OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comblainita

La comblainita és un mineral de la classe dels carbonats, que pertany al grup de la quintinita. Rep el seu nom en honor de Gordon Comblain (1920-1996).

## Característiques

La comblainita és un carbonat de fórmula química Ni₄Co₂(OH)₁₂[CO₃]·3H₂O. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la comblainita pertany a «05.DA: Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dypingita, hidromagnesita, giorgiosita, widgiemoolthalita, artinita, indigirita, clorartinita, otwayita, zaratita, kambaldaïta, cal·laghanita, claraïta, hidroscarbroïta, scarbroïta, caresita, quintinita, charmarita, stichtita-2H, brugnatel·lita, clormagaluminita, hidrotalcita-2H, piroaurita-2H, zaccagnaïta, desautelsita, hidrotalcita, piroaurita, reevesita, stichtita, takovita i coalingita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1980 a la mina Shinkolobwe, a la regió de l'Alt Katanga, a la República Democràtica del Congo. També ha estat descrita a Lautenthal, Harz (Baixa Saxònia, Alemanya), i a la mina Plantorin, a Ayer (Valais, Suïssa). Es tracta dels tres únics indrets on ha estat descrita aquesta espècie.

## Referències

* ↑ «Comblainite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 maig 2017].
Supergrup de la hidrotalcita :
# Crenicichla prenda

Crenicichla prenda és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Uruguai.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cristiana Chamorro

Cristiana María Chamorro Barrios (Managua, 5 de febrer de 1954) és una periodista, historiadora i política nicaragüenca. Filla de l'ex-presidenta de Nicaragua Violeta Barrios de Chamorro i de Pedro Joaquín Chamorro Cardenal, el director del diari La Prensa assassinat durant la dictadura d'Anastasio Somoza el 1978, és vicepresidenta del diari familiar i era precandidata presidencial a les eleccions generals de Nicaragua de 2021 fins a la seva inhabilitació i detenció, amb altres figures opositores al règim de Daniel Ortega, al començament del mes de juny de 2021.

## Referències

* ↑ «Detinguda i inhabilitada l'única opositora que podia desafiar Ortega a Nicaragua» (en català). Ara.cat, 03-06-2021. [Consulta: 15 juny 2021].
# Cristiana de Brandenburg-Bayreuth

Cristiana Eberhardina de Brandenburg-Bayreuth (en alemany Christiane Eberhardine von Brandenburg-Bayreuth) va néixer a Bayreuth el 19 de desembre de 1671 i va morir a Pretzsch el 4 de setembre de 1727. Era la filla gran de Cristià II de Brandenburg-Bayreuth (1644-1712) i de Sofia Lluïsa de Württemberg (1642-1702).
Tot i ser reina consort de Polònia, del 1697 al 1727, per raó del seu casament amb Frederic August de Saxònia, mai va trepitjar terra polonesa. Frederic August s'havia convertit al catolicisme per tal de ser proclamat rei de Polònia, mentre que ella es va mantenir fidel a les seves creences protestants i ni tan sols va estar present en la cerimònia de coronació del seu marit.
Cristiana Eberhardina vivia retirada al seu castell de Pretzsch o a Torgau, i va ser vista només ocasionalment en algunes festivitats a Dresden. En el seu exili voluntari es va dedicar a activitats culturals i es va interessar especialment pels nens orfes. També va ser una persona activa en el camp de la gestió econòmica, i el 1697 es va fer càrrec del funcionament de la fàbrica de vidre a Pretzsch, fundada per Constantí Fremel.
Una dona solitària, doncs, va morir a l'edat de 55 anys i va ser enterrada el 6 de setembre de 1727 a l'església parroquial de Pretzsch. Ni el seu marit ni el seu fill no foren presents en l'acte de l'enterrament.
En commemoració de la seva mort, Johann Sebastian Bach va compondre la cantata "Lass, Fürstin, noia noch einen Strahl" sobre un text de Johann Christoph Gottsched, estrenada el 15 d'octubre de 1727 a Leipzig.

## Matrimoni i fills

El 20 de gener de 1693 es va casar amb Frederic August (1670-1733), fill de l'elector Joan Jordi III de Saxònia i de la princesa Anna Sofia de Dinamarca. Un casament per motivacions estrictament polítiques i molt poc afortunat com a parella, que va tenir un únic fill: Frederic August II de Saxònia, nat a Dresden el 1696 i mort a Dresden el 1763, que es casà amb l'arxiduquessa Maria Josepa d'Àustria.

