OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hurbanovo

Hurbanovo és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Nitra. El 2021 tenia 7.467 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1357.

## Barris

La vila té vuit barris:
* Hurbanovo
* Bohatá
* Nová Trstená
* Pavlov Dvor
* Zelený Háj
* Vék
* Holanovo

## Persones il·lustres

* Árpád Feszty (1856-1914), pintor hongarès

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «História» (en eslovac). Obec Hurbanovo. [Consulta: 7 agost 2022].
# Huliaipole

Huliaipole (en ucraïnès Гуляйполе) és una vila de la província de Zaporíjia, a Ucraïna. El 2021 tenia 13.070 habitants.

## Referències

* ↑ «Гуляйполе». Геоінформаційна система місць «Голодомор 1932—1933 років в Україні». Ukrainian Institute of National Memory.
# Huldange

Huldange (en luxemburguès: Huldang; en alemany: Huldingen) és una vila de la comuna de Troisvierges, situada al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 62 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Huldange». [Consulta: 23 setembre 2015].

## Vegeu també

* Burrigplatz
# Indumentària de l'antiga Grècia

La indumentària de l'antiga Grècia consistia principalment en el quitó, el peple, l'himatió i la clàmide. Els habitants de l'antiga Grècia acostumaven a dur dues peces de roba que cobrien el cos: una peça interior (el quitó o el peple) i una capa (himatió o clàmide). La roba acostumava a ser feta a partir de teixit de lli o llana rectangular de mida variable, amb pocs talls i costures, i se subjectava amb fermalls o agulles ornamentals, i un cinturó o una faixa. En general, les peces de roba es podien intercanviar entre homes i dones.
Tot i que no han sobreviscut peces de roba d'aquest període, existeixen descripcions en testimonis contemporanis i en representacions artístiques. Acostumava a ser feta a casa, i sovint tenia diversos objectius. La roba típica era de color blanc, i de vegades incorporava marges decoratius. Existeixen proves de dissenys elaborats i colors brillants, si bé eren menys comuns.

## Referències

* ↑ Alden, Maureen «Ancient Greek Dress». Costume, 37.1, 01-01-2003, p. 1–16.
* 1 2 3 Adkins, Lesley, and Roy Adkins. Handbook to Life in Ancient Greece. New York: Facts On File, 1997. Print.
* ↑ Ancient Greek Dress Heilbrunn Timeline of Art History, Metropolitan Museum of Art, 2000-2013. Retrieved 7 October 2013.
# Iàkovlevka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Iàkovlevka».
Iàkovlevka - Яковлевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 464 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Isabel Banal i Xifré

Isabel Banal i Xifré (Castellfollit de la Roca, 21 de març de 1963) és una artista catalana, que viu entre Barcelona i Abella de la Conca.
Va estudiar Belles Arts a la Universitat de Barcelona, on es va llicenciar el 1986. Des de 1990 és professora de l'Escola Massana. La seva obra analitza la relació entre el món de la natura i el món urbà, contraposant el que és natural de lo artificial. L'ús del color blanc és un dels trets característics dels seus treballs, on representa sovint tant silenci com revelació. Entre molts altres projectes, va dissenyar la portada del número 400 de la revista L'Avenç. El 2008 va publicar el llibre El paisatge d'Olot. La construcció literària de la Garrotxa, amb Margarida Casacuberta

## Exposicions destacades

* 1993 - De pintures i pastures (1990-1993). Sala 14. Museu de la Garrotxa. Olot.
* 1996 - L'Artista convidat. Museu d'Art. Girona.
* 2002 - Sense revelar. Espai Zero1. Olot.
* 2004 - Feix petit pel camí creix. Sala Fortuny. Centre de Lectura. Reus.
* 2006 - A peu. Palau Solterra. Fundació Vila Casas, Torroella de Montgrí.
* 2011 - La maleta [blava] de W.B. Sala Walter Benjamin, Portbou.
* 2020- En el nom de la mare, en el nom de la terra. ACVIc, Centre d'Arts Contemporànies, Vic.

## Referències

* ↑ «Biografia. Fundació Vila Casas». web. Fundació Vila Casas. [Consulta: 3 abril 2014].
* ↑ «En residència, Creadors als Instituts de Barcelona». Web. Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'original el 7 d’abril 2014. [Consulta: 3 abril 2014].
* ↑ «En fem 400». L'Avenç, 400, 01-03-2014, p.3 [Consulta: 3 abril 2014].
* ↑ (2008, Editorial L'Avenç)
* ↑ Wenceslao, Eli. «EN EL NOM DE LA MARE, EN EL NOM DE LA TERRA». [Consulta: 12 gener 2021].

