OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moenkhausia takasei

Moenkhausia takasei és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones al Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Glaube und Währung - Dr. Gene Scott, Fernsehprediger

Glaube und Währung - Dr. Gene Scott, Fernsehprediger (en alemany, Fe i moneda - Dr. Gene Scott, telepredicador) és una pel·lícula documental del 1981 dirigida per Werner Herzog sobre Gene Scott, un pastor estatunidenc i doctorat a Stanford que va servir durant gairebé cinquanta anys com a ministre ordenat i locutor religiós a Los Angeles. La pel·lícula va ser produïda per a televisió.
La pel·lícula consisteix en imatges de Scott al plató del seu programa de televisió Festival of Faith i entrevistes amb Scott i els pares de Scott realitzades per Herzog. Les imatges del programa de televisió de Scott se centren gairebé exclusivament en els seus esforços de recaptació de fons i en una denúncia elaborada contra la Comissió Federal de Comunicacions (F.C.C.). En un moment donat, Scott es nega a parlar fins que els seus espectadors prometin 600 dòlars addicionals. Després de diversos minuts de silenci, crida enfadat a la càmera fins que un assistent de producció li informa que han rebut 700 dòlars. Scott representa el F.C.C. en el seu espectacle per un mico que colpeja els plats.

## Referències

* ↑ Canby, Vincent. «FILM: WERNER HERZOG DOCUMENTARIES». The New York Times, July 20, 1983.

## Enllaços externs

* Glaube und Währung - Dr. Gene Scott, Fernsehprediger a YouTube
# Pervomaiski (Petropàvlovskaia)

Pervomaiski - Первомайский (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les planes del Kuban-Priazov, a la vora del Zeléntxuk Pervi, tributari del Zeléntxuk Vtoroi, afluent del Kuban. És a 25 km al nord de Kurgàninsk i a 127 km a l'est de Krasnodar. Pertany a la stanitsa de Petropàvlovskaia.
# Manaquí frontblanc

El manaquí frontblanc (Lepidothrix serena) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial a les terres baixes a la llarga de la frontera sud entre Guyana i Surinam fins l'interior de Surinam i la Guaiana Francesa i cap al sud, per Brasil fins prop de Manaus i sud d'Amapá

## Referències

* ↑ «Manaquí frontblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ Robert Ridley i Guy Tudor (2009). Field guide to the songbirds of South America: the passerines. Mildred Wyatt-World series in ornithology (en inglés) (1a. edición). Austin: University of Texas Press. ISBN 978-0-292-71748-0. «Lepidothrix serena. 495
# Kuer

El Kuer (en francès: Chiers, en alemany: Korn) és un riu de 112 km que neix a Differdange (Luxemburg), passa a França per Rodange, fa la frontera belgofrancesa a Torgny durant 2 km, i desemboca al Mosa, a Bazeilles (França). És l'únic riu de Luxemburg que no forma part de la conca del Mosel·la.
És un riu de règim pluvial amb força variacions de cabal: un màxim entre 32 i 46 m³ de desembre fins a abril, i un mínim de 10,9 m³ de juny a octubre. Les principals localitats regades pel Kuer són Dèifferdeng, Athus, Longwy, Torgny, Montmédy i Sedan (Ardenes).
A l'aiguabarreig amb el Mosa, s'ha creat una ZNIEFF, és a dir, una zona natural d'interès ecològic, faunístic i florístic, on s'han inventariat 200 espècies d'animals (de les quals 115 protegides i 26 amenaçades (11 ocells i 15 insectes). L'avifauna és impressionant, amb una diversitat de 137 espècies.

