OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bertold I d'Ístria

Bertold III d'Andechs (vers  1110/1122 – 14 de desembre de 1188) fou comte d'Andechs i marcgravi d'Ístria i Carniola (com Bertold I) de 1173 a 1188. Era fill del comte Bertold III de Diessen, Plassenberg i Stein (+ 1151) i la seva primera esposa Sofia d'Ístria. A Ístria i Carniola va succeir al difunt Engelbert III darrer marcgravi de la casa de Sponheim.

## Matrimoni i fills

Bertold III (I) es va casar dues vegades. El 1152 es va casar amb Hedwiga de Wittelsbach, filla del comte Otó IV de Wittelsbach, comte palatí de Baviera i de Heilika de Pettendorf-Lengenfeld-Hopfenohe Van tenir quatre fills.:
* Bertold IV, comte d'Andechs i duc de Merània (1153-1204), marcgravi d'Ístria i Carniola com a Bertold II.
* Sofia (morta el 1218). Casada amb el comte Poppó VI de Henneberg (mort vers 1190).
* Cunegunda (morta després de 1207). Possiblement es va casar amb el comte Eberard d'Eberstein.
* Matilde, comtessa de Pazin (morta el 1245). Casada amb el marcgravi Bertold de Vohburg. Vers 1190 es va casar en segones noces amb el comte Engelbert III de Gorízia (mort 1217/1220).
La seva segona esposa fou Luitgarda de Dinamarca, filla del rei Sweyn o Svend III de Dinamarca (1146-1157) i d'Adela de Meissen, amb la que es va casar el 1180 Van tenir dos fills:
* Poppó, bisbe de Bamberg (mort 2 de desembre de 1245).
* Berta, abadessa a Gerbstadt (morta 1190).

## Referències

* 1 2 3 Genealogia de la casa de Diessen
# Ahmed Faras

Ahmed Faras (àrab: أحمد فرس) (Mohammedia, 7 de desembre de 1946) és un exfutbolista marroquí de la dècada de 1970 que fou internacional amb la selecció del Marroc amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, destacà a Chabab Mohammédia. L'any 1975 fou escollit Futbolista africà de l'any per la revista France Football.

## Referències

* ↑ Ahmed Faras Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Ahmed Faras Biography and Statistics». Sports Reference. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 23 abril 2009].
* ↑ «Meilleur joueur des 50 dernières années 14 Marocains en lice» (en francès). Le Matin, 13-10-2006. Arxivat de l'original el 16 juliol 2011. [Consulta: 28 agost 2009].
* ↑ Ahmed Faras a National-Football-Teams.com (anglès)
# Barraca del Mas d'en Vives 2

La Barraca del Mas d'en Vives 2 és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.
Està situada al vessant nord del puig de La Talaia i a ponent de la Coma Farella.

## Descripció

Barraca de pedra seca, d'ús agrícola, d'un sol espai interior i de planta circular. La porta, que és de forma rectangular amb llinda, és oberta a la cara sud. La coberta és una volta feta amb la superposició de filades de lloses planes que es van tancant, l'alçada màxima de la qual és, per l'interior, d'1'5 m aproximadament. Part de la volta té una capa de morter de ciment. Als paraments exteriors hi ha una gran quantitat d'elements de pedra de petites dimensions fixats a les juntes amb morter de ciment. Part de la terra que cobria exteriorment la volta s'ha perdut. L'entorn més immediat de la barraca va ser pavimentat en una intervenció realitzada en època contemporània.
Murs i volta realitzats amb peces irregulars de pedra unides en sec amb l'ajut de falques, també de pedra, de dimensions més petites. Els murs tenen un rebliment de predruscall.

## Referències

* 1 2 «Barraca del Mas d'en Vives 2». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# A Mezquita

A Mezquita és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca de Viana. Limita a l'oest amb A Gudiña, al nord amb Viana do Bolo, al nord-est i est amb Zamora (a Castella i Lleó) i al sud amb Portugal (districte de Bragança). Les principals alçàries del municipi són Altos de Aguallal (1664 m.), Chao do Porco (1469 m.), Valdeinfantes (1440 m.), Portela da Canda (1262 m.), Alto de Marabón (1493 m.), Castelo (1362 m.), Zureira (1390 m.), la Serra Esculqueira (1149 m.) i Penedo dos Tres Reinos (1025 m.)
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 3.033 | 2.635 | 2.651 | 2.098 | 1.406 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* A Esculqueira (Santa Eufemia)
* A Mezquita (San Martiño)
* A Vilavella (Santa María da Cabeza)
* Cádavos (Santa María Madanela)
* Castromil (Nosa Sra. da Encarnación)
* Chaguazoso (Santiago)
* Manzalvos (Santa María)
* O Pereiro (San Pedro)
* Santigoso (San Simón)
# Barraca del Mas Romeu

