OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mombercelli

Mombercelli, (Mombërsèj en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Belveglio, Castelnuovo Calcea, Montaldo Scarampi, Montegrosso d'Asti, Rocca d'Arazzo, Rocchetta Tanaro i Vinchio.
Pertanyen al municipi les frazioni de Borra, Costarossa, Crocetta, Freto, Gazo, Laioli, Moncucco, Nisorella, Piana, Pontetto, Resio, Roeto, Ronchi, Sabbione, Tocco, Vallone i Variala.
# Miquel Psel·los (desambiguació)

Miquel Psel·los (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Miquel Psel·los el Vell, filòsof grec nadiu d'Andros, del segle IX.
* Miquel Psel·los o Miquel Constantí Psel·los, escriptor romà d'Orient del segle XI
# Monticello (Florida)

Monticello és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 2.533 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monticello tenia 2.533 habitants, 973 habitatges, i 664 famílies. La densitat de població era de 289,3 habitants/km².
Dels 973 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,3% hi vivien parelles casades, en un 23,5% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.720 $ i la renda mediana per família de 32.356 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.932 $ mentre que les dones 21.760 $. La renda per capita de la població era de 15.522 $. Entorn del 18,5% de les famílies i el 22,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monticello». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monticello». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Monuments nubians des d'Abu Simbel fins a Files

Monuments nubians des d'Abu Simbel fins a Files, també coneguts com a museu a l'aire lliure de Núbia i Assuan, és la denominació donada per la UNESCO al grup de monuments de l'antic Egipte situats al llarg del Nil des d'Assuan a Egipte fins a les cascades de Dal al Sudan, a la regió de Núbia. Molts d'aquests monuments van ser desplaçats davant la decisió el 1954 de la construcció de la resclosa d'Assuan i la conseqüent crescuda del Nil, durant la Campanya internacional per a la salvaguarda dels monuments de Núbia auspiciada per la UNESCO que va començar el 1960 i es va acabar el 1980. El conjunt va ser declarat Patrimoni de la Humanitat el 1979.

## Llocs

La UNESCO en la tercera sessió del Comité del 22 al 26 d'octubre de 1979 va nomenar Patrimoni de la Humanitat deu localitzacions i entorn de 374,48 hectàrees.
| Identificador | Nom/Localització | Extensió (ha) |
| 88-001 | Abu Simbel | 41,7 |
| 88-002 | Amada | 105,96 |
| 88-003 | Wadi al-Sabua | 139,3 |
| 88-004 | Kalabsha | 8,07 |
| 88-005 | Illa de Files (illa d'Agilkia) | 3,08 |
| 88-006 | Tombes de l'Imperi Antic i Mitjà | 32,68 |
| 88-007 | Ruïnes de la ciutat d'Elefantina | 8,52 |
| 88-008 | Pedreres i obelisc | 4,34 |
| 88-009 | Monestir de Sant Simeó | 2,78 |
| 88-010 | Cementiri islàmic | 28,05 |

## Referències

* ↑ «Campagne internationale pour la sauvegarde des monuments de Nubie». Activités. UNESCO. [Consulta: 5 abril 2018].
* ↑ «Monuments de Nubie d'Abou Simbel à Philae». World Heritage List. UNESCO. [Consulta: 5 abril 2018].
* ↑ «Consideration of Nominations to the World Heritage List.Rapport des décisions». UNESCO. [Consulta: 5 abril 2018].
* ↑ «Nubian Monuments from Abu Simbel to Philae». UNESCO. [Consulta: 5 abril 2018].
# Miquel Nigorra Oliver

Miquel Nigorra Oliver (Santanyí) és un empresari i banquer mallorquí. És impulsor de les entitats gonellistes Círculo Balear i Fundació Jaume III. Ha publicat el llibre Medio siglo de artículos, entrevistas y otros textos : 1958-2008. Ed Coc 33. Palma, 2008. ISBN 9788495753144. Es casà el 1966 amb Corona Cobián Otero i és habitual de l'alta societat balear.
Des de 1970 presideix el Banc de Crèdit Balear, del qual ja n'era conseller i gestor des de principis dels anys 50. El 2008 tenia un 7,7% de les accions del banc. Com a gran propietari de terrenys a Santa Ponça, controlà el desenvolupament turístic d'aquesta àrea de Calvià i n'és el president del club de golf.