## Bibliografia

* Duoda Centre de recerca de dones UB. Col·lecció d'Art i Punt d'Investigació "La Relació", Duoda, Universitat de Barcelona: documents 2000-2008. Edicions Universitat Barcelona, 2009, p. 62–. ISBN 978-84-475-3414-2.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Iomega Peerless

Un Iomega Peerless és un disc dur extraïble de la marca Iomega.
Els discs són discs durs pràcticament complets excepte la part electrònica, que es manté en la unitat lectora.
Encara que aquest disseny hauria d'abaratir el preu dels discos, els discs durs complets, amb electrònica completa inclosa, són molt més barats.
Capacitats són de 20Gb i 40GB. Interfície Firewire i USB.

## Referències

* ↑ Maleval, Jean Jacques. «History 2001: Iomega Peerless?» (en anglès americà), 08-12-2022. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «How Removable Storage Works» (en anglès americà), 28-05-2001. [Consulta: 14 gener 2023].
# Jafar Khan Zand

Jafar Khan Zand (+1789) fou un xa de Pèrsia de la dinastia Zand. Era fill de Muhammad Sidik Khan Zand.
El seu pare el va nomenar governador d'Isfahan càrrec que va exercir fins al 1782 pel seu compte (després va conservar la posició nominalment sota el següent xa fins al 1785). Quan el seu pare i alguns dels seus germans foren executats per Ali Murad Khan Zand després de la conquesta de Xiraz el 1782, Jafar es va lliurar per ser amic personal d'Ali Murad.
Ali Murad llavors es va establir a Isfahan, en posició més central per fer front a l'amenaça dels qadjars, mentre Jafar Khan Zand, que tenia aquest govern, fou enviat a sufocar una revolta a la província (més aviat districte) de Kamsa al mateix Fars. El 1783 Ali Murad va derrotar els qadjars, però després va caure en una emboscada a les muntanyes Elburz i el seu exèrcit es va desbandar. Ali Murad va aixecar un nou exèrcit però la seva situació compromesa fou coneguda per Jafar, que secretament volia prendre revenja per la mort del seu pare i germans i com que disposava de tropes que tenia per combatre a Kamsa, es va revoltar el 1784 avançant cap a Isfahan. Ali Murad estava malalt però contra les ordes del metges va retornar a Isfahan per defensar la capital, però va morir l'11 de febrer de 1785 i el seu exèrcit es va dispersar. Jafar va entrar a Isfahan sense resistència i es va proclamar xa.
Va morir en combat contra els qadjars a Shiraz el 23 de gener de 1789. No es coneix el nom de la seva dona o dones, però va deixar quatre fills i una filla:
* Zill Allah Lutf Ali Khan, el successor
* Khushru Khan, designat regent pel seu germà el 1791
* Abbas Kuli Khan
* Najaf Ali Khan
* Maryam Khanum, esposa de Fath Ali Shah

## Referències

* Genealogia

## Bibliografia

* J. Malcolm, History of Persia, Londres, 1829
* J. R. Perry, Karim Khan Zand, A History of Iran, 1747-79, Chicago, 1979
# Jael

Jael (en hebreu Ya'el, יעל, nom de la cabra Íbex de Núbia) és un personatge del Llibre dels Jutges de l'Antic Testament. Va ser l'heroïna que va matar Sisserà per salvar Israel de les tropes del rei Jabín. Era la dona d'Hèber el Quenita.
Aquesta és la part de la Cançó de Dèbora en la que es conta la mort de Sisserà:
| « | «Maleïu la ciutat de Meroz, maleïu-la», diu l'àngel del Senyor; «maleïu els seus habitants, perquè no han vingut a auxiliar el Senyor, a auxiliar el Senyor amb els seus herois.» Beneïda entre les dones Jael, muller d'Hèber, el quenita; beneïda entre les dones que viuen en tendes! Sisserà li demanava aigua; ella li ha donat llet, li ha ofert mató en tassa de nobles. Després, amb la mà esquerra ha pres l'estaca i amb la dreta una maça de fuster; ha estassat Sisserà, li ha obert el cap: l'estaca clavada li ha travessat la templa. Ha caigut doblegat, estirat als peus d'ella, ha caigut doblegat als seus peus; allà on s'ha doblegat, allà ha caigut mort. | » |
| — Llibre dels Jutges. 5:23-27 |||
Els entesos reconeixen la cançó de Dèbora, basant-se en proves lingüístiques, com una de les parts més antigues de la Bíblia.

