OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa Santa Catalina (Califòrnia)

* Aquest article tracta sobre l'illa als Estats Units d'Amèrica. Si cerqueu l'illa a la Califòrnia mexicana, vegeu «illa Santa Catalina (Baixa Califòrnia Sud)».
Santa Catalina és una de les illes de l'arxipèlag de les illes Santa Bàrbara a l'oceà Pacífic, a la costa de Califòrnia. És l'única de les vuit illes que és habitada.
Santa Catalina és situada a uns 35 km al sud-oest de la costa de Los Angeles i forma part administrativament del seu comtat homònim. Té una superfície de 194 km² i la seva població, d'uns 4.000 habitants el 2010, es concentra sobretot a la ciutat d'Avalon, a la costa sud-est de l'illa. És l'única illa de l'arxipèlag que té població significativa permanent.
L'interior de l'illa, que abasta la major part del territori (uns 170 km²), és propietat de la Catalina Island Conservancy, una organització sense afany de lucre que promou la conservació de la flora i fauna autòctones.
Des de principis del segle xx, es va anar desenvolupant a l'illa una incipient activitat turística que, avui dia, en constitueix la principal font d'ingressos.

## Història

És territori estatunidenc des de 1852. El 1972, els Brown Berets o Boinas cafés, un grup d'activistes llatins, especialment mexicans residents, prengueren l'illa de Santa Catalina, invocant el Tractat de Guadalupe Hidalgo, el qual no esmenta cap illa.
En aquesta illa, Robert Wagner va assassinar Natalie Wood.

## Enllaços externs

* Web de la Catalina Island Conservancy. (anglès)
* Illes Santa Bàrbara
* Anacapa · Sant Climent · Sant Miquel · Sant Nicolau · Santa Bàrbara · Santa Catalina · Santa Cruz · Santa Rosa
# Scarus oviceps

Scarus oviceps és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Maurici fins a les Illes de la Línia, les Tuamotu, les Illes Ryukyu i la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quatorzième. Suite du livre seizième. Labroïdes. Livre dix-septième. Des Malacoptérygiens. Hist. Nat. Poiss. v. 14: i-xxii + 2 pp. + 1-464 + 4 pp., Pls. 389-420.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene, 1990. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 506 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mastoplàstia

La mamoplàstia o mastoplàstia es refereix a un grup de procediments quirúrgics, l'objectiu dels quals és remodelar o modificar l'aparença del pit.
Hi ha dos tipus principals de mastoplàstia:
* La mastoplàstia d'augment es realitza habitualment per augmentar la mida, canviar la forma i/o alterar la textura dels pits. Això sol implicar la implantació quirúrgica de dispositius d'implantació mamària.
* La mastoplàstia de reducció es realitza habitualment per reduir la mida, canviar la forma i/o alterar la textura dels pits. Això implica l'eliminació del teixit mamari.
Si bé també es consideren procediments de mastoplàstia:
* La mastopèxia, pels pits caiguts.
* La reconstrucció mamària, després d'una tumorectomia o una mastectomia.

## Referències

* ↑ «mammaplasty (mammoplasty) surgical procedures». Horndeski Method. Arxivat de l'original el 10 febrer 2015.
* ↑ «Breast Procedures». Wake Forest School of Medicine. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2017.
# La condició postmoderna

La condició postmoderna: informe sobre el saber és un assaig de cent-nou pàgines que Jean-François Lyotard va escriure en 1979 i que posava en dubte el que al món occidental d'aleshores es considerava coneixement, a més dels cànons estètics i les metanarratives en general. El títol original en francès va ser La condition postmoderne: rapport sur le savoir. Es considera una de les aportacions més conegudes al debat sobre la postmodernitat.
Escrit per un autor que va popularitzar el paradigma estètic de la postmodernitat a l'entorn universitari francès, originàriament es tractava d'un informe sobre el saber al segle xx que va encarregar-li el govern del Quebec. Lyotard considera que la qüestió del progrés científic està alterat per la «incredulitat» contra les metanarratives, és a dir, els esquemes narratius totalitaris i globalitzadors que pretenen explicar la integritat de la història humana, de la seva experiència i el seu coneixement.
Confrontant el saber científic al narratiu, s'interroga sobre aquestes categories des de la mirada dels canvis als quals han pogut estar sotmeses per la informatització de la societat a l'era postindustrial. Les metanarratives de la modernitat que posa en qüestió són l'emancipació del subjecte racional i les interpretacions hegelianes de la història de la humanitat que, segons ell, van legitimar el projecte de les ciències modernes (de l'edat contemporània) i dels seus poders econòmics i polítics. Lyotard considera que, després de les atrocitats del nazisme i de la informatització de la societat, aquestes metanarratives han perdut tota credibilitat possible i que el «saber» proposat per aquests poders s'ha convertit en una simple mercaderia informacional.

