OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# María Rodríguez Espinosa

María Rodríguez Espinosa (Madrid, 23 de febrer de 1647—14 de setembre de 1706), coneguda com María la Zapatera Santa o, simplement, María la Santa, va ser una sabatera espanyola, vinculada a l'orde de Clergues Regulars Menors, coneguda per haver estat un de model de virtut.
Nascuda a Madrid el 23 de febrer de 1647 i fou batejada el 12 de març a la parròquia de San Martín, era filla de Manuel Rodríguez Espinosa de los Monteros i d'Inés González de Torallo. Rebé una educació fonamentalment religiosa des de la infància de la mà del frares Andrés de Prada i, a la mort d'aquest, de Juan Carrasco Corregidor, tots dos membres de l'orde de clergues menors, a la qual continuà vinculada Rodríguez. Imitadora dels seus mestres i es va fer molt coneguda per ser una persona molt virtuosa, fins al punt que va guanyar-se el sobrenom «María la Zapatera Santa». En l'àmbit personal, va casar-se amb el mestre sabater Juan Rubio González, una persona també religiosa, i juntament amb el qual esdevingué membre de la comunitat de clergues menors. Tots dos va morir el 1706 i van ser enterrats en un nínxol del convent de Sancti Spiritus, on es feu enterrar més tard la filla de tots dos, Ángela Rubio, també notable per les seves virtuts.
Des de 1950, un carrer de Madrid, al districte de Puente de Vallecas, porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencas y artes (en castellà). vol. 4. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1791, p. 58-59.
* ↑ Castellanos de Losada, Basilio Sebastián (Dir.). Biografía eclesiástica completa (en castellà). vol. 23. Madrid: Imprenta de D. Alejandro Gómez Fuentenebro, 1865, p. 28.
* ↑ Memoria de mujeres en el callejero de Madrid (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 2005, p. 197.
# María Pilar Alonso López

María Pilar Alonso López, coneguda esportivament com Piluca Alonso (Lleó, 8 d'octubre de 1968) és una exjugadora de bàsquet espanyola.
Internacional amb la selecció espanyola en 171 ocasions entre 1987 i 1998, es proclamà campiona d'Europa a l'Eurobasket de Perugia 1993 i disputà dos Campionats del Món (1994, 1998), També participà als Jocs Olímpics de Barcelona 1992, on finalitzà en cinquena posició.
Entre d'altres reconeixements, fou inclosa al Saló de la Fama del basquetbol espanyol formant part de la selecció espanyola de bàsquet de 1993.

## Palmarès
### Clubs

* 1 Eurolliga de bàsquet femenina (1992-93)
* 3 Lligues espanyoles de bàsquet femenina (1990-91, 1992-93, 1995-96)
* 1 Copa del Món de clubs de bàsquet femenina (1992-93)

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'or al Campionat d'Europa de bàsquet femení (1993)
* 1 medalla de bronze als Jocs Mediterranis de 1993

## Referències

* ↑ «Piluca Alonso» (en castellà). Diario de León, 30-07-2017. [Consulta: 8 novembre 2023].
* ↑ «Los 18 elegidos por la FEB para inaugurar el Hall of Fame del baloncesto español» (en castellà). Gigantes, 21-10-2021. [Consulta: 8 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de María Pilar Alonso López - Seleccion Femenina Absoluta
* Fitxa de María Pilar Alonso López - Competiciones FEB
# Madill

Madill és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 3.410 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Madill tenia 3.410 habitants, 1.284 habitatges, i 830 famílies. La densitat de població era de 455,6 habitants per km².
Dels 1.284 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,7% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.457 $ i la renda mediana per família de 26.892 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.420 $ mentre que les dones 18.203 $. La renda per capita de la població era de 12.614 $. Entorn del 19,2% de les famílies i el 26,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Madill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Madill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Madina do Boé

Madina do Boé és una vila i un sector de Guinea Bissau, situat a la regió de Gabú. Té una superfície de 3.228 kilòmetres quadrats. En 2008 comptava amb una població de 10.957 habitants.