## Referències

* ↑ http://www.ciutat.es/portada/cultura/item/5702-circulo-balear-presenta-la-revista-cultural-toc-toc Arxivat 2013-07-12 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.eltemps.cat/article/1708/Multiple-ofensiva-anticatalanista
* ↑ http://hemeroteca.abcdesevilla.es/nav/Navigate.exe/hemeroteca/sevilla/abc.sevilla/1966/05/08/084.html
* ↑ http://hemeroteca.abc.es/nav/Navigate.exe/hemeroteca/madrid/abc/1990/08/27/009.html
* ↑ http://elpais.com/diario/1984/12/20/internacional/472345210_850215.html
* 1 2 http://www.tdx.cat/bitstream/handle/10803/104203/tmm1de3.pdf Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.diariodemallorca.es/mallorca/2008/09/26/banco-credito-balear-sera-absorbido-popular-mantendra-marca-islas/395788.html
* ↑ https://archive.today/20100203225728/http://www.entretots.info/paginas/noticias/20050213a%20uh.htm
* ↑ http://hemeroteca.abc.es/nav/Navigate.exe/hemeroteca/madrid/abc/1988/08/30/077.html
* ↑ http://books.google.cat/books?id=mJMlYJDBzyUC&pg=PT183

## Bibliografia

* Miquel Nigorra Oliver : arrels, brangues i fruits. Joan Pla. Lleonard Muntaner, Editor (2003). ISBN 978-8495360809

## Enllaços externs

* http://fci.uib.es/digitalAssets/176/176914_789.pdf
* http://www.lobbyperlaindependencia.org/webl2/noticia.php?paramNotid=422 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* http://www.elmundo.es/elmundo/2012/04/13/baleares/1334336870.html
# Model d'avaria

Un model d'avaria és un model d'enginyeria d'alguna cosa que podria sortir malament en la construcció o el funcionament d'un equip. A partir del model, el dissenyador o l'usuari pot predir les conseqüències d'aquesta falla en particular. Els models d'error es poden utilitzar en gairebé totes les branques de l'enginyeria.
Models bàsics d'avaria:
Els models bàsics d'error en circuits digitals inclouen:
* Falles estàtiques, que donen valors incorrectes a qualsevol velocitat i es sensibilitzen fent només una operació:
** el model de falla enganxada. Un senyal, o sortida de porta, està enganxat a un valor 0 o 1, independentment de les entrades al circuit.
** el model de falla pont. Es connecten dos senyals junts quan no haurien de ser-ho. Depenent dels circuits lògics emprats, això pot donar lloc a una funció lògica cablejada OR o cablejada AND. Com que hi ha falles de pont potencials O(n^2), normalment es restringeixen als senyals que són físicament adjacents al disseny.
** les falles del transistor. Aquest model s'utilitza per descriure els errors de les portes lògiques CMOS. A nivell de transistor, un transistor pot ser enganxat-curt o enganxat-obert. En ficat-short, un transistor es comporta com sempre és conductor (o enganxat), i enganxat-obert és quan un transistor mai condueix el corrent (o s'enganxa). Stuck-short produirà un curt entre VDD i VSS.
** El model de falla oberta. Aquí es suposa que un cable està trencat i una o més entrades es desconnecten de la sortida que les hauria de conduir. Igual que amb les falles de pont, el comportament resultant depèn de la implementació del circuit.
* Falles dinàmiques, només a velocitat i es sensibilitzen realitzant múltiples operacions de forma seqüencial:
** El model d'error de retard de transició (o falla de transició), on el senyal finalment assumeix el valor correcte, però més lentament (o rarament, més ràpid) del normal.
** Model de defecte de retard petit
Un model d'error es troba sota una de les hipòtesis següents:
* hipòtesi de falla única: només es produeix una falla en un circuit. si definim k possibles tipus d'error en el nostre model de falla, el circuit té n línies de senyal, per suposició de falla única, el nombre total de fallades individuals és k × n.
* hipòtesi de falla múltiple: es poden produir diverses fallades en un circuit.

