les golfes i que es disposa en dos grups de dues finestres que emmarquen tres finestres en arc de mig punt. Cal destacar la porta, de pedra, amb l'emblema de Maria i la data juntament amb les lletres "FS" a la clau. La façana que dona al riu té una galeria i balconades, amb dues finestres i galeria d'arquets a les golfes.

## Història

La casa, mostra d'una bona construcció, manté l'estil tradicional de planta quadrada, malgrat ésser bastit en època ja un xic tardana en relació amb els altres edificis de caràcter del poble. Aixecat sobre una construcció preexistent, l'edifici ha sofert poques variacions fins al moment present.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Anguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2015].
# Brinkley (Arkansas)

Brinkley és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 3.940 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brinkley tenia 3.940 habitants, 1.543 habitatges, i 972 famílies. La densitat de població era de 277,6 habitants/km².
Dels 1.543 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,5% hi vivien parelles casades, en un 20,8% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.868 $ i la renda mediana per família de 27.820 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.117 $ mentre que les dones 16.714 $. La renda per capita de la població era de 12.441 $. Entorn del 23,8% de les famílies i el 30,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brinkley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brinkley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Brinhac (Erau)

Brinhac (en francès Brignac) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Boscarla de Saipan

La boscarla de Saipan (Acrocephalus hiwae) és una espècie d'ocell de la família dels acrocefàlids (Acrocephalidae) que habita canyars i boscos de les illes Saipan i Almagan, a les Carolines.

## Referències

* ↑ «Boscarla de Saipan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev 20/02/2021(català)
# Cabdill gorjanegre

El cabdill gorjanegre (Hemitriccus granadensis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de les muntanyes de Colòmbia i nord de Veneçuela, cap al sud, als Andes a través de l'est de l'Equador i est del Perú fins l'oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Cabdill gorjanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Col·lagenasa

La col·lagenasa és un enzim, més específicament una metaloproteinasa de matriu que trenca els enllaços peptídics dels col·làgens que poden ser tipus (I, II, III, IV, V) i que conté zinc. Són una família d'enzims de diversos orígens cel·lulars i especificitats per diferents substrats. Aquests enzims també ajuden a destruir estructures extracel·lulars a la fagogènesi dels bacteris com ara el clostridium. Aquests enzims a part de degradar el col·lagen, com són MMP (metaloproteinasa de matriu), inactiven l'AAT i activen la TNF-alfa. La col·lagenasa actua principalment sobre teixit connectiu en cèl·lules musculars i en algunes altres parts del cos.
La col·lagenasa pot ser produïda durant una resposta immunològica, per la citocina que estimula cèl·lules com els fibroblasts i els osteoblasts, requereixen ions de calci per entrar en activitat.

## Enllaços externs

* http://aprendertodo.info/colagenasa/ Arxivat 2010-12-23 a Wayback Machine.
* http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/21342246
* http://epoccompuestos.blogspot.com/2008/09/metaloproteinasas-colagenasas-y-su.html
# Comanche (Oklahoma)

Comanche és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2008 tenia 1.696 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Comanche tenia 1.556 habitants, 642 habitatges, i 446 famílies. La densitat de població era de 131,5 habitants per km².
Dels 642 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.960$ i la renda mediana per família de 28.654$. Els homes tenien una renda mediana de 26.250$ mentre que les dones 17.500$. La renda per capita de la població era de 13.612$. Entorn del 20,1% de les famílies i el 21,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Comanche». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Comanche». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Comtat de Limerick

El comtat de Limerick - Luimneach en gaèlic irlandès - és un comtat de la província de Munster (República d'Irlanda). Limita amb el Comtat de Clare al nord, amb el Comtat de Cork al sud, amb el Comtat de Tipperary a l'est i amb el Comtat de Kerry a l'oest. El riu Shannon travessa la ciutat de Limerick i desemboca per un llarg estuari que s'obre a l'oceà Atlàntic.

