OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat de Zúric 1998

L'edició del 1998 fou la 83a del Campionat de Zuric, anomenat aquest any Gran Premi de Suïssa. La cursa es disputà el 23 d'agost de 1998, entre Basilea i Zúric i amb un recorregut de 242,7 quilòmetres. El vencedor final fou l'italià Michele Bartoli, que s'imposà per davant de Frank Vandenbroucke i Salvatore Commesso.
Va ser la vuitena cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1998.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Michele Bartoli | Asics-CGA | 6 h 09 min 24 s |
| 2 | Frank Vandenbroucke | Mapei-Bricobi | m. t. |
| 3 | Salvatore Commesso | Saeco-Estro | m. t. |
| 4 | Andrea Tafi | Mapei-Bricobi | m. t. |
| 5 | Bobby Julich | Cofidis | m. t. |
| 6 | Massimiliano Gentili | Cantina Tollo-Alexia Alluminio | m. t. |
| 7 | Davide Rebellin | Polti | m. t. |
| 8 | Paolo Bettini | Asics-CGA | m. t. |
| 9 | Dario Frigo | Saeco-Estro | + 12 s |
| 10 | Fabio Baldato | Riso Scotti-MG Boys Maglificio | + 23 s |

## Referències

* ↑ «Bartoli, a lo campeón». Mundo Deportivo, 24-08-1998 [Consulta: 1r agost 2015].

## Enllaços externs

* Resultats a les-sports.info
# Till Death

Till Death és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca del 2021 dirigida per S.K. Dale en el seu debut com a director, a partir d'un guió de Jason Carvey. És protagonitzada per Megan Fox, Callan Mulvey, Eoin Macken, Aml Ameen i Jack Roth. Està subtitulada al català amb la distribució de Vértice Cine.
Es va estrenar als Estats Units en un nombre limitat de cinemes el 2 de juliol de 2021 i es va estrenar simultàniament en vídeo a la carta. La pel·lícula va rebre crítiques generalment favorables, amb aspectes destacats de l'actuació de Fox i la direcció de Dale.

## Sinopsi

Després d'una vetllada romàntica a la casa del llac, l'Emma es desperta emmanillada al seu difunt marit. Atrapada i aïllada en ple hivern, haurà de lluitar contra uns assassins a sou per escapar del recaragolat pla del seu marit.

## Repartiment

* Megan Fox com a Emma
* Eoin Macken com a Mark
* Callan Mulvey com a Bobby Ray
* Jack Roth com a Jimmy
* Aml Ameen com a Tom

## Referències

* 1 2 3 Till Death a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Kay, Jeremy. «Megan Fox to star in Millennium Media's EFM-bound 'Till Death' (exclusive)», 13-02-2020. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ Wiseman, Andreas. «'Till Death': Eoin Macken, Aml Ameen, Callan Mulvey & Jack Roth Join Megan Fox In Thriller Which Begins Tomorrow In Bulgaria», 05-08-2020. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «Till Death». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ «Till Death». FilminCAT. [Consulta: 16 juliol 2022].
* 1 2 «Till Death (2021)». Rotten Tomatoes. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ Collis, Clark. «Megan Fox is having the anniversary from hell in trailer for Till Death», 16-06-2021. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ Loayza, Beatrice «'Till Death' Review: This Slick, Self-Serious Thriller Is Too Chilly for Its Own Good». The New York Times, 01-07-2021 [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ Wiseman, Andreas. «'Till Death': Eoin Macken, Aml Ameen, Callan Mulvey & Jack Roth Join Megan Fox In Thriller Which Begins Tomorrow In Bulgaria». Deadline Hollywood, 05-08-2020. [Consulta: 6 agost 2020].