La Barraca del Mas Romeu és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edificació d'ús agrícola de planta circular, amb un sol espai interior. El costat nord-est de la barraca és excavat a la roca i aprofita el desnivell del terreny. La porta, ubicada al costat sud, és d'arc de mig punt, i és realitzat amb lloses de cantell.. La coberta és una volta cònica -o falsa cúpula- feta amb la superposició de filades de lloses planes, formant anells, el radi dels quals va decreixent progressivament. Actualment no té lliris. A l'interior, al mur oest, hi ha una fornícula amb arc i una llar de foc. Hi ha despreniments puntuals a la part superior del mur sud.
Els murs i la volta són fets amb peces irregulars de pedra unides en sec amb l'ajut de falques, també de pedra, de dimensions més petites. Els murs tenen un rebliment de pedruscall.

## Referències

* 1 2 «Barraca del Mas Romeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Ahmed Alaoui

Ahmed Alaoui (Marroc, 1949) és un exfutbolista marroquí de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció del Marroc amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, destacà a RS Settat.

## Referències

* ↑ 1970 FIFA World Cup Mexico Arxivat 2012-03-25 a Wayback Machine.
* ↑ Perfil a worldfootball.net
* ↑ Perfil a 11v11.com
* ↑ Ahmed Alaoui a National-Football-Teams.com (anglès)
# Tutuix II

Tútuix II (turc Tutuş II) fou un efímer príncep seljúcida de Damasc, fill de Duqaq.
Duqaq va morir el juny de 1104 i l'atabeg Dhàhir-ad-Din Tughtikín va proclamar emir al germà del difunt, Ertash (Muhyi-d-Din Baktaix), però després s'ho va repensar; Ertash va fugir i Tughtikín va posar llavors al tron al fill de Duqaq, de nom Tútuix II, assolint la regència que li donava el poder efectiu en condició d'atabeg. Ja s'havia casat amb la mare de Duqaq i vídua de Tutuiz I el que li donava una posició sòlida. Ertash es va refugiar a Baalbek i després a Raheba i va intentar recuperar Damasc amb suport d'Aitegin o Aitekin, senyor de Bosra, però fou refusat i es va haver de refugiar amb Balduí I de Jerusalem que li va prometre suport que mai es va concretar. Tutush II va morir al cap de poc, encara el 1104 i Tughtikín llavors va acceptar reconèixer la sobirania del seljñucida Ridwan d'Alep, germà de Duqaq, el nom del qual es llegiria a la khutba, però va conservar el poder.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, article Tughtigin, X, 644-645
# Churchill (pel·lícula)

Churchill és una pel·lícula britànica de guerra històrica del 2017, dirigida per Jonathan Teplitzky. Retrata a Winston Churchill, el juny de 1944, en les hores prèvies al desembarcament de Normandia i és protagonitzada per Brian Cox, Miranda Richardson i John Slattery. Va ser estrenada el 2 de juny de 2017. Ha estat doblada al català.

## Argument

El 1944, el milió de soldats aliats estacionats a la costa sud d'Anglaterra estan preparats per al desembarcament de Normandia. Dos dies abans del dia de l'operació, Winston Churchill, esgotat per anys de guerra, s'enfronta amb els seus generals i aliats estatunidencs per decidir com afrontar el que va esdevenir autèntic punt d'inflexió de la guerra.