## Història

El 6 de febrer de 1969 es va produir vora del municipi el desastre del Cheche, quan 47 soldats portuguesos i cinc guineans van morir ofegats al riu Corubal quan es va enfonsar el ferri que els portava. Pel juliol de 1973 el PAIGC es va aplegar a Fulamor, a la part oriental del sector, i el 24 de setembre de 1973 hi va proclamar la independència de Guinea Bissau de la metròpoli. La vila va exercir com a capital de facto fins que després de la revolució dels clavells d'abril de 1974 Portugal reconegué la independència de l'antiga Guinea Portuguesa i la capital es traslladà a Bissau.

## Personatges

* Mário Manuel da Silva (* 1961), atleta olímpic portuguès

## Referències

* ↑ Repartition geographique des communautés
* ↑ «Dada de statoids.com».
* ↑ geohive
* ↑ Proclamação da Independência Guiné-Bissau 1973 a Youtube
* ↑ Spence J. Tucker Encyclopedia of Insurgency and Counterinsurgency: A New Era of Modern Warfare p. 218
# Maria Antonieta de Borbó-Dues Sicílies (1851-1938)

Maria Antonieta de Borbó-Dues Sicílies, princesa de les Dues Sicílies (Nàpols 1851 - Friburg 1938). Princesa de les Dues Sicílies amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni amb el seu cosí, Alfons, comte de Caserta.

## Biografia

Nascuda a la ciutat de Nàpols, capital del Regne de les Dues Sicílies, el dia 16 de març de 1851, essent filla del príncep Francesc de Borbó-Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Isabel d'Àustria-Toscana. Maria Antonieta era neta per via paterna del rei Francesc I de les Dues Sicílies i de la infanta Maria Isabel d'Espanya i per via materna del gran duc Leopold II de Toscana i de la princesa Antonieta de Borbó-Dues Sicílies.
L'any 1861 marxà a l'exili amb la resta de la família reial a conseqüència de l'ocupació del regne per part de les tropes garibaldines, i s'instal·là a Roma.
El dia 8 de juny de 1868 es casà a Roma amb el príncep Alfons de Borbó-Dues Sicílies, fill del rei Ferran II de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria. La parella tingué dotze fills:
* Ferran de Borbó-Dues Sicílies, nascut a Roma el 1869 i mort a Lindau (Alemanya) el 1960. Es casà amb la princesa Maria de Baviera.
* Carles de Borbó-Dues Sicílies, nat a Gries el 1870 i mort el 1949 a Sevilla. Es casà en primeres noces amb la infanta Maria de la Mercè d'Espanya i en segones núpcies amb la princesa Lluïsa d'Orleans.
* Francesc de Paula de Borbó-Dues Sicílies, nat a Rorschach el 1873 i mort a París el 1876.
* Maria Immaculada de Borbó-Dues Sicílies, nascuda a Canes el 1874 i morta a Muri el 1947. Es casà amb el príncep Joan Jordi de Saxònia.
* Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies, nascuda a Canes el 1877 i morta a Saint Gilgen el 1947. Es casà amb l'arxiduc Pere Ferran d'Àustria-Toscana.
* Maria Pia de Borbó-Dues Sicílies, nascuda a Canes el 1878 i morta a Mandelieu el 1973. Es casà amb el príncep Lluís del Brasil.
* Maria Josepa de Borbó-Dues Sicílies, nascuda a Canes el 1880 i morta el 1971 a Canes.
* Genaro de Borbó-Dues Sicílies, nascut el 1882 a Canes i mort a Canes. Es casà amb la comtessa Beatriu Dorothy Bordessa, comtessa de Villa Colli.
* Rainier de Borbó-Dues Sicílies, nat el 1883 a Canes i mort a La Combe el 1923. Es casà amb la comtessa Karoline Zamoyska, de l'aristocràcia polonesa.
* Felip de Borbó-Dues Sicílies, nascut a Canes el 1885 i mort el 1949 a Sant Joan de Nova Brunswick al Canadà. Es casà en primeres núpcies amb la princesa Maria Lluïsa d'Orleans i en segones núpcies amb Odette Labori.
* Francesc d'Assís de Borbó-Dues Sicílies, nat a Canes el 1888 i mort el 1914.
* Gabriel de Borbó-Dues Sicílies, nat a Canes el 1897 i mort a Itu (Brasil) el 1975. Es casà en primeres núpcies amb la princesa Malgorzata Czartoryski i en segones núpcies amb la princesa polonesa Cecilia Lubomirska.
Maria Antonieta esdevingué l'any 1894 la muller del cap de la Casa Reial de les Dues Sicílies i, per tant, en hipotètica reina de les Dues Sicílies.
Morí l'any 1938 a la ciutat alemanya de Friburg.