## Enllaços externs

* Till Death - Lloc web oficial (anglès)
# Ferran Gubern Boix

Ferran Gubern Boix (Badalona, 15 d'octubre de 1962), conegut en el món del basquetbol com "en Mangui", és un històric delegat de bàsquet i regatista català. És nebot de Josep Gubern Domènech, capità de l'equip del Joventut que va guanyar la Copa d'Espanya de 1948 a Burgos.
Seguint les indicacions dels seus amics Andrés Jiménez i Pere Costa, va iniciar la seva tasca com a delegat en el món del bàsquet el 1980, ajudant l'equip júnior del Cotonifici que aquell any es proclamà campió d'Espanya. Després de dues temporades a l'equip badaloní, al retornar del servei militar s'incorpora a les files del Licor 43, amb l'equip dirigit per Manel Comas i Oleart, on s'hi estarà fins al 1986. Aquell any fitxa per la Secció de bàsquet del Futbol Club Barcelona, acompanyant a Aíto García Reneses, entrenador que va conèixer al Círcol i que feia dues temporades que entrenava el Barça. Al Barça s'hi estarà quatre anys, fins al 1990. Durant un any formarà part del sindicat ABP, l'Associació de jugadors de basquetbol professionals, per retornar al Barça una temporada més per fer de cap de premsa. El 1992 passa a formar part de la plantilla del BC Andorra, equip que acabava d'ascendir a l'ACB, de la que va formar part durant dos anys. La seva darrera etapa vinculada al basquetbol va ser la temporada 1994-95, com a delegat de la Penya.
L'any 2000, després d'estar uns anys viatjant pels Estats Units veient les lligues d'estiu, va decidir tornar a Badalona per seguir al capdavant de la sabateria Gubern, negoci familiar fundat l'any 1912 pel seu avi Jacint Gubern Suárez. L'any 2015 va formar part de la candidatura de Toni Freixa a les eleccions per la presidència del FC Barcelona, assessorant el candidat a la secció de bàsquet. Durant els darrers anys organitza competicions i campionats al Club Natació Badalona, com el 75è Campionat d'Espanya de Patí de vela celebrat l'estiu de 2018. És membre d'honor de l'ADIPAV, l'Associació Internacional de Navegació en Patí, i soci de mèrit del Club Natació Badalona.

## Referències

* 1 2 Navarro, Núria «Ferran Gubern: "El Barça de bàsquet m'enviava a filmar els rivals"». El Periódico de Catalunya, 14-04-2011 [Consulta: 18 octubre 2018].
* ↑ «Quan Santa Coloma jugava a l'ACB». Federació Catalana de Basquetbol, 27-12-2013 [Consulta: 18 octubre 2018].
* ↑ Bassas, Antoni «Badalona, tercera ciutat de Catalunya». Ara, 10-05-2015.
* ↑ Ballesteros, Xavi «L'ASSESSOR DE BÀSQUET DE TONI FREIXA: EN MANGUI». Fotlipou, 15-07-2015 [Consulta: 18 octubre 2018]. Arxivat 20 October 2018$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Oriol Mahiques conquista un Campeonato de España de alto valor añadido». CMD Sport, 03-09-2018 [Consulta: 18 octubre 2018].
* ↑ «Quadre d'honor». CN Badalona. [Consulta: 25 octubre 2018].
# Aqba-Hammu

Haqba-Hammu o Aqba-Hammu fou el més proper conseller del rei Ashkur-Addu de Karana i el su successor al tron. Va tenir el govern de Karana mentre Ashkar-Addu era a Mari. El general en cap d'Ashkur-Addu, Kukkutanum, s'havia revoltar a Qattara però havia estat derrotat i s'havia posat al servei d'Atamrum d'Allahad, fou bescanviat (entregat per Atamrum), i Haqba-Hammu el va fer matar segurament quan va arribar al tron. Va negociar també un tractat amb Atamrum. El general en cap d'aquest, Himdiya, i Haqba-Hamu, es van acostar a Anadarig mentre Hammu-Rabi de Kurda i Ishme-Dagan d'Ekallatum es retiraven. Van lliurar una dura batalla contra el regne de Tilla. Va ocupar algunes ciutats a Hadnum i va rebutjar un contingent d'ajut que venia des de Mardaman, retornant llavors a Karana. Va fer una visita a Mari.