## Bibliografia

* Stichart, Franz Otto: Galerie der sächsischen Fürstinnen; biogr. Skizzen sämtlicher Ahnfrauen des kgl. Hauses Sachsen, Leipzig 1857
* Blanckmeister, Franz: Kurfürstin Christiane Eberhardine von Sachsen: eine ev. Bekennerin, Barmen 1892
* Meyer, Johannes: Frauengestalten und Frauenwalten im Hause Wettin, Bautzen 1912
* Haake, Paul: Christiane Eberhardine und August der Starke: eine Ehetragödie, Dresden 1930
* Lauckner, Martin: Eine alte Unterschrift von zarter Hand, in: Sächs. Heimat, Hamburg, Jg. 1981
* Czok, Karl: August der Starke und Kursachsen, Leipzig 1987. Aufgeklärter Absolutismus und kirchlich-religiöse Toleranzpolitik bei August dem Starken, In: Sachsen und die Wettiner. Chancen und Realitäten (Sondernummer der Dresdner Hefte); Dresden 1990
* Fellmann, Walter: Prinzessinnen. Glanz, Einsamkeit und Skandale am sächsischen Hof, Leipzig 1996
# Leptojulis cyanopleura

Leptojulis cyanopleura és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf d'Oman fins a les Filipines i Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 1996. Second revision of the labrid fish genus Leptojulis, with descriptions of two new species. Indo-Pacific Fishes (24):20 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pere Tarradellas i Cámara

Pere Tarradellas i Cámara, conegut futbolísticament com a Tarradellas (Mollet del Vallès, 25 de novembre de 1979) és un futbolista català que juga com a migcampista.

## Trajectòria

Tarradellas es fa formar a les categories inferiors de l'EC Granollers. L'any 1998 va fitxar per l'AEC Manlleu, amb el qual debutaria la Tercera Divisió, proclamant-se l'equip osonenc campió de la categoria. La temporada següent Tarradellas va fitxar per la UE Figueres, donant el salt a la Segona B, categoria on ha militat sempre des de llavors. Les bones actuacions a l'equip empordanès van provocar el seu fitxatge pel RCD Espanyol, passant a jugar a l'equip filial una temporada, en la qual va disputar la promoció d'ascens.
Posteriorment Tarradellas va jugar dues temporades al CE Mataró i una a la UE Lleida, equip amb el qual es va proclamar campió de Segona B i posteriorment va aconseguir l'ascens a Segona A. El Lleida no va comptar amb Tarradellas per al nou projecte lleidatà a la categoria de plata, havent de buscar-se la vida fora de Catalunya, concretament a la SD Ponferradina. A l'equip del Bierzo Tarradellas tornaria a proclamar-se campió de Segona B, sense aconseguir l'ascens.
Després del seu pas per la Ponferradina, Tarradellas va tornar a Catalunya per jugar tres temporades al CF Badalona. En la primera temporada Tarradellas es va proclamar campió de Segona B per tercera vegada consecutiva, sense aconseguir l'ascens de categoria. Les següents temporades serien més discretes i el Badalona no aconseguiria classificar-se per la promoció d'ascens; durant l'any 2007 Tarradellas va estar vuit mesos de baixa. L'estiu de 2008 Tarradellas va fitxar pel CF Gavà, on va militar una temporada.
La temporada següent Tarradellas és cridat per Natxo González per afegir-se al nou projecte de la UE Sant Andreu. Amb l'equip quadribarrat, Tarradellas va aconseguir el seu quart campionat de Segona B, però va deixar escapar l'ascens a Segona A en dues ocasions, contra la SD Ponferradina primer (Tarradellas va fallar el penal decisiu a la tanda de penals) i contra el FC Barcelona B a la repesca. La segona temporada al club andreuenc seria més discreta, i la temporada 2011-12 Tarradellas va fitxar per la UE Llagostera, on milita actualment.

