OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lemoyne

Lemoyne és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 3.995 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lemoyne tenia 3.995 habitants, 1.926 habitatges, i 999 famílies. La densitat de població era de 988,8 habitants/km².
Dels 1.926 habitatges en un 23,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,7% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 48,1% no eren unitats familiars. En el 40,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 33,5% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.803 $ i la renda mediana per família de 47.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.284 $ mentre que les dones 26.719 $. La renda per capita de la població era de 28.705 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lemoyne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lemoyne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep Molins i Montes

Josep Molins i Montes (Sabadell, 17 de febrer de 1933 - 2 de març de 2023) va ser un atleta català. Fou el primer atleta sabadellenc que va assistir a uns Jocs Olímpics, als celebrats a Roma el 1960. Va presidir la Joventut Atlètica Sabadell (JAS) del 2004 fins que es va morir.
Present a l'elit del fons i mig fons espanyol al llarg de la seva dilatada carrera, des dels seus inicis a la Joventut Atlètica Sabadell, Molins ja va destacar com a figura de l'atletisme. Després de passar per diversos equips (RCD Espanyol, FC Barcelona i CN Barcelona) va tornar al club local, al qual va continuar lligat fins que es va morir.
Entre 1955 i 1965 va guanyar diferents competicions i va ser internacional una trentena de vegades. Va ser diverses ocasions campió de Catalunya, dues vegades campió d'Espanya de 5.000 metres i una en 10.000. A més, va batre els rècords estatals dels 3.000 i 5.000 metres.
Subcampió als Jocs Iberoamericans del 1960, la seva participació en els Jocs de Roma era l'única d'un atleta sabadellenc a uns Jocs Olímpics, fins a la participació de Montserrat Pujol i Clusella en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 de Seül.
Era el propietari de la tenda Esports Molins, situada a la Rambla, a Sabadell.
Després de retirar-se, Molins va continuar vinculat a l'atletisme com a entrenador, seleccionador, directiu i professor.

## Palmarès
### Campionat de Catalunya

* 1.500 metres llisos: 1957, 1960
* 5.000 metres llisos: 1957, 1959, 1960, 1962, 1967, 1968
* 10.000 metres llisos: 1962, 1964, 1967, 1968, 1969
* Campionat de Catalunya de cros: 1968, 1969, 1970

### Campionat d'Espanya

* 5.000 metres llisos: 1958, 1960
* 10.000 metres llisos: 1961

## Premis i reconeixements

* Medalla de Sabadell a l'Esport en la categoria Or (1972)
* Premi Tenacitat de les Agrupacions Professionals Narcís Giralt
* Forjador de l'Esport Català de la Generalitat de Catalunya
* Real Orden del Mérito Deportivo atorgada pel Consejo Superior de Deportes espanyol (2014)

## Referències

* ↑ Redacció. «Mor Josep Molins, referent de l'atletisme de Sabadell i un mite de l'esport», 02-03-2023. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «Biografia de Josep Molins Montes». ca.sabadell.cat. [Consulta: 21 gener 2016].
* ↑ «Mor Josep Molins, primer atleta olímpic sabadellenc i president de la JAS». [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «Entrevista a Josep Molins: "El atletismo en Sabadell tiene asegurado el mejor relevo"». La Vanguardia. [Consulta: 21 gener 2016].
* ↑ Sánchez, Jordi. «Mor Josep Molins, llegenda de l'atletisme i primer olímpic de Sabadell», 02-03-2023. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ Figueras, Pere. «Josep Molins, l'energia imparable d'un mite de l'atletisme», 02-03-2023. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «El veterà atleta Josep Molins i les waterpolistes del CNS Maica Garcia i Anni Espar recullen les distincions de la Real Orden del Mérito Deportivo». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 21 gener 2016].

## Enllaços externs

* «Entrevista a Josep Molins: "El atletismo en Sabadell tiene asegurado el mejor relevo"». La Vanguardia. [Consulta: 21 gener 2016].
# Miguel Tapias Karts

Miguel Tapias Karts, abreujat MTK, fou una marca catalana de karts i automòbils de competició fabricats per Miquel Tapias d'ençà de la dècada dels 1960 fins al 1985 a Terrassa, Vallès Occidental. A final de la dècada dels 1970 l'empresa va fusionar amb la firma fabricant de motocicletes de competició Arisco, propietat del mateix Miquel Tapias, i es reconvertí en MTK-Arisco. El 1985, Miquel Tapias es va retirar i va vendre la fàbrica.
MTK popularitzà el kàrting a Catalunya durant anys i participà amb èxit en les principals competicions internacionals de la disciplina durant les dècades de 1970 i 1980. Els models més populars foren el Pony, el Fórmula i l'Sport. Tapias també construí diversos monoplaces de Fórmula 4 a mitjan dècada de 1960, sovint equipats amb motors Bultaco de 250 cc.