## Repartiment

* Brian Cox com Winston Churchill
* Miranda Richardson com Clementine Churchill
* John Slattery com Dwight D. Eisenhower
* Julian Wadham com Bernard Montgomery
* Richard Durden com Jan Smuts
* Ella Purnell com Helen Garrett
* Danny Webb com Alan Brooke, 1r vescomte Alanbrooke
* Jonathan Aris com Trafford Leigh-Mallory
* George Anton com Bertram Ramsay
* Steven Cree com James Stagg
* James Purefoy com Jordi VI del Regne Unit
* Peter Ormond com Asa Briggs
* Angela Costello com Kay Summersby
* Kevin Findlay com Fanshawe
* Miro Teplitzky com adjunt Howard

## Referències

* ↑ «Brian Cox's D-Day Drama 'Churchill' Set for U.S. Release in June». Variety, 20-01-2017 [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ «Churchill first look: See photos of Brian Cox and John Slattery in WWII drama». Entertainment Weekly, 16-03-2017.
* ↑ «Churchill». ésAdir. [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ TV3. «"Churchill", Europa en escac a "La gran pel·lícula"», 19-11-2019. [Consulta: 29 març 2020].
# Sixt V

Sixt V (Grottamare, 13 de desembre de 1521 - Roma, 27 d'agost de 1590) és el nom que va adoptar Felice Peretti di Montalto en ser escollit papa de Roma.
Va entrar en religió des de ben jove, a l'orde dels franciscans. Va ser inquisidor general de Venècia. Afrontat políticament amb Gregori XIII, va viure gran part del seu període de cardenal reclòs a les seves residències. Políticament va obstaculitzar el predomini castellà a Itàlia i impedir l’accessió al tron a Enric IV de França (1585).
El seu pontificat destaca per l'atenció a les finances, que va sanejar després de dècades de malbaratament, i per l'ajuda a la millora de la traducció Vulgata de la Bíblia, durant segles l'única autoritzada per al lectorat catòlic. Va contribuir també a l'auge del moviment de la Contrareforma i a l'ornament de la ciutat de Roma. El 1587 va instituir la figura del promotor fidei, conegut com l'advocat del diable, el fiscal dels processos de canonització.
També cal destacar que va acabar amb el famós malfactor Alfons Piccolomini (1549-1591), que durant molts anys va devastar els Estats pontificis.

## Referències

* 1 2 «0063050.xml Sixt V». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mackenney, Richard. La Europa del siglo XVI (en castellà traduït de l'angès). Akal, 1996, p. 15. ISBN 9788446005742.
* ↑ Leti, Greg. Vita di Sisto Quinto Pontefice Romano (Llibre electrònic gratuït) (en italià). volum 1. Torí: Cugini Pomba, 1852, p. 136.

## Bibliografia

* Nughes, Antoni «Constitució 'Coeli et terrae Creator' de Sixt V en la versió catalana de l'Algher». Estudis castellonencs, 6, 1994, pàg. 955–962. ISSN: 1130-8788.

## Enllaços externs

* «Papa Sisto V» (en italià)., web del cinccentenari del naixement de Felice Peretti
# Stayforlong

Stayforlong és un lloc web de reserves d'hotel especialitzat en les reserves de llarga estada, de tres o més nits. Opera a 22 països diferents i té la seu central a la ciutat de Barcelona. Actualment, compta amb una cartera de més de 720.000 establiments hotelers diferents.

## Història

El portal surt a producció el 29 de gener de 2015 a Barcelona gràcies a l'aportació inicial de 80.000 € que fan els seus dos fundadors: en Luis Osorio Solé i en Francesc López Castellet. Tots dos van identificar una veta de mercat en la ja per llavors saturada indústria de les reserves d'hotels, la de les estades de llarga durada.
Raúl Morón Sillero s'incorpora a l'equip poc després per liderar l'àrea de desenvolupament tecnològic, tancant-se d'aquesta manera l'equip directiu actual. En Luis Osorio exercirà de CEO, en Francesc López CCO i Raúl Morón CTO.
La companyia fa un pas endavant amb el tancament d'una ronda de finançament de 400.000 €, dels quals la plataforma de financiació The Crowd Angel aporta 250.000 € i l'entitat de capital de risc Seed Rocket 4 Founders Capital els 150.000 € restants. Una inversió que permet a la companyia reforçar la seva aposta per la internacionalització amb l'obertura de nous mercats.

## Model de negoci

Stayforlong basa el seu model de negoci en la intermediació entre els hotels i els hostes, aconseguint millor preus i condicions per als viatgers de llarga estada. Al no haver-hi reserves de curta durada, el tiquet mitjà és elevat, el que permet al portal oferir als seus usuaris preus competitius. A la pràctica això vol dir que el retorn de la inversió (ROI) per cada euro que s'inverteix en l'adquisició de nous clients és superior al d'altres empreses del sector.