## Refeències

* ↑ Llibre dels Jutges. 4:17-18
* ↑ Halpern, Baruch. The first historians: the Hebrew Bible and history. University Park, Pa.: Pennsylvannia State Univ. Press, 1996, p. 108. ISBN 9780271016153.
Viccionari
# Isoperla berthelemyi

Isoperla berthelemyi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba al Líban.

## Referències

* 1 2 Sivec & Dia, 2002. Isoperla berthelemyi and Protonemura phoenicia spp. n. Two new species of stoneflies from Lebanon (Insecta: Plecoptera). Ephemera 3(1):43-51.
* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Ivan Mariz

Ivan Mariz (16 de gener de 1910 - 13 de maig de 1982) fou un futbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1930.

## Palmarès

* Campionat carioca (1):
** Fluminense: 1936
* Copa Roca (2):
** Brazil: 1931, 1932

## Referències

* ↑ Perfil a sambafoot
* ↑ «Todos os brasileiros - 1930» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Los Tiki Phantoms

Los Tiki Phantoms és un conjunt instrumental català. La seva música es basa en el rock and roll clàssic, especialment el surf rock en la varietat horror surf. Els seus membres es caracteritzen per aparèixer als concerts vestits amb un vestit negre i una màscara de calavera. Al llarg de la seva trajectòria han anat perfilant-se com uns dels grups més importants del gènere. Els músics es fan anomenar «El Dorado» (guitarra solista), «El Caníbal» (guitarra rítmica), «El Jíbaro» (baix elèctric) i «El Magnético» (bateria), i se'n desconeixen els noms reals.
El 2019, publicaren Disco guateque a partir de versions d'algunes de les seves cançons preferides d'artistes com The Clash, Ennio Morricone, The Damned o Rocío Jurado, amb què van fer una gira per Europa i els Estats Units d'Amèrica.

## Discografia

* Regresan de la tumba (BCore 2006)
* Y el ejército de calaveras (BCore, 2009)
* Mueven el esqueleto (BCore, 2011)
* El misterio del talismán (Discmedi, 2015)
* Aventuras en celuloide (Discmedi, 2017)
* Disco guateque (Discmedi, 2019)
* Y el enigma del tiempo (Discmedi, 2022)

## Referències

* 1 2 Núñez, Sergi. «L'enigma del temps de Los Tiki Phantoms». Enderrock.cat, 25-11-2022. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «Los Tiki Phantoms y el misterio del talismán». Enderrock, 02-06-2015. [Consulta: 14 juliol 2015].
* ↑ Cabezas, Dani «La música surf, en la cresta de la ola». 20 minutos, 21-10-2009.
* ↑ «Estreno exclusivo del disco completo de Los Tiki Phantoms «Disco Guateque»». Ruta 66, 18-09-2019. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «Entrevistamos a Los Tiki Phantoms (2017)» (en castellà). Mondo Sonoro, 29-05-2017. [Consulta: 20 gener 2019].
* ↑ Martorell, Núria «Fantasmas de pelí­cula» (en castellà). El Periódico, 27-10-2017 [Consulta: 20 gener 2019].
* ↑ Izquierdo, Eduardo. «Crítica del disco Los Tiki Phantoms Y El enigma del tiempo (2023)» (en castellà). 'Mondo Sonoro, 18-01-2023. [Consulta: 2 març 2023].
# Kuznetsóvskaia (Vólogda)

* Per a altres significats, vegeu «Kuznetsóvskaia».
Kuznetsóvskaia (en rus: Кузнецовская) és un poble de l'óblast de Vólogda, a Rússia, que el 2002 tenia quatre habitants. Pertany al districte rural de Vójega.

## Referències

* ↑ Закон Вологодской области от 6 декабря 2004 г. N 1111-ОЗ «Об установлении границ Вожегодского муниципального района, границах и статусе муниципальных образований, входящих в его состав»
# Cantó de Pontarlier

El cantó de Pontarlier és un cantó francès del departament del Doubs, situat al districte de Pontarlier. Té 24 municipis i el cap és Pontarlier.

