OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Gonçalves Maciel

José Isidro Gonçalves Maciel (Barcelos, 13 de febrer de 1989) és un ciclista portuguès, professional des del 2012. Actualment corre a l'equip Katusha-Alpecin. És germà bessó del també ciclista Domingos Gonçalves.

## Palmarès

* 2011
** Campió de Portugal en contrarellotge sub-23
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Corunya
* 2012
** Campió de Portugal en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Efapel
* 2013
** 1r a la Polynormande
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
** Premi de la combativitat en la 2a etapa de la Volta a Espanya
* 2016
** 1r a la Volta a Turquia
** Vencedor d'una etapa a la Volta Internacional Cova da Beira
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 2017
** 1r a la Ster ZLM Toer i vencedor d'una etapa
* 2019
** Campió de Portugal en contrarellotge

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. 34è de la classificació general. Combativitat en la 2a etapa
* 2016. Abandona (11a etapa)
* 2017. Abandona (6a etapa)
* 2018. Abandona (13a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2017. 60è de la classificació general
* 2018. 14è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2019. 128è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de José Gonçalves
# José González Ganoza

José González Ganoza (Lima, 10 de juliol de 1954 - Ventanilla, 8 de desembre de 1987) fou un futbolista peruà de la dècada de 1980.
Fou internacional i va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà defensant els colors de Alianza Lima.
Va morir en el desastre aeri de l'Alianza Lima el 1987.

## Referències

* ↑ Perfil Arxivat 2018-05-17 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ José González a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Tragedia aerea en Perú». Mundo Deportivo, 10-12-1987. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Kaisaniemi

Kaisaniemi (suec: Kajsaniemi) és una part del centre de Hèlsinki, Finlàndia. Està situat immediatament al nord de l'estació central de ferrocarril de Hèlsinki i al sud d'Hakaniemi. La part més famosa de Kaisaniemi és el Parc de Kaisaniemi que cobreix moltes hectàrees en el centre històric de la ciutat.
El districte de Kaisaniemi va ser fundat a la dècada de 1820 quan Catharina "Cajsa" Wahllund hi fundà un restaurant. Aquest restaurant ha donat nom a tot el districte.
També hi ha un jardí botànic.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-09-30. [Consulta: 30 setembre 2017].
# Kamila Stösslová

Kamila Stösslová (nom de naixement Kamila Neumannová) (Putim, 1891 - Písek, 1935) va ser la musa inspiradora del compositor Leoš Janáček.
Es van conèixer el 1917 en el balneari de Luhačovice, el músic es va enamorar malgrat ser trenta-cinc anys més gran i estar tots dos casats. Kamila Stösslová estava casada amb David Stössel amb qui va tenir dos fills, Rudolf (1913) i Otto (1916).
Janáček es va inspirar en ella per a les seves òperes Kàtia Kabànova, La guineueta astuta i el personatge d'Emilia Marty a El cas Makropoulos i altres obres com el quartet per a corda Cartes íntimes. La seva correspondència va deixar més de 700 cartes com a llegat.

## Bibliografia

* John Tyrrell, Intimate Letters: Leoš Janáček to Kamila Stösslová, Faber and Faber, (2005), ISBN 978-0-571-22510-1.

## Enllaços externs

* Plumley, Gavin. «Kamila Stösslová - the composer's muse». Arxivat de l'original el 30 de maig 2013. [Consulta: 10 juny 2016].
* Eva, Hoffman «My Dear Beloved Riddle of Life'». New York Times, 31-07-1994 [Consulta: 10 juny 2016].
# Judit de Nantes

Judit de Nantes (morta el 27 de febrer de 1063) fou comtessa titular de Nantes de 1051 a 1063. Filla de Judicael de Nantes es va casar vers 1026 amb Alan Canhiart, comte de Cornualla.
El 1051 va morir Maties I de Nantes, fill i successor de Budic de Nantes (germà de Judit), i Judit era l'hereva del comtat; el seu marit Alan Canhiart va aconseguir fer reconèixer al fill comú Hoel II tot i les pretensions del duc Conan II de Bretanya, que encara que va intentar apoderar-se de Nantes, va haver de reconèixer a Hoel II el 1054.
Hoel va agafar el govern del comtat el 1054, però en nom de la seva mare, la comtessa titular. Va segellar la reconciliació amb Conan II de Bretanya casant-se amb la seva germana Havoisa de Bretanya abans del 1058. Hoel va imposar al seu germà putatiu Guerech com a bisbe de Nantes el 1059 al lloc d'Airard un clergue reformador, abat de Saint-Paul-hors-les-Murs, al que els nantesos havien expulsat des del 1051.
Judit va morir el 27 de febrer de 1063 i Hoel va esdevenir llavors comte titular.