## Ocells notables de la vall del Kuer

* La boscarla dels joncs (Acrocephalus schoenobaenus)
* La milana (Milvus milvus)

## Afluents

* el Crusnes
* el Ton
* l'Othain
* el Thonne
* el Loison
* el Marche
* l'Aulnois
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Monestir de Santa Clara

«Monestir de Santa Clara» té aquests significats:
* Monestir de Santa Clara de Xàtiva
* Monestir de Santa Clara de Manresa
* Monestir de Santa Clara (Moguer)

## Vegeu també

* Convent de Santa Clara (diversos convents amb aquest nom)
# Manaquí negre

El manaquí negre (Xenopipo atronitens) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Habita espesures a la sabana i bosc de les terres baixes des de l'extrem oriental de Colòmbia, sud i sud-est de Veneçuela, Guyana, Surinam, Guayana francesa i Amazònia del Brasil.

## Referències

* ↑ «Manaquí negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ Robert Didgely i Guy Tudor. 2009, Xenopipo atronitens, p. 493, en Field guide to the songbirds of South America: the passerines – 1st ed. – (Mildred Wyatt-World series in ornithology). ISBN 978-0-292-71748-0
# Fassina (el Palau d'Anglesola)

La Fassina és una obra industrial del Palau d'Anglesola (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una fassina, edifici que estigué dedicat a la fabricació d'alcohol. L'edifici conté un conjunt de tres cups, situats sota la fassina. Les parets dels cups són de rajola. Estan comunicats per sota, mitjançant un sistema de canonades, les quals donen a un altre cup, més baix i més petit.
Actualment els cups estan comunicats entre si i han estat profusament decorats.

## Referències

* 1 2 «Fassina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Montagut de Lauragués

Montagut de Lauragués (francès Montégut-Lauragais) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 29 agost 2010].
# Guillem III de Borgonya

Guillem III de Borgonya dit l'Infant (nascut cap a 1110, mort l'1 de març de 1127) fou comte palatí de Borgonya, i comte de Mâcon.
Fill únic del comte Guillem II de Borgonya dit l'Alemany, i d'Agnès de Zähringen (filla de Bertold II de Zähringen), va succeir el gener de 1125 al seu pare, víctima d'un complot organitzat per certs barons rebels.
Era encara un adolescent quan fou assassinat a l'església abacial de Payerne (Suïssa) amb Pere i Felip de Glane així com d'altres nobles cavallers.
El seu cosí, el comte Renald III de Borgonya (el fill del seu besoncle Esteve I de Borgonya) va esdevenir l'únic comte palatí de Borgonya el 1127.

## Notes i referències

* ↑ Biografia
* ↑ Alexandre Daguet Història de la Confederació suïssa des dels temps antics fins a 1864, 1864, pàg. 88
# Manuel Balboa Rodríguez

Francisco Manuel Balboa Rodríguez (La Corunya, 29 de setembre de 1958 - Madrid, 31 de gener de 2004) és un compositor musical espanyol. Va estudiar pintura amb Aurelia de Lombera i ingressà a la Universitat de Santiago de Compostel·la per estudiar filosofia, però ho deixà per estudiar música al Conservatori de Corunya amb Mercedes Goicoa, Luis Coello i Roxelio Groba. Després es va traslladar a Madrid, on va treballar amb Ángel Arteaga, Calés Otero, Luis de Pablo i Cristóbal Halffter.
Ha estat col·laborador de Ràdio Nacional d'Espanya, ha escrit crítica musical a El Ideal Gallego i ha publicat treballs sobre el Teatre Líric Gallec. La seva obra inclou pàgines per a piano, conjunt instrumental i orquestra. També ha compost les bandes sonores d'algunes pel·lícules, i el 1994 fou nominat al Goya a la millor música original per Canción de cuna de José Luis Garci.

## Obres

* Intermezzo en estilo sentimental (1980)
* Plenilunio (1980)
* Sombra interrumpida (saxofón alto y piano) (1981)
* Xenese (piano, viento y percusión) (1982)
* Romeo o La memoria del viento (1987), basada en l'obra d'Álvaro Cunqueiro
* Martes de carnaval (1991) banda sonora
* Canción de cuna (1994), banda sonora
* La herida luminosa (1997), banda sonora
* El abuelo (1998), banda sonora
* Divertimento (2000), banda sonora
* 150 anos de música galega, 1979. Amb Xoán Manuel Carreira.