## Municipis

* Bannans
* Bouverans
* Chaffois
* La Cluse-et-Mijoux
* Dommartin
* Doubs
* Les Fourgs
* Granges-Narboz
* Les Grangettes
* Les Hôpitaux-Neufs
* Les Hôpitaux-Vieux
* Houtaud
* Malbuisson
* Malpas
* Montperreux
* Oye-et-Pallet
* La Planée
* Pontarlier
* La Rivière-Drugeon
* Sainte-Colombe
* Saint-Point-Lac
* Touillon-et-Loutelet
* Verrières-de-Joux
* Vuillecin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Albert Besançon | RPF |
| 1949-1967 | Jacques Henriet | RI, després CNIP |
| 1967-1979 | Edgar Faure | UDR |
| 1979-2004 | André Cuinet | UDF |
| 2004- | Christian Bouday | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Nago-Torbole

Nago-Torbole és un municipi de la província de Trento a Itàlia a la regió Trentino-Alto Adige, a uns 30 km al sud-oest de Trento a la riba nord del Llac Garda. El 2004 tenia 2,434 habitants.

## Referències

* ↑ All demographics and other statistics: Italian statistical institute Istat.

## Enllaços externs

* Torbole Lake Garda
* www.gardatrentino.it
* www.onbenaco.com/webcam.html Arxivat 2011-06-12 a Wayback Machine.
# The Law and Jake Wade

The Law and Jake Wade és un western estatunidenc dirigit per John Sturges estrenat el 1958

## Argument

Un antic fugitiu, Jack Wade, esdevingut xèrif s'enfronta al seu antic còmplice, Clint Hollister, que vol recuperar el botí de l'atac d'un banc amagat en una ciutat fantasma. Per això Hollister, amb quatre còmplices, agafa Wade i la seva promesa perquè els ensenyin on es troben els diners.

## Repartiment

* Robert Taylor: Jake Wade
* Richard Widmark: Clint Hollister
* Patricia Owens: Peggy Carter
* Robert Middleton: Ortero
* Henry Silva: Rennie
* DeForest Kelley: Wexler
* Burt Douglas: el tinent
* Eddie Firestone: Burke
* Richard E. Cutting:Luke

## Referències

* ↑ «The Law and Jake Wade». The New York Times.
# Politico Europe

Politico Europe és un setmanari belga en llengua anglesa que s'edita tots els dijous. Politico és el successor del diari European Voice, es va fundar el 23 d'abril del 2015 i pertany a una aliança d'empreses entre el diari dels EUA anomenat Politico i lel grup alemany Axel Springer SE. Politico se centra en la política europea de la Unió Europea tot informant dels estats membres o també dels EUA.

## Referències

* ↑ «POLITICO Europe bets on Microsoft Power BI to report on the European Union Elections | Blog de Microsoft Power BI | Microsoft Power BI» (en anglès). https://powerbi.microsoft.com,+08-02-2020.+[Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «POLITICO Europe» (en anglès). https://soundcloud.com/politico-europe,+08-02-2020.+[Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «Politico Europe » Nieman Journalism Lab » Pushing to the Future of Journalism» (en anglès). https://www.niemanlab.org,+08-02-2020.+[Consulta: 8 febrer 2020].
# Plérin

Plérin (en bretó Plerin, gal·ló Plérein) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 12.512 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 7.623 | 8.780 | 9.757 | 10.559 | 12.108 | 12.512 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-1985 | Roger Ollivier | PCF |
| 1985-1989 | Jean-Paul Gicquel | PCF |
| 1989-2008 | Yves Le Faucheur | UDF |
| 2008- | Ronan Kerdraon | PS |

## Galeria d'imatges

* Martin Plage
* Four à boulets
* Saint-Laurent
# Polkovicita

La polkovicita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom de la mina Polkowice, a Polònia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La polkovicita és un sulfur de fórmula química (Fe,Pb)₃(Ge,Fe)$_{1-x}$S₄. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional i publicada per primera vegada l'any 1975. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la polkovicita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la Universitat de Jagiellonian, a Kraków, Polònia.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Polkowice, a la localitat de Gmina Polkowice, dins el comtat de Polkowice (Voivodat de Baixa Silèsia, Polònia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie.