## Referències

* L.Maitre & P. de Berthou, Cartulari de Quimperlé. La Crònica de Quimperlé aporta a la pàgina 103 la date de la mort d'Alan Canhiart i a la pàgina següent la de la seva esposa.
* Chédeville, André; Tonnerre, Noël-Yves. Ouest-France Université Rennes. La Bretagne féodale XIe-XIIIe siècle, 1987. ISBN 2737300142.
# Jordi Martí

Jordi Martí és el nom dels següents personatges:
* Jordi Martí i Deulofeu, polític català (n. 1977)
* Jordi Martí i Font, escriptor sindicalista i polític català (n. 1969)
* Jordi Martí i Galbis, advocat i polític català (n. 1961)
* Jordi Martí Grau, gestor cultural i polític català (n. 1965)
* Jordi Martí Monllau, filòsof i lingüista català (n. 1967)
* Jordi Martí i Rosselló, escriptor mallorquí (1891-1973)
* Jordi Martí-Rueda, historiador i escriptor català (n. 1976)

## Vegeu també

* Jordi Fortià Martí, ciclista català (n. 1955)
* Jordi Suñé i Martí, joier català (1922-2012)
# Kasi Nayinar Pararacacekaran

Kasi Nayinar Pararacacekaran (tàmil காசி நயினார் பரராஜசேகரன்) (mort 1570) fou un rei que va governar el regne de Jaffna en el període caòtic després de la mort de Cankili I (1565), i va enderrocar a Puviraja Pandaram. No era de família reial, el qual operava en el seu perjudici; els seus enemics es van apropar portuguesos, que governaven a Mannar.
Els portuguesos van utilitzat aquesta oportunitat i van combatre a Kasi Nayinar, al que van agafar i va ser empresonat (vers 1565). Els portuguesos van nomenar un rei de nom desconegut però que era fill de Puviraja Pandaram, que aviat va esdevenir víctima als seguidors de Kasi Nayinar (1565)
Després que fou rescatat, altre cop va governar Jaffna però fou enverinat (1570) pel seu criat amb el suport dels portuguesos. El va succeir Periya Pillai Pandaram

## Notes

* ↑ Genealogia de la casa reial de Jaffna
* ↑ Swamy Gnanapirakasar, Criticism on Yalpana Vaipava Malai, Asian Educational Service, New Delhi, 2003.
# KOffice

KOffice és un paquet d'aplicacions d'ofimàtica, és a dir un paquet ofimàtic, del projecte KDE, semblant a OpenOffice.org o a Microsoft Office. KOffice usa el format OASIS OpenDocument.
Per culpa de conflictes interns durant l'any 2010 la majoria de desenvolupadors del KOffice van crear una variant anomenada Calligra Suite i van abandonar el projecte original. Des de llavors el desenvolupament s'ha centrat en aquest paquet i el projecte KOffice s'ha abandonat, de fet el setembre de 2012 la web oficial KOffice.org va deixar d'estar en línia.

## Components de KOffice

KOffice inclou els següents components:
| KWord | Processador de textos. |
| KSpread | Treball amb fulls de càlcul. |
| KPresenter | Aplicació de presentacions. |
| Kivio | Aplicació de diagrames. |
| Karbon14 | Aplicació de dibuix vectorial. |
| Krita | Aplicació de manipulació d'imatges. |
| Kexi | Aplicació de creació i edició visual de bases de dades. |
| Kugar i KChart | són respectivament un generador d'informes i una aplicació per crear gràfics que habitualment es fan servir de manera integrada amb una altra de les aplicacions del paquet. |
| KFormula | Aplicació per crear fórmules matemàtiques. Igual que el Kugar i KChart s'acostuma a fer servir de manera integrada amb una altra de les aplicacions del paquet. |
| KPlato | Aplicació de gestió de projectes. |