## Referències

* ↑ Thoughts of Zimri-Lim
# Anabarilius polylepis

Anabarilius polylepis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Chu, X.-L. i Chen, Y.-R., 1989. The fishes of Yunnan, China. Part 1 Cyprinida. Science Press, Beijing.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhou, W. i G.-H. Cui, 1992. Anabarilius brevianalis, a new species from the Jinshajiang River basin, China (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 3(1):49-54.
# Vinogràdove

* Per a altres significats, vegeu «Vinogràdovo».
Vinogràdove (en ucraïnès: Виноградове, en rus: Виноградово, Vinogràdovo) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, ocupada per Rússia, que el 2014 tenia 881 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Clever (pel·lícula)

Clever és una pel·lícula uruguaiana de 2015. Escrita i dirigida per Federico Borgia i Guillermo Madeiro, és una comèdia dramàtica protagonitzada per Hugo Piccinini, Antonio Osta i Marta Grané. Es va estrenar a l'octubre de 2015, en la secció «Flash Forward» del 20è Festival Internacional de Busan (Corea del Sud) —un dels esdeveniments cinematogràfics més important d'Àsia—, va entrar al circuit comercial uruguaià a l'abril de 2016. Va ser seleccionada per l'Uruguai per a competir als Premis Goya 2017 en la categoria Millor Pel·lícula Iberoamericana.

## Sinopsi

Clever Pacini (Piccinini) és un pare divorciat, practicant d'arts marcials i fanàtic del tuning. Al poble de Las Palmas —nom fictici per a la localitat de San Antonio, departament de Canelones— coneix a Sebastián (Osta), amo d'un gimnàs de musculació, qui li decorarà el seu Chevette per una competència de tuning.

## Repartiment

* Hugo Piccinini
* Antonio Osta
* Marta Grané
* Horacio Camandulle
* Néstor Guzzini
* Soledad Frugone
* Santiago Agüero
* Inacio Mendy

## Premis i nominacions

| Premi | Categoria | Vencedors i nominats | Resultat |
| Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana | Millor Guió Inèdit | Federico Borgia i Guillermo Madeiro | Guanyador |
| Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana | Premi Nuestra América Primera Copia | | Guanyador |
| XXIII Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya | Premi del Públic | Federico Borgia i Guillermo Madeiro | Guanyador |
| Premis ACCU | Millor Ficció uruguaiana | | Guanyador |
| Premis ACCU | Millor Actuació Masculina (cinema uruguaià) | Hugo Piccinini | Guanyador |
| Premis ACCU | Millor Direcció (cinema uruguaià) | Federico Borgia i Guillermo Madeiro | Guanyador |
| Premis ACCU | Millor Guió (cinema uruguaià) | Federico Borgia i Guillermo Madeiro | Nominat |
| Premis ACCU | Millor Fotografia (cinema uruguaià) | Ramiro González Pampillón | Nominat |
| Premis ACCU | Millor Direcció d'Art (cinema uruguaià) | Juan Ignacio Fernández Hoppe | Guanyador |
| Premis ACCU | Millor Direcció de So (cinema uruguaià) | Fabián Oliver i José Luis Díaz | Guanyador |
| Premis ACCU | Millor Música Original (cinema uruguaià) | Ismael Varela | Guanyador |
| Premis ACCU | Revelació (cinema uruguaià) | Federico Borgia i Guillermo Madeiro (guió i direcció) | Nominat |
| Premis ACCU | Millor Òpera Prima (internacional) | | Nominat |