## Notes

* ↑ La condició postmoderna de Jean-François Lyotard, editorial Angle, 1974
* ↑ Iriart, Carlos «Jean-François Lyotard: "El posmodernismo es acostumbrarse a pensar sin moldes ni criterios"» (en castellà). El País [Madrid], 23-10-1985. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Neus Carbonell i Camós, Cultura i subjectivitat, Editorial UOC, 2014, ISBN 9788490643327
* 1 2 Maxime Rovere, Jean-François Lyotard, philosophiste, article publicat a Magazine littéraire, número 478, 1 de desembre de 2003 (francès)
* ↑ Payeras Palou, Esteve. «Ressenya de "La condició postmoderna" de Jean-François Lyotard» (en anglès), 05-02-2021. [Consulta: 31 desembre 2023].
* ↑ Díaz Perojo, Roberto Luis. «Jean François Lyotard y el dilema postmoderno (algunas notas)» (en castellà), 21-04-2020. [Consulta: 31 desembre 2023].

## Vegeu també

* Postveritat
# Proletari (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Proletari».
Proletari - Пролетарий (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a 7 km al nord-est d'Abinsk i a 63 km al sud-oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi d'Abinsk.
# Ijuw

Ijuw és un districte de Nauru (república insular d'Oceania situada a la part meridional de l'oceà Pacífic).
Està ubicat al nord-est de l'illa, amb una superfície d'1,1 km² i una població de 180 habitants.

## Vegeu també

* Divisions administratives de Nauru
# Províncies de Ruanda

* Kigali
* Sud
* Est
* Nord
* Oest
Les províncies de Ruanda, anomenades intara, es divideixen en districtes (akarere) i municipis (umujyi). Abans de l'1 de gener de 2006, Ruanda estava format per 12 províncies. El Govern de Ruanda va decidir establir noves províncies en un intent d'abordar els problemes que van sorgir del Genocidi contra els tutsi el 1994.
El primer objectiu era descentralitzar el poder. La percepció era que el sistema de govern centralitzat de Ruanda havia contribuït al genocidi ruandès. Les noves províncies són més multiètniques que les dotze anteriors que ajuden a debilitar les divisions ètniques. Finalment, les noves províncies no tenen les associacions que tenien els dotze anteriors amb els esdeveniments del genocidi.
Fins al 2002 les províncies es deien prefectures (perefegitura).

## Províncies

Des de l'1 de gener de 2006 les cinc províncies de Ruanda són:
| Província | Nom kinyarwanda | Capital | Àrea (km²) | Població (cens de 2012) |
| Kigali | Umujyi wa Kigali | Kigali | 730 | 1.132.686 |
| Sud | Amajyepfo | Nyanza | 5,963 | 2,589,975 |
| Oest | Iburengerazuba | Kibuye | 5,883 | 2,471,239 |
| Nord | Amajyaruguru | Byumba | 3,276 | 1,726,370 |
| Est | Iburasirazuba | Rwamagana | 9,458 | 2,595,703 |

## Antigues províncies

Abans de 2006 les províncies eren:
* Província de Butare
* Província de Byumba
* Província de Cyangugu
* Província de Gikongoro
* Província de Gisenyi
* Província de Gitarama
* Província de Kibungo
* Província de Kibuye
* Ciutat de Kigali (Establerta com a província en 1992)
* Província de Kigali-Rural (Kigali Ngali)
* Província de Ruhengeri
* Província d'Umutara (Establerta l'agost de 1996)

