OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hug de Chalon

Hug III de Chalon dit Hug de Borgonya (1220- 1266) fou comte de Borgonya per matrimoni amb la comtessa Adelaida I de Borgonya.
Hug era fill del comte de Chalon Joan I i de Matilde de Borgonya. El 1243 va néixer el seu germà Joan senyor de Rochefort, comte d'Auxerre per matrimoni amb la comtessa Alix de Borgonya-Auxerre. Hug es va casar a l'edat de 16 anys, l'1 de novembre de 1236 amb la comtessa Adelaida I de Borgonya amb qui va tenir els següents fills:
* 1248 al futur comte Otó IV de Borgonya
* Hug, que era viu el 1312, senyor de Montbrison i d'Aspremont
* Esteve († 1299)
* Renald de Borgonya († 1322), comte de Montbéliard per matrimoni amb Guillemeta de Neufchâtel
* Enric
* Joan († 1302), senyor de Montaigu, inhumat a Faverney després transferit a l'església de l'abadia de Cherlieu, el 5 de març de 1309, al mateix temps que el seu germà Otó IV de Borgonya
* Alix, monja a l'abadia de Fontevrault
* Elisabet († 1275), casada el 1254 amb el comte de Kyburg Hartman V († 1263)
* Hipòlita (mort el 1283), senyora de Saint-Vallier, casada el 1270 amb el comte Aimar IV de Poitiers, comte de Valentinois i de Dia (1249- 1329)
* Guyona de Borgonya († 1316), casada cap a 1274 amb el príncep Tomàs III del Piemont (1248- 1282)
* Margarida, monja a l'abadia de Fontevrault
* Agnès, senyora de Saint-Aubin, casada el 1259 amb el comte Felip II de Viena del Delfinat († 1303), senyor de Pagny
El 1248 va morir el seu sogre el comte Otó III de Borgonya. El seu pare, el poderós comte Joan I de Chalon i senyor de Salins va esdevenir regent del comtat de Borgonya per al seu fill i la seva jove Adelaida I de Borgonya i el seu net Otó IV de Borgonya.
El 1258 va néixer un altre germà, Joan I de Chalon-Arlay, que fou vescomte de Besançon
Hug va morir el 1266 a l'edat de 46 anys un any abans que el seu pare. Fou enterrat a l'església de l'abadia de Cherlieu. A la mort del regent el 1267 la comtessa Adelaida I de Borgonya es va casar en segones noces l'11 de juliol, a l'edat de 58 anys, amb el comte Felip I de Savoia (1207 -1285) que va esdevenir el nou regent del comtat (d'aquest matrimoni lògicament no hi va haver fills). La comtessa Adelaida de Borgonya va morir a l'edat de 70 anys i fins aleshores el seu fill Otó IV de Borgonya no va succeir efectivament com a comte de Borgonya (quan ja tenia 31 anys).
# Iman Issa

Iman Issa (àrab: إيمان عيسى, Īmān ʿĪsà) (el Caire, 1979) és una artista egípcia pluridisciplinària, guanyadora de la primera edició del Premi Fundació Han Nefkens MACBA.

## Biografia

Issa viu i treballa al Caire i a Nova York. Recentment ha participat en les exposicions col·lectives o individuals The Ungovernables (New Museum, Nova York, 2012), Seeing is Believing (KW, Berlín, 2011), Material, Rodeo (Istanbul, 2011), Short Stories (Sculpture Center, Nova York, 2011) i Propaganda by Monuments (Contemporary Image Collective, El Caire, 2011).
El seu treball en vídeo s'ha pogut veure en diversos espais com ara Transmediale (Berlín), Tate Modern (Londres), Spacex (Exeter), Open Eye Gallery (Liverpool) i Bidoun Artists Cinema, Art Dubai (Dubai).