## Palmarès

* 4 campionats de Segona B (UE Lleida 2003-04, SD Ponferradina 2004-05, CF Badalona 2005-06, UE Sant Andreu 2009-10)
* 1 campionat de Tercera (AEC Manlleu 1998-99)

## Referències

* ↑ El Punt Avui (19/10/2011). "Un clàssic de Segona B".
* ↑ Mundo Deportivo (04/10/2007). "Con la enfermería a tope"
* ↑ Mundo Deportivo (09/07/2008). "Con la enfermería a tope"
* ↑ Esport 3 (23/05/2010). "El Sant Andreu cau en una agònica tanda de penals al camp de la Ponferradina i es queda sense l'ascens"

## Enllaços externs

* Fitxa de Tarradellas a FutbolMe
# Brad Guzan

Brad Guzan (Evergreen Park, 9 de setembre de 1984) Bradley Edwin "Brad" Guzan és un futbolista estatunidenc que actualment juga de porter a l'Aston Villa de la Premier League anglesa. Guzan, també juga per la selecció dels Estats Units des del 2006. L'estiu del 2009 va ser subcampió de la Copa Confederacions amb el seu país malgrat no disputar cap partit.

## Biografia

Nascut a Evergreen Park, Illinois, Guzan, que és d'ascendència polonesa-americana, va jugar en la seva joventut al Chicago Magic Soccer Club i a l'equip de futbol universitari de Providence Catholic High School d'Illinois, de la qual es va graduar l'any 2003. Va jugar dues temporades a la competició de la NCAA com a membre de l'equip de futbol masculí dels South Carolina Gamecocks, on va ser un segon equip All-American en la seva segona temporada.
Després de passar dos anys amb els Chicago Fire Reserves a la USL Premier Development League, va optar per renunciar a la resta dels seus anys universitaris, signant un contracte de Generation Adidas amb Major League Soccer (MLS). Chivas USA després va seleccionar Guzan amb la segona selecció general del SuperDraft de la MLS 2005. El 7 de novembre de 2007, Guzan va ser nomenat porter de l'any de la MLS. Durant el seu temps a Chivas USA, Guzan va ser sobrenomenat afectuosament "El Gusano".

## Referències

* ↑ «U.S. Routs Guatemala, 4-0». Los Angeles Times, February 20, 2006.
* ↑ «Chivas USA picks GK Brad Guzan – MLS SuperDraft 2005». OurSportsCentral, January 5, 2005.
* ↑ «Chivas USA's Guzan wins top goalkeeper». .
* ↑ «Rookie Guzan Becomes a Keeper for Chivas USA». .

## Enllaços externs

* Perfil de Guzan a la pàgina de l'Aston Villa (anglès)
* Perfil de Guzan a footballdatabase.com (anglès)
# Biblioteca Malatestiana

La Biblioteca Malatestiana (en italià: Biblioteca Malatestiana), també coneguda com la Malatesta Novello Library, és una biblioteca pública de Cesena, Emilia-Romagna (Itàlia). Va ser la primera biblioteca municipal, és a dir, pertanyia a la Comuna i estava oberta a tothom. Va ser encarregada per Malatesta Novello, Senyor de Cesena. Les tasques de construcció van ser dirigides per Matteo Nuti de Fano (un deixeble de Leon Battista Alberti) i es van realitzar entre 1447 i 1452.
La Biblioteca Malatestiana és l'única del món, del tipus humanista-conventual, que ha preservat l'estructura, els accessoris i els còdexs d'ençà que va ser oberta fa més de 550 anys. Agostino di Duccio (1418-1481) va fer la porta principal. La meravellosa porta de fusta de noguera es remunta a 1454 i va ser tallada per Cristoforo da San Giovanni a Persiceto.
Dins, la biblioteca mostra un disseny geomètric, típic del Renaixement italià primerenc. L'aula té forma de basílica, amb tres naus dividides per deu fileres de columnes de pedra blanca local. La nau central és de volta de canó i acaba amb una roseta sota de la qual està enterrat Malatesta Novello.
Els accessoris són 58 escriptoris amb l'escut d'armes al costat. La llum entra a través de 44 finestres d'estil venecià, perfectament dissenyades per poder llegir. A l'interior es conserven 340 valuosos còdexs que cobreixen camps com el de la religió, el grec i el llatí clàssics, les ciències i la medicina. El manuscrit més antic de la biblioteca és una còpia de l'Etymologiae d'Isidoro de Sevilla. El 2005 la UNESCO la va incloure en el programa Memòria del Món.