## Referències

* ↑ «Rwanda Profile: Timeline». BBC News. [Consulta: 15 octubre 2017].
* ↑ «Provinces of Rwanda». Statoids. Gwillim Law, 27-04-2010. [Consulta: 17 maig 2011].
* ↑ Rwanda at GeoHive Arxivat 2012-05-22 a Wayback Machine.
* ↑ Fourth Population and Housing Census: Main Indicators Report (Final Results). Kigali: National Institute of Statistics of Rwanda, 2014, p. 3. «Distribution of the Rwandan resident population in 2012 by sex, Province and District»
* 1 2 Des Forges, Alison. Leave None to Tell the Story: Genocide in Rwanda – History → The Single-Party State. Nova York: Human Rights Watch, març 1999. ISBN 1-56432-171-1.

## Vegeu també

* ISO 3166-2:RW
* Districtes de Ruanda

## Enllaços externs

* Ministeri de govern local, desenvolupament comunitari i afers socials Arxivat 2004-07-17 a Wayback Machine.
* Rwanda redrawn to reflect compass, BBC News, 3 January 2006
# Savoy (Texas)

Savoy és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 850 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Savoy tenia 850 habitants, 305 habitatges, i 214 famílies. La densitat de població era de 455,8 habitants per km².
Dels 305 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 24,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.679 $ i la renda mediana per família de 41.641 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.528 $ mentre que les dones 22.188 $. La renda per capita de la població era de 16.448 $. Aproximadament el 4,3% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Savoy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Savoy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Manuel Castiñeiras González

Manuel Castiñeiras González (La Corunya 1964) és Doctor en Història de l'Art per la Universitat de Santiago de Compostel·la. La seva tesi doctoral de 1993 es va titular: "La iconografía de los meses en el Arte Medieval Hispano: texto e imágenes (siglos XI-XIV)", on ja va presentar els seus primers estudis sobre el brodat del Tapís de la Creació de la Catedral de Girona.
Des de l'any 2010 és Professor Agregat d'Art Medieval en la Universitat Autònoma de Barcelona i posteriorment, catedràtic. Anteriorment va ser Conservador i Cap de la col·lecció d'Art romànic del Museu Nacional d'Art de Catalunya (2005-2010). S'ha especialitzat en l'estil Romànic, la iconografia, miniatura, pintura mural, portades romàniques, així com del pelegrinatge a Santiago de Compostela.
És un reconegut especialista en els temes de la Catedral de Santiago de Compostela, l'"scriptorium" i la portada del Monestir de Ripoll, el Mosaic d'Òtranto, el Brodat de la Creació de Girona o la pintura sobre taula catalana.

## Algunes obres

* Os traballos e os dias na Galícia medieval, Santiago (1995)
* Introducción al método icopnogràfico, Ariel, Barcelona (1998)
* El románico en las colecciones del MNAC, amb Jordi Camps, Barcelona (2008)
* El tapís de la Creació, Girona (2011)

## Referències

* ↑ «“Lo ideal hubiera sido no llegar a la vía judicial” por los bienes» (en castellà). Diario del Alto Aragon, 17-01-2022. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ C., M. «El experto Manuel Castiñeiras dará una charla en Foz sobre la basílica de San Martiño» (en castellà). La Voz de Galicia. [Consulta: 22 agost 2022].

## Enllaços externs

* magistricataloniae
* https://www.agenciasic.es/2012/03/08/manuel-castineiras-san-martino-se-convierte-en-un-testimonio-excepcional-de-lo-que-pudo-ser-la-decoracion-de-la-catedral-romanica-de-santiago/ Arxivat 2019-12-22 a Wayback Machine.
# Mike McCormack

Mike McCormack (Londres, 1965) és un novel·lista i autor de narrativa breu irlandès. Ha publicat dues col·leccions de narracions breus, Getting It In the Head i Forensic Songs, i tres novel·les, Crowe's Requiem, Notes from a Coma i Solar Bones. Ha estat descrit com "un escriptor malauradament negligit.".
Si bé McCormack va néixer a Londres, va créixer en una granja a Louisburgh, Comtat de Mayo, i va estudiar anglès i filosofia a la National University of Ireland, a Galway. El 1996 li fou concedit el Rooney Prize for Irish Literature. L'any 1998, Getting It In the Head fou votat com a "Llibre destacat de l'any" (Notable Book of the Year) del New York Times.
El juny de 2018, McCormack va guanyar el Dublin Literary Prize, dotat amb 100,000'- €, pel seu llibre Solar Bones.

