OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Celada

Una celada és un tipus de casc militar usat des dels primers anys del segle xiv, una modificació o perfeccionament del bacinet i diferent de l'elm. En comptes del tapaclatell de malla que abans penjava del bacinet, s'hi van posar llavors làmines d'acer articulades i als costats s'hi va calar una visera movible que, entre la seva part superior i el frontal, deixava espai per a la visió, encara que existia el perill que per aquesta obertura hi penetrés la fulla d'una llança.
Hi havia l'anomenada descoberta, un casc d'una peça que deixava lliure el rostre i es perllongava pel darrere, formant un sobreclatell complet. D'aquest gènere era el casc que usaven els soldats d'Alfons el Magnànim amb el que apareixen representats en els baixos relleus de l'arc erigit en el seu honor a Nàpols.
A poc a poc, la celada i l'elm incrementaren les seves peces, convenientment articulades. A part de la visera mòbil que permetia descobrir la cara, es va allargar el tapaclatell amb dues o tres làmines articulades que facilitava al cavaller el poder aixecar la cara, sense tirar cap enrere la celada.
També es conserven celades amb cimera, ranures laterals i forats per fixar el plomall. Encara que la celada va ser el casc propi dels arquers i ballesters dels segles xiv i xv, també els magnats les van portar a la guerra, algunes d'elles ornamentades i enriquides.
Al segle XVI va patir una modificació radical, ja que el cos principal del casc es va fer més alt, la cimera va prendre importància, la visera es va fer fixa quedant aixecada, va disminuir el tapaclatell i van reaparèixer les jugulars. Aquesta nova forma rebé el nom de borgonyota.

## Tipus de celades

* D'encaix o encaixada: La que no té gola i encaixa sobre les espatlles. La d'encaix és la que té una peça ampla que defensa la barba i el coll i encaixa sobre la cuirassa. Entenent-ho així, s'explica, fàcilment, la reforma que en la seva defensa de cap va fer Don Quixot quan va convertir un morrió simple en celada d'encaix, afegint peces de cartó a manera de mitja celada, que encaixada amb el morrió, feia una aparença de celada sencera.
* D'engolada: La que no porta faldilla i entra en la vora de la gola.
* D'Infant: Amb visera movible i pròpia de l'arnès per combatre a peu. Tenia crestes, jugulars i alguna vegada barbot.
* De pavelló: Així nomenades a l'Inventari de les armes del Conestable de Castella, 1705.
* Celada-morrió: Folrades de vellut negre i pròpies de l'armament anomenat de Herreruela.
* Veneciana o estradiota: La que van portar a Espanya els homes d'armes que van venir amb Felip el Bell.

## Vegeu també

* Morrió (casc)

## Referències

* ↑ Enrique de Leguina; Enrique de Leguina y Vidal (barón de la Vega de Hoz). Glosario de voces de armería. F. Rodríguez, 1812, p. 3– [Consulta: 2 març 2013].

## Bibliografia

* Enrique de Leguina; Enrique de Leguina y Vidal (barón de la Vega de Hoz). Glosario de voces de armería. F. Rodríguez, 1812, p. 3– [Consulta: 2 març 2013].
Viccionari
# Cedarville

«Cedarville» té aquests significats:
* Cedarville (Arkansas) a Arkansas, Estats Units.
* Cedarville (Califòrnia) a Califòrnia, Estats Units.
* Cedarville (Illinois) a Illinois, Estats Units.
* Cedarville (Kentucky) a Kentucky, Estats Units.
* Cedarville (Maryland), una àrea no incorporada a Maryland
* Cedarville (Nova Jersey) a Nova Jersey, Estats Units.
* Cedarville (Ohio) a Ohio, Estats Units.
# Centenera

Centenera és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 74 | 75 | 68 | 88 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Castelltallat

«Castelltallat» té aquests significats:
* Serra de Castelltallat, repartida entre els termes municipals de Sant Mateu de Bages (Bages), Pinós i la Molsosa (Solsonès)
* Castelltallat (la Ribereta), masia del poble de la Ribereta (Tremp, Pallars Jussà)
* Castell de Castelltallat (Isona i Conca Dellà), castell del municipi d'Isona i Conca Dellà (Pallars Jussà)
* Castell de Castelltallat (Sant Mateu de Bages), castell del municipi de Sant Mateu de Bages
* Puig de Castelltallat, muntanya al municipi de Sant Joan de les Abadesses a la comarca del Ripollès
# Castelltort (Calonge de Segarra)