## Referències

* ↑ «Archived copy of the official website, showing a placeholder». Arxivat de l'original el 2012-09-09. [Consulta: 21 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web de KOffice Arxivat 2005-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
* Tour pel KOffice 1.5 Arxivat 2006-09-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Jílino

«Jílino» té aquests significats:
* Jílino (Vorónej), localitat de l'óblast de Jílino, a Rússia
* Jíline (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Kebechsenef

Kebechsenef —també es pot trobar transcrit con Kebehsenuf, Qebshenuf o Qebehsenuf, i significa «el que reanima als seus germans»— és una antiga deïtat egípcia, fill d'Horus en la mitologia egípcia, déu de protecció i d'Occident. En la preparació de les mòmies, el seu vas canopi era l'utilitzat per als intestins; tenia forma de mòmia amb cap de falcó i es deia que estava protegit alhora per la deessa Serket.

## Vegeu també

* Quatre fills d'Horus

## Referències

* ↑ Budge, E. Wallis (1895) The Book of the Dead: The Papyrus of Ani.
* ↑ Plates XXXIII and XXXIV
# Kebeg Khan

Kebeg Khan o Kebek Khan (Qebeg o Quebeq Khan) fou una subsecció dels karaunes fundada pel kan de Txagatai Kebek abans de ser kan, amb el seu propi tumen, quan va tenir interès especial en la regió de Balkh i va reconstruir la ciutat que estava en ruïnes després d'haver estat destruïda pels mongols al primer terç del segle xiii. Kebeg va rebre autorització per reagrupar a la gent mes rica de cada ulus i d'aquests van sorgir l'anomenat tumen de Kebeg kan.

## Referències

* ↑ The rise and rule of Tamerlane, per B.F. Manz
# Kassapa IV

Kassapa IV fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) del 912 al 929. Les fonts no indiquen el parentiu amb altres reis, ja que sembla que no era el fill de Sena II i sub-rei d'Udaya I (del que per tant era nebot).
El seu dret fou oposat per Mahinda de Ruhunu, fill del sub-rei Kassapa. Les forces reials foren derrotades per les de Mahinda i només la mediació del pare de Mahinda, el sub-rei Kassapa, va permetre a Kassapa IV conservar el poder.
El principal personatge de la cort en el seu temps fou Ilanga Sena, el comandant en cap de les forces reials, que era un príncep de sang reial. Va erigir diversos edificis notables als monestirs Thuparama, Abhayagiri, Jetavanaramaya i Ruwanwelisaya per ús de les fraternitats a les quals pertanyien. També va construir cel·les en arbredes per a ús dels sacerdots que vivien allí; un col·legi al Maha Vihara anomenat Samuddhagiri per a la fraternitat Pansukulika. Un convent anomenat Tissarama fou posat a càrrec de la dagoba Mirisvetiya. A la rodalia de les dues grans ciutats Anuradhapura i Polonnaruwa, va construir dos hospitals pels que patien malalties infeccioses; a tots els edificis els va concedir jardins i horts com a medi per a mantenir les imatges. A diverses parts de la capital va establir dispensaris (Bhesajja-gehan).
El cap Rakkhasa, el cap d'escribes Sena i el ministre del rei Colaraja, també van construir edificis religiosos.
El rei va presentar ornaments d'or, un para-sol, una joia per la part superior, a cadascuna de les imatges de les tres grans vihares de la capital. També va construir tres grans sales amb superbes pintures als tres grans temples.
El rei va morir al dissetè any de regnat i el va succeir el seu fill Kassapa V.

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# KV33

KV33, acrònim de l'anglès King's Valley, és una tomba egípcia de l'anomenada Vall dels Reis, situada a la riba oest del riu Nil, a l'altura de la moderna ciutat de Luxor. Pràcticament no se sap res sobre aquesta tomba, però sembla que va ser construïda durant la dinastia XVIII.

## Situació

KV33 és un dels sepulcres pitjor coneguts no només de la Vall del Reis, sinó de tota la necròpolis tebana. L'única sabut amb certesa és la seva ubicació, al nord-est de KV34, la tomba de Tuthmosis III, i situada per sobre de KV42, la tomba d'Hatshepsut Meritra.
La planta i el disseny del sepulcre són també desconeguts. Baedeker, que la va visitar el 1902, diu que era un lloc molt petit, un enterrament típic de noble, amb dues habitacions.

