OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Biddeford

Biddeford és una ciutat del Comtat de York (Maine) dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Biddeford tenia 20.942 habitants, 8.636 habitatges, i 5.259 famílies. La densitat de població era de 269,4 habitants per km².
Dels 8.636 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.164 $ i la renda mediana per família de 44.109 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.008 $ mentre que les dones 24.715 $. La renda per capita de la població era de 18.214 $. Entorn del 8,6% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Biddeford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 10 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Biddeford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Acta d'Unió

«Acta d'Unió» té aquests significats:
# Adam Beyer

Adam Beyer (Estocolm, 15 de maig de 1976) és un productor i DJ de techno suec. És el fundador de Drumcode Records, i és un dels diversos músics de techno suecs que van sorgir a mitjans de la dècada del 1990, juntament amb Cari Lekebusch i Jesper Dahlbäck. Beyer està casat amb la DJ sueca Ida Engberg, amb qui té tres filles. També presenta un programa de ràdio setmanal anomenat Drumcode Live que té una audiència d'11 milions d'oients, fet que el converteix en l'emissió setmanal de techno més escoltada del món.

## Discografia

Com a artista, Beyer ha publicat quatre àlbums i diversos EP, alhora que treballa com a productor i músic de remescles.

### Àlbums d'estudi

* Decoded (1996)
* Recoded (1997)
* Protechtion (1999)
* Ignition Key (2002)
* Selected Works (1996-2000)

### EP, remescles i senzills

* Fabric 22 (2005)
* Fuse Presents Adam Beyer (2008)
* "London", (2009)
* "No Rain" (2011)
* "Flap" (2012)
* "Eye Contact" (2012)
* "Unanswered Question" (amb Ida Engberg, 2013)
* "Teach Me" (2014)
* "Capsule" (amb Pig&Dan, 2017)
* "Space Date" (amb Layton Giordani & Green Velvet, 2018)
* "Your Mind" (amb Bart Skils, 2018)
* "Data Point" (amb Green Velvet & Layton Giordani, 2019)

## Referències

* ↑ «Quién es Adam Beyer ?» (en castellà). Klubbingkids.com, 15-06-2020. [Consulta: 21 abril 2022].
* ↑ «Adam Beyer» (en castellà). Clubbingsapin.com. [Consulta: 21 abril 2022].
* 1 2 Black, Jason. «The #BeatportDecade Interview: Adam Beyer». beatport.com, 16-11-2014. Arxivat de l'original el 2 abril 2015.
* ↑ «Adam Beyer» (en anglès). theradiodepartment.com. [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ Listing Arxivat 2015-04-26 a Wayback Machine. for Adam Beyer on Discogs.com, (accessed 31 March 2015).
# Leporinus nattereri

Leporinus nattereri és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca central del riu Amazones al Brasil, riu Negro i llac Aleixo.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Tralas luces

Tralas luces és un llargmetratge gallec produït el 2011 dirigit per Sandra Sánchez. És un documental i estrenat a Galícia el 30 de setembre el 2011.

## Sinopsi

Aquesta és la història d'un viatge. El viatge de Lourdes, una comerciant que viatja amb la seva caravana per les carreteres del nord d'Espanya amb la seva família i la seva pista de cotxes de xoc a l'esquena.
Fa anys, la pista era el seu gran somni. Va fundar una família i es va dedicar a les despeses, però els somnis tenen vida pròpia. Lourdes s'ofega amb les seves esperances i sembla que ningú se n'adoni.
A través de carreteres, ciutats i pobles, descobrirem un món en perill d'extinció, una vida itinerant i, sobretot, una gran història d’amor i pèrdua.

## La pel·lícula, en paraules de l'autora

La pel·lícula va néixer amb l'objectiu de fer un retrat col·lectiu d'una forma de vida nòmada, la dels comerciants ambulants. Tot i això, la idea inicial es va anar transformant, centrant el rodatge en la vida d’una família, especialment de la matriarca.
El rodatge va durar 9 mesos, en els quals es van aconseguir 200 hores de gravació.