## Projectes destacats

* Heritage Studies és una sèrie en curs, iniciada el 2015, que observa les obres d'art, objectes i estructures del passat, en un intent de comprendre la seva rellevància per al present i possiblement per al futur. Es compon de diversos dispositius originals, cadascun dels quals es fonamenta en un objecte de museu existent, una obra d'art o un element. Cada dispositiu s'acompanya d'una llegenda que n'identifica la font. Les fonts abasten diferents regions i llegats culturals, però totes pertanyen al passat, de vegades molt llunyà i que es remunta milers d'anys enrere. El terme Heritage Studies s'empra en la mesura que significa un retorn al passat, però amb l'objectiu d'un fi pràctic per al present i el futur.

## Referències

* ↑ «L'artista egípcia Iman Issa guanya el primer premi Han Nefkens Macba d'art contemporani». Diari Ara [Barcelona], 18-12-2012. ISSN: 2014-010X.
* ↑ MACBA, Dossier 2016. Maig de 2015

## Enllaços externs

* Web oficial
# Incident del golf de Tonquín

L'incident del golf de Tonquín es va produir el 2 i 4 d'agost de 1964 quan els destructors de la US Navy USS Turner Joy i USS Maddox van participar en una operació de control de l'àrea del golf de Tonquín, en la qual van ser atacades quatre llanxes torpedineres nord-vietnamites com a represàlia per un atac previ d'aquestes.
El Secretari de Defensa Robert S. McNamara va presentar al Congrés dels EUA les proves de l'atac per tal d'obtenir l'anomenada resolució del golf de Tonquín per la qual el Congrés acceptava concedir al president plens poders per a prescindir de limitacions legals a l'hora d'implicar més als EUA en la guerra.
La història va demostrar anys després que l'incident del golf de Tonquín va ser en part una invenció que el president Lyndon B. Johnson va aprofitar per a assolir del Congrés, mitjançant McNamara, la resolució del golf de Tonquín que li donava carta blanca per a realitzar les accions bèl·liques necessàries contra Vietnam del Nord, sense la supervisió del Congrés. Malgrat que les autoritats van afirmar després que l'incident havia estat conseqüència de l'errònia identificació per part de l'operador de radar del Maddox de les llanxes torpedineres nord-vietnamites.

## Referències

* ↑ Hanyok, Robert J. «Skunks, Bogies, Silent Hounds, and the Flying Fish». Cryptologic Quarterly. National Security Agency [Fort Meade], vol. 19/20, 4/1, 2001, pàg. 1–55.
# Hylacola

Hylacola és un gènere d'ocells de la família dels acantízids (Acanthizidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per dues espècies:
* Hylacola pyrrhopygia - espineta cua-rogenca.
* Hylacola cauta - espineta tímida.

## Referències

* ↑ «Bristlebirds, pardalotes, Australasian warblers». World Bird List Version 9.1. International Ornithologists' Union, 2019.
* ↑ Handbook of the birds of the world. Barcelona: Lynx Edicions, ©1992-©2013. ISBN 84-87334-10-5.
# Hyla walkeri

Hyla walkeri és una espècie de granota de la família dels hílids. Habita a Guatemala i Mèxic. Els seus hàbitats naturals inclouen montans secs, prades parcialment inundades i aiguamolls intermitents d'aigua dolça. Està amenaçada d'extinció per la destrucció del seu hàbitat natural.
# Ingo Niermann

Ingo Niermann (Bielefeld, 1969) és un escriptor alemany i editor de la sèrie de llibres Solution i viu entre Berlín i Basilea. La seva primera novel·la, Der Effekt, va ser publicada el 2001. Entre els seus llibres més recents destaquen Solution 247-261: Love (2013), Choose Drill (2011), The Future of Art: A Manual (amb Erik Niedling, 2011), Solution 186–195: Dubai Democracy (2010), Solution 1–10: Umbauland (2009), Solution 9: The Great Pyramid (amb Jens Thiel, 2008) i The Curious World of Drugs and Their Friends (amb Adriano Sack, 2008). Nierman és cofundador del col·lectiu revolucionari Redesigndeutschland, i ha inventat una tomba per a tothom, la Gran Piràmide (Great Pyramid). Conjuntament amb Rem Koolhaas ha construït una eina per a votacions públiques –Votes– a Gwangju (Corea). En col·laboració amb la Haus der Kulturen der Welt de Berlín, Nierman va iniciar el projecte internacional d'edició digital Fiktion.