## Excavació

També hi ha poc a dir sobre el descobriment de la tomba número 33 de la Vall. Victor Loret, mentre treballava a les ordres del Service des Antiquités, va descobrir un gran nombre de sepulcres en només dos anys, 1898 i 1899. KV33 va ser només una troballa menor, situat cronològicament entre la troballa de KV32 i la KV34.
A causa de la proximitat de KV34, s'ha pensat que va poder ser un magatzem d'aquest lloc, o potser un enterrament secundari, potser destinat a algun membre de la família de Tuhtmosis III.
Actualment KV33 és completament inaccessible.

## Bibliografia

* Reeves, N. & Wilkinson, R. Tot sobre la Vall dels Reis. Edicions Destino, Barcelona, 1998. ISBN 84-233-2958-5.

## Enllaços externs

* Theban Mapping Project: KV33 Arxivat 2008-09-27 a Wayback Machine.: Inclou descripcions, imatges i plànols de la tomba.
# Khairy Beshara

Khairy Beshara (àrab: خيري بشارة, Ḫayrī Bixāra, IPA: [ˈxæjɾi beˈʃɑːɾɑ]) (Tanta, Egipte, 30 de juny de 1947) és un director de cinema egipci actiu al indústria cinematogràfica egípcia des de la dècada de 1970. És considerat un dels directors egipcis que van redefinir el realisme al cinema egipci als anys vuitanta. En un llibre recent publicat per Bibliotheca Alexandrina l'any 2007 sobre les 100 pel·lícules més importants de la història del cinema egipci, es van enumerar tres de les seves pel·lícules: The Collar and the Bracelet, Bitter Day, Sweet Day, i Ice Cream in Gleem.

## Biografia

Beshara va completar l'ensenyament secundari al Caire i després es va incorporar a l'Institut Superior de Cinema d'Egipte on es va graduar el 1967. Després va anar a Varsòvia, Polònia, amb una beca durant dos anys on va conèixer la seva futura esposa, Monika Kowalczyk. Va començar la seva carrera centrant-se en els documentals i després va passar a llargmetratges narratius i ha dirigit dotze llargmetratges que s'han projectat en diversos festivals internacionals de cinema. A la VII edició de la Mostra de València de 1986 va guanyar la palmera de bronze per Al-Tawq wa-l-Iswirra.

## Filmografia
### Documentarls i curtmetratges

* Tanks Hunter (1974) صائد الدبابات
* The Village Doctor (1975) طبيب فى الأرياف
* The Sea Gull (1976) طائر النورس
* Illumination (1977) تنوير
* The Talk of the Rocks (1978) حديث الحجر
* Surpassing Despair (1980) تجاوز اليأس
* Applied Arts in Qatar (1984) الفن التشكيلى فى قطر

### Llargmetratges

* Bloody Destinies (1982) الأقدار الدامية
* House Boat No.70 (1982) العوامة رقم 70
* The Collar and the Bracelet (1986) الطوق والأسورة
* Sweet Day, Bitter Day (1988) يوم حلو..يوم مر
* Crab (Kaboria) (1990) كابوريا
* Wild Desire (1991) رغبة متوحشة
* Ice Cream in Gleem (1992) آيس كريم فى جليم
* America Abracadabra (America Shika Bika) (1993) أمريكا شيكا بيكا
* Strawberry War (1993) حرب الفراولة
* Traffic Light (1995) اشارة مرور
* Nutshell (1995) قشر البندق
* A Night On The Moon (2008) ليلة فى القمر
* Moondog (2012) Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.

### Sèries de televisió

* The Star 1999 النجمة
* A Matter of Principle (Mas'alet Mabda') 2003 مسألة مبدأ
* The Salt of the Earth (Malh El 'ard) 2004 ملح الأرض
* Habiba's Heart ('alb Habiba) 2005 قلب حبيبة
* The Prey and the Hunter (Alfarisa Wal Sayyad) 2007 الفريسة والصياد
* THE ESCAPE FROM THE WEST (ALHROUB MEN ALGHARB) 2009 الهروب من الغرب
* OSTRICH FEATHERS (REESH NA3AM) 2010 ريش نعام
* Zaat (Self) 2012 / Episodes from 17 to 30 ذات الحلقات من ١٧ إلي ٣٠
* Second Wife 2013 الزوجة الثانية
* The people of Alexandria 2014 أهل اسكندرية
* Sulfur Red P1 2016 كبريت أحمر الجزء الأول
* The Flood 2017 الطوفان
* Karma's Curse 2018 لعنة كارما