## Referències

* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 306. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ Orengo, Joan Carles; Herreros, Francisco. «Arisco». A: Soler, Cristina (coord.). La moto catalana. 1905-2010, Història d'una indústria capdavantera (Guia de l'exposició del Museu de la Moto de Barcelona). Bassella: Fundació Museu de la Moto Mario Soler, agost 2011, p. 59. D.L. B 29846-2011.
* ↑ «MTK–Arisco». enciclopedia.cat. Gran Enciclopèdia Catalana - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ Del Arco, Javier; Arderiu, Miquel; Montero, Xavier; Camp, Jordi. «De l'Eucort al Falciot… passant per Pegaso i Selex». A: Història de l'automobilisme a Catalunya. Barcelona: Planeta, 1990, p. 257. ISBN 84-320-6249-9.
* ↑ «Miguel Tapias». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Ternovka (Lípetsk)

Ternovka (en rus: Терновка) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia 305 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Fingal (Dakota del Nord)

Fingal és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 133 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fingal tenia 133 habitants, 51 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era de 128,4 hab./km².
Dels 51 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 27,5% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 15,8% de 45 a 60 i un 22,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.875 $ i la renda mediana per família de 36.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.188 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 13.903 $. Entorn del 2,3% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fingal». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fingal». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Kurt Heinrich Meyer

Kurt Heinrich Meyer (Tartu, 29 de setembre de 1883 - Menton, 14 d'abril de 1952) fou un químic alemany.

## Biografia

Meyer, el fill del farmacòleg Hans Horst Meyer, era un estudiant a partir de 1892-1901 en el "Gimnàs Philippinum" a Marburg, Alemanya. Consecutivament va començar amb els estudis de medicina, més endavant en la química a Marburg (on Theodor Zincke va ser el professor), i en Leipzig, Friburg, Londres, i Múnic. A Leipzig, Meyer va obtenir el seu doctorat el 1907 amb la tesi "Untersuchungen über Halochromie" (Investigació sobre Halochromie) sota la direcció de Arthur Hantzsch. Després, seguint el consell del seu pare, va viatjar a Anglaterra per complementar la seva formació i va treballar durant diversos mesos al laboratori d'Ernest Rutherford. Després del seu retorn a Alemanya en 1891, va obtenir el grau acadèmic més alt, l'habilitació, treballant sota la direcció d'Adolf von Baeyer a Múnic en la determinació de l'equilibri de la cetoenólicos tautomeria d'acetoacetat d'etil. Això es va fer a través de la determinació del contingut d'Enol en equilibris Keto-Enol-tautomeria a través de la titulació de brom ("Ueber die Keto-Enol Tautomerie"). El mètode de la "re-titulació de Meyer" reordenament Meyer-Schuster i porten el seu nom.
El 1914, Meyer va servir com a oficial en l'artilleria, però, va ser cridat el 1917 per dur a terme treballs d'investigació de guerra al Societat Kaiser Wilhelm Institut de Berlín sota la direcció de Fritz Haber. Després del final de la guerra va treballar en la Universitat Ludwig Maximilian de Múnic sota la direcció de Richard Willstätter. Després d'uns quants anys a la Universitat, es va traslladar el 1921 a la BASF AG a Ludwigshafen, on va ser nomenat com a director dels Laboratoris d'Investigació. Aquí els seus interessos estaven preocupats per la química del polímer alta. Va treballar en col·laboració amb Herman Francis Mark, amb qui s'havia ficat al seu institut. El 1929 va renunciar a aquest lloc de director i el 1931 es va convertir en professor de química orgànica i inorgànica a la Universitat de Ginebra a Suïssa. Allà, un dels seus col·laboradors durant molt de temps va ser A.J.A. van der Wijk. Entre els seus molts estudiants i col·laboradors va ser Edmond H. Fischer, que va obtenir el 1992 el Premi Nobel de Medicina i Fisiologia que compartia amb Edwin G. Krebs. La recerca doctoral de Fischer va participar en l'aïllament i purificació de l'alfa-amilasa, on va confirmar la seva naturalesa com la d'una proteïna, i no d'un polisacàrid.
Meyer va morir el 1952 a unes vacances a Menton, França. El seu fill, Horst Meyer, va estudiar a les universitats de Ginebra i Zurich i des de 1959 ha estat professor de la física - emèrit des de 2005 - a Universitat de Duke en Durham, Carolina del Nord.
# Lemoore