## Premis

Als 10a edició dels Premis Mestre Mateo, la pel·lícula va guanyar els següents premis:
* Millor llargmetratge documental
* Millor direcció (Sandra Sánchez)
* Millor muntatge (Sandra Sánchez i Nahum C. Fiuza)

## Notes

* ↑ "Los choques de la vida", crítica en El País, 30 de setembre de 2011.
* ↑ Hablamos con Sandra Sánchez sobre su documental 'Tralas luces', eitb.eus
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-03-23. [Consulta: 8 març 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial de Tralas luces
* Imatges
* Tràiler
# Dècada del 1300 aC
## Esdeveniments

* Vers 1310-1300 aC, campanyes assíries contra els turukku i els kadmukhi (a l'est) i contra els akhlamu, suteus i iaurus (a l'oest). Expedició considerada victoriosa contra Arzawa: els hitites obtenen una notable victòria a les muntanyes Arinnanda; el rei d'Arzawa es deposat i el país dividit en tres principats; Mira, el principal (on els hitites nomenen rei a Maskhuiluwa), Hapalla i Seha.
* Vers 1308 aC, mort Kurigalzu II; Nazimaruttaix, el seu fill, ocupa el tron com a rei de Babilònia, Accàdia, País de la Mar i Khana.
* Vers 1300 aC Nazimaruttaix de Babilònia lluita contra Assíria envaint el país de Namri (a l'est de Nippur i al nord d'Elam, a la zona d'influència assíria) però acabarà derrotat pel rei Adadnirari I (r. vers 1295-1270 aC)
* Mort d'Enlilnirari d'Assíria (vers 1317–1308 aC); el succeeix Arikdenili (vers 1307–1296 aC)
* Vers 1300 aC, regnen Duppi Teshup a Amurru i Niqmepa I a Ugarit, ambdós sotmesos als hitites com tot el Llevant
* Vers 1300 aC Primeres incursions dòriques a Creta
# Bideauxita

La bideauxita és un mineral de la classe dels halurs. Rep el seu nom per Richard August Bideaux (1935-2004), mineralogista nord-americà, autor i col·leccionista de minerals. Co-fundador de Mineralogical Record, coautor del Manual de Mineralogia i Mineralogia d'Arizona, i membre fundador dels Amics de la Mineralogia.

## Característiques

La bideauxita és un halur de fórmula química Pb₂AgCl₃(F,OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1969. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bideauxita pertany a «03.DB: Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Pb, Cu, etc.» juntament amb els següents minerals: rickturnerita, diaboleïta, pseudoboleïta, boleïta, cumengeïta, cloroxifita, hematofanita, asisita, parkinsonita, murdochita i yedlinita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Mammoth-Saint Anthony, a la localitat de Tiger, al districte de Mammoth del comtat de Pinal, a Arizona, Estats Units. També ha estat descrita a la localitat d'Iquique, a la província homònima de la regió de Tarapacá, a Xile. Es tracta dels dos únics indrets on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Bideauxite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 novembre 2017].
# Soundgarden

Soundgarden és un grup de rock americà format a Seattle (Washington - EUA) el 1984 pel cantant Chris Cornell, el guitarrista Kim Thayil, i el baix Hiro Yamamoto. Matt Cameron es farà el bateria permanent de la banda el 1986 mentre que el baix Ben Shepherd es farà permanent el 1990, substituint Yamamoto.
Soundgarden va ser una de les bandes pioneres en la creació del grunge, un estil de Rock alternatiu que s'ha desenvolupat a Seattle, i va formar part dels grups de grunge signats pel segell discogràfic Sub Pop. Soundgarden va ser igualment la primera banda de grunge contractada per un segell discogràfic major (A&M Records, el 1988), encara que la banda no aconseguirà èxit comercial fins a l'explosió "grunge" dels principis dels anys 90 amb contemporanis de Seattle com Nirvana, Alice In Chains i Pearl Jam.
Soundgarden obtindrà el seu èxit més gran el 1994 amb l'àlbum Superunknown que començarà número 1 a la classificació de la revista Billboard i guanyarà dues distincions (Grammy Award) per als simples Black Hole Sun i "Spoonman".
El 1997, la banda se separa a causa de disputa interna sobre la seva direcció creativa, i en 1 de gener del 2010, Cornell va parlar d'una possible reunió de Soundgarden, i el 5 d'abril, es va anunciar un concert a l'agost al festival Lollapalooza a Chicago. Un concert de reunió secret, amb el nom Nudedragons, es va produir a Seattle el 16 d'abril del 2010, sent el seu primer concert des del 1997.
El 2012, Soundgarden ha venut més de deu milions i mig de discs als Estats Units i un aproximat vint-i-cinc milions a escala mundial.
Cornell se suïcidà el 17 de maig de 2017 en un hotel de Detroit, hores després d'un concert amb Soundgarden. A mode d'homenatge, músics d'estils diversos interpretaren versions de "Black Hole Sun" o altres cançons seues en directe, com The Avett Brothers en el Newport Folk Festival.
El juliol de 2019, Thayil va dir en una entrevista a Music Radar que els membres supervivents de Soundgarden estan intentant acabar i llançar l'àlbum en què treballaven amb Cornell però no van obtenir el permís per usar els enregistraments vocals de Cornell.