## Referències

* ↑ Manuel Balboa a mundobso.com
* ↑ Manuel Balboa, compositor, El País, 7 de març de 2004
* ↑ Manuel Balboa al web de la Fundació Juan March
* ↑ Canción de cuna al web dels premis Goya

## Enllaços externs

* Fitxa al Consello da Cultura Galega.
# Kurdjípskaia

Kurdjípskaia - Курджипская (rus) - és una stanitsa de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora del riu Kurdjips, a 11 km a l'oest de Tulski i a 17 km al sud de Maikop.
Pertany al municipi de Krasnooktiabrski.
# Nanase (desambiguació)

Nanase és el nom dels següents personatges:
* Nanase Aikawa, cantant japonesa de rock.
* Nanase, personatge de la saga de videojocs Street Fighter
# Motey-sur-Saône

Motey-sur-Saône és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 26 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Motey-sur-Saône era de 26 persones. Hi havia 12 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 17 habitatges, 11 eren l'habitatge principal de la família i 6 eren segones residències. Tots els 17 habitatges eren cases. Dels 11 habitatges principals, 10 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 3 en tenien quatre i 6 en tenien cinc o més. 7 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 3 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Motey-sur-Saône el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 13 persones, 8 eren actives i 5 eren inactives. De les 8 persones actives 7 estaven ocupades (4 homes i 3 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 5 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Motey-sur-Saône a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Motey-sur-Saône a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Joan Tarrida

Joan Tarrida (Barcelona, 1959) és un editor català. És l'actual director general i editor de Galaxia Gutenberg des de l'any 2004. Ha desenvolupat tota la seva activitat professional en el món de l'edició. Ha estat Director de Publicacions dels Jocs Olímpics de Barcelona (1990-1992) i a l'any 1992 va entrar a formar part del Grup Bertelsmann, assumint les funcions de director de creació editorial de Plaza & Janés (1992-1999). Des de 1999 va ser director editorial i, posteriorment, director general de Círculo de Lectores.

## Referències

* ↑ «Joan Tarrida | CCCB». [Consulta: 1r juny 2017].
* ↑ «Joan Tarrida, accionista y director general de Galaxia Gutenberg». La Vanguardia.
# Hana Makhmalbaf

Hana Makhmalbaf (Teheran, 3 de setembre de 1988) és una cineasta iraniana. És la filla única de Mohsen Makhmalbaf i Marzieh Meshkini, i germana petita, per part de pare, de la cineasta Samira i Meysam Makhmalbaf.
És coneguda per les seves pel·lícules Buddha Collapsed Out of Shame (بودا از شرم فرو ریخت, Buda az sharm foru rikht) i el documental Green Days, sobre les protestes contra el govern d'Iran de l'any 2009.

## Filmografia

| Curs | Pel·lícula | Traducció | Rol | Annotacions |
| 1997 | روزی كه خاله ام مريض بود | El dia que la meva tieta estava malalta. | Directora i guionista | Curt dirigit amb només vuit anys que va estar present a diferents festivals, incloent el Festival Internacional de Cinema de Locarno. |
| 1998 | سکوت (Sokut) | El silenci | Ajudant de direcció | Dirigida pel seu pare Mohsen Makhmalbaf. |
| 1998 | سیب (Sib) | La poma | Ajudant de direcció | Dirigida per la seva germana Samira. |
| 2002 | الفبای افغان (Alefbay-e afghan) | L'alfabet afganès | Ajudant de direcció | Ajudant de direcció; juntament amb Meysam i Samira Makhmalbaf. |
| 2003 | لذت دیوانگی (Lezate divanegi) | L'alegria de la bogeria | Directora i guionista. | Documental sobre elrodatge a l'Afganistan de Panj é asr, dirigida per la seva germana Samira Makhmalbaf. |
| 2007 | بودا از شرم فرو ریخت (Buda az sharm foru rikht) | Buda es va esfondrar per vergonya | Directora | |
| 2009 | روزهای سبز (Ruzhaye sabz) | Dies Verds | Directora, guionista i productora | Documental sobre les protestes contra el govern d'Iran de l'any 2009. |
| 2014 | پرزیدنت | El president | Ajudant de direcció | Dirigida pel seu pare Mohsen. |