## Referències

* ↑ Famed Egyptian director optimistic about future of Saudi cinema, Arab News, 20 de desembre de 2020
* ↑ Renowned Egyptian Filmmakers Khairy Beshara & Sandra Bassal on Netflix New Arabic Anthology Series: Love, Life and Everything In Between, el-shai.com
* ↑ El último filme del director yugoslavo Rajko Grlic gana el premio de la Mostra de Valencia, El País, 20 d'octubre de 1986
# Khairpur (ciutat)

Khairpur (urdú خیرپور, khīr´poor) és una ciutat de la província de Sind (Pakistan), la 12a en població, capital del districte de Khairpur i abans del principat de Khairpur. Està situada a la vora del canal Mir Wah a uns 25 km a l'oest de l'Indus. Segons el cens de 1998 la població era de 102.188 habitants i el 2006 s'estimava en 127.857. La població el 1901 era de 14.014 habitants.
Al lloc de l'actual ciutat hi havia abans de 1786 el poble de Boira i pertanyia al zamindari dels Phulpotres. Fou escollida com a capital dels mirs talpurs del nord del Sind el 1786; un resident britànic s'hi va estacionar el 1838 després del tractat de 20 d'abril de 1838.

## Llocs interessants

* Faiz Mahal
* Fort Kot Diji
* Capella del santó sufita Sachal
* Tombes dels ants Pir Ruhan, Zia al-Din i Haji Jafar Shahid

## Enllaços externs

* World Gazetteer population figures for Khairpur
* Khairpur Heritage & Welfare NGO Arxivat 2012-03-12 a Wayback Machine.
# Kepler-948b

Kepler-948b és un planeta extrasolar que forma part d'un sistema planetari format per almenys un planeta. Orbita l'estel denominat Kepler-948. Va ser descobert l'any 2016 per la sonda Kepler per mitjà de trànsit astronòmic.

## Referències

* 1 2 Jason F. Rowe «False positive probabilities for all Kepler objects of interest: 1284 newly validated planets and 428 likely false positives» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 10-05-2016, pàg. 86–86. DOI: 10.3847/0004-637X/822/2/86.
* ↑ «Transit Timing Variations and linear ephemerides of confirmed Kepler transiting exoplanets». Research in Astronomy and Astrophysics, 3, 2019, pàg. 041. DOI: 10.1088/1674-4527/19/3/41.
* ↑ Jennifer van Saders «Revised Radii of Kepler Stars and Planets Using Gaia Data Release 2» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 16-10-2018, pàg. 99. DOI: 10.3847/1538-4357/AADA83.
* ↑ Steve B. Howell «Spectroscopy of faint Kepler mission exoplanet candidate host stars» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2013, pàg. 107. DOI: 10.1088/0004-637X/771/2/107.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet Kepler-948 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «El sistema planetario Kepler-948 està compost almenys per un planeta.». Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Planet Kepler-948 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 13 desembre 2020].
# José de Páez

José de Páez (Ciutat de Mèxic, 1727 - c. 1780) va ser un pintor novohispà d'imatges religioses del segle xviii.

## Biografia

Va néixer en el primer terç del segle xviii, a la ciutat de Mèxic llavors capital de Nova Espanya, l'any exacte se situa entre 1714 i 1727. Fill de Baltazar de Páez. Va ser alumne de Nicolás Enríquez. Va contreure matrimoni el 1753 amb Rosalía Caballero.
És conegut com un gran artista d'obres religioses amb una marcada preferència per les advocacions marianes i un dels més prolífics de la Nova Espanya. El seu biògraf Manuel Touissaint va arribar a dir que «José de Páez va inundar la segona meitat del segle xviii amb les seves pintures». Les seves obres van aconseguir fama en Nova Espanya (Mèxic), el Virregnat del Perú i Espanya. Va seguir l'estil de Miguel Cabrera.