## Referències

* ↑ Almanach de Gotha. Annuaire généalogique, diplomatique et statistique (en francès). Gotha: Justus Perthes, 1910, p.24.
# Marie Delattre

Marie Delattre (Arràs, 4 de març de 1981) és una esportista francesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les.
Va participar en els Jocs Olímpics de Pequín 2008, obtenint una medalla de bronze en la prova de K2 500 m. Va guanyar dues medalles de bronze al Campionat Mundial de Piragüisme els anys 2005 i 2007, i una medalla de bronze al Campionat Europeu de Piragüisme de 2005.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2008 | Pequín ( R.P. de la Xina) | 3 | K2 500 m |
| Campionat Mundial ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2005 | Zagreb ( Croàcia) | 3 | K2 500 m |
| 2007 | Duisburg ( Alemanya) | 3 | K2 500 m |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2005 | Poznań ( Polònia) | 3 | K2 500 m |

## Referències

* ↑ «Marie Delattre» Arxivat 2009-06-04 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
* ↑ «Marie Delattre» en Canoeresults.eu (en anglès).

## Enllaços externs

* Lista de medallistas olímpicos y mundiales en piragüismo (1936-2007): parte 1, parte 2. Federación Internacional de Piragüismo (anglès)
# Martí Bas i Blasi

Martí Bas i Blasi (Barcelona, 1910 - París, 1966) fou un pintor i dibuixant català. Es va donar a conèixer a Barcelona a l'Exposició de Primavera del 1937 i al Saló de Tardor del 1938. Al llarg de la seva carrera va col·laborar amb L'Esquella de la Torratxa i ocasionalment amb Cigronet. Durant la guerra es va especialitzar en la realització de cartells, i posteriorment es va exiliar a París, on moriria el 1966. A París va col·laborar com a il·lustrador en la publicació Presència Catalana, editada l'any 1952 per l'Institut Català d'Art i Cultura. Un dels membres del consell de redacció era François Mauriac i, entre els articles, hi trobem noms com el de Mercè Rodoreda i Bosch i Gimpera. Martí Bas va estar afiliat al PSUC.

## Referències

* ↑ «Martí Bas i Blasi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Joaquim Martí-Bas i Blasi - Ficha de autor en Tebeosfera» (en castellà). [Consulta: 4 abril 2018].
# Massimo Bottura

Massimo Bottura (Mòdena, 30 de setembre de 1962) és un xef italià propietari del restaurant Osteria Francescana, guardonat amb tres Estrelles Michelin i des de l'any 2005 és al top 5 de la llista The World's 50 Best Restaurants sent el primer els anys 2016 i 2018.