## Referències

* ↑ Kaufman, Gil. «Ex-Soundgarden Singer Chris Cornell Plows Ahead With Solo Debut». VH1.com, 25-09-1998. Arxivat de l'original el 5 setembre 2009. [Consulta: 19 gener 2008].
* ↑ EFE «Confirmen que el cantant Chris Cornell es va suïcidar». El Nacional. EFE, 18-05-2017 [Consulta: 19 maig 2017].
* ↑ Jeff Gage «See Avett Brothers' Soaring Soundgarden Cover at Newport Folk Festival» (en anglés). Rolling Stone, 31-07-2017 [Consulta: 3 novembre 2017]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-11-03. [Consulta: 9 novembre 2019].
* ↑ Astley-Brown, Michael. «Soundgarden's Kim Thayil: “I’m not on a first-name basis with my gear; I just know it’s Mr Mesa/Boogie and Mr Guild!”». Music Radar, 23-07-2019.
# Agnòsia

Agnòsia (del grec ἀγνωσία: desconeixement) és la interrupció en la capacitat per reconèixer estímuls prèviament apresos o d'aprendre'n de nous sense haver-hi deficiència en l'alteració de la percepció, del llenguatge o de l'intel·lecte.
Es diferencia de l'afàsia anòmica en què la persona que pateix aquesta darrera pot descriure l'objecte, encara que no pugui accedir al seu nom per pronunciar-lo. En l'agnòsia la persona no pot descriure l'objecte.
Les habilitats sensorials estan conservades.

## Vegeu també

* Llista de trastorns del llenguatge
Viccionari
# 1. FK Příbram

El 1. FK Příbram és un club de futbol txec de la ciutat de Příbram.

## Història

Evolució del nom:
* 1928 : Fundació com SK Březové Hory
* 1955 : Baník Příbram
* 1972 : TJ Uranové Doly Příbram
* 1975 : Baník Uranové Doly Příbram
* 1993 : Portal Příbram
* 1996 : fusió amb el FC Dukla Praga esdevenint FC Dukla Příbram
* 2000 : canvi de nom per FC Marila Příbram
* 2008 : canvi de nom per 1. FK Příbram

## Referències

* ↑ Pivoda, Aleš. Legenda se vrátila (en czech), 2013, p. 99–100. ISBN 978-80-86783-65-9.
* ↑ Jeřábek, Luboš. Český a československý fotbal – lexikon osobností a klubů (en czech). Prague, Czech Republic: Grada Publishing, 2007, p. 166. ISBN 978-80-247-1656-5.
* ↑ Včeliš, Michal «Příbram vstoupí do sezony s novým názvem» (en czech). idnes.cz, 18-07-2008 [Consulta: 6 abril 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial (txec)
# Limnonectes asperatus

Limnonectes asperatus és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P. & Mumpuni 2004. Limnonectes asperatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Un ángel tuvo la culpa

Un ángel tuvo la culpa és una pel·lícula de comèdia espanyola del 1960 dirigida per Luis Lucia Mingarro amb un guió de Jaime García-Herranz Camps basat en Milagro en la Plaza del Progreso de Joaquín Calvo Sotelo. Fou estrenada el 25 d'abril de 1960 als cinemes Gayarre, Palace i Pompeya de Madrid.

## Sinopsi

Claudio és un honrat i responsable caixer d'una fàbrica que ha d'ingressar un milió de pessetes en el banc per encàrrec del seu cap don Eustaquio. En arribar el troba tancat i decideix guardar els diners a casa, però pel camí es troba amb el seu amic, l'apotecari, qui el convida a una festa a casa seva. Allí s'emborratxa i comença a repartir els diners que havia d'ingressar entre els més necessitats. L'endemà no se'n recorda de a qui ha donat els diners. El comissari li dona un termini de 24 hores per recuperar els diners i la seva esposa Eulalia s'encomana a una talla de Sant Cosme.