## Referències

* ↑ «Clever, la película uruguaya que ya estrenó en Asia». La República, 05-10-2015. [Consulta: 28 abril 2016].
* ↑ Dirección del Cine y Audiovisual Nacional (ICAU). «Estreno», 25-04-2016. [Consulta: 28 abril 2016].
* ↑ Dirección del Cine y Audiovisual Nacional (ICAU). «Clever para los Goya», 16-09-2016. [Consulta: 4 octubre 2016].
* ↑ Mariángel Solomita. «Clever: amistad entre tuning y músculos». El País, 28-04-2016. [Consulta: 29 abril 2016].
* ↑ IMDb. «Clever (2015)». [Consulta: 1r maig 2016].
* ↑ «La mujer del animal» triomfa a la Mostra de Cinema Llatinoamericà, Nació Digital, 3 d'abril de 2017

## Enllaços externs

* Tràiler de Clever a YouTube
* Entrevista als directors.
# Campionat de Zúric 2001

L'edició del 2001 fou la 86a del Campionat de Zuric. La cursa es disputà el 26 d'agost de 2001, amb final a Zúric, i amb un recorregut de 248,4 quilòmetres. El vencedor final fou l'italià Paolo Bettini, que s'imposà per davant de Jan Ullrich i Fernando Escartín.
Va ser la vuitena cursa de la Copa del Món de ciclisme de 2001.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Paolo Bettini | Mapei-Quick Step | 6h 17' 48" |
| 2 | Jan Ullrich | Team Deutsche Telekom | m. t. |
| 3 | Fernando Escartín | Team Coast | m. t. |
| 4 | Francesco Casagrande | Fassa Bortolo | m. t. |
| 5 | Erik Dekker | Rabobank | + 21" |
| 6 | Cristian Moreni | Mercatone Uno-Stream TV | m. t. |
| 7 | Marco Serpellini | Lampre-Daikin | + 1'04" |
| 8 | Niki Aebersold | Team Coast | + 1'09" |
| 9 | Mario Aerts | Lotto-Adecco | + 1'12" |
| 10 | George Hincapie | US Postal | + 1'20" |

## Referències

* ↑ «Bettini se impone en Zurich mientras Armstrong de va». , 27-08-2001 [Consulta: 30 agost 2015].

## Enllaços externs

* Resultats a les-sports.info
# Tillabéri (regió)

Tillabéri és una regió del Níger que pren el nom de la seva capital Tillabéri.
La regió de Tillabéri està dividida en 6 departaments:
* Filingue
* Kollo
* Ouallam
* Say
* Tera
* Tillabéri
Tillabéri té les següents fronteres que inclou l'única frontera del Níger amb Burkina Faso:
* Mali, al nord
* Burkina Faso, al sud-oest
* Benín, al sud-est
Internament fa frontera amb les regions de:
* Dosso, a l'est
* Tahoua, al nord-est
A més a més, envolta al districte de la capital Niamey.

## Vegeu també

* Téra (municipi)
# Ferran II

Ferran II és el nom dels següents personatges:
* Ferran II d'Aragó, dit el Catòlic (Sos del Rey Católico, 1452 - Madrigalejo, 1516), comte de Barcelona i rei d'Aragó, València, Mallorques, Sicília, Sardenya, Nàpols i les Índies del Mar Oceà, consort i regent a Castella i Lleó
* Ferran II del Sacre Imperi Romanogermànic (Graz, 1578 - Viena, 1637), emperador del Sacre Imperi Romanogermànic i arxiduc d'Àustria
* Ferran II de Lleó (1137 - Benavent, 1188), rei de Lleó (1157 - 1188)
* Ferran II de les Dues Sicílies (Palerm, 1810 - Nàpols, 1859), rei de les Dues Sicílies (1830 - 1859)
* Ferran II de Ribagorça (1546 - 1592), últim comte de Ribagorça i V duc de Vilafermosa (1581-1592)
* Ferran II de Nàpols (1469 - 1496), rei de Nàpols (1495 - 1496)
* Ferran II de Portugal (Coburg, 1819 - Lisboa, 1885), príncep de Saxònia-Coburg Gotha i rei de Portugal
* Ferran II de Mèdici o de Toscana (Florència, 1610 - 1670), Gran Duc de Toscana
Viccionari
# Aromes de Rupit

Aromes de Rupit és un licor d'herbes aromàtiques de color groc verdós amb una graduació de 24º, tradicional de la comarca d'Osona. Els ingredients principals són l'aigua, el sucre, l'alcohol i les herbes aromàtiques, essent molt importants la menta i la taronja. És un licor amb de gust intens i final refrescant característiques que el fan idoni per acompanyar els postres.
L'origen d'aquest licor està relacionat amb les tradicionals maceracions i destil·lacions de fruites i herbes naturals del Pirineu català i la Catalunya Central. Va ser patentat als anys 1940.