## Biografia

Obre el seu primer restaurant, la Trattoria dell Campazzo, l'any 1986 als afores de Mòdena. Per millorar la seva tècnica, l'any 1992 se'n va a treballar amb el xef Alain Ducasse al restaurant Louis XV de Montecarlo. Després de passar per elBulli de Ferran Adrià i Nova York, torna a la seva ciutat natal l'any 1995 i hi obre l'Osteria Francescana. La cuina que ofereix en el seu restaurant sorgeix de la unió de la cuina tradicional italiana i les tècniques de la cuina molecular. Les seves creacions es relacionen amb els paisatges, els records i la veritat i la mentida.L'any 2014 obre el seu primer restaurant fora d'Itàlia, Ristoriante Italia di Massimo Bottura, a Istanbul.
El cuiner ha escrit cinc llibres: Aceto Balsamico (2005), Parmigiano Reggiano (2006), PRO. Attraverso tradizione e innovazione (2006), Never Trust a Skinny Italian Chef (2014) i Bread is Gold (2017).
Un dels episodis de la primera temporada de la sèrie de documentals Chef's Table de Netflix és sobre el seu restaurant.

## Referències

* ↑ «Osteria Francescana - Modena - un ristorante della Guida Michelin» (en italià). Arxivat de l'original el 2019-07-08. [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ «Osteria Francescana» (en anglès). [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ «Past List 2016» (en anglès). [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ «Chef Massimo Bottura of Osteria Francescana - Biography | StarChefs.com». [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ «Osteria Francescana, el discurso del mejor restaurante del mundo», 18-08-2018. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Mavi Sánchez-Vives

Maria V. Sánchez-Vives és doctora en neurociències i professora d'investigació ICREA a l'Institut d'Investigacions Biomèdiques August Pi i Sunyer (IDIBAPS) des del 2008, on és cap del grup de Neurociència de Sistemes. És també professora adjunta al Departament de Fisiologia Bàsica de la Universitat de Barcelona i editora en cap de la revista Frontiers in Systems Neuroscience. Va ser estudiant postdoctoral a la Rockefeller University (Nova York) i investigadora associada a la Yale University. Investiga els diferents aspectes de l'activitat neuronal rítmica espontània: els seus mecanismes de regulació, la informació que conté i les conseqüències d'aquesta activitat, estudiant aquests aspectes des d'un enfocament experimental i computacional. També treballa en la representació mental del propi cos mitjançant interfícies cervell-ordinador, utilitzant sistemes de realitat virtual per a la comprensió d'aquests processos.
Lidera el grup de “Xarxes subjacents a la cognició i la consciència” del Human Brain Project, en el que és membre del Consell d'Infraestructura i Ciència. Els seus principals interessos en neurociència són la generació d'activitat rítmica cerebral, estats cerebrals, neurotecnologia i neuromodulació amb un enfocament experimental i computacional. També treballa en la representació mental del propi cos mitjançant interfícies cervell-ordinador, utilitzant sistemes de realitat virtual per a la comprensió d’aquests processos.

## Referències

* ↑ «ICREA». [Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ «Mavi Sánchez-Vives». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Mavi Sanchez-Vives | Biennal Ciutat i Ciència 2021 | Ajuntament de Barcelona» (en castellà). Arxivat de l'original el 2022-10-21. [Consulta: 21 octubre 2022].
# Matador (desambiguació)

«Matador» té aquests significats:
* Cinema:
** Matador, pel·lícula espanyola del 1986 dirigida per Pedro Almodóvar
** El matador, pel·lícula de 2005 dirigida per Richard Shepard
* Motor:
** Bultaco Matador, model de motocicleta fabricat per Bultaco entre 1963 i 1979
* Música:
** Matador, segon senzill de la banda argentina Los Fabulosos Cadillacs
** Matador Records, discogràfica estatunidenca de rock independent
** Jessy Matador (1982), cantant congolès
# Marwin Hitz

Marwin Hitz (Sankt Gallen, Suïssa, 18 de setembre de 1987) és un futbolista professional suís que juga com a porter al FC Basel.
Anteriorment havia jugat al Borussia Dortmund de la Bundesliga d'Alemanya.