## Obres

* 1996 - Getting It In the Head
* 1998 - Crowe's Requiem
* 2005 - Notes from a Coma
* 2012 - Forensic Songs
* 2016 - Solar Bones

## Referències

* ↑ «Core selves go missing in high-tech celeb world». The Irish Times, 15-01-2010 [Consulta: 15 gener 2010].
* ↑ «Taking risks, challenging publishers, and earning readers». The Irish Times, 10-04-2013, p. 1 [Consulta: 10 abril 2013].
* ↑ «Taking risks, challenging publishers, and earning readers». The Irish Times, 10-04-2013, p. 2 [Consulta: 10 abril 2013].
* ↑ «A Real Heart Stopper Arxivat 2018-06-13 a Wayback Machine.».
* ↑ Cain, Sian. «Mike McCormack wins €100,000 International Dublin lite». Guardian Media Group, 13-06-2018. [Consulta: 13 juny 2018].
# Hubert Linard

Hubert Linard (Clérey, 26 de febrer de 1953) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1977 i 1986.
El 1976, sent amateur, guanyà la París-Troyes. Durant la seva etapa com a professional aconseguí 3 victòries.
Va córrer junt a Hennie Kuiper, Jean-René Bernaudeau i Gilbert Duclos-Lassalle.

## Palmarès

* 1974
** 1r a la París-Mantes
* 1976
** 1r a la París-Troyes
* 1977
** 1r de la París-Camembert
* 1984
** 1r de la París-Camembert
** 1r de la Bordeus-París

### Resultats al Tour de França

* 1980. 46è de la classificació general
* 1981. 46è de la classificació general
* 1982. 56è de la classificació general
* 1983. 50è de la classificació general
* 1984. 112è de la classificació general
* 1985. 98è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès d'Hubert Linard
# Premi Orwell (literatura)

El Premi Orwell és un premi anglès d'escriptura política. El guardó és atorgat per l'organització The Orwell Foundation. Cada any s'atorguen quatre premis: per a un llibre de ficció (establert el 2019), per a un llibre de no ficció sobre política, un per a periodisme i un per «exposar els mals socials de la Gran Bretanya» (establert el 2015); entre el 2009 i el 2012 es va atorgar un cinquè premi al millor blog. En cada cas, l'obra guanyadora és aquella que més s'acosta a la pròpia ambició de George Orwell de «convertir l'escriptura política en un art».
El 2014 es va endegar el Premi Orwell Jove, adreçat als estudiants a fi de «donar suport i inspirar una nova generació de joves escriptors compromesos políticament».
El teòric polític Bernard Crick va fundar el Premi Orwell el 1993 utilitzant els diners dels drets d'autor de l'edició de la seva biografia d'Orwell. Els seus patrocinadors ara són el fill d'Orwell, Richard Blair, The Political Quarterly, la Joseph Rowntree Foundation i els agents literaris d'Orwell Estate, AM Heath.
A més dels quatre premis habituals, els jutges poden optar per atorgar un premi especial. El 2009, Tony Judt va rebre un premi per a la seva trajectòria. L'any 2012 es va concedir un premi pòstum a Christopher Hitchens. El 2013, Marie Colvin va rebre un premi especial per On the Front Line després d'haver estat assassinada a principis d'aquell any mentre estava treballant a Homs.