## Ciutats i viles

* Abbeyfeale (Mainistir na Féile)
* Adare (Áth Dara)
* Annacotty (Áth an Choite)
* Ardagh (Árdach)
* Ardpatrick (Árd Pádraig)
* Askeaton (Eas Géitine)
* Athea (Áth an tSléibhe)
* Athlacca (An tÁth Leacach)
* Ballingarry (Baile An Gharraí)
* Ballyagran (Béal Átha Grean)
* Ballyneety (Baile an Fhaoitigh)
* Ballyhahill (Baile Dhá Thuile)
* Ballylanders (Baile an Londraigh)
* Ballysteen (Baile Stiabhana)
* Broadford (Béal an Átha)
* Bruff (Brú na nDéise)
* Bruree (Brú Rí)
* Caherconlish (Cathair Chinn Lis)
* Cappamore (An Cheapach Mhór)
* Carrigkerry (Carraig Chiarraí)
* Castleconnell (Caisleán Uí Chonaill)
* Castlemahon (Caisleán Maí Tamhnach)'(or Mahoonagh - Maigh Tamhnach) '
* Castletown (Baile an Chaisleáin)
* Clarina (Clár Aidhne)
* Crecora (Craobh Chumhra)
* Croagh (An Chruach)
* Croom (Cromadh)
* Dromcolliher (Drom Collachair)
* Doon (Dún Bleisce)
* Effin (Eimhin)
* Elton (Eiltiún)
* Fedamore (Feadamair)
* Feenagh (Fíonach)
* Feohanagh (Feothanach)
* Foynes (Faing)
* Galbally (Gallbhaile)
* Garryspillane (Garraí Uí Spealáin)
* Glin (Gleann Chorbrai)
* Glenroe (An Gleann Rua)
* Granagh (Greanach)
* Herbertstown (Baile Hiobaird)
* Hospital (An tOspidéal)
* Kilbeheny (Coill Bheithne)
* Kilcornan (Cill Churnáin)
* Kildimo (Cill Díoma)
* Killeedy (Cill Íde)
* Kilfinane (Cill Fhionáin)
* Kilfinny (Cill na Fíonaí)
* Kilmallock (Cill Mocheallóg)
* Kilmeedy (Cill m'Íde)
* Kilteely-Dromkeen (Cill Tíle - Drom Caoin)
* Knockaderry (Cnoc an Doire)
* Knocklong (Cnoc Loinge)
* Limerick (Luimneach)
* Loughill (Leamhchoill)
* Monagea (Móin an Ghé)
* Mountcollins (Cnoc Uí Choileáin)
* Mungret (Mungairit)
* Murroe (Maigh Rua)
* Newcastle West (An Caisleán Nua Thiar)
* Oola (Úbhla)
* Pallasgreen (Pailís Ghréine)
* Pallaskenry (Pailís Chaonraí)
* Patrickswell (Tobar Phádraig)
* Raheen (Ráithín)
* Rathkeale (Ráth Caola)
* Shanagolden (Seanghualainn)
* Templeglantine (Teampall an Ghleanntáin)
* Tournafulla (Tuar na Fola)

## Situació de l'irlandès

Hi ha 2.322 parlants d'irlandès que van a les sis Gaelscoil (escoles primàries en irlandès) i tres Gaelcholáiste (escoles secundàries en irlandès).

## Referències

* ↑ «Oideachas Trí Mheán na Gaeilge in Éirinn sa Ghalltacht 2010-2011» (en (gaèlic irlandès)). gaelscoileanna.ie, 2011.

## Enllaços externs

* Comtat de Limerick - Lloc web oficial
# Comte Marcel·lí

El Comte Marcel·lí (en llatí Marcellinus Comes) fou un escriptor romà d'Orient probablement nadiu d'Il·líria però va exercir el càrrec de comte a Constantinoble. Devia viure a finals del segle vi a començaments del VI.
Se li atribueix l'obra IV. Libri de Temporum Qualitatibus et Positionibus Locorum, molt elogiada per Cassiodor, i que s'ha perdut. També va escriure un Chronicon que s'inicia amb el consolat d'Ausoni i Olibri el 379, quan va ser nomenat emperador Teodosi el Gran i va fins a la pujada al tron de Justí I el 518. Un continuador anònim va seguir el llibre fins al quart consolat de Justinià I el 534. El llibre té força valor històric.

## Referències

* ↑ Marcellinus Comes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 926-927
# Compartimentació (servei d'intel·ligència)

En assumptes relacionats amb la intel·ligència militar, tant del sector públic como privat, la compartimentació d'informació dona a entendre que hi ha un limitat accés a determinada informació per a persones que han de saber directament aquesta confidència per a dur a terme certes feines.
El principi bàsic per a la compartimentació és que si molt poques persones coneixen els detalls d'una assignació o comès, el risc o probabilitat que aquesta informació pugui ser compromesa o que caigui en mans de l'oposició es redueix. Així doncs, existeixen diversos nivells d'autorització dins de les organitzacions (en aquest cas, les agències d'intel·ligència). Això no obstant, encara que algú tingui l'autorització més alta, certa informació imposada a determinats documents com a "Eyes Only" o "Només per a ser llegit" poden estar restringits per a determinats operadors, inclosos els de rang inferior.
En l'administració d'intel·ligència, els oficials creuen que és útil mantindre una estreta vigilància sobre els "mètodes i fonts" d'informació per a poder evitar la revelació de les persones implicades i les seves activitats, vides dels quals poden estar en perill si tal informació veiés la llum o si caigués en mans de l'oposició.

## Referències

* ↑ «els serveis d`intel·ligència - Assemblea Nacional Catalana» (en anglès). [Consulta: 30 setembre 2018].
# Consueta

«Consueta» té aquests significats:
* Consueta (religió) és un Llibre de consuetuds i costums, de pràctiques i cerimònies, d'una església o d'una corporació parroquial, o el manuscrit que conté una peça dramàtica amb les normes per a l'adequada representació.
* Consueta fa referència a l'apuntador de teatre.
* Consueta fa referència al traductor.
* El Consueta fou una revista de teatre publicada a Barcelona entre els anys 1934 i 1938.
# Consuetudines Cartusiae