## Internacional

El 10 de juny de 2015, va fer el seu debut amb la selecció de futbol de Suïssa en la victòria per 3-0 contra Liechtenstein en un amistós disputat al Stockhorn Arena.
El 2016 és convocat per l'Eurocopa de França.

### Participacions en Eurocopes

| Copa | Seu | Resultat |
| Eurocopa 2016 | França | Vuitens de final |

## Clubs

| Club | País | Any |
| St. Gallen II | Suïssa | 2005-2008 |
| → Yverdon-Sport (cedit) | Suïssa | 2007 |
| → Winterthur (cedit) | Suïssa | 2008 |
| VfL Wolfsburg II | Alemanya | 2008-2009 |
| VfL Wolfsburg | Alemanya | 2008-2013 |
| FC Augsburg | Alemanya | 2013- |
| FC Augsburg II | Alemanya | 2014 |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| 1. Bundesliga | VfL Wolfsburg | Alemanya | 2009 |
| Supercopa alemanya | Borussia Dortmund | Alemanya | 2019 |

## Referències

* ↑ «Borussia Dortmund sign Marwin Hitz». Borussia Dortmund GmbH & Co. KGaA. Arxivat de l'original el 2018-05-20. [Consulta: 2 maig 2021].

## Enllaços externs

* Marwin Hitz a Transfermarkt.es
Marwin Hitz amb Suïssa - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Suïssa – Eurocopa 2016
1 Sommer •
2 Lichtsteiner (c) •
3 Moubandje •
4 Elvedi •
5 Von Bergen •
6 Lang •
7 Embolo •
8 Frei •
9 Seferović •
10 Xhaka •
11 Behrami •
12 Hitz •
13 Rodríguez •
14 Zakaria •
15 Džemaili •
16 Fernandes •
17 Tarashaj •
18 Mehmedi •
19 Derdiyok •
20 Djourou •
21 Bürki •
22 Schär •
23 Shaqiri •
Entrenador: Petković :
# Martin XB-48

El Martin XB-48 fou un prototip de bombarder mitjà de reacció desenvolupat per Glenn L. Martin & Co per a la USAAF a mitjans dels anys 40.

## Història

El 1944, la USAAF va anunciar la seva necessitat per a un bombarder mitjà. Es va especificar que l'exèrcit estava interessat en que fos un bombarder de reacció, de manera que la companyia Glenn L. Martin va posar en marxa el seu projecte XB-48. Es van fabricar dos prototips: el primer fou considerat massa pesant, i el segon excedia les dimensions que havia establert l'encàrrec de la USAAF. El primer vol es realitzà el 14 de juny de 1947, amb els pilots Pat Tibbs i "Dutch" Galvin als controls. Van establir que els sis motors suposaven massa resistència aerodinàmica, descrivint-los com una "paret de maons". A més, Boeing havia presentat el seu XB-47 Stratojet, un disseny clarament superior i més avançat, que s'havia dissenyat amb els plànols secrets capturats dels alemanys com a base durant l'Operació Paperclip. El setembre del 1948, l'XB-47 Stratojet fou escollit com a bombarder mitjà per a la USAAF, i l'XB-48 fou cancel·lat.

## Especificacions (XB-48)
### Característiques generals

* Tripulació: 3 (pilot, co-pilot, i bombarder-navegador) Visió frontal d'un XB-48 a terra
* Llargada: 26 m
* Alada: 33 m
* Alçada: 8 m
* Wing area: 1,330 ft² (123.5 m²)
* Pes buit: 26,535 kg
* Pes carregat: 42,000 kg
* Pes màxim d'enlairament: 46,540 kg
* Motors: 6 × turbines General Electric J35 amb 17 kN de potència cadascun

### Prestacions

* Velocitat màxima: 841 km/h at 35,000 peus
* Velocitat de creuer: 668 km/h
* Autonomia: 2,900 km
* Radi de combat: 1,280 km
* Sostre de servei: 12,009 m
* Velocitat d'ascens: 21.3 m/s

### Armament

* Metralladores: 2 × metralladores M7 de 12.7 mm muntats a la cua
* Bombes: 1 × bomba de 9,980 kg or 36 × bombes de 113 kg

## Referències

* 1 2 Winchester, Jim. X planes and prototypes (en anglès). ISBN ISBN 0-7607-7091-3.