## Referències

* ↑ «About the Orwell Foundation» (en anglès britànic). The Orwell Prize, 10-08-2017. [Consulta: 13 desembre 2018].
* ↑ «About the prizes» (en anglès britànic). The Orwell Prize, 26-07-2016. [Consulta: 13 desembre 2018].
* ↑ «The Orwell Youth Prize» (en anglès americà). The Orwell Prize, 21-05-2014. Arxivat de l'original el 6 de maig 2016. [Consulta: 15 maig 2016].
* ↑ «The Orwell Prize for Exposing Britain's Social Evils» (en anglès americà). The Orwell Prize. Arxivat de l'original el 1 de juliol 2016. [Consulta: 6 gener 2016].
* ↑ «The sponsors». The Orwell Prize, 23-09-2010. Arxivat de l'original el 1 de juliol 2016. [Consulta: 27 gener 2013].
* ↑ «A brief history» (en anglès americà). The Orwell Prize. Arxivat de l'original el 30 de juny 2016. [Consulta: 6 gener 2016].
* ↑ «A Brief History». TheOrwellPrize.co.uk. Arxivat de l'original el 2016-06-30. [Consulta: 14 desembre 2023].
* ↑ «Afghan war book wins Orwell Prize for political writing» (en anglès). , 23-05-2012 [Consulta: 24 maig 2017].
* ↑ «Awards: Orwell Prize». Shelf Awareness, 25-05-2012. [Consulta: 19 juliol 2022].
* ↑ «Awards: Orwell; Wolfson History; Commonwealth Writers». Shelf Awareness, 17-05-2013. [Consulta: 19 juliol 2022].
# Sidi Boubker El Haj

Sidi Boubker El Haj (en àrab سيدي بوبكر الحاج, Sīdī Būbakr al-Ḥājj; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⴱⵓⴱⴽⵔ ⵍⵃⴰⵊⵊ) és una comuna rural de la província de Kénitra, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 19.327 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Masòiras

Mazoires és un municipi francès situat al departament del Puèi Domat i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 103 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mazoires era de 103 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 12 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 110 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 49 eren segones residències i 17 estaven desocupats. 109 eren cases i 1 era un apartament. Dels 44 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 10 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mazoires el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 12 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 52 eren actives i 15 eren inactives. De les 52 persones actives 49 estaven ocupades (32 homes i 17 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses extractives, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Mazoires hi havia 27 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 2.332 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mazoires a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mazoires a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Microprofessor I

El Microprofessor I (MPF 1), introduït el 1981, va ser el primer computador de marca d'Acer, llavors conegut com a Multitech, i probablement un dels computadors venuts per més llarg temps. A principis de 2005, encara era al mercat. El MPF I és un sistema d'entrenament simple i barat per al microprocessador Zilog Z80.
El MPF 1 no semblava un ordinador. La versió original va ser inclosa en una carcassa plàstica barata en forma de llibre formada al buit, usada generalment per emmagatzemar una còpia de llibres de textos d'ensenyament de llenguatge i dos cassettes d'àudio. Quan estava tancat, el MPF 1 es podia col·locar en un prestatge i aparentava ser un llibre.

## Vegeu també

* Microprofessor II
* Microprofessor III

## Enllaços externs

* Flite Electronics MPF 1B Microprocessor Training System Arxivat 2005-06-20 a Wayback Machine.
* Old Computers Museum Arxivat 2010-11-21 a Wayback Machine.
* Acer America: Summary of Acer Milestones Arxivat 2003-07-01 a Wayback Machine.
* An Italian page with a picture of the MPF 1 book casi Arxivat 2005-03-11 a Wayback Machine.
* "Micro Professor" by Llegeix Davison, with pictures and technical information Arxivat 2006-02-24 a Wayback Machine.
# Nebsenre

Nebsenre fou un faraó de la dinastia XIV d'Egipte que governà durant almenys cinc mesos a la primera meitat del segle xvii aC. S'ha trobat una gerra amb el seu nom gravat, que és l'única resta coneguda del seu regnat.
# Puig de l'Hospici

El Puig de l'Hospici és una muntanya de 517 metres d'alçada situada a la serra homònima. Es troba entre els termes d'Esparreguera, a la comarca del Baix Llobregat i de Vacarisses, a la comarca del Vallès Occidental.
Al cim s'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 282117001).

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor Oficial de Toponímia Major de Catalunya: Esparreguera». ICGC. Arxivat de l'original el 3 de gener 2020. [Consulta: 20 febrer 2021].
* ↑ «Nomenclàtor Oficial de Toponímia Major de Catalunya: Vacarisses». ICGC. Arxivat de l'original el 24 de juny 2021. [Consulta: 20 febrer 2021].