## Repartiment

* Emma Penella ... Eulalia
* José Luis Ozores... Claudio Martín
* Roberto Camardiel... Don Eustaquio Viñas
* Amparo Rivelles... Prostituta
* Alfredo Mayo... Comissari
* Rafael Durán... Pres
* Gérard Tichy... Sr. X
* Jesús Tordesillas ... Fals Comte de Campoy
* Rafael López Somoza... Aurelio
* Pilar Cansino ... Rosario
* Ricardo Valle ... Luis
* María Fernanda Ladrón de Guevara ... Sra. Emilia
* Margarita Lozano... Teresa
* Carlos Casaravilla ... Sergio Montañés

## Premis

Margarita Lozano va rebre el premi a la millor actriu secundària als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1960.

## Referències

* ↑ Un ángel tuvo la culpa, El Mundo
* ↑ Un ángel tuvo la culpa · España 1960 a Cervantes Virtual
* ↑ Un ángel tuvo la culpa, abc.es
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166

## Enllaços externs

* Clip de la pel·lícula a YouTube
# Centre de les Arts Lliures

El Centre de les Arts Lliures (conegut anteriorment com a Espai Brossa i La Seca) és un espai teatral situat al carrer dels Flassaders, 40 de Barcelona, a l'antiga casa de moneda (La Seca).

## Història

Va obrir les portes el 2 de desembre del 1997 amb el nom de Brossa Espai Escènic (tot i que en un principi el poeta era reticent a posar-hi el seu nom), vinculat estretament amb l'entorn escènic i poètic de Joan Brossa i de totes aquelles activitats, teatrals i parateatrals de les avantguardes històriques i de la creació contemporània.
Els seus fundadors i co-directors van ser l'actor i director d'escena Hermann Bonnín i el mag Hausson (Jesús Julve). Tenia una capacitat per a uns 60 espectadors i estava ubicat al carrer d'Allada-Vermell, al mateix espai que havia deixat el Teatre Tantarantana quan aquest es va traslladar l'any 1996 al carrer de les Flors.
L'any 2007, l'espai va resultar massa petit i es va cercar un local més gran, guanyant el concurs convocat per l'Ajuntament de Barcelona per tal de gestionar l'espai situat a l'antiga casa de la moneda de la Corona d’Aragó, al carrer dels Flassaders, on el 2011 van obrir la nova temporada amb el nom de La Seca Espai Brossa.
El 13 de juny de 2021, el teatre va abaixar el teló amb la darrera funció de la temporada, i el 18 de juliol l'Espai Brossa i l'Escenari Brossa van tancar de manera definitiva per tal de sotmetre's a unes obres que transforméssin els dos espais en un de sol. Mig any enrere, l'Ajuntament havia anunciat que no els renovaria la concessió. El gestor de la sala era aleshores Jesús Julve, ja que Hermann Bonnín havia mort el setembre del 2020.
El 16 de desembre d'aquell any, el nou teatre es va inaugurar amb el nom de Centre de les Arts Lliures, a càrrec de la Fundació Joan Brossa, qui en té la concessió municipal. El centre combina l'exhibició d'obres teatrals, les arts en viu i les exposicions; en paraules del president de la Fundació, Vicenç Altaió: "Paraula, imatge i acció". El nou espai està dirigit de manera col·legiada per Marc Chornet (àmbit teatral), Maria Canelles (àmbit visual) i Judith Barnés (nous públics i projectes educatius), i està dividit en diversos espais.

## Referències

* 1 2 3 4 «Brossa Espai Escènic». Institut del Teatre.
* ↑ Serra, Laura «El Brossa serà la casa de la poesia escènica». Ara, 12-03-2021.
* 1 2 Serra, Laura «Tanca l'Escenari Brossa, però no es deixarà de fer teatre a La Seca». Ara, 21-06-2021.
* 1 2 Serra, Laura «El Brossa es transforma en el Centre de les Arts Lliures». Ara, 28-05-2021.
* ↑ Cervera, Marta «El Espai Brossa se transformará en el Centre de les Arts Lliures». El Periódico de Catalunya, 28-05-2021.

## Enllaços externs

* Centre de les Arts Lliures - Lloc web oficial
* «La Seca Espai Brossa».
# Dècada del 1310
## Esdeveniments

* Expansió de l'Imperi de Mali
* 1311 - Darrera gran batalla dels almogàvers
* Supressió dels templers
* Conquesta catalana del Ducat de Neopàtria
* Període de fam a Europa
* Nàpols assoleix els 30.000 habitants

## Personatges destacats

* Ramon Llull
# Bobcat (desambiguació)

«Bobcat» té aquests significats:
* Bobcat, marca d'equips de construcció.
* Bobcat, navegador web en mode text.
# Sound system

Un sound system o sistema de so és un grup de discjòqueis i enginyers d'àudio que contribueixen i treballen de forma conjunta, reproduint i produint música a través d'un gran sistema de reforç de so o sistema PA, normalment per a un esdeveniment de ball o festa.