Castelltort és una casa fortificada encara habitada al municipi de Calonge de Segarra (Anoia) declarada bé cultural d'interès nacional. Documentada el 1146, potser ja compareix el 989. El que és segur però és que s'esmenta des del segle xii amb l'apel·latiu de "castrum" infeudat al vescomte de Barcelona Reverter. Del llinatge dels seus senyors fou el mercader Berenguer de Castelltort, mercader a Barcelona que el 1389 fundà l'hospital de Cervera, dit l'Hospital de Castelltort. Fou cedit com a dotació de la canònica de Sant Jaume de Calaf i tenia al seu costat una capella dedicada a la Concepció documentada el 1685.
És un edifici rectangular amb finestrals i elements dels segles xiii i XIV. Es tracta d'un casal fortificat, possiblement l'ampliació d'una fortificació anterior, aixecat a la vora del marge i per tant, té planta quadrangular irregular amb un dels murs esbiaixats en forma de proa. Construït en pedra escairada, presenta a la façana petites obertures essent l'element més antic visible una finestra coronella doble amb columna i capitell situada a la part alta que mira a sol ixent i amb les pedres de la llinda tallades en la forma del característic trilobulat arrodonit i del segle xiii o XIV.

## Notes

* 1 2 «Castelltort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Chalet Reynard

El chalet Reynard és un antic refugi reconvertit en restaurant que es troba a la base de la petita estació d'esquí que hi ha a la cara sud del Ventor, a 1.417 metres d'altura. L'estació fou creada el febrer de 1927 per Pierre de Champeville.

## Accès

El Chalet Reynard està situat a la intersecció de les carreteres RD 974, que connecta Bédoin amb el cim del Ventor, i la RD 164 que procedeix de Saut. Ambdues carreteres són accessibles durant tot l'any, mentre que l'accés fins als cim del Ventor està tancada al trànsit tot l'hivern.

## L'estació d'esquí

Durant l'hivern l'estació funciona amb 2 teleskis que donen accés a 6 pistes, blaves i vermelles, per un total de 7 km. Una pista per a la pràctica del senderisme amb raquetes és marcada per accedir fins al cim del Ventor. Al Chalet Reynard hi ha tots els serveis que ofereix l'estació. Durant l'estiu es pot practicar senderisme i BTT pels voltants.
La pràctica esportiva en aquesta estació, però ha anat sovint vinculada al ciclisme, sobretot a partir de 1951, quan el Tour de França va pujar el Ventor per primera vegada. La ruta des de Bédoin és considerada la més difícil. El 2016, per culpa del fort vent que bufava al cim del Ventor, la 12a etapa del Tour va finalitzar al Chalet Reynard.

## Vegeu també

* Ventor

## Referències

* ↑ «Intercom' Histoire du Ski sur le Mont Ventoux, p. 8». Arxivat de l'original el 2016-03-07. [Consulta: 23 octubre 2016].
* ↑ Le Chalet Reynard : une station familiale, Le Dauphiné libéré, 25 gener 2015
* ↑ «Cyclisme au Mont Ventoux». Arxivat de l'original el 2016-02-18. [Consulta: 23 octubre 2016].
* ↑ Llamas, Fernando «Huracán en el Mont Ventoux». Marca, 14-07-2016 [Consulta: 23 octubre 2016].
* ↑ météorologie au sommet du Mont Ventoux
* ↑ arrivée au chalet Reynard
# Cerrillos (Uruguai)

Cerrillos és una ciutat i un municipi de l'Uruguai, ubicat al departament de Canelones, sobre el quilòmetre 40 de la ruta 36, a la intersecció amb la ruta 46.

## Història

El 1607 la zona va ser recorreguda per Hernandarias qui, en carta a Felip III de Castella, va esmentar la "gran abundància i fertilitat d'aquesta terra". El 1723, Pedro Gronardo es va establir per criar bestiar. Una comissió presidida per Máximo Tajes, expresident de la República, va formalitzar el poble el 1896. Cap a l'any 1958 es va denominar vila i, el 1971, ciutat. Al proper camp militar es va crear entre 1915 i 1916 el primer camp d'aviació militar, denominat Los Cerrillos.