## Referències

* ↑ «روزهای سبز | makhmalbaf». [Consulta: 20 maig 2023].
# Pirates del Carib (pel·lícula de 1945)

Pirates del Carib (original: The Spanish Main) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Frank Borzage, estrenada el 1945 i doblada al català.

## Argument

Un pirata s'enamora d'una jove, després d'haver-li impedit casar-se amb un ric governador del Carib.

## Producció

La pel·lícula, dirigida per Frank Borzage sobre un guió de George Worthing Yates i Herman J. Mankiewicz amb l'argument de Æneas MacKenzie, va ser produïda per Frank Borzage per la RKO Radio Pictures

### Distribució

La pel·lícula va ser distribuïda amb el títol The Spanish Main en els Estats Units l'octubre del 1945 al cinema per la RKO Ràdio Pictures. al cinema dalla RKO Radio Pictures.

### Promoció

El tagline era: "Loving her... taming her... called for all his reckless daring!".

### Crítica

Segons el Morandini és una "pel·lícula de pirates en un estrident Technicolor" que resultaria per Borzage "una obra per encàrrec, però també un exercici d'estil amb implicacions oníriques, eròtiques i satíriques". L'element central de la pel·lícula seria la lluita contra la tirania i l'opressió. La pel·lícula hauria contribuït a reviure l'economia de la productora.

## Repartiment

* Paul Henreid: Capità Laurent Van Horn
* Maureen O'Hara: Dona Francisca
* Walter Slezak: El virrei Don Juan Alvarado
* Binnie Barnes: Anna Bonnet
* John Emery: Mario Du Billar
* Barton MacLane: Capità Black
* J. M. Kerrigan: Pillory
* Fritz Leiber: El bisbe
* Nancy Gates: Lupita
* Jack La Rue: El tinent Escobar
* Mike Mazurki: Swaine
* Ian Keith: El capità Lussan
* Curt Bois: Paree
* Antonio Moreno: El Comandant

## Nominacions

* 1946. Oscar a la millor fotografia per George Barnes

## Referències

* ↑ Pirates del Carib
* ↑ «The Spanish Main». The New York Times.
* 1 2 «Pirates del Carib - IMDb - Credits» (en anglès).
* ↑ «Pirates del Carib - IMDb - Date di uscita» (en anglès).
* ↑ «Pirates del Carib - IMDb - Tagline» (en anglès).
* ↑ «Pirates del Carib - MYmovies».
# Manuel Folch Aguilella

Manuel Folch Aguilella (Vila-real, 2 de maig de 1940) fou un futbolista valencià de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Destacà a la segona divisió espanyola, on jugà durant els anys seixanta defensant els colors del Llevant UE, el CE Castelló i el Vila-real CF. En total disputà 117 partits i marcà 20 gols en aquesta categoria. Fou un dels homes que formà part de la plantilla que assolí l'ascens a segona amb el Castelló la temporada 1965-66.