## Referències

* ↑ Fault isolation schemes. Berlin, Heidelberg: Springer Berlin Heidelberg, p. 403–440. ISBN 978-3-540-76303-1.
* ↑ «How to construct a Fault Model? | Grade 8 Science | Earthquakes» (en anglès). https://www.youtube.com.+[Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ "Small-delay-defect testing"
* ↑ "OPTIMIZING TEST PATTERN GENERATION USING TOP-OFF ATPG"
# Moses Hess

Moses Hess (en hebreu: משה הס) (també Moses Heß, Moritz Heß o Maurice Hess) (Bonn, 21 de juny de 1812 - París, 6 d'abril de 1875) escriptor i filòsof alemany i jueu, comunista, considerat posteriorment precursor del que després es coneixeria com a sionisme i sionisme socialista (en oposició al «sionisme polític» de Theodor Herzl, autor de Der Judenstaat publicat el 1896). Les seves obres més importants són Die heilige Geschichte der Menschheit (Història sagrada de la humanitat) (1837), Die europäische Triarchie (La triarquia europea) (1841), Roma und Jerusalem (1862).
Hess va rebre una educació religiosa tradicional, més tard va estudiar filosofia en la Universitat de Bonn. Va viure a Alemanya, Suïssa, Bèlgica i París, on es va fer maçó el 1858. A París fou corresponsal d'un periòdic radical, la Rheinische Zeitung, en la qual Marx també va treballar); allà va viure els esdeveniments de la Revolució de 1848. Posteriorment a Alemanya fou cap de la secció de l'AIT.

## Comunisme

Defensor primerament de la integració jueva en el moviment socialista universalista, va ser amic i col·laborador de Karl Marx i Friedrich Engels. Hess convertí Engels al comunisme i introduí Marx en els problemes socials i econòmics. Va tenir un paper important en la transformació de l'idealisme hegelià en la teoria dialèctica de la història, el materialisme dialèctic del marxisme, en concebre l'home com l'iniciador de la història a través de la seva consciència activa.
Influït per Spinoza, la seva obra Die heilige Geschichte der Menschheit contenia el primer programa publicat a Alemanya amb demandes decididament socialistes; entre d'altres, l'abolició de les diferències de classe, la igualtat entre homes i dones, l'«amor lliure» com a base del matrimoni i la cura dels fills, la salut i les responsabilitats de l'Estat en el benestar social. Amb la desaparició de la pobresa i la manca de violència i delinqüència desapareixeria de la societat les corresponents formes de dominació política.
Probablement va ser responsable de diverses idees i consignes del marxisme, com «la religió és l'opi del poble». Reticent a fonamentar la història a partir de causes econòmiques i la lluita de classes, considerava més aviat la lluita de races o de nacionalitats com a factor principal de l'evolució històrica.

## Protosionisme

Després d'una estada a Alemanya entre 1861 i 1863 modifica el seu pensament, adoptant el nom de Moses (Moises) en protesta contra l'antisemitisme i l'assimilacionisme. En la seva obra Roma und Jerusalem fa una crida a un ressorgir nacional jueu a Jerusalem inspirat en el Risorgimento italià; en el seu moment no va tenir èxit, però va ser posteriorment recollit pel moviment sionista.

## Referències

* ↑ L'estat dels jueus, traducció de Gustau Muñoz, Publicacions de la Universitat de València, 2008.
# Model de generació incremental

El model de generació incremental és un mètode de desenvolupament de programari, on el model s'ha dissenyat, implementat i provat de forma incremental (una mica més, s'afegeix cada vegada) fins que el producte està acabat. Implica al desenvolupament i manteniment. El producte es defineix com acabat quan satisfà totes les necessitats o requeriments. Aquest model combina els elements del model de desenvolupament en cascada amb la filosofia de prototip iteratiu.
El producte es descompon en un nombre de components, cadascun dels quals està dissenyat i construït per separat. Això permet la utilització parcial del producte i evita un llarg temps de desenvolupament. També evita un gran desemborsament de capital inicial i el període d'espera posterior. Aquest model de desenvolupament també ajuda a alleujar l'efecte traumàtic de la introducció d'un sistema completament nou d'una vegada. Hi ha, però, diversos problemes amb aquest model.