Consuetudines Cartusiae ("Costums de la Cartoixa" en llatí) és la regla monàstica que va ser escrita per a l'orde religiós dels cartoixans.
El fundador dels monjos cartoixans, Sant Bru (1030-1101), no va escriure cap regla, però el 1127, un dels seus successors, Guigo I o Dom Guigo, cinquè prior de la Cartoixa, va escriure Consuetudines Cartusiae, un text dividit en 80 capítols. La regla va ser aprovada per Inocenci II el 1133. Estava inspirada en la regla benedictina però amb afegit de normes pròpies, que la convertien en una de les més ascètiques d'entre les regles monàstiques.
Un monestir cartoixà només podria tenir 12 monjos més el seu prior (més tard es va ampliar el nombre a 24). Cada monjo havia de tenir la seva pròpia cel·la on resar en solitari i només es reuneix amb els seus companys per a la missa, matines i vespres; la resta de l'ofici litúrgic ho havia de resar sol a la cel·la. El menjar el fan també en solitari, excepte els diumenges i en alguna festivitat en la qual es reuneixen tots. S'exigia silenci absolut (vot de silenci), fins que més tard se'ls va permetre parlar durant una hora d'esbarjo, els diumenges i dies festius, i durant els passejos fora del claustre els dilluns; això exclusivament per als monjos sacerdots, ja que els germans no ordenats no tenen la necessitat d'aquestes mitigacions a causa del contacte amb altres germans en el treball fora de la cel·la. La regla implica que l'espiritualitat d'aquests monjos sigui de vida contemplativa, dedicada íntegrament a la lloança de Déu, amb espais durant el dia per al treball físic, treballant en la seva pròpia cel·la i en el seu petit hort individual, la qual cosa beneficia a l'equilibri psicològic del monjo.
Posteriorment les Consuetudines es van transformar en els denominats Antics Estatuts (1271), que es van seguir reformant successivament: al segle xiv els Nous Estatuts, el 1571 la Tercera Compilació, en 1578 la Nova Col·lecció dels Estatuts, en 1924 els Estatuts de l'Orde de la Cartoixa, després del Concili Vaticà II els Estatuts Renovats i el 1983 els Estatuts de l'Orde cartoixà.

## Referències

* ↑ Elibre:Regla de monjes cartujos
* ↑ De las «Consuetudines Cartusiae» a los «Estatutos de la Orden Cartujana».
# Consulta popular

Les consultes populars o sufragis populars, en dret constitucional i en la història constitucional, són deliberacions públiques preses pel poble (presa de decisions) com a cos electoral i cos de legislació. Hi ha diferents tipus de consultes que es prenen en l'exercici d'una forma de participació política, i cada vegada el poble arriba a la decisió de forma directa sobre alguna cosa sotmès a la seva voluntat, tant els òrgans de l'Estat que els ciutadans exerceixen una forma de democràcia directa.
De tal manera consultes populars tindran lloc com parèntesi de democràcia representativa, només en els països on el dret constitucional reconeix la sobirania popular.

## Modernes consultes populars

* Decisió de la votació, sobre els electes, reglada per la constitució i les lleis que determina el sistema electoral.
* Decisió de la iniciativa legislativa (ang. citizen's initiative ), sobre un projecte de llei
* Decisió d'una petició, sobre una sol·licitud
* Decisió d'un plebiscit. sobre una proposta o una controvèrsia política
* Decisió de la revocatòria del mandat o referèndum revocatori , sobre un funcionari electe (ang. election recall )
* Decisió del referèndum, sobre una proposta de llei específica.
No s'inclou l'opinió recollida a les enquestes, fins que no seran reconegudes per una llei constitucional

## Antigues consultes populars

A les institucions del dret antic no es distingeix entre un poble elector i un poble legislador.
* Deliberació de la Boulé, antic consell grec de ciutadans.
* Deliberació legislatives dels comicis de la República Romana.
* Volksbefragung: referèndum no vinculant de tradició germànica.

## Referències

* ↑ «PLEBISCITE | Meaning & Definition for UK English | Lexico.com» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-12-18. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ Serdült, Uwe; Welp, Yanina «Direct Democracy Upside Down». Taiwan Journal of Democracy, 2012. DOI: 10.5167/UZH-98412.
* 1 2 The dynamics of referendum campaigns : an international perspective. Basingstoke [England]: Palgrave Macmillan, 2007. ISBN 978-0-230-59118-9.
* ↑ Sinclair, Robert. Democracy and participation in Athens. Cambridge [Cambridgeshire]: Cambridge University Press, 1988. ISBN 0-521-33357-1.
* ↑ Ramsay, William. A Manual of Roman Antiquities (en anglès). Griffin & Company, 1851.
* ↑ Martini, Mario. Wenn das Volk (mit)entscheidet ... Wechselbeziehungen und Konfliktlinien zwischen direkter und indirekter Demokratie als Herausforderung für die Rechtsordnung ; mit einem Abdruck der wichtigsten (landes)verfassungsrechtlichen und kommunalrechtlichen Bestimmungen zu Volks- und Bürgerentscheiden, 2011. ISBN 978-3-428-13759-6.

## Vegeu també

* Democràcia deliberativa
* Democràcia participativa
* Democràcia atenenca
* Democràcia directa