## Galeria

* Sant Joan Nepomucè. Oli sobre coure. Museu d'Art de Sant Antonio
* Sagrat cor amb sant Ignasi de Loiola i sant Lluís Gonzaga. Oli sobre coure ca. 1770
* La destrucció de la missió de Sant Sabá a la província de Texas i el martiri del pares fra Alonso Giraldo de Terrers i fra José de Santiesteban. Museu Nacional d'Art

## Referències

* 1 2 Montes González, Francisco «Un lienzo de la coronación de la Virgen de José de Paéz en la parroquia de San Miguel de Marchena». Laboratorio de Arte, 22, 2010, pàg. 531 [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ Seis siglos de arte. Cien grandes maestros. Museo Soumaya, 2006, p. 138. ISBN 9687794305 [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ García Sáiz, María Concepción «Pintura mexicana en España». Artes de México, No. 22, Tesoros de México en España, Data incorrecta, pàg. 63 [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ Rodríguez Morales, Carlos «Nueva pintura de José de Páez en las Islas Canarias». Revista Anales del Instituto de Investigaciones Estéticas. Universidad Nacional Autónoma de México, 2015. ISSN: 1870-3062.
* ↑ Fontana, Bernard L. «Pictorial images of Spanish North America». Journal of the Southwest, Vol. 42, No 4, 2000 [Consulta: 12 desembre 2015].
# José de Odriozola y Oñativia

José de Odriozola y Oñativia (Zestoa, 9 d'agost de 1782 - Madrid, 13 de febrer de 1864) fou un militar i científic basc, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

En 1803 va ingressar a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran amb la intenció de dedicar-se a la pintura, i el 1805 va guanyar el segon premi en el concurs convocat per l'Acadèmia. Tanmateix, en esclatar la guerra del francès en 1808 es va unir com a cadet al Regiment de Galícia. El 1810 fou professor de l'Escola de Cadets, el 1813 ascendí a tinent i el 1814 fou professor a l'Acadèmia d'Artilleria de Segòvia i el 1823 a l'Acadèmia de Badajoz, que fou tancada arran l'arribada dels Cent Mil Fills de Sant Lluís.
Durant uns anys es dedicà a la investigació de l'àlgebra i el càlcul aplicats a l'artilleria, llegint obres de Joseph Louis de Lagrange (1736-1813), Simeon Poisson (1781-1840) i Pierre Simon de Laplace (1749-1827). Entre 1834 i 1835 viatjà per Alemanya i França per familiaritzar-se amb les noves indústries militars. Ascendit a coronel d'artilleria i a general d'infanteria, fou condecorat amb la gran creu de l'Orde de Sant Hermenegild. El 1851 va patrocinar la fundació del Seminari Científic de Bergara i en 1847 fou un dels acadèmics fundadors de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Obres

* Compendio de Artillería (1827)
* Curso completo de matemáticas puras (1829)
* Tratado elemental de Mecánica (1832)
* Ensayo sobre la ciencia y las artes del dibujo (1831)
* Mecánica Aplicada a las máquinas operando (1839)
* Mecánica Racional e Industrial (1863)

## Referències

* ↑ José de Odriozola a l'Enciclopedia Vasca Auñamendi
* ↑ «Odriozola es un superviviente que fue superando crisis en el siglo XIX», Diario Vasco, 21 de juliol de 2009
* ↑ Biografia Arxivat 2016-04-11 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Karel Nováček (violoncel·lista)

* Aquest article tracta sobre el violoncel·lista. Si cerqueu el tennista, vegeu «Karel Nováček (tennista)».
Karel Nováček (Bela Crkva, 12 de juliol de 1868 - Budapest, 1929) va ser un violoncel·lista, director de banda militar i director d'orquestra d'origen txec.
Era fill del compositor Martin Nováček va aprendre a tocar el violoncel de petit i es va convertir en violoncel·lista als nou anys al quartet de corda que el seu pare va fundar amb dos dels seus germans Ottokar i Rudolf. En un concert a la casa del compositor Géza Zichy el 1881, va tocar dues peces de David Popper amb el seu pare .
Del 1890 al 1893 va ser director de banda militar del 61è Regiment d'Infanteria de Peterwardein, després del 71è Regiment d'Infanteria d'Erlau. Fou el primer violoncel·lista de la "Royal Òpera de Budapest" fins a la seva jubilació. Els seus germans Ottokar, Rudolf i Victor també es van fer coneguts com a músics.

## Referències

* ↑ L'any de naixement de Karl Nováček apareix a VIAF, DNB i musiklexikon.ac.at el 12 de juliol de 1864, amb Franz Metz el 1868.

## Enllaços externs

* http://www.edition-musik-suedost.de/html/novacek_karl.html