## Enllaços externs

* Biblioteca Malatestiana - Lloc web oficial (italià)
# La Atalaya

La Atalaya és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord i Est amb Serradilla del Arroyo, a l'Est amb Serradilla del Llano i al Sud i Oest amb Zamarra.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 182 | 160 | 155 | 141 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-11-20 a Wayback Machine.
# Pere Sunyer i Aulès

* No s'ha de confondre amb Pere Sunyer (humanista s. XVI).
Pere Sunyer Aulès (Reus, 1 de gener de 1750 - 30 de juliol de 1818) fou un fabricant de teixits i comerciant català.
Va ser una figura destacada entre la burgesia comercial reusenca. Era fill de Macià Sunyer i Marçal, un dels fabricants de mocadors de seda més importants de la ciutat, i de Teresa Aulès i Domènech. Va crear la primera indústria de teixits i filats de cotó a Reus, obrir així el camí a qui serà un dels principals motors de l'economia reusenca durant el segle xix: la indústria del cotó. Sunyer, el 1810 tenia sis-cents telers. Les activitats comercials de Pere Sunyer van des de la importació de productes colonials a l'exportació d'aiguardent a Cadis i el nord d'Europa, passant per la inversió en el comerç de cabotatge i finançant viatges a ultramar, per exemple a l'Havana.
El 1770 es va casar amb Maria Magdalena Nadal i Valls, filla de Francesc Antoni Valls, apotecari de Reus, i de Magdalena Valls, amb qui va tenir catorze fills. Va enviduar el 1797 i poc després es va casar en segones núpcies amb Vicenta Torelló, d'Igualada, amb qui va tenir una filla més. Pere Sunyer era familiar del Sant Ofici i va ser regidor degà de Reus durant els primers anys del segle xix, càrrec del que en va ser apartat l'any 1807 acusat de malversació dels diners de les obres del Canal.
El 1791, recolzat per gran part del municipi, va elevar al govern una petició perquè l'autoritzessin a obrir «un canal de navegación des de Reus a Salou». El Comte de Floridablanca va respondre amb una fulminant negativa. El projecte quedà paralitzat, però la idea va anar fent-se popular. Era una gran obra d'enginyeria que pretenia facilitar l'exportació dels aiguardents reusencs a través del port de Salou, i que després de moltes dificultats va ser aprovada pel govern espanyol el 1805 però que no es va poder culminar per l'esclat de la Guerra del Francès.

## Referències

* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 4 juny 2022].
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 4 juny 2022].
* ↑ Ferran, Marc. Un canal (de Reus a Salou) per a la imaginació. Reus: Arxiu Municipal, 2007, p. 119. ISBN 8489688397.
* ↑ Andreu, Jordi. "El segle XVIII". A: Història general de Reus. Reus: l'Ajuntament, 2003. Vol. II, pàg. 294. ISBN 8489688133
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 4 juny 2022].
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ Vilaseca, salvador. Informació sanitària sobre el port de Salou (1805). Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1976, p. 51. ISBN 8440014678.
* ↑ "Actes Municipals 1807", p. 276
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 630-631.
# Parupeneus procerigena

Parupeneus procerigena és una espècie de peix de la família dels múl·lids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'oceà Índic.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# París-Roubaix 1980

La París-Roubaix 1980 fou la 78a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 13 d'abril de 1980 i fou guanyada per l'italià Francesco Moser, que s'imposà en solitari en l'arribada a Roubaix. Gilbert Duclos-Lassalle i Dietrich Thurau foren segon i tercer respectivament.
Amb aquesta victòria Moser aconseguia la seva tercera victòria consecutiva en aquesta clàssica, igualant la gesta que Octave Lapize havia aconseguit els anys 1909, 1910 i 1911.

## Classificació final

Fonts: ProCyclingStats Cycling Archives :

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl
* París-Roubaix 1980 a ProCyclingStats
# Pericoma barbata

Pericoma barbata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Satchell, G. H., 1954. Keys to the Described Species of New Zealand Psychodidae with Descriptions of Eight New Species. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 105: 475–491.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Pericoma bifalcata

Pericoma bifalcata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Satchell, G. H., 1950. The New Zealand Psychodidae: A Study Based Upon the Collection and Manuscript Notes of the Late Dr. A. L. Tonnoir. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 101: 147–178.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Pericoma balcanica

Pericoma balcanica és una espècie de dípter de la família dels psicòdids present als territoris de l'antiga República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Patince

Patince és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1260.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «História - Oficiálna stránka obce Patince». [Consulta: 25 desembre 2021].
# Petroica alablanca

La petroica alablanca (Peneothello sigillata) és un ocell de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Hàbitat i distribució

Habita a l'espesura del bosc humit a les muntanyes del centre i est de Nova Guinea, a major altura que Peneothello cyanus.