## Demografia

La població de Cerrillos és de 2.080 habitants segons les dades del cens del 2004.
| Any | Població |
| 1908 | 5.010 |
| 1963 | 1.221 o 1.185 |
| 1975 | 1.601 |
| 1985 | 1.763 |
| 1996 | 1.916 |
| 2004 | 2.080 |
Font: a menys que s'indiqui el contrari

## Fills il·lustres

* Wilmar Cabrera (1959-), futbolista.

## Referències

* ↑ Revista, 1907, S.73 Montevideo (Uruguai) Institut d'Agronomia (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai – Cens 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine., 24 d'octubre del 2010 (castellà)
* 1 2 "Toponímia i categorització jurídica oficial de les localitats urbanes de l'Uruguai" (INE) Arxivat 2009-11-13 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ INE 1963-1996 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (castellà)
# Cerrito (Montevideo)

Cerrito, o Cerrito de la Victoria, és un barri (barrio) de Montevideo, Uruguai. Limita amb els barris d'Aires Puros a l'oest, Las Acacias al nord, Pérez Castellanos a l'est, i Bolívar i Brazo Oriental al sud. Es troba sobre un petit turó (castellà: cerrito) sobre el qual s'ubica el Santuari Nacional del Cerrito.
El barri va ser el lloc escollit per Manuel Oribe per a governar durant la Guerra Gran (1839-1852). Per això, el seu govern va rebre, històricament, el nom de Gobierno del Cerrito.

## Galeria

* Mapa del barri.

## Referències

* ↑ Intendència Municipal de Montevideo / Història del Cerrito de la Victoria Arxivat 2011-05-14 a Wayback Machine. (castellà)
# Cerrezuelo

Cerrezuelo és un centre poblat de l'Uruguai ubicat a l'est del departament de Durazno, sobre el límit amb Cerro Largo. Té una població aproximada de 150 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 81 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Cheltenham

Cheltenham és un municipi de la regió de Gloucestershire, Anglaterra. Té una població de 112.000 habitants.

## Educació

* Cheltenham College
* Hartpury College
* Pate's Grammar School

## Districtes

Són: Arle, Benhall, Charlton Kings, Fairview, Fiddlers Green, Hesters Way, Leckhampton, Montpellier, Oakley, Pittville, Prestbury, The Reddings, Rowanfield, St Marks, St Pauls, St Peter's, Springbank, Springfields, Swindon Village, Up Hatherley, Whaddon and Wyman's Brook.

## Cultura
### Museus

El Cheltenham Art Gallery & Museum té una notable col·lecció de pintures de l'era de la tendència en Arts and crats. El Holst Birthplace Museum te objectes personals del compositor de "The Planets", incloent-hi el seu piano personal.

### Pel·lícules i televisió

Cheltenham ha sigut seu de moltes sèries de televisió com ara la creada per la BBC "Butterflies".

## Fills il·lustres

* Emile Shinner (1860-1901) violinista.
* Ralph Richardson (1902 - 1983) actor.

## Ciutats agermanades

* - Annecy, França
* - Cheltenham (Pennsilvània), Estats Units d'Amèrica
* - Göttingen, Alemanya
* - Sotxi, Rússia
* - Weihai, Xina
* - Stampersgat, Països Baixos
* - Kisumu, Kenya

## Referències

* ↑ Ruff, H. The History of Cheltenham and Its Environs (en anglès). H. Ruff, 1803, p. 5.
* ↑ «Ralph Richardson | Biography, Movies, & Facts» (en anglès). [Consulta: 10 octubre 2021].
# Cervera de Buitrago

Cervera de Buitrago és un municipi de la Comunitat de Madrid.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 73 | 97 | 88 | 128 |
# Cervera (llinatge)

Cervera és un llinatge de l'aristocràcia militar catalana que prengué el cognom de Cervera en ser-ne castlans i derivada dels senyors dels castells de Ferran, Malacara i Sant Esteve (anomenat postèriorment de Castellfollit de Riubregós) a l'alta Segarra.