## Referències

* ↑ «Ingo Niermann». Kosmopolis. CCCB via (CCBYSA via) OTRS. [Consulta: 17 febrer 2015].
# Héctor Quintanar

Héctor Quintanar (Ciutat de Mèxic, 15 d'abril de 1936 - 24 d'octubre de 2013) va ser un compositor i director d'orquestra mexicà.
Quintanar va estudiar harmonia amb Rodolfo Halffter i composició amb Carlos Jiménez-Mabarak al Conservatori de Mèxic. El 1960 es va convertir en membre del taller de composició de Carlos Chávez, on posteriorment va dirigir el departament de música electrònica. Entre els seus alumnes hi va haver la seva conciutadana Graciela Agudelo. També va ser director de l'orquestra simfònica de la Universitat de Mèxic, de les orquestres simfòniques de Xalapa i Guadalajara i de l'òpera de Morelia i va ser director artístic del Teatro Juárez de Guanajuato.
A més d'una simfonia i altres obres orquestrals, música de cambra, una cantata i cançons, va escriure nombroses obres per a instruments electrònics.

## Referències

* ↑ «Fallece el músico y compositor Héctor Quintanar». https://www.proceso.com.mx.+[Consulta: 25 juny 2021].

## Enllaços externs

* https://lhiai.gbv.de/DB=1/SET=1/TTL=1/MAT=/NOMAT=T/REL?PPN=398312060
* https://archivo.eluniversal.com.mx/cultura/2013/muere-hector-quintanar--960638.html
* https://www.proceso.com.mx/?p=356235 Arxivat 2021-06-25 a Wayback Machine.
* https://www.jornada.com.mx/2013/10/25/cultura/a05n1cul
# Ib Friis

Ib Friis (nascut el 1945) és un professor de botànica danès al Museu d'Història Natural de la Universitat de Copenhagen. Principalment ha estudiat la taxonomia de les Urticaceae tropicals i famílies emparentades en la flora i vegetació d'Àfrica la sud del Sàhara, amb especial atenció a la flora de la Banya d'Àfrica. Friis és membre de la Reial Acadèmia Danesa de Ciències i Lletres.

## Referències

* ↑ «Ib Friis». [Consulta: 5 juliol 2014].
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Invasió (desambiguació)

«Invasió» té aquests significats:
* Invasió militar: l'entrada no consentida en un territori per part de les forces armades d'un altre territori
* Invasió (sèrie de televisió) (2005-2006), de títol original Invasion
* Invasió (pel·lícula) (2007), de títol original The Invasion, dirigida per Oliver Hirschbiegel
Viccionari
# Institut Courant de Ciències Matemàtiques

L'Institut Courant de Ciències Matemàtiques (Courant Institute of Mathematical Sciences, CIMS) és una divisió independent de la Universitat de Nova York (NYU) en la Facultat d'Arts i Ciències que fa de centre d'investigació i de formació avançada en matemàtiques i ciències de la computació. Duu el nom de Richard Courant, un dels fundadors de l'Institut Courant i també professor de matemàtiques a la Universitat de Nova York entre el 1936 i el 1972.
L'Institut és un dels centres més prestigiosos del món en recerca i formació en matemàtiques. També és conegut per l'extensa investigació en àrees de les matemàtiques pures, com les equacions en derivades parcials, la probabilitat i la geometria, així com en àrees de les matemàtiques aplicades, com la biologia computacional i la neurociència computacional.
Els professors de l'Institut Courant Peter Lax, S. R. Srinivasa Varadhan, Mikhaïl Grómov, Louis Nirenberg foren guanyadors del Premi Abel els anys 2005, 2007, 2009 i 2015 respectivament, per la seva recerca en equacions en derivades parcials, probabilitat i geometria. Alguns altres professors destacats han sigut Jürgen Moser (Medalla Cantor el 1992) o Martin Hairer (Medalla Fields el 2014). Entre els alumnes notables hi ha informàtics teòrics com Martin Kruskal i Anita Borg i nombrosos matemàtics, entre els quals Albert Dou i Mas de Xexàs i Xavier Cabré i Vilagut.