## Referències

* ↑ «Polkovicite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2020].
# Presidents de la Vall d'Aosta

Presidents de la Vall d'Aosta els presidents de la Junta Regional de la Vall d'Aosta han estat:
Presidents de la Vall d'Aosta :
| President | Partit | Mandat | Legislatura |
| Federico Chabod | UV | 1946 | Provisional |
| Severino Caveri | UV | 1946–1949 | Provisional |
| Severino Caveri | UV | 1949–1954 | I Legislatura |
| Vittorino Bondaz | DC | 1954–1959 | II Legislatura |
| Oreste Marcoz | UV | 1959–1963 | III Legislatura |
| Severino Caveri | UV | 1963–1966 | IV Legislatura |
| Cesare Bionaz | DC | 1966–1968 | IV Legislatura |
| Cesare Bionaz | DC | 1968–1969 | V Legislatura |
| Mauro Bordon | DC | 1969–1970 | V Legislatura |
| Cesare Dujany | DP | 1970–1973 | V Legislatura |
| Cesare Dujany | DP | 1973–1974 | VI Legislatura |
| Mario Andrione | UV | 1974–1978 | VI Legislatura |
| Mario Andrione | UV | 1978–1983 | VII Legislatura |
| Mario Andrione | UV | 1983–1984 | VIII Legislatura |
| Augusto Rollandin | UV | 1984–1988 | VIII Legislatura |
| Augusto Rollandin | UV | 1988–1990 | IX Legislatura |
| Gianni Bondaz | DC | 1990–1992 | IX Legislatura |
| Ilario Lanivi | AI | 1992–1993 | IX Legislatura |
| Dino Viérin | UV | 1993–1998 | X Legislatura |
| Dino Viérin | UV | 1998–2002 | XI Legislatura |
| Roberto Louvin | UV | 2002–2003 | XI Legislatura |
| Carlo Perrin | UV | 2003–2004 | XII Legislatura |
| Luciano Caveri | UV | 2004–2008 | XII Legislatura |
| Augusto Rollandin | UV | 2008–2017 | XIII i XIV Legislatura |
| Pierluigi Marquis | SA | 2017 | XIV Legislatura |
| Laurent Viérin | UVP | 2017-2018 | XIV Legislatura |
| Nicoletta Spelgatti | LN | 2018 | XV Legislatura |
| Antonio Fosson | PNV | 2018-2019 | XV Legislatura |
| Renzo Testolin | UV | 2019-2020 | XV Legislatura |
| Erik Lavévaz | UV | 2020 | XVI Legislatura |

## Referències

Font: Govern Regional de la Vall d'Aosta– Governs des de 1946 Arxivat 2008-11-26 a Wayback Machine.
# Pottsville (Pennsilvània)

Pottsville és l'única ciutat i sue del Comtat de Schuylkill a l'estat de Pennsilvània dels Estats Units d'Amèrica. Segons el cens del 2000 tenia 15.549 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pottsville tenia 15.549 habitants, 6.399 habitatges, i 3.877 famílies. La densitat de població era de 1.426 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 6.399 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,7% hi vivien parelles casades, en un 13,9% dones solteres, i en un 39,4% no eren unitats familiars. En el 34,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.137 $ i la renda mediana per família de 41.124 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.510 $ mentre que les dones 21.433 $. La renda per capita de la població era de 18.165 $. Entorn del 10,1% de les famílies i el 13,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personatges il·lustres

* Gary Becker (1939-2014), economista, Premi Nobel d'Economia de 1992.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pottsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pottsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Profunditat estratègica

El terme profunditat estratègica designa, en la literatura militar i per a un exèrcit determinat, la distància que separa les línies de front (o llocs de batalla) dels principals centres industrials, ciutats capitals i altres concentracions de població o de producció militar.
En termes de profunditat estratègica, el comandament militar ha d'avaluar la vulnerabilitat d'aquests objectius com a part d'un atac llampec o preventiu o com a part d'un atac planejat, i avaluar per a un exèrcit donat, les possibilitats de retirada en el seu propi territori, per exemple amb la finalitat d'encaixar un atac inicial i per permetre la preparació d'una contraofensiva el més lluny possible dels centres de poder i de producció.

## Referències

* ↑ Tribune.com.pk. «Pakistan needs strategic depth» (en anglès), 07-10-2011. [Consulta: 6 juliol 2019].