## Antecedents

* Isarn, senyor dels castells de Ferran, Malacara i Sant Esteve
* Dalmau, senyor dels castells de Ferran, Malacara i Sant Esteve

## Línia troncal de Cervera; després Vescomtes de Bas i després Jutges d'Arborea

* Hug Dalmau de Cervera (el 1038 ja apareix amb el cognom Cervera)
* Ponç I de Cervera casat amb Beatriu de Bas, vescomtessa de Bas
* Pere I de Cervera (Pere II de Bas, fill de l'anterior)
* Ponç II de Cervera (Ponç II de Bas) (germà de l'anterior)
* Hug I de Cervera (Hug I de Bas) (fill de l'anterior)
* Ponç III de Cervera (fill de Ponç II)
* Hug I d'Arborea (Hug II de Bas, Hug II de Cervera) (fill d'Hug I de Cervera) (el govern del vescomtat de Bas passa als germans regents)
* Pere II d'Arborea (Pere III de Cervera) (Pere IV de Bas)
* Marià II d'Arborea
* Joan d'Arborea
* Marià III d'Arborea
* Hug II d'Arborea
* Marià IV d'Arborea
* Hug III d'Arborea
* Elionor d'Arborea
* Frederic I d'Arborea
* Marià V d'Arborea
* El Jutjat d'Arborea passa als Narbona

### Subbranca de regents del Vescomtat de Bas

* Regent 1155-1195 Ponç III de Cervera (Ponç III de Bas)
* Regent 1195-1198 Pere II de Cervera (Pere III de Bas)

### Subbranca de l'Espluga Jussana

* Ramon de Cervera (senyor de l'Espluga Jussana) (fill de Ponç I de Cervera)

## Branca de Granyanella

La branca de Granyanella s'inicià amb Berenguer I de Cervera, senyor de Granyanella i de Vilagrasseta, i probablement emparentat amb la branca troncal dels Cervera. S'extingí amb els seus besnets Berenguer III de Cervera, mort després del 1230 i Arnau II de Cervera, mort després del 1250.
* Berenguer I de Cervera
* Berenguer II de Cervera
* Arnau I de Cervera
* Berenguer III de Cervera
* Arnau II de Cervera

## Branca de Juneda, Castelldans i Gebut

La branca de Juneda, Castelldans i Gebut s'inicià amb Guillem I de Cervera, castlà de Cervera, i probablement emparentat amb la branca troncal dels Cervera. La branca finalitzà amb Guillem VI de Cervera, qui morí jove i sense descendència lluitant a Sardenya. El 1336 el patrimoni passà als Vescomtes de Vilamur.
* Guillem I de Cervera
* Guillem II de Cervera
* Guillem III de Cervera
* Guillem IV de Cervera
* Guillem V de Cervera
* Ramon I de Cervera
* Ramon I de Cervera
* Guillem VI de Cervera
* Passa als vescomtes de Vilamur

### Subbranca de Gebut i Algerri

La subbranca de Gebut i Algerri s'originà de la branca de Juneda, Castelldans i Gebut per mitjà del segon fill de Guillem II de Cervera, Ramon de Cervera. El fill d'aquest, Jaume de Cervera, morí sense fills mascles i la seva filla, Adolça de Cervera, es casà amb Pere d'Ayerbe, baró d'Ayerbe i fill bord del rei Jaume I d'Aragó:
* Guillem II de Cervera
* Ramon de Cervera (senyor de Gebut)
* Jaume de Cervera (senyor de Gebut)
** Adolça de Cervera, casada amb Pere I d'Ayerbe
** Passa als Barons d'Ayerbe

## Bibliografia

* Enciclopèdia Catalana: Llinatge Cervera
Viccionari
# Chlamys

Chlamys és un gènere de mol·luscs bivalves de la família Pectinidae, coneguts com vieires. El nom deriva del grec, χλαμΰς o clàmide, un vestit usat pels soldats.
* ↑ Powell, A. W. B.. New Zealand mollusca : marine, land, and freshwater shells. Collins, 1979. ISBN 0-00-216906-1. OCLC 6786656.
* ↑ «ITIS - Report: Chlamys». www.itis.gov. [Consulta: 27 maig 2022].