## Referències

* ↑ «Conceptos básicos sobre los Sound Systems (vías y filtrado)» (en castellà). DotheReggae.com, 16-10-2018. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Aux origines du Reggae» (en francès), 12-11-2008. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Sound System: El significado primera parte» (en castellà), 11-05-2017. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ Martín, Helena. «Set sound systems catalans que ressonaran aquest estiu». Enderrock.cat, 19-06-2018. [Consulta: 24 agost 2022].

## Enllaços externs

* The bass of women a YouTube (Joana Fornós, 2019)
# Agapanthus inapertus

Agapanthus inapertus és una espècie de planta de la família de les amaril·lidàcies, endèmica del sud d'Àfrica. És una bulbosa perenne que es troba en prats i en vores de boscos de zones muntanyoses i rocoses. Se'l coneix com l'Agapanthus caigut per les seves flors que cauen a totes bandes de la inflorescència. El seu cultiu està molt popularitzat per la seva aparença atractiva i és una excel·lent planta de jardí.

## Descripció

Aquesta planta pot formar densos grups d'unes 6 a 8 fulles per tija florífera. Les fulles són estretes, en forma de corretja i d'un color verd-gris, a la base de la planta. Les fulles estan disposades en forma de ventall i poden fer fins a mig metre de llarg. Les seves flors són d'un color violeta o blau fosc (a vegades poden ser blanques) i creixen en caps densos al final de tiges altes i erectes, que poden arribar fins a 1,5 metres d'alçada. Les flors individuals són de forma tubular i són pèndules, d'aquí li ve el nom comú d'Agapanthus caigut. La floració és del gener al març.

## Distribució

A Sud-àfrica, la seva distribució natural és per les regions de Mpumalanga, Swazilàndia, pel nord de KwaZulu-Natal, Gauteng i a la província del nord.

## Taxonomia

Agapanthus inapertus va ser descrita per Beauverd, Gustave i publicada en el Bulletin de la Société Botanique de Genève, Sér. 2 2: 179. 1912. (Bull. Soc. Bot. Genève).

### Etimologia

* Agapanthus: nom genèric que deriva del grec agape = 'amor', i de anthos = 'flor'.
* inapertus: epítet llatí que significa 'tancat', referint-se a les seves flors estretes i tubulars.
Linné va anomenar aquest gènere com African Lily, el 'llirí africà', i amb aquest nom es coneix per Europa i Àsia.

## Usos culturals

El gènere Agapanthus ha estat considerat com una planta medicinal i curativa, relacionada amb la fertilitat i l'embaràs. Les dones Xhosa, una ètnia que viu a la zona de l'oest del Cap, a Transkei, utilitzen aquesta planta com a medicina prenatal. Utilitzen les arrels per a fer-se ornamentacions com collarets, com a simbologia per a tenir criatures sanes i saludables.

## Referències

* ↑ «Agapanthus inapertus» a The Plant List. Data consulta: 28 de febrer de 2014.
* 1 2 «Agapanthus inapertus». PlantZAfrica. Arxivat de l'original el 23 de juny 2021. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Agapanthus inapertus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 juliol 2015].
# Limnonectes arathooni

Limnonectes arathooni és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Iskandar, D., Mumpuni & Brown, R. 2004. Limnonectes arathooni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Ceglie Messapica

Ceglie Messapica és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la província de Bríndisi. El novembre de 2022 tenia 18.749 habitants.

## Referències

* ↑ «Ceglie Messapica» (en italià). [Consulta: 4 febrer 2023].
* ↑ «Bilancio demografico mensile». [Consulta: 4 febrer 2023].
# Edinaldo Pereira da Silva

Edinaldo Pereira da Silva, conegut com a Naldo (nascut el 28 d'agost de 1988 a Santo André, São Paulo) és un futbolista professional brasiler, que juga com a defensa central.

## Enllaços externs

* Fitxa a Tutto Calciatori (italià)
* Fitxa a Ogol (portuguès)
* Edinaldo Pereira da Silva, Fitxa a Soccerway