## Referències

* ↑ «Petroica alablanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Petrochromis trewavasae

Petrochromis trewavasae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit per l'ictiòleg belga Max Poll el 1948. Va rebre l'epítet trewavasae en honor de l'ictiòloga britànica i conservadora de la col·lecció de peixos del Museu britànic Ethelwynn Trewavas.
Viu al llac Tanganika a poca fondaria prop de la riba. Pel seu aspecte general i la seva coloració completament negrai amb una cua àmpliament dentada, aquest peix es distingeix fàcilment dels altres Petrochromis. Pot atènyer a l'edat adult uns 18 cm de longitud total. Les larves es desenvolupen fins a 3,17cm per incubació bucal materna.

## Subespècies

* Petrochromis trewavasae ephiphium (Brichard, 1989)
* Petrochromis trewavasae trewavasae (Poll, 1948)

## Referències

* ↑ Poll, Max «Descriptions de Cichlidae nouveaux recueillis par la mission hydrobiologique belge au Lac Tanganika (1946-1947).» (en francès). Bulletin du Musée Royal d'Histoire Naturelle de Belgique - Mededeelingen van het Koninklijk Natuurhistorisch Museum van België, 24, 1948, pàg. 2-3.
* ↑ Poll, 1948, p. 13.
* ↑ Poll, 1948, p. 2.
* ↑ Sa-a, Pascualita; Geelhand, Dimitri. «Petrochromis trewavasae, Threadfin cichlid : fisheries, aquarium» (en anglès). Fishbase. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ Kuwamura, Tetsuo «Parental care and mating systems of cichlid fishes in Lake Tanganyika: a preliminary field survey» (en anglès). Journal of Ethology, 4, 2, 01-12-1986, pàg. 129–146. DOI: 10.1007/BF02348115. ISSN: 1439-5444.
# Petroesfera

En arqueologia, una petroesfera (del grec petros, que significa 'pedra', i sphaira, que significa 'bola' o 'esfera') és el nom de qualsevol objecte artificial esfèric de qualsevol grandària fabricada en pedra. Aquests artefactes, principalment prehistòrics, poden haver estat creats i/o seleccionats, però alterats d'alguna manera, incloent el tallat i el pintat, per dur a terme una funció específica.
Existeixen diverses classes de petroesferes, com les esferes de pedra de Costa Rica; còdols pintats d'Escòcia; amulets de pedra d'Escòcia; boles de pedra gres de llocs com Traprain Law; les boles de pedra tallada, que són principalment d'Escòcia, encara que també s'han trobat a Cumbria i Irlanda, i pedres tallades per a munició de canons i catapultes.
Existeixen boles de pedra formades naturalment, com les concrecions Cannonball i megaesferulites, que han estat, de vegades, mal identificades com a petroesferes. Per exemple, els arqueòlegs marginals i els defensors dels visitants extraterrestres prehistòrics han afirmat en repetides ocasions que les boles de pedra, que varien en diàmetre de 0,61 a 3,35 m, que es troben al voltant de Cerro Piedras Bola a la serra d'Ameca, entre Ahualulco de Mercado i Ameca, Jalisco (Mèxic), són petroesferes. No obstant això, aquestes boles de pedra natural són megaesferulites que han estat alliberades per l'erosió d'una tova de flux de cendra de 20 a 30 milions anys d'antiguitat, on, al principi, es trobaven atrapades des de la seva formació. Els defensors d'aquestes boles de pedra com a veritables petroesferes basen els seus arguments en les falses afirmacions que totes aquestes esferes són perfectament rodones, que estan compostes de granit i que els processos naturals no poden produir boles de pedra. De la mateixa manera, les concrecions Cannonball, és a dir, les que es troben al llarg del riu Cannonball a Dakota del Nord i les de prop de Moeraki, Illa Sud (Nova Zelanda), també s'han identificat erròniament com petroesferes.

## Notes i referències

* ↑ En anglès coneguts com charmstones.
* ↑ Rees, Thomas & Hunter, Fraser (2000).