## Cronologia

* 2015: Luis Osorio i Francesc López constitueixen Stayforlong amb una aportació inicial de 80.000 €
* 2016: Stayforlong es connecta al seu primer metacercador.
* 2017: Es tanca una ronda de finançament de 400.000 € amb The Crowd Angel i Seedrocket 4 Founders
* 2019: Es llança el sistema de crèdit per a reserves Staywallet.

## Referències

* ↑ https://www.lavanguardia.com/economia/emprendedores/20190723/463645263930/stayforlong-hotel-precios-cliente-habitacion.html
* ↑ https://www.smarttravel.news/2017/01/23/stayforlong-nuevo-marketplace-para-reservas-hoteleras-de-larga-estancia/ Arxivat 2020-01-28 a Wayback Machine.
* ↑ https://cincodias.elpais.com/cincodias/2017/04/07/companias/1491567496_629475.html
* ↑ https://www.ccma.cat/catradio/alacarta/revolucio/stayforlong-dormir-mes-dies-en-hotels-i-pagar-menys/audio/988718/
* ↑ https://cronicaglobal.elespanol.com/business/seedrocket-4-founders-cinco-start-ups_76652_102.html

## Enllaços externs

* Lloc web oficial.
# Sobretaula

La sobretaula és el temps que hom passa xerrant a taula després de menjar. És un costum de l'edat antiga que actualment encara tenen molts pobles a la Mediterrània i altres indrets del món. A l'època del grecs i dels romans, a la sobretaula es bevia vi, però ara és més habitual de beure cafè o te, o de vegades alguna beguda alcohòlica aromàtica (com ho era el vi, a l'època de grecs i romans) com per exemple un moscatell.
En els àpats festius les sobretaules poden durar hores, i se sol portar algunes coses per picar, com galetes o fruits secs. Al Nadal es mengen torrons i neules; i per la castanyada es mengen castanyes al forn i panellets.
Als països on no es fan sobretaules, hom s'aixeca de la taula tan bon punt s'acaba de menjar, o de vegades abans de les postres, i es desplaça ràpidament al sofà o a una altra sala, encara que hi hagi convidats o es tracti d'un àpat festiu important.
# Staples Inc.

Staples (NYSE SPLS) és la companyia que més articles d'oficina ven del món. Va ser fundada en 1986 en Brighton, Massachusetts, i té la seua seu en Framingham, Massachusetts. Els seus principals competidors són OfficeMax i Office Depot.

## Història

La idea de Staples va nàixer en 1985, quan el seu fundador Thomas G. Stemberg estava treballant en una proposta d'un pla de negocis. Necessitava una cinta per a la seua impressora, però no va poder trobar-la perquè el seu proveïdor habitual estava tancat pel firat del Dia de la Independència. La seua frustració per haver de dependre de negocis petits per a productes crítics, combinat amb la història de Stemberg en el negoci alimentari ho va dur a portar a terme a una visió d'una superbotiga de productes d'oficina. La primera botiga s'obrí en Brighton, Massachusetts en 1986. La botiga número 500 en Vero Beach, Florida, en 1996.

## Referències

* ↑ «Supplies and Demand». Bulletin Online. Harvard Business School, 01-12-1996. [Consulta: 10 gener 2007].
# Stephanie McMahon

Stephanie Marie McMahon-Levesque (Hartford, 24 de setembre de 1976), més coneguda simplement com a Stephanie McMahon, és una lluitadora professional retirada dels Estats Units.
En l'actualitat Stephanie és la vicepresidenta executiva i directora de l'equip creatiu de l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE). McMahon a més és la filla del propietari de la companyia Vince McMahon, germana de l'actual lluitador i vicepresident executiu de la WWE, Shane McMahon i esposa del també lluitador Triple H. Stephanie McMahon també és coneguda per haver estat la Mànager General de SmackDown! durant més d'un any.

## Enllaços externs

* Stephanie McMahon a WWECorporate.com Arxivat 2011-04-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Stephanie Roorda

Stephanie Roorda (Calgary, 3 de desembre de 1986) és una ciclista canadenca especialista en la pista. Actualment a l'equip Sho-Air Twenty20. Ha guanyat dues medalles als Campionats del món de Persecució per equips, i una al de Scratch.