Lemoore és una població a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2010 tenia 25.461 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lemoore tenia 21.900 habitants, 6.450 habitatges, i 4.927 famílies. La densitat de població era de 900,7 habitants/km².
Dels 6.450 habitatges en un 48% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 23,6% no eren unitats familiars. En el 17,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,46.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,6% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 16,6% de 45 a 60 i un 6,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.314 $ i la renda mediana per família de 44.006 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.726 $ mentre que les dones 25.759 $. La renda per capita de la població era de 15.876 $. Entorn de l'11,4% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Vegeu també

* Mick Wingert

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lemoore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lemoore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Mathias Belka

Mathias Belka (Cottbus, 15 de juny de 1986) és un ciclista alemany que va competir de 2008 al 2012.

## Palmarès

* 2009
** 1r a la Copa dels Càrpats

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Gaiety Theatre

El Gaiety Theatre (Teatre Alegria) és un teatre situat a South King Street, a Dublín, (Irlanda), prop de Grafton Street i Park St Stephen's Green. Teatre especialitzat en òperes i musicals i, a vegades, en les obres dramàtiques. Va ser dissenyat per Charles J. Phipps i construït en tan sols 7 mesos. Va ser inaugurat el 27 de novembre de 1871.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre
# Tescott

Tescott és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 339 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tescott tenia 339 habitants, 133 habitatges, i 88 famílies. La densitat de població era de 385 habitants/km².
Dels 133 habitatges en un 36,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,2% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.813 $ i la renda mediana per família de 44.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 15.938 $. La renda per capita de la població era de 16.839 $. Entorn de l'11% de les famílies i el 17,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tescott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tescott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Flux radiatiu

El flux radiatiu, també conegut com a densitat de flux radiatiu o flux de radiació, és la quantitat d'energia irradiada a través d'una àrea donada, en forma de fotons o altres partícules elementals, mesurat típicament en W/m². S'utilitza en astronomia per determinar la magnitud i classe espectral d'una estrella. El flux radiatiu també actua com una generalització del flux tèrmic, que és igual al flux radiatiu quan està restringit a l'espectre infraroig.
Quan el flux radiatiu és incident sobre una superfície, sovint es diu irradiància. El flux emès des d'una superfície es pot dir sortida radiant o emitència radiant.
Quan el flux radiatiu és incident sobre una superfície, sovint se'n diu irradiància. El flux emès des d'una superfície es pot dir sortida radiant o emitència radiant.

## Flux radiatiu d'ona curta

El flux d'ona curta és el resultat de la reflexió especular i difusa de la radiació d'ona curta incident per la superfície subjacent. Aquesta radiació d'ona curta, com radiació solar, pot tenir un profund impacte en certs processos biofísics de la vegetació, com la fotosíntesi del cobricel i les administracions energètiques de la superfície terrestre, en ser absorbit a terra i en les copes.

## Flux radiatiu d'ona llarga

El flux d'ona llarga és un producte tant de l'energia infraroja descendent com de l'emissió per la superfície subjacent. El refredament associat amb la divergència de radiació d'ona llarga és necessari per crear i mantenir capes d'inversió duradores prop de la superfície durant la nit polar. La divergència del flux de radiació d'ona llarga també té un paper en la formació de boira.

## Referències

* ↑ «Glossary of Meteorology: Radiative Flux». Arxivat de l'original el 2012-02-18. [Consulta: 2 gener 2017].
* ↑ Kantha, L.H.; Clayson, Carol. Small scale processes in geophysical fluid flow. San Diego: Academic Press, 2000.
* ↑ Yang, Rongqian; Friedl, Mark A.; Ni, Wenge «Parameterization of shortwave radiation fluxes for nonuniform vegetation canopies in land surface models». Journal of Geophysical Research, 106, D13, 16-07-2001, pàg. 14275–14286. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. Bibcode: 2001JGR...10614275Y. DOI: 10.1029/2001JD900180 [Consulta: 2 gener 2017].
* ↑ Hoch, S. W.; Calanca, P.; Philipona, R.; Ohmura, A. «Year-Round Observation of Longwave Radiative Flux Divergence in Greenland». Journal of Applied Meteorology and Climatology, 46, 9, 2007, pàg. 1469–1479. Bibcode: 2007JApMC..46.1469H. DOI: 10.1175/JAM2542.1.