## Referències

* ↑ «NYU > Courant Institute > About > Courant and NYU». cims.nyu.edu. [Consulta: 6 agost 2011].
* ↑ «Search: Sciences Programs | US News». US News. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Faculty Scholarly Productivity Index». The Chronicle, 16-11-2007. [Consulta: 6 agost 2011].
* ↑ Foderaro, Lisa W. «Complex Math, Simple Sum: 3 Awards in 5 Years». The New York Times, 01-06-2009.
# Jaltenco

Jaltenco és un dels 125 municipis de l'estat de Mèxic. Limita al nord i a l'oest amb Zumpango, al sud amb Nextlalpan i a l'est amb Nextlalpan i Tonanitla. El seu nom religiós és San Andrés Jaltenco. Jaltenco, prové de la llengua nàhuatl, és un topònim aglutinat que es compon de tres paraules: Xalli = sorra,* tentli = riba, co = lloc. Xaltenco= lloc de la riba de sorra. El territori municipal de Jaltenco és a l'extrem meridional de la vall de Mèxic, entre les coordenades geogràfiques extremes: latitud nord en el paral·lel 19 ° 58 '11 ", en paral·lel 20 ° 01' 51"; i longitud oest del meridià de Greenwich 99 ° 05 '00 ", al meridià 99 ° 11' 52"; es troba al nord-est de l'estat de Mèxic i al nord de la ciutat de Mèxic. La capçalera municipal es San Andrés Jaltenco i localitza a una distància aproximada de 52 quilòmetres de la Ciutat de Mèxic.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic
# Jalovec (Žilina)

* Per a altres significats, vegeu «Jalovec».
Jalovec és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1391.
# Interact

Interact és l'organització de clubs de servei patrocinada per Rotary International per a joves des de 12 a 18 anys que cerca fomentar el lideratge, el companyerisme i la bona voluntat a través del servei a la comunitat. Tot i que els clubs Interact són autònoms i autosuficients, cada club compta amb el patrocini d'un Club Rotary, el qual li ofereix suport i orientació.
El quadre social dels clubs varia molt. Hi ha clubs amb només noies o homes i altres mixtos; el nombre de socis varia també. Poden estar integrats pels estudiants d'una o més escoles, o dins de la mateixa localitat. Cada any, els clubs Interact realitzen, almenys, un projecte de servei a la comunitat i un altre per al foment de la bona voluntat i la comprensió mundial. A través d'aquests projectes, els interactians forgen una xarxa d'amistats amb els clubs locals i de l'exterior i, en aquesta interacció, aprenen tècniques de lideratge i el valor del treball. El servei és el que caracteritza els interactians. A través de les seves activitats de servei, prenen consciència sobre la importància del:
* Desenvolupament del lideratge i la integritat personal.
* Respecte i la disposició de servir els altres.
* Valor de la responsabilitat individual i la tenacitat en el treball.
* Foment de la bona voluntat i la comprensió internacional.
Com un dels programes de servei rotari més significatius i de més ràpid creixement, amb més de 10.700 clubs en aproximadament i 250.000 membres, Clubs Interact en més de 110 països i regions geogràfiques, Interact ha adquirit abast mundial. Els interactians sovint impulsen la formació de clubs Rotaract i participen en els Rotary Youth Leadership Awards (RYLA). Els interactians participen en el programa d'intercanvi de joves de Rotary i en les beques de bona voluntat.
# Jardí botànic de Brussel·les