## Espècies del gènere Chlamys

* Chlamys albida (R. Arnold, 1906)
* Chlamys behringiana (Middendorff, 1849)
* Chlamys bruei (Payraudeau, 1826)
* Chlamys circularis (Sowerby, 1835)
* Chlamys consociata (E. A. Smith, 1915)
* Chlamys dichroa (Suter, 1909)
* Chlamys dieffenbachi (Reeve, 1853)
* Chlamys distorta
* Chlamys biarritzensis (d'Arciac, 1846)
* Chlamys gemmulata (Reeve, 1853)
* Chlamys hastata (G. B. Sowerby II, 1842)
* Chlamys islandica (Müller, 1776)
* Chlamys jordani Arnold, 1903
* Chlamys kincaidi Oldroyd, 1929
* Chlamys kiwaensis Powell, 1933
* Chlamys liocymatus (Dall, 1925)
* Chlamys lioicus (Dall, 1907)
* Chlamys lowei (Hertlein, 1935)
* Chlamys muscosus Wood, 1828
* Chlamys navarcha Dall, 1898
* Chlamys opercularis (Linnaeus, 1758)
* Chlamys pseudislandica MacNeil, 1967
* Chlamys rubida (Hinds, 1845)
* Chlamys septemradiatus
* Chlamys strategus
* Chlamys subsulcata (Locard, 1898)
* Chlamys sulcata (O. F. Mueller, 1776)
* Chlamys taiaroa Powell, 1952
* Chlamys tigerina
* Chlamys varia
* Chlamys wainwrightensis
* Chlamys zelandiae (Gray, 1843)
* Chlamys zeelandona (Hertlein, 1931)

## Referències

* ↑ «Molluscabase - Pectinidae Rafinesque, 1815» (en anglès). [Consulta: 27 maig 2022].
# Chuluuny Khulan

Aquest és un nom mongol. El nom és «Khulan», i «Chuluuny» és un patronímic, no un cognom.
Khulan Chuluun (Kharkhorin, 30 de maig de 1985) és una actriu mongola i ajudant de direcció que va obtenir per primera vegada fama internacional interpretant el personatge Börte, l'esposa de Gengis Khan, a la pel·lícula russa Mongol, nominada a l'Oscar el 2007.

## Carrera

El 2006, Khulan era una estudiant que volia unir-se a l'exèrcit del país i inscriure's en una escola militar quan va ser descoberta per Guka Omarova, agent de càsting per a la pel·lícula Mongol, mentre es trobava a l'ambaixada xinesa a Ulan Bator. Bodrov i Omarova volien que una dona mongola interpretés a l'esposa de Genghis Khan, però amb dues setmanes abans de rodar no estaven segurs de les seves eleccions. Després de reunir-se amb ella, Bodrov va decidir arriscar-se per l'actriu no professional i li va donar el paper de Börte.
Khulan va ser assistent de direcció a la pel·lícula de gàngsters kazakh Lave (kazakh: Лавэ) (2009) i a les pel·lícules kazakhs L'home vell (kazakh: Шал) (2012), i Mech Pobedy (Меч Победы). Va actuar com a reina dels Oirats a la producció televisiva kazakh El Kanat de Kazakh (2017).

## Vida personal

Khulan va conèixer a Naryn Igilik, ajudant de Bodrov, durant el rodatge de la pel·lícula Mongol. Més tard, la parella es va casar com a part de les celebracions de la nit d'estrena de la pel·lícula a Kazakhstan. Ella i el seu marit resideixenactualment a Kazakhstan, a prop d'Almati.

## Referències

* 1 2 «"Mongol" actress: from soldier dreams to Oscar buzz» (en anglès). Reuters, 25-01-2008.
* ↑ «"Mongol" - The Official Site/Production Notes» (en anglès). Arxivat de l'original el 2008-11-01. [Consulta: 13 novembre 2019].
* ↑ «KinoKultura» (en anglès). kinokultura.com.
* ↑ «Kazakh Khanate (TV Series 2017–)» (en anglès). IMDb.
# Coalición de Unidad Nacional

Coalición de Unidad Nacional (CUN) fou una coalició electoral d'extrema dreta formada per Partido de Acción Nacional, Movimiento Falangista de España i Movimiento Católico Español per a les eleccions generals espanyoles de 1986. Només va obtenir 5.209 vots i es va dissoldre.

## Referències

* ↑ «ARGOS - Arxiu històric electoral». Generalitat Valenciana. [Consulta: 27 juliol 2021].
# Cim del Serrat de les Garberes

El Cim del Serrat de les Garberes és una muntanya de 900,1 metres d'altitud del límit entre les comunes d'Escaró, Fullà i Serdinyà, totes tres de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a l'extrem sud-est del terme de Serdinyà, en una punxa cap al sud que fa en aquest lloc el terme, al nord-est del d'Escaró i al sud-oest del de Fullà. És el punt culminant de la Serra de Santa Eulàlia, o Serrat de les Garberes, on es troben els monuments megalítics dels Dòlmens de la Serra de Santa Eulàlia.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «58 - Escaró i 72 - Fullà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «161 - Serdinyà i Joncet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Escaró, Fullà i Serdinyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ [ El Cim del Serrat de les Garberes en els ortofotomapes de l'IGN]
* ↑ Becat, 2015, a i b.
# Conquesta de Balaghí