## Vegeu també

* Flux
# Kiduixín

Kiduixín (en hebreu: מסכת קידושין) (transliterat: Masechet Kiduixín) és un tractat de l'ordre de Naixim de la Mixnà i el Talmud, que tracta sobre les formalitats del prometatge i del matrimoni (Deuteronomi 24:1 i següents), l'estatus de la descendència legal i il·legal del matrimoni, les noces entre diferents categories de persones i l'evidència suficient per provar la validesa del matrimoni que ha tingut lloc a l'estranger. El tractat acaba amb alguns preceptes ètics que afecten a les relacions de gènere. El tractat té quatre capítols.Nashim (en hebreu: נשים) és el tercer ordre de la Mishná (també del Talmud i de la Tosefta) que conté el dret de família. Dels sis ordres de la Mixnà, és el segon ordre més curt. Naixim consta de set tractats.

## Referències

* ↑ «www.es.chabad.org/» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-06-23. [Consulta: 23 juny 2018].
* ↑ «www.dafyomi.es» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-06-23. [Consulta: 23 juny 2018].
Naixim (סדר נשים)
Yevamot
Ketubot
Nedarim
Nazir
Sotà
Guitín
Kiduixín :
# Micena lignícola

Les micenes lignícoles són micenes, cama-secs micenoides, que creixen sobre troncs, escorces o rels, amb o sense molsa

## Espècies de micenes lignícoles

Les espècies de micenes lignícoles més corrents són:
* Mycena galericulata, micena
* Phloeomana speirea, micena blanca
* Mycena olida, micena blanca de faig
* Phloeomana alba, micena blanca menuda
* Phloeomana hiemalis, micena bruna de faig
* Mycena cyanorhiza, micena de cama blava
* Mycena polygramma, micena de cama estriada
* Mycena corynephora, micena de cama farinosa
* Mycena vitilis, micena de cama rígida
* Mycena leptocephala, micena fuliginosa
* Mycena arcangeliana, micena d’Arcangeli
* Mycena inclinata, micena inclinada
* Mycena maculata, micena tacada

## Referències

* 1 2 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. II, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
# Tetraleurodes mori

Tetraleurodes mori és un hemípter del gènere Tetraleurodes de la família dels Aleiròdids.
L'espècie va ser descrita científicament per primera vegada per Quaintance el 1899.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# La mansión de la niebla

La mansión de la niebla (en italià Quando Marta urlò dalla tomba) és una pel·lícula de thriller de terror de coproducció hispano-italiana del 1972 dirigida per Francisco Lara Polop amb guió de Luis Gossé de Blain. Posteriorment ha estat reivindicada pels afeccionats del gènere fantaterror.

## Sinopsi

Elsa, hereva d'una gran fortuna, acompanyada d'un grup de persones, es perd a causa d'una espessa boira, i com a conseqüència acaba en una mansió situada al costat d'un cementiri propietat de Martha Clinton plena de simbologia ocultista. Allí es trobarà amb personatges molt peculiars i començaran a succeir coses estranyes, desaparicions i algun assassinat.

## Repartiment

* Evelyn Stewart... Martha Clinton
* Analía Gadé ... Elsa
* Lisa Leonardi... Laura
* Andrés Resino ... Fred
* Franco Fantasia ... Mr. Porter
* Alberto Dalbés... Ernest
* Yelena Samarina... Mrs. Tremont
* George Rigaud ... Pare d'Elsa
* Ingrid Garbo ... Ellen
* Eduardo Fajardo... Mr. Tremont

## Premis

Eduardo Fajardo va rebre el premi al millor actor principal Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1972.

## Referències

* ↑ La mansión de la niebla a ABC
* ↑ La mansión de la nieble a sensacine.com
* ↑ LA PANTALLA DE MADRID: LA MANSIÓN DE LA NIEBLA Arxivat 2020-12-03 a Wayback Machine., a madriz.com
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 245-248

## Enllaços externs

* La mansión de la niebla a YouTube