El jardí botànic de Brussel·les (en neerlandès Kruidtuin) és un parc públic implantat a l'emplaçament de l'antic jardí de les plantes de Brussel·les, Bèlgica.
Després de l'annexió de Bèlgica per França el 1795, un primer jardí de les plantes és creat al llarg del primer recinte de la ciutat, a l'emplaçament dels jardins de l'antic palau de Coudenberg. La col·lecció de les espècies indígenes i exòtiques suscita ràpidament l'interès de tots. Però sacrificat a l'extensió de l'hàbitat, va caldre allotjar-lo en un altre lloc.
És així com el 1826, cinc notables adquireixen un bonic terreny boscós, airejat i ben alimentat d'aigua, sobre el qual va ser creat un conjunt protegint les col·leccions de plantes.
Oscil·lant entre l'ambició monumental i les restriccions financeres, l'elaboració de l'edifici del jardí botànic segueix un procés particularment complex on intervenen tres personalitats essencials: l'arquitecte Tilman-François Suys, Pierre-François Gineste i Jean-Baptiste Meeus-Wauters.
# Jango Fett

Jango Fett és un personatge de l'univers de La Guerra de les Galàxies. Va ser interpretat per Temuera Morrison en l'episodi II de la saga: L'Atac dels Clons, que és l'única pel·lícula en la qual apareix.
El nom Fett inspira eficiència. Per aquells que van invertir els seus diners en algun encàrrec, aquest nom era sinònim d'acompliment. Per aquells amb raons per a témer, Fett significava captura o mort. El nom i la reputació van ser solament dues de les moltes coses que Boba va heretar del seu "pare", Jango. En els últims anys de la República, Jango Fett era considerat com el millor caça-recompenses i mercenari de la galàxia.
Un dedicat caça-recompenses i un expert en el combat cos a cos, Fett posseïa una armadura mandaloriana la qual incloïa un casc que li donava una respectable aparença. Però no era una simple armadura, aquesta estava acompanyada d'un arsenal d'armes i utilitats, incloent filoses navalles retractables, un arpó, blísters i altres eines més exòtiques. En combat, Jango feia servir la seva motxilla de propulsió per a obtenir avantatge de velocitat i altura sobre els seus enemics. A més, la motxilla de Jango també estava carregada amb un coet que podia ser llançat des de la mateixa esquena de Jango. Per a viatges interestel·lars, Jango viatjava a bord de la seva nau l'Esclau I.
Jango Fett es va quedar orfe a molt primerenca edat, un fill de simples comerciants grangers de Concord Dawn, els quals van ser assassinats brutalment, en una guerra civil contra les faccions dels Mercs Mandalorians. Vizsla va capturar a Jango i va forçar els seus pares a dir-li el que sabien sobre Jaster Mereel, però els Fett es van negar. Jango va ser capturat per Vizla i els seus pares van ser executats pels seus lacais. Jango va ser rescatat per Jaster Mereel i després va ser entrenat pels mandalorians. Jango va esdevenir un dels notables mandalorians, i es creia que aquest era l'únic sobrevivent d'aquest grup després de l'aniquilació d'aquests pels Cavallers Jedi. Es va alçar enfront de grans guerrers, aprenent a sobreviure en perillosos territoris, utilitzant la seva característica armadura.
# Jean-François Cail

Jean-François Cail (Chef-Boutonne, 8 de febrer del 1894 - Ruffec (Charente), 22 de maig del 1871) va ser un empresari francès pioner en la construcció del ferrocarril.
El seu cognom apareix inscrit a la Torre Eiffel

## Société Cail

Instal·lada al barri de Chaillot i després a Grenelle, l'empresa Cail va construir locomotores a partir de 1844 i les famoses locomotores Crampton van arribar a 120 km per hora el 1862.
També va construir destil·leries d'alcohol de remolatxa, entre altres actuacions

## Cronologia industrial

* 1836: Société Ch.Derosne et Cail.
* 1850: Société J.F Cail & Cie.
* 1882: Société anonyme des Anciens Établissements Cail.
* 1898: Société française de constructions mécaniques.
* 1958: Société Fives-Lille - Cail.
* 1973: Société anonyme Fives-Cail - Babcock.
* 1980: Compagnie de Fives-Lille.
* 1983: Groupe Fives-Lille.