## Vegeu també

* Integració contínua
# Model de maduresa de l'e-learning

El Model de maduresa de l'e-learning (E-learning maturity model, eMM) en enginyeria de software és un model per avaluar la capacitat dels processos de la tecnologia educativa electrònica (e-learning).

## Visió general

eMM és un marc de millora de la qualitat basat en les idees del Model de Maduresa de la Capacitat (CMM) i les metodologies de Millora de Procés del software i de determinació de Capacitat (SPICE). La idea subjacent que guia el desenvolupament del eMM és que l'habilitat d'una institució per ser eficient en qualsevol àrea particular de feina depèn de la seva capacitat per comprometre's en processos d'alta qualitat que són reproduïbles i capaços de estendre's i mantenir-se quan la demanda creix.
El eMM proporciona un conjunt de trenta-cinc processos, dividits a cinc àrees de procés, que defineixen l'aspecte clau de l'habilitat global de les institucions per actuar bé en el lliurament de l'e-learning. Cada procés està seleccionat segons la seva necessitat de desenvolupament i manteniment de la capacitat en l'e-learning, Tots els processos han estat creats després d'un programa de recerca i testeig, conduït internacionalment.

## Història

El eMM està sent provat en l'Acadèmia d'Educació Superior de Benchmarking Pilot, per la Universitat de Manchester. Projectes addicionals que apliquen el eMM éstan recolzats pel Consell de Finançament escocès dins Escòcia i ACODE dins Austràlia. El desenvolupament i l'aplicació del eMM dins Nova Zelanda va ser recolzat pels fons de recerca de l'educació de l'-learning del Ministeri d'educació de Nova Zelanda.
La versió 2 ha canviat considerablement en comparació amb la versió 1 del 2.003. La documentació associada al eeM està sota de llicència de Creativa Commons Atribució-ShareAlike 2.5.

## Temes
### Idea clau

La idea fonamental subjacent al concepte és la capacitat holística. L'eMM, més que mesurar nivells progressius, descriu la capacitat del procés des d'aquestes cinc perspectives sinèrgiques. Una organització que ha desenvolupat la capacitat en totes les dimensions per a tots els processos serà més capaç de fer-ho que una que no. La capacitat en les dimensions més altes que no estigui recolzada per la capacitat en les dimensions més baixes no produirà els resultats desitjats; i la capacitat en les dimensions més baixes que no estigui recolzada per la capacitat en les dimensions més altes serà ad hoc, insostenible i que no respondrà a les canviants necessitats de les organitzacions i els alumnes.

### Cinc dimensions

La capacitat en cada procés està descrita per un conjunt de pràctiques organitzades segons la dimensió.
L'eMM complementa el concepte de CMM de nivells de maduresa, els quals descriuen l'evolució de l'organització globalment, amb dimensions. Les cinc dimensions del eMM, són:
* Lliurament
* Planificació
* Definició
* Administració
* Optimització

## Referències

* Arxivat 2010-05-26 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* eMM Arxivat 2007-06-11 a Wayback Machine.
# Moviment Progressista Turcman

Moviment Progressista Turcman (turc: Hareket Al Turkmen al Takdumi, anglès: Turkmen Progressive Movement) fou una organització dels turcmans iraquians establerta el 1970 sent els principals dirigents Abdullatif Bender Oglu, Khayrullah Kasim Daquqlu i Tarik Abdulbaki; més tard s'hi van incorporar Mohammed Ismail, Ramzi Chaoish i Sahib Hasan.

## Referències

* Tombstone on Fake Kurdistan: Turkmen Political and Religious Movements in Iraq (anglès)
# Mr. Saturday Night (àlbum de Jon Pardi)

Mr. Saturday Night és el quart àlbum d’estudi del cantant de country estatunidenc Jon Pardi. L’àlbum es va llançar el 2 de setembre de 2022 a través de Capitol Nashville. L’àlbum està coproduït per Jon Pardi, juntament amb Bart Butler i Ryan Gore.