## Vegeu també

Martin XB-51
# Martin van Maële

Martin van Maële (francès: Martin Van Maele) (Boulogne-Billancourt, 12 d'octubre de 1863 - Varennes-Jarcy, 5 de setembre de 1926) va ser un il·lustrador francès de principis del segle xxi, especialment de literatura eròtica.

## Biografia

Van Maële era fill de mare flamenca, Virginie Mathilde Jeanne van Maële, i pare francès, Louis Alfred Martin, gravador i professor a la Escola de Belles Arts de Ginebra. El seu pseudònim, Martin van Maële, és una combinació del cognom de la seva mare i el cognom del seu pare. També va utilitzar de vegades el pseudònim A. Van Troizem.
Van Maële va treballar a Brussel·les i també a París, i la seva obra més coneguda, una edició il·lustrada dels poemes de Paul Verlaine, va ser publicada en petites edicions secretes per l'editor Charles Carrington. Les seves estampes es consideren humorístiques, satíriques i de vegades cíniques.
La carrera de Van Maële va començar de debò amb les seves il·lustracions per a H.G. Wells a The First Men in the Moon, publicat en francès el 1901. El títol va inspirar la clàssica pel·lícula muda de ciència-ficció de 1902 anomenada Le Voyage dans la Lune, produïda per Georges Méliès. Van Maële també va il·lustrar Thais d'Anatole France, publicat per Charles Carrington, el 1901. L'any següent van Maële va treballar com a il·lustrador per a les traduccions al francès de Félix Juven de la sèrie de Sherlock Holmes.
Es va casar amb Marie Françoise Genet i no van tenir fills. Va morir el 5 de setembre de 1926, als 62 anys, i va ser enterrat al cementiri de Varennes-Jarcy.

## Referències

* ↑ «Virginie (Virginie Mathilde Jeanne) VAN MAELE - Jean Genet - Geneanet».
* ↑ «Dessins originaux érotiques de MARTIN VAN MAELE. Curiosa, Erotica, livres d'artistes. Librairie Fata Libelli.». [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ «Martin Van Maele - An Illustrated Bibliographical Checklist».
# Martin nad Žitavou

Martin nad Žitavou és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 535 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1272.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Základné informácie» (en eslovac). Obec Martin nad Žitavou. [Consulta: 7 agost 2022].
# Granyena de Segarra

Granyena de Segarra és una vila i municipi de la comarca de la Segarra.

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 47 | 52 | 56 | 180 | 519 | 538 | 502 | 513 | 527 | 519 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 480 | 503 | 425 | 419 | 352 | 279 | 217 | 195 | 178 | 178 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 174 | 162 | 158 | 147 | 144 | 149 | 144 | 139 | 136 | 136 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 147 | 147 | 151 | 157 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Geografia

* Llista de topònims de Granyena de Segarra (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc)

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament
* Dades de l'Institut d'Estadística de Catalunya
* Dades generals de l'ajuntament Arxivat 2004-04-15 a Wayback Machine.
# Arizelocichla kakamegae

Arizelocichla kakamegae (syn: Arizelocichla masukuensis kakamegae) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Es troba a República Democràtica del Congo, Uganda, Kenya i Tanzània. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses secs i els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, juliol 2023) aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie del bulbul verdós de Shelley (A. masukuensis kakamegae).

## Referències

* 1 2 3 «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 613. ISBN 978-84-16728-37-4.