## Referències

* ↑ Contreras, Jesús; Juanjo Cáceres, Elena Espeitx. Els Productes de la terra. Generalitat de Catalunya. Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, 2003. ISBN 84-393-6213-7.
* ↑ «Aromes de la Segarra». Gastroteca.cat. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2015].
# Anabarilius macrolepis

Anabarilius macrolepis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al sud-oest de la Xina.

## Referències

* ↑ Cockerell T. D. A. 1923. The scales of the cyprinid genus Barilius. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 48 (art. 14). 531-532.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhou, W. i G.-H. Cui, 1992. Anabarilius brevianalis, a new species from the Jinshajiang River basin, China (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 3(1):49-54.
# Magnificat (Bach)

El Magníficat en re major, BWV 243, és una de les grans obres vocals de Johann Sebastian Bach. Va ser publicada el 1723 i està escrita per a cor a cinc veus i orquestra i destinada per a la festa de la visitació de la Verge Maria el 2 de juliol.
Es tracta de fet d'una re-escriptura d'un primer magníficat (BWV 243a), escrit en mi bemoll major, per al servei litúrgics de Nadal de 1723, en el qual Bach va eliminar alguns cors i va transportar l'obra a la tonalitat de re major que, entre altres coses, és més adequada per a una millor sonoritat de les trompetes.
En l'època de Bach, a Leipzig es cantava el Magníficat en la versió alemanya, traduïda per Martí Luther Meine Seele erhebt den Herrn, a les vespres del dissabte i del diumenge. Es tracta d'un coral a quatre veus, la melodia del qual procedeix del Magnificat gregorià en el 9è to (tonus peregrinus). La font és l'Enchiridion de Georg Rhau (1535) i el Gesangbuch de J. Klug (1535). Aquesta melodia fou utilitzada per Bach en la cantata BWV 10 «Mein Seele erhebt den Herrn» (coneguda també com el Magnificat alemany), escrita per al dia de la Visitació el 2 de juliol de 1724 i també en el preludi coral BWV 648, de la col·lecció de Corals Schübler. Curiosament aquesta mateixa melodia és utilitzada com a cantus firmus al solo d'oboè del número 10 del Magnificat Suscepit Israel.
El Magnificat és una de les poques peces musicals del compositor basada en un text en llatí. La Missa en si menor és l'altra gran obra de Bach sobre text llatí i, com el Magníficat, també està l'escrita per a cinc veus.

## Estructura

L'obra està dividida en dotze parts, totes elles vocals. Hi ha 5 àries dedicades a cada una de les 5 veus, un duet, un trio i 5 números dedicats al cor. La seva execució dura aproximadament 30 minuts.
* Magnificat anima mea dominum, per a cor
* I exultavit spiritus meus, per a soprano 2
* Quia respexit, per a soprano 1
* Omnes generationes, per a cor
* Quia fecit mihi magna, per a baix
* Et misericordia eius, per a contralt i tenor
* Fecit potentiam, per a cor
* Deposuit potentes, per a tenor
* Esurientes implevit bonis, per a contralt
* Suscepit Israel per a soprano 1, soprano 2 i contralt
* Sicut locutus est, per a cor
* Gloria, per a cor
Els canvis principals entre les diferents parts que s'observen en relació a l'obra composta el 1723, amb textos propis de la litúrgia de Nadal, són els següents:
* 2. Vom Himmel hoch, motet coral, un motet coral
* 5. Freut euch und jubiliert, per a cor
* 7. Gloria in excelsis Deo, per a cor
* 9. Virga Jesse floruit, un duet per a soprano i baix