## Llista de cançons

| No. | Títol | Compositor(s) | Durada |
| 1. | “Mr. Saturday Night” | Benjy Davis · Reid Isbell · Joe Ragosta | 3:06 |
| 2. | “Fill ‘Er Up” | Jon Pardi · Ross Copperman · Brice Long | 2:48 |
| 3. | “Last Night Lonely” | Jimi Bell · Joe Fox · Dylan Marlowe | 3:02 |
| 4. | “Neon Light Speed” | Andy Albert · Josh Dorr · Paul DiGiovanni | 3:07 |
| 5. | “New Place to Drink” | Pardi · Jessie Jo Dillion · Luke Laird | 3:53 |
| 6. | “Your Heart or Mine” | Bart Butler · Justin Ebach · John Pierce | 2:41 |
| 7. | “Santa Cruz” | Pardi · Laird | 3:16 |
| 8. | “Longneck Way To Go” (ft. Midland) | Rhett Akins · Jess Carson · Cameron Duddy · Ashley Gorley · Mark Wystrach | 3:08 |
| 9. | “Raincheck” | Will Bundy · John Edwards · Michael Tyler | 3:32 |
| 10. | “Workin’ on a New One” | Pardi · Atkins · Laird | 2:50 |
| 11. | “Hung the Moon” | Bundy · John Morgan · Jameson Rodgers | 3:37 |
| 12. | “The Day I Stop Dancin’” | Butler · Ebach · Josh Thompson | 3:16 |
| 13. | “Smokin’ a Doobie” | Pardi · Atkins · Laird | 2:55 |
| 14. | “Reverse Cowgirl” | Fox · Zach Dyer · Jared Scott | 3:26 |

## Referències

* ↑ Ellwood-Hughes, Pip. «Jon Pardi reveals track list for upcoming album 'Mr. Saturday Night'» (en anglès americà), 23-07-2022. [Consulta: 22 gener 2023].
# Mutrux

Mutrux és un municipi de Suïssa del cantó de Vaud, està situat al districte del Jura-Nord vaudois.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Montserrat Guiamet Llopis

Montserrat Guiamet Llopis (Barcelona, 1941) és una jugadora de tennis de taula catalana.
Es formà al Club Putxet, filial del Club Tennis Barcino amb el qual competí esportivament. Es proclamà campiona d'Espanya individual (1964) i dos en dobles (1963, amb Anna María Navarro, 1964, amb Maria Rosa Riumbau) i dos per equips (1963, 1964). També guanyà el campionat de Catalunya en dobles (1961) i tres cops el campionat provincial de Barcelona en dobles (1963, 1964, 1965) i per equips (1963, 1964, 1965). Internacional amb la selecció espanyola, participà al Campionat d’Europa de 1962.

## Referències

* ↑ «Montserrat Guiamet». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Montserrat Gironell i Pagès

Montserrat Gironell i Pagès (Figueres, 1957) és una mestra, psicopedagoga i pintora empordanesa.
Va estudiar Magisteri a l'Escola Blanquerna de Barcelona (1979) i Psicopedagogia a la Universitat Oberta de Catalunya (2010). Ha conreat també les arts aplicades, havent-se especialitzat en pintura mural a l'escola Massana (1980).
Ha exercit docència al Col·legi dels Germans de La Salle de Figueres des de 1979, tasques que ha compaginat amb la investigació sobre la millor manera d'estimular l'aprenentatge dels infants. Les seves experiències i els seus mètodes d'aplicació han estat publicats al setmanari Empordà i a la revista Guix (Barcelona).
Com a pintora destaquen les seves exposicions a diverses galeries Figuerenques, així com al Palau de Caramany (Girona) i al Castell de Peralada.