## Homenatges

* Jean-François Cail dona el nom a la rue Cail de París d

## Notes i referències

* ↑ Les usines Cail à Grenelle Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.. Resum d'un article de Michel Debonne a Bull. Soc. hist. & arch. du XVème arrondt de Paris – n° 13 i 14.

## Bibliografia

* Jean-Louis Thomas, Jean-François Cail, un acteur majeur de la première révolution industrielle, Éditions de l'association CAIL = Comité Autour d'un Inventeur Local, 2004. PDF Plantilla:Lire en ligne Extraits sur le site Découverte.inventaire.poitou.charentes.fr.
* Jacques-Marie Vaslin, L'irrésistible ascension de Jean-François Cail, Le Monde, 21 septembre 2010, p. 2 du supplément Économie.
* Locomotora tipus 140, construïda per Cail.
* Tomba al cimetière du Père-Lachaise
* Casa de l'ajuntament del 8° arrondissement de París
# Jacques Monod

Jacques Lucien Monod (París, França 1910 - Canes 1976) fou un químic, bioquímic i professor universitari francès guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1965.

## Biografia

Va néixer el 9 de febrer de 1910 a la ciutat de París. Després de passar la seva infància al sud de França l'any 1928 retornà a París per iniciar els seus estudis superiors de ciències naturals a La Sorbona, on es doctorà l'any 1941. Després d'haver treballat a l'Institut Tecnològic de Califòrnia, va tornar a París i el 1945 va ingressar a l'Institut Pasteur, del qual en fou director entre 1971 i 1976. Així mateix l'any 1954 fou nomenat professor de química a La Sorbona.
Va ser condecorat amb la Creu de Guerra pels seus serveis en la Resistència francesa durant la Segona Guerra Mundial. Monod morí el 31 de maig de 1976 a la ciutat de Canes, població situada a la regió de Provença-Alps-Costa Blava.

## Recerca científica

Pioner de la genètica molecular participà al costat de François Jacob en l'Operació lac per la qual es va observar certes analogies entre la lisogènia i la possibilitat d'induir en certs bacteris la síntesi de la lactasa, l'enzim obtingut de la descomposició de la lactosa. Els resultats obtinguts els va permetre aclarir els mecanismes genètics responsables de l'intercanvi de gens entre els bacteris. Aquests intercanvis confereixen a les noves característiques dels bacteris que els permet, per exemple, sintetitzar les proteïnes. Aquests descobriments són l'origen de la revolució tecnològica de l'enginyeria genètica, i en la conclusió d'aquest treball, Jacob i Monod van desenvolupar un model que descrivia la interacció dels diversos tipus de gens i proteïnes a l'hora de la transcripció de l'ARN.
L'any 1965 fou guardonat, juntament amb François Jacob i André Lwoff, amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels seus descobriments referents al control genètic de la síntesi de l'enzim i del virus.
El 1970 publica l'assaig Le hasard et la nécessité ("L'atzar i la necessitat"), que va donar peu a molta polèmica.

## Reconeixements

En honor seu s'anomenà l'asteroide (59388) Monod descobert el 24 de març de 1999 per l'astrònom Matteo M. M. Santangelo.

## Enllaços externs

* «Jacques Monod» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Jacques Moeschal

Jacques Moeschal (6 de setembre de 1900 - 30 d'octubre de 1956) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1930 i als Jocs Olímpics de 1928.

## Referències

* ↑ Jacques Moeschal Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Sélections du joueur sur le site de l'URBSFA». Arxivat de l'original el 2011-05-25. [Consulta: 12 gener 2018].
# Jelka

Jelka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. El 2023 tenia 4.010 habitants.

## Història

La vila fou fundada el 1197.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Ajuntament de Jelka. [Consulta: 23 juny 2024].