## Referències

* 1 2 Manuel Folch Aguilella a BDFutbol
* ↑ «Jugadores perdidos». futbolplus.com. Arxivat de l'original el 2018-02-15. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Este domingo, homenaje a la plantilla que consiguió el ascenso a Segunda División en la temporada 1965-66». vivecastellon.com, 04-06-2016. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Manuel Folch Aguilella a BDFutbol
# Kureika

Kureika (rus: Курейка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 78 habitants. Es troba just per sobre del cercle polar àrtic.
# Nanase Kiryu

Nanase Kiryu (木龍 七瀬, 31 de octubre de 1989) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2010. Va disputar 16 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2010 | 3 | 0 |
| 2011 | 0 | 0 |
| 2012 | 2 | 0 |
| 2013 | 1 | 0 |
| 2014 | 10 | 3 |
| Total | 16 | 3 |

## Referències

* ↑ 2010, 2012, 2013, 2014 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Nanase Kiryu, Fitxa a Soccerway
# Monts Metal·lífers (Eslovàquia)

Els Monts Metal·lífers d'Eslovàquia (en eslovac: Slovenské Rudohorie), pertanyen als Carpats occidentals, és la més extensa serralada a Eslovàquia. Desapareixen al sud del Baix Tatra i pràcticament cobreixen la meitat sud del centre d'Eslovàquia. A una altitud inferior als Tatra, assumeixen una més gran importància per al país, a causa dels seus recursos naturals i de les seves mines (moltes de les quals estan abandonades).
El nom actual de la serralada és l'anterior a 1918, quan Eslovàquia era una província d'Hongria. Poc després de la Primera Guerra Mundial, van passar a denominar-se fugaçment «Monts Metall-lífers d'Hongria» (en alemany: Ungarisches Erzgebirge) abans de convertir-se, després del Tractat de Saint-Germain-en-Laye (1919) i la integració de Txecoslovàquia, en els Monts Metal·lífers d'Eslovàquia.

## Descripció geogràfica

La serra té un terreny monòton, dominada per altiplans. A diferència d'altres muntanyes d'Eslovàquia, només té una lleugera depressió i realment pren el seu aspecte muntanyós en la seva part meridional. Geomorfològicament els Monts Metal·lífers d'Eslovàquia s'agrupen dinsdels Carpats occidentals interns. Les muntanyes no tenen una cresta central sinó que consisteixen en diverses seccions independents. Aquestes muntanyes totes densament poblades d'arbres, incloent les dues regions carst:
* Muntanyes de Vepor (Veporské verchy) al massís occidental, a la vora de Brezno;
* Spi-Gemer Karst (Karst de Spišsko-gemerský), centre nord-est, incloent el Parc Nacional del Paradís Eslovac;
* Muntanyes Stolica (Stolické verchy), al nord: el punt culminant del massís;
* Muntanyes de Volovec (Volovské verchy) a l'est;
* Muntanya Negra (Čierna hora) al nord-est, a la vora de Košice;
* Coves càrstiques d'Aggtelek i del Carst Eslovac extensió sud-est -amb conjunts hongaresos-.

## Referències

* ↑ Mazúr, E., Lukniš M., 1986: Geomorfologické členenie SSR a ČSSR. Časť Slovensko. Slovenská kartografia, Bratislava
* Vozár, J; Vojtko, R; Sliva, Ľ «Guide to geological excursion. XVIIth Congress of Carpathian-Balkan Geological Association». Dionýz Štúr Publishers, Geological survey of Slovak republic [Bratislava], 2002, pàg. 163.
* Tomek, Č. «Deep crustal structure beneath the central and inner West Carpathians» (en anglès). Tectonophysics, nº 226, 1993, pàg. 417-431.
# John Tyndall

John Tyndall (2 d'agost de 1820 - 4 de desembre de 1893), físic. Va néixer a Leighlinbridge, al comtat de Carlow (Irlanda).
El seu àmbit d'estudi foren els col·loides, i per extensió, l'anomenat Efecte Tyndall, un fenomen òptic què estudià el 1869 i què porta el seu nom. El 1870, demostrà que un prim corrent d'aigua podia contenir i guiar la llum, idea clau per al futur desenvolupament de la fibra òptica.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Tyndall, John». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 323. ISBN 8429270043.

## Bibliografia

* E. Hecht, Óptica, Addison Wesley Longman 2003, pàgina 198 (castellà)
* http://www.lexicorps.com (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil alpinístic (català)