## Obra

Ha publicat:
* Figueres, la meva Ciutat: Treball Didàctic per al coneixement de Figueres. Barcelona: P.P.U., 1987.
* Valorem la Realitat que ens Envolta. Barcelona: P.P.U., 1988.
* La Problemàtica del Món d'Avui: treball didàctic pel foment dels valors a l'escola. Barcelona: P.P.U.,1989.
* Diccionari Cívic–Incívic. Figueres: Ajuntament de Figueres, 1989.
* Programa de Desenvolupament Mental. Text. Figueres, 1987.
També ha col·laborat en el disseny gràfic de:
* Geografia de l'Alt Empordà, Teide, 1988.
* Calendaris GEES Grup d'Empordanesos i Empordaneses per la Solidaritat de 2008 a 2015.

## Premis i reconeixements

Per la seva tasca pedagògica ha rebut diversos premis:
* 6è Premi Pau Vila (Universitat de Barcelona, 1987) per l'obra “la meva Ciutat”.
* Segon premi en el II concurs d'Experiències Pedagògiques de l'Alt Empordà amb el treball “Figueres, la meva ciutat”.
* Tercer premi en el III concurs d'Experiències Pedagògiques de l'Alt Empordà amb el treball Dalí a l'Escola.
* Menció del V "Premi Serra i Moret” per a obres de Civisme, 1987, per “Valorem la Realitat que ens Envolta”.
* Primer Premi en el VI concurs d'Experiències Pedagògiques de l'Alt Empordà, per “La Problemàtica del Món d'Avui”.
* Menció del Jurat del VIII premi de Civisme Serra i Moret per Diccionari Cívic–Incívic'.
* Segon Premi en el VII concurs d'Experiències Pedagògiques de l'Alt Empordà amb el treball Aviat Llegirem (1989).

## Referències

* ↑ PADROSA Gorgot, Inés. Diccionari biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació de Girona, 2009, p.383
* ↑ Revista Guix nº148,156. 1990.
* ↑ Premsa Gironina.
* ↑ Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya.
* ↑ Mediateca dels Centres de Recursos Pedagògics.
* ↑ Punt Diari.
* ↑ Diari de Girona.
# Mumford & Sons

Mumford & Sons és un grup musical britànic de folk rock. Els seus membres són Marcus Mumford (veu, guitarra, percussió, mandolina), Ben Lovett (veu, teclat, acordió, percussió), "Country" Winston Marshall (veu, banjo, guitarra, guitarra amb ressonador) i Ted Dwane (veu, contrabaix, percussió, guitarra). Mumford & Sons es va formar el desembre de 2007 dins la coneguda com a "escena folk del Londres oest".
El grup va guanyar popularitat al llarg de 2010 gràcies a actuacions davant de grans audiències i a les seves primeres aparicions en televisió als Estats Units. L'1 de desembre de 2010 la banda va ser guardonada amb dues nominacions als Premis Grammy, una per Millor artista revelació i una altra per Millor cançó de rock (amb "Little Lion Man"). L'any 2011, Mumford & Sons va guanyar el Premi Brit al millor àlbum brittànic.

## Estil musical i influències

Mumford & Sons fan servir instruments dels gèneres bluegrass i folk, com ara el banjo, el contrabaix, la mandolina i el piano, tocats amb un estil rítmic basat en el rock alternatiu i el folk. La majoria de les seves lletres tenen una gran influència literària, com ara el nom del seu àlbum debut "Sigh No More", extret d'un vers de l'obra Much Ado About Nothing (Molt soroll per no res) de William Shakespeare.

## Guardons
### Nominacions

* 2013: Grammy al millor àlbum d'americana

## Referències

* ↑ "London – Radio – Mumford and Sons". BBC. 31 October 2008. Retrieved 10 June 2010.
# Mummelsee

Mummelsee, amb una profunditat de 17 m, és el llac situat a més altura (1.036 m) de la Selva Negra, al Land de Baden-Württemberg, Alemanya.
El llac està al costat de la carretera de la Selva Negra (Schwarzwaldhochstrasse), una pintoresca ruta que recorre indrets panoràmics de la zona. Per aquesta raó, s'ha convertit en un important centre turístic. El llac és petit i es pot fer un passeig al seu voltant en 15 minuts.
La tradició popular situa en el llac criatures màgiques i misterioses.

## Enllaços externs

* fotografia Mummelsee Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.