La conquesta de Balaghí fou la presa de Balaguer per Ermengol VI d'Urgell als almoràvits en 1105

## Antecedents

Llop ibn Muhàmmad després de derrotar ferint de mort a Guifré el Pilós en la ràtzia de 897 va decidir aixecar una important fortalesa a Balaguer, que el segle xi es convertí en Palau. El nom de Suda, que adquireix en aquell moment, indica el doble caràcter defensiu i senyorial.
En 1039 Al-Mustaín conquereix l'emirat de Saraqusta i regna a tot Al-Tagr al-Ala (la Frontera Superior). El seu fill Yússuf ibn Sulayman al-Mudhàffar heretà l'emirat de Làrida, cedint el 1050, Camarasa i Cubells al comtat de Barcelona, i l'emirat li fou arrabassat pel seu germà Abu-Jàfar Àhmad ibn Sulayman al-Múqtadir de Saraqusta, qui en morir deixà l'emirat de Larida, amb els de Turtuixa i Dàniyya, a Al-Múndhir Imad-ad-Dawla, i a la seva mort en 1090 el regne passà al seu jove hereu Sulayman Sayyid-ad-Dawla,
A principis de 1094 Balaguer caigué en mans d'Ermengol IV d'Urgell, però a finals d'any ja estava de nou en mans de Sayyid-ad-Dawla, que fou ajudat pels almoràvits. A finals de 1100 o principis de 1101 caigué en mans d'Ermengol V d'Urgell, i capturada pels almoràvits en 1103, que des de 1102 dominaven Làrida, i enviaren un exèrcit de socors des d'Albesa.

## La conquesta

Pedro Ansúrez, tutor d'Ermengol VI d'Urgell, amb l'ajut del comte de Barcelona Ramon Berenguer III va capturar la ciutat musulmana de Balaghí el 1105.

## Conseqüències

Amb la conquesta el 1105, els Comtes d'Urgell ocupen la Suda per fer-ne temporalment la seva residència, i es posaren com a objectiu la presa de Larida, que es va posar a l'abast amb la presa de Corbins en 1116, que fou recuperada pels musulmans en 1126, i fins al 1130 no s'acaba la presa del territori que envolta Balaguer.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi; Busqueta, Joan J. Territori i societat a l'Edat Mitjana: Història, arqueologia, documentació. Universitat de Lleida, 1997, p. 54. ISBN 8484097005.
* ↑ Sancho i Planas, Marta. Catalunya any zero: El paper de l'islam en els nostres orígens. Editorial UOC, 2011, p. 77. ISBN Editorial UOC.
* ↑ Ewert, Christian. Hallazgos islámicos en Balaguer y la Aljafería de Zaragoza, p. 13.
* ↑ Riu, Manuel; Batlle i Gallart, Carme. Castells, guaites, torres i fortaleses de la Catalunya medieval. Edicions Universitat Barcelona, 1987, p. 58. ISBN 8460050122.
* ↑ Brufal Sucarrat, Jesús «La sociedad almorávide en el distrito de Lérida (1102-1146). La representación del poder mediante las propiedades rurales». Medievalismo, 17, 2007, pàg. 20.
* ↑ Domingo, Dolors. Una frontera interior: Montgai i Butsènit a l'edat mitjana. Universitat de Lleida, 2014, p. 75. ISBN 8484096629.
# Baula

* Per a altres significats, vegeu «Baula (Islàndia)».
Una baula, esclavó o ant. cadenó és cadascun dels anells o elements que formen una cadena. També se sol aplicar el terme a baules de cadenes en sentit metafòric, com ara alimentàries, humanes, etc. Les baules d'una cadena com a tal normalment són metàl·liques. Se solen tallar mitjançant una cisalla. Quan cal poder obrir i tancar la cadena de manera no destructiva, com en les cadenes de bicicletes, s'utilitza una baula mestra. En altres aplicacions és un mosquetó que reemplaça la darrera baula.
Baula es diu també d'un anell mòbil que serveix de picaporta o de nansa de calaixos.

## Nota

* ↑ «Baula». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Carles Riba i Romeva. Disseny de màquines. Edicions UPC, 1994, p. 95–. ISBN 9788483011904 [Consulta: 2 abril 2011].
* ↑ «Baula». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.