## Palmarès en pista

* 2008
** Campiona del Canadà en persecució per equips
* 2011
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Persecució per equips (amb Jasmin Glaesser i Laura Brown)
* 2012
** 1a als Campionats Panamericans en Persecució per equips (amb Allison Beveridge i Laura Brown)
* 2015
** 1a als Campionats Panamericans en Puntuació
* 2017
** 1a als Campionats Panamericans en Madison (amb Allison Beveridge)

### Resultats a la Copa del Món

* 2009-2010
** 1a a Cali, en Persecució per equips
* 2012-2013
** 1a a Aguascalientes, en Persecució per equips
* 2013-2014
** 1a a Guadalajara, en Persecució per equips
* 2015-2016
** 1a a Cali i Hong Kong, en Persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Soler de Morell

Soler de Morell és una masia situada al municipi de Sant Joan les Fonts, a la comarca catalana de la Garrotxa.
# Synasellus valpacensis

Synasellus valpacensis és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: la conca del riu Duero a Portugal.

## Referències

* ↑ Braga, J. M., 1944. Note sur un genre d'Asellides nouveau du Portugal (Synasellus n. gen.) et description d'une sous-espèce nouvelle de ce genre. Publicaçoes do Instituto de Zoologia "Dr. Augusto Nobre" 17: 1–11.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Afonso, O., 1996. Isopodes (Crustacea, Asellidae) stygobies du Nord du Portugal. Description de trois nouvelles especes. Publicações do Instituto de Zoologia "Dr Augusto Nobre" 235:1–14.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Biodiversidade em Portugal (portuguès)
* ↑ Reboleira, Ana Sofia P.S.; Paulo A.V. Borges; Fernando Gonçalves; Artur R.M. Serrano i Pedro Oromí, 2011. The subterranean fauna of a biodiversity hotspot region - Portugal: an overview and its conservation. International Journal of Speleology, 40 (1): 23-37.

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Synchiropus atrilabiatus

Synchiropus atrilabiatus és una espècie de peix marí de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.
És ovípar. Menja petits invertebrats bentònics. És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 12-232 m de fondària. a Costa Rica, les Illes Galápagos, Panamà i el Perú.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Garman, S. «Reports on an exploration off the west coasts of Mexico, Central and South America, and off the Galapagos Islands, in charge of Alexander Agassiz, by the U.S. Fish Commission Steamer Albatross, during 1891, Lieut. Commander Z.L. Tanner, U.S.N., commanding. 26. The fishes». Memoirs of the Museum of Comparative Zoölogy, at Harvard College, Cambridge, Mass., 24, 1899, pàg. 1–431. DOI: 10.5962/bhl.part.27494.
* 1 2 Froese, Rainer; Reyes, Rodolfo B. «Synchiropus atrilabiatus (Garman, 1899) Antler dragonet» (en anglès). FishBase.
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
# Stegastes otophorus

Stegastes otophorus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Jamaica, costa atlàntica de Panamà i Cuba.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poey, F. 1858-61. Memorias sobra la historia natural de la Isla de Cuba, acompañadas de sumarios Latinos y extractos en Francés. Tomo 2. L'Havana. [Sections have subtitles.]. Mem. Hist. Nat. Cuba v. 2: 1-96 (1858), 97-336 (1860), 337-442, (1861), Pls. 1-19.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Stegastes leucorus

Stegastes leucorus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic, incloent-hi les Illes Revillagigedo.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Gilbert, C. H. 1892. Descriptions of thirty-four new species of fishes collected in 1888 and 1889, principally among the Santa Barbara Islands and in the Gulf of California. In: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 14 (no. 880): 539-566.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# St. Anger

«St. Anger» té aquests significats:
* St. Anger (àlbum), vuitè àlbum d'estudi de Metallica.
* St. Anger (cançó), senzill de Metallica inclosa en l'àlbum homònim.
# Sílvia Rovira Planas

Sílvia Rovira Planas (Cardona, 15 de desembre de 1967) és una ciclista de muntanya catalana, tres cops guanyadora del Campionat estatal en Camp a través.
Va participar en els Jocs Olímpics d'Atlanta i als de Sydney acabant 26a i 14a respectivament a la prova de Camp a través.
Degut a un atropellament mentre entrenava, es va retirar i va obrir una empresa de rutes turístiques.

## Palmarès

* 1994
** Campiona d'Espanya en Camp a través
* 1995
** Campiona d'Espanya en Camp a través
** 2a al Campionat d'Europa en Camp a través
* 2000
** Campiona d'Espanya en Camp a través

## Referències

* ↑ Tramullas, Gemma «Sílvia Rovira: «La bicicleta és molt més que competir i córrer»». elperiodico.cat, 03-05-2014 [Consulta: 12 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it