## Vegeu també

* Llista de composicions de J. S. Bach

## Enllaços externs

* La pàgina en català de J.S. Bach
* Traducció al català del Magnificat BWV 243
* Traduccions al català de les obres de J. S. Bach
* Bloc de CataBach.com.
# Volta a Portugal del Futur

La Volta a Portugal del Futur (en portuguès Volta a Portugal do Futuro), és una competició ciclista per etapes que es disputa anualment per les carreteres portugueses. La cursa es creà el 1993
La cursa es creà el 1978 amb categoria amateur. Del 2014 al 2017 formà part de l'UCI Europa Tour. La cursa està reservada a ciclistes sub-23.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1993 | Joaquim Augusto Gomes | Joaquim Adrego Andrade | Paulo Jorge Ferreira |
| 1994 | Paulo Jorge Ferreira | Delmino Pereira | Vítor Manuel Gamito |
| 1995 | Quintino Fernandes | | |
| 1996 | José Luis Rebollo | | |
| 1997 | Matías Cagigas | | |
| 1998 | José Bento Azevedo | | |
| 1999 | Óscar Pereiro | Rafael Casero | David Blanco |
| 2000 | Pedro-Miguel Costa | Santi Pérez | Pedro Manuel Andrade |
| 2001 | Marco Oliveira | Celio Cristiano | José Guillén |
| 2002 | Pablo de Pedro | Sergio Miguel Paulinho | Víctor Castro |
| 2003 | Dani Moreno | Josu Mondelo | David Domínguez |
| 2004 | João Paulo Cabreira | António Manuel De Jesus | Miguel Angelo Almeida |
| 2005 | André Fernando Santos | Afonso Duarte | José João Mendes |
| 2006 | Filipe Duarte | José João Mendes | Edgar Miguel Pinto |
| 2007 | José João Mendes | César André Fonte | David Vaz |
| 2008 | João Ricardo Benta | Carlos Manuel Sabido | Ricardo Augusto Vilela |
| 2009 | Marco Alexandre Cunha | Carlos Manuel Baltazar | Bruno Silva |
| 2010 | Alexander Ryabkin | Joni Brandão | Yelko Gómez |
| 2011 | Joni Brandão | José Isidro Maciel Gonçalves | Domingos André Maciel Gonçalves |
| 2012 | Rafael Jorge Silva | António André Pereira | Eugeniu Cozonac |
| 2013 | António Carvalho | David Miguel Rodrigues | António André Pereira |
| 2014 | Ruben Guerreiro | Joaquim Silva | Óscar González |
| 2015 | Julen Amezqueta | Anatoliy Budyak | Álvaro Trueba |
| 2016 | Wilson Enrique Rodríguez | Gaspar Gonçalves | Juan Antonio López-Cózar |
| 2017 | José Fernandes | Txomin Juaristi | Gaspar Gonçalves |
| 2018 | Venceslau Fernandes | Tiago Antunes | Hugo Nunes |
| 2019 | Emanuel Duarte | Pedro Lopes | Tiago Leal |
| 2020 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 2021 | André Domingues | Romaric Forqués | Pedro Lopes |
| 2022 | Gabriel Rojas | Hélder Gonçalves | David Delgado |
| 2023 | João Silva | Vicente Rojas | Daniel Jiménez |

## Enllaços externs

* Web oficial (portuguès)
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Coelima (equip ciclista)

L'equip Coelima va ser un equip ciclista portuguès que competí professionalment entre 1969 i 1975.

## Principals resultats

* Volta a les Valls Mineres: José Martins (1975)

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 3 participacions (1973, 1974, 1975)
** 0 victòries d'etapa:
** 0 classificació final:
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Notes

* 1 2 Equip mixt amb el Benfica

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu