OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc 1964

L'edició de 1964 del Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc fou la 3a d'aquesta prova. Organitzat per la Penya Motorista 10 x Hora, el Gran Premi era la primera prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el cap de setmana del 4 i 5 d'abril al Circuit de Santa Rosa, a Santa Coloma de Gramenet. Hi participaren 32 pilots de 14 països diferents (quatre dels quals catalans) i hi assistiren 20.000 espectadors.
Fou la primera edició del Gran Premi celebrada a Santa Coloma de Gramenet, després de les dues primeres que havia organitzat el Moto Club Ruta a l'antic Circuit de Pedralbes.

## Curses

Font:

### Primera mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Torsten Hallman | Husqvarna |
| 2 | Don Rickman | Métisse (Bultaco) |
| 3 | Dave Bickers | Greeves |
| 4 | Olle Pettersson | Husqvarna |
| 5 | John Griffith | Greeves |
| 6 | Karel Pilar | ČZ |
| 7 | Jan Johansson | Lindström |
| 8 | Cennet Loof | Husqvarna |
| 9 | Aarno Erola | Montesa |
| 10 | Hanspeter Lutz | BSA |

### Segona mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Torsten Hallman | Husqvarna |
| 2 | Don Rickman | Métisse (Bultaco) |
| 3 | Vlastimil Valek | ČZ |
| 4 | John Griffith | Greeves |
| 5 | Karel Pilar | CZ |
| 6 | Olle Pettersson | Husqvarna |
| 7 | Dave Bickers | Greeves |
| 8 | Joël Robert | CZ |
| 9 | Aarno Erola | Montesa |
| 10 | Cennet Loof | Husqvarna |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | 1a Mànega | 2a Mànega | Punts |
| 1 | Torsten Hallman | Husqvarna | 1r | 1r | 2 |
| 2 | Don Rickman | Métisse (Bultaco) | 2n | 2n | 4 |
| 3 | John Griffith | Greeves | 5è | 4t | 9 |
| 4 | Dave Bickers | Greeves | 3r | 7è | 10 |
| 5 | Olle Pettersson | Husqvarna | 4t | 6è | 10 |
| 6 | Karel Pilar | ČZ | 6è | 5è | 11 |
| 7 | Aarno Erola | Montesa | 9è | 9è | 18 |
| 8 | Cennet Loof | Husqvarna | 8è | 10è | 18 |
| 9 | Joël Robert | CZ | 11è | 8è | 19 |
| 10 | Hanspeter Lutz | BSA | 10è | 11è | 21 |

## Referències

* ↑ «Lista de corredores del III Gran Premio de España de Motocross» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 05-04-1964. [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Motocross». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 276. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ «La victoria de Torsten Hallman (Suecia)» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 08-04-1964. [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ «Grand Prix Espagne 1964 250cc» (en francès). motocross-history.com, 24-06-2018. [Consulta: 6 febrer 2020].

### Bibliografia

* «World championship series 1964: GP 250 Round 1 - Spain - 1964 April 5» (en anglès). akejonsson.com. Åke Jonsson, 2011. Arxivat de l'original el 26 d’agost 2014. [Consulta: 8 agost 2014].
* «Prueba internacional puntuable para el Campeonato del Mundo 250 c.c.» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 06-04-1964. [Consulta: 8 agost 2014].
# Joan Jordi III de Saxònia

Joan Jordi III de Saxònia (en alemany Johann Georg III von Sachsen) va néixer a Dresden (Alemanya) el 20 de juny de 1647 i va morir a Tubinga el 12 de setembre de 1691. Membre de la casa de Wettin, era fill del duc Joan Jordi II (1613-1680) i de Magdalena Sibil·la de Brandenburg-Bayreuth (1612-1687).
Des de ben petit ja va ser educat per a ser el successor del seu pare com a Elector de Saxònia. cosa que succeí el 1680. Educat en la més estricta tradició luterana va acollir l'Ordre dels Pietistes de Philipp Jakob Spener.
Es va trobar amb un ducat molt afectat econòmicament per la Guerra dels Trenta Anys, i el 1685 la ciutat de Dresden, amb poc més de vint mil habitants, va patir un incendi devastador, de manera que Joan Jordi es va dedicar a la seva reconstrucció seguint els cànons estètics del barroc. Era un gran amant de les arts, especialment de la música i del teatre italians. El 1685 va conèixer la cantant d'òpera Margarida Salicola que es va convertir en la seva amant.
Va reformar i ampliar notablement el seu exèrcit, sovint amb reclutaments obligats. En política exterior, va refredar les seves relacions amb França i es va distanciar de Brandenburg i els altres prínceps alemanys. Aliat dels Habsburg, va ser nomenat Mariscal del Sacre Imperi Romanogermànic en reconeixement dels seus mèrits militars. Va participar, a canvi de compensacions econòmiques, amb deu mil homes en la defensa de Viena, assetjada pels turcs, i més tard en la Guerra de Morea al costat de la república de Venècia.

## Matrimoni i fills

El 9 d'octubre de 1666 es va casar a Copenhaguen amb la princesa Anna Sofia de Dinamarca (1647-1717), filla del rei Frederic III (1609-1670) i de Sofia Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1628-1685). El matrimoni va tenir dos fills:
* Joan Jordi (1668-1694)
* Frederic August (1670-1733), casat amb Cristiana de Brandenburg-Bayreuth (1674-1727); va esdevenir rei de Polònia.
A més va legitimar Joan Jordi Maximilià de Fürstenhoff (1686-1753), un fill que havia tingut amb la seva amant Margarita Salicola.

## Bibliografia

* Heinrich Theodor Flathe: Johann Georg III., Kurfürst von Sachsen. A: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 14, Duncker & Humblot, Leipzig 1881, S. 383 f.
* Karlheinz Blaschke: Johann Georg III. A: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 10, Duncker & Humblot, Berlin 1974, S. 527.

## Enllaços externs

* Joan Jordi III (en alemany)
Electors de Saxònia :
Rodolf I (1355–1356)
Rodolf II (1356–1370)
Venceslau I (1370–1388)
Rodolf III (1388–1419)
Albert III (1419–1422)
Frederic I (1423–1428)
Frederic II (1428–1464)
Ernest (1464–1486)
Frederic III (1486–1525)
Joan (1525–1532)
Joan Frederic I (1532–1547)
Maurici (1547–1553)
August (1553–1586)
Cristià I (1586–1591)
Cristià II (1591–1611)
Joan Jordi I (1611–1656)
Joan Jordi II (1656–1680)
Joan Jordi III (1680–1691)
Joan Jordi IV (1691–1694)
Frederic August I (1694–1733)
Frederic August II (1733–1763)
Frederic Cristià I (1763)
Frederic August III (1763–1806) :
# Maniquí de carpó blanc

El maniquí de carpó blanc o maniquí carpó-blanc (Lonchura striata) és una espècie d'ocell de la família dels estríldids (Estrildidae) que habita boscos i terres de conreu del nord, centre i sud de l'Índia, Sri Lanka, Bangladesh, sud de la Xina, Taiwan, Sud-est Asiàtic, illes Andaman i Nicobar, i Sumatra.

## Referències

* ↑ «Maniquí de carpó blanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ Fitxa del maniquí carpó-blanc a la pàgina del SIOC Rev. 21/05/2013 (català)
# KVK Radnički Kragujevac

El KVK Radnički (Kragujevački vaterpolo klub Radnički - Крагујевачки ватерполо клуб Раднички) és un club de waterpolo de la ciutat de Kragujevac, a Sèrbia.
Es va fundar el 25 d'abril de 2012 amb el nom de VK Radnički. Va portar aquest nom fins al final de la temporada 2015/16. El seu major èxit fou el triomf la Copa LEN la temporada 2012/13 i un any després van perdre la final de la Lliga de Campions contra el CN Atlètic Barceloneta.

## Palmarès

* Lliga de Campions
** Finalistes (1): 2013/14
* Copa LEN
** Campions (1): 2012/13
* Supercopa d'Europa
** Finalistes (1): 2013
* Copa sèrbia
** Campions (2): 2014-15, 2019-20

## Referències

* ↑ «Waterpolo. Lliga de campions 2013/14. Club Natació Atlètic Barceloneta». https://www.lesportiudecatalunya.cat, 30-09-2014 [Consulta: 2 gener 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Monarca de collar

El monarca de collar (Symposiachrus vidua) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa de Makira, a les Salomó meridionals

## Referències

* ↑ «Monarca de collar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Michelle Courtens

Michelle Courtens (Venray, 3 d'agost del 1981) és una cantant neerlandesa. Va representar els Països Baixos al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2001 amb la canço Out on my Own. Va rebre setze punts, amb la qual cosa va acabar en dinovè lloc. La conseqüència d'aquest mal resultat va ser que els Països Baixos no podien participar en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2002. Michelle va estudiar al conservatori d'Amsterdam i va obtenir el títol amb la menció cum laude. Va estar als musicals Chess i Waanzinnig gedroomd. Com a violoncelista acompanya artistes com ara Jim Bakkum, Ellen ten Damme i Marlayne Sahupala.

## Referències

* ↑ «Songfestivalwinnares zingt tijdens haar werk in de zorg» (en neerlandès). 1Limburg, 27-05-2021. Arxivat de l'original el 8 de gener 2022. [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ «Michelle Courtens en Remco van de Weerdt herontdekken het werk van Benny Neyman» (en neerlandès). MeerVandaag, 08-06-2021. [Consulta: 8 gener 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial de Michelle Courtens Arxivat 2019-01-03 a Wayback Machine.
# John Lehmann

John Lehmann (Bourne End, Buckinghamshire, 1907 — ?, 1987) va ser un poeta i memoralista anglès. Es destacà especialment com a editor i promotor de diverses col·leccions de poesia. Va treballar amb Leonard i Virginia Woolf a l'editorial Hogarth Press.

## Obres

* A Garden Revisited (1931)
* Thrown to the Woolfs (1978)

## Referències

* ↑ «John Lehmann». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Maniquí de Madagascar

El maniquí de Madagascar (Lepidopygia nana) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae) i única espècie del gènere Lepidopygia Reichenbach, 1862.

## Hàbitat i distribució

Habita praderies amb matolls i conreus de les terres baixes de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Maniquí de Madagascar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Eugenia Nostini

Eugenia Nostini, o Eugenia Nostini de Rossi-Gheli o Eugenia Nostini-Rossi un cop casada, (ca. 1830 - ?) fou una mezzosoprano italiana de la segona meitat del segle xix.
Es va casar amb el baríton i professor de cant Achille Rossi-Gheli. Van ser pares d'un fill, Giovanni Felice Aristodemo Carlo Rossi, que va néixer a Nàpols el 13 d'agost de 1852. La inscripció del naixement d'aquest fill dona l'any aproximat de naixement de la cantant Eugenia Nostini, indicant que ella tenia 22 anys en aquell moment, i el pare 25 anys.
Ambdós cantants van actuar a Espanya en la dècada del 1850. La temporada 1857-1858 Eugenia Nostini va cantar al Liceu de Barcelona. El Diario de Barcelona la qualificà de "mezzosoprano, de timbre prim, bé que sonor, i sense ser una cantatriu notable canta amb força correcció".
El setembre de 1859 va arribar a Lima, amb el seu marit, on varen ser reputats professors de cant i piano.

## Referències

* ↑ Registre de naixements, any 1852, número de pàgina 702 Arxivat 2018-11-27 a Wayback Machine.
* ↑ «Almanaque». Diario de Barcelona, 1959, p. 73.
* ↑ Fénix, Edicions 5-6. Perú: Biblioteca Nacional, 1949, p. 480.
* ↑ Salinas Sánchez, Alejandro. «Damas del guano; Género y modernidad en Lima 1850-1879».
# Klaus Fleming

Klaus Fleming (1535-1597) va ser un noble finlandès, administrador dels reis suecs.
El 1591 Klaus Fleming va ser nomenat Comandant en Cap de l'exèrcit i l'armada de Finlàndia i Suècia. Se'l va anomenar Mariscal de Camp i Almirall Imperial. Com a Governador de Finlàndia i Estònia portava les obligacions de l'alta autoritat de Finlàndia i Estònia per al regne suec, pròxim al Rei de Suècia.
El pare Fleming - net de Björn Ragvaldsson - va ser Conseller d'Estat, Eerik Fleming (1487-1548), també un home notable i favorit del Rei Gustav Vasa.
# Monarca de l'illa de Bougainville

El monarca de l'illa de Bougainville (Monarcha erythrostictus) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes de Buka, Bougainville, Shortland i Fauro, a les Salomó septentrionals.

## Taxonomia

Considerat sovint una subespècie de Monarcha castaneiventris

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
# Michelle Ehlen

Michelle Ehlen (1978) és una directora, productora, guionista i actriu estatunidenca més coneguda pel seu llargmetratge còmic Butch Jamie.

## Carrera

Michelle es va graduar a The Los Angeles Film School, on va estudiar escriptura i direcció. Va escriure, dirigir i actuar al curtmetratge Half Laughing que va emetre a Logo i es troba al DVD The Ultimate Lesbian Short Film Festival. Butch Jamie és el primer llargmetratge d'Ehlen. Obertament lesbiana ella mateixa, va escriure, dirigir i protagonitzar la pel·lícula com una actriu lesbiana que és interpretada com un home en una pel·lícula. Va guanyar el Gran Premi del Jurat Outfest 2007 a "Actriu destacada en un llargmetratge" per la seva actuació.

## Filmografia

* S&M Sally (2015) com a Jamie (també escriptor/director/productor)
* Heterosexual Jill (2013) com a Jamie (també escriptor/director/productor)
* Butch Jamie (2007) com a Jamie (també escriptor/director/productor)
* Half Laughing (2003) com a Evie (també escriptor/director/productor)
* The Breast of Times (2003) (director)
* Ballet Diesel (2002) com a Ballet Diesel (també escriptor/director/productor))

## Referències

* 1 2 3 «Butch Jamie: Crew». Ballet Diesel Films. Arxivat de l'original el 8 juliol 2011. [Consulta: 24 maig 2011].
* ↑ «The Click List: Best in Short Films: Half Laughing». Viacom. Arxivat de l'original el 26 maig 2009. [Consulta: 24 maig 2011].
* ↑ «Ultimate Lesbian Short Film Festival». Wolfe Video. Arxivat de l'original el 14 abril 2010. [Consulta: 24 maig 2011].
* ↑ Gilchrist, Tracy E. «Butch Jaime’s Michelle Ehlen». GayWired.com, 29-10-2007 [Consulta: 24 maig 2011]. Arxivat 26 de maig 2008 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-05-26. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «Outfest The Los Angeles Gay and Lesbian Film Festival». Outfest. Arxivat de l'original el 20 maig 2012. [Consulta: 24 maig 2011].
* ↑ «S&M Sally (2015)». [Consulta: 7 març 2016].
* ↑ «Heterosexual Jill (2013)». [Consulta: 7 març 2016].
* 1 2 3 «Past Projects». Ballet Diesel Films. Arxivat de l'original el 7 juliol 2011. [Consulta: 24 maig 2011].

## Enllaços externs

* Web de la productora
* Lloc oficial de Butch Jamie
# Jordi Caballeria i Arnaus

Jordi Caballeria i Arnaus (Manlleu, 1958) és un escriptor i editor català. Guanyador del IX Premi d'Humor i Sàtira Jaume Maspons i Safont 2010, se li publicà en paper el seu primer llibre, El temps, que tot ho emmerda.

## Obres

* El temps, que tot ho emmerda (Premsa d'Osona, 2010)
* Variacions (Neurosi, 2013)
* Foc Creuat (Neurosi, 2014)
* Sexe Creuat (Neurosi, 2017)

## Referències

* ↑ «Jordi Caballeria: «En 2 o 3 dies el llibre ja està publicat»». Nació Digital, 27-03-2013. [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ «Una editorial 2.0». elRipollès.info, 23-04-2012 [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ «Nova Editorial Neurosi». El Magazín. Televisió del Ripollés, 09-07-2012. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2015 [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ «Jordi Caballeria guanya el IX premi literari Jaume Maspons». el 9 nou, 20-10-2010 [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ «Jordi Caballeria i Jordi Remolins escriuen relats negres reversibles». Diari de Girona, 21-12-2014. [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ Nou, Ruth Espuny / El 9. «Dos franctiradors literaris - 03 des 2014». El Punt Avui. [Consulta: 25 gener 2021].

## Enllaços externs

* «Veus de Manlleu». CaballeriaTASL, 02-12-2015. [Consulta: 2 desembre 2015].
* Guia dels poetes d'Osona
# Picot negre de les Andaman

El picot negre de les Andaman (Dryocopus hodgei) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita els boscos de les illes Andaman.

## Referències

* ↑ IUCN «Dryocopus hodgei» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. BirdLife International, 01-10-2017. DOI: 10.2305/iucn.uk.2017-3.rlts.t22681379a118582685.en.
# Manuel Lagares Pérez

Manuel Lagares Pérez (Betanzos, La Corunya, 29 d'agost de 1947), és un polític gallec, membre del Partit Socialista Obrer Espanyol, que va ser durant 22 anys alcalde de Betanzos.

## Biografia

És professor d'ensenyament secundari, especialitzat en matemàtiques i en ciències naturals a través de l'Institut de Ciències de l'Educació i de la Universitat Nacional d'Educació a Distància (UNED).
En 1983 es presenta en la llista del PSdeG-PSOE per a l'Ajuntament de Betanzos, que encapçalava Antolín Sánchez Presedo. La victòria electoral, per majoria absoluta, va derivar en el seu nomenament com a primer tinent alcalde de la corporació municipal, per a posteriorment obtenir el càrrec d'alcalde després de la dimissió de Sánchez Presedo en 1985.
Ja com a cap de llista, conserva la majoria absoluta en els processos electorals celebrats en els anys 1987, 1991, 1995 i 1999. En 2003, no obstant això, no aconsegueix els vots suficients per a renovar aquesta majoria, veient-se obligat a formar govern en coalició amb el Bloc Nacionalista Gallec. El procés electoral de 2007 confirma el progressiu descens de vots experimentat pel seu partit a la ciutat, la qual cosa unit a l'aparició de la formació independent Cidadans por Betanzos (CxB), liderada per un exregidor del PP, que es va convertir en "clau" per a governar i exigia la seva sortida del govern municipal com a condició prèvia per a qualsevol pacte, van propiciar que el PSdeG-PSOE passés a l'oposició, entrant a governar el Partit Popular, amb María Faraldo com a alcaldessa. Després de 24 anys a l'ajuntament, 22 dels quals com a alcalde, va dimitir finalment com a regidor al novembre de 2007.

## Referències

* ↑ «Lagares abandona Betanzos». El Correo gallego. [Consulta: 27 agost 2024].
* ↑ «Manuel Lagares entregará hoy su acta de concejal de Betanzos tras 22 años». La Voz de Galicia. [Consulta: 27 agost 2024].
# Eusebio

Eusebio és el nom dels següents personatges:
* Josep Sanvenancio, jugador de pilota valenciana amb el malnom d'Eusebio.
* Eusébio da Silva Ferreira, futbolista portuguès.
* Eusebio Sacristán, futbolista espanyol.
# Kenneth Whyld

Kenneth Whyld (6 de març de 1926 – 11 de juliol de 2003) fou un historiador i escriptor d'escacs britànic, conegut especialment com a coautor (amb en David Hooper) de The Oxford Companion to Chess, un dels principals llibres de referència en historiografia escaquística en anglès.
Whyld fou un fort jugador d'escacs aficionat. Va participar en el Campionat d'escacs de la Gran Bretanya el 1956, i va guanyar el campionat regional de Nottinghamshire. A partir d'aquell moment, va dedicar-se principalment a tasques en Tecnologies de la Informació i la Comunicació, alhora que escrivia llibres d'escacs i feia recerca sobre història dels escacs.
A banda de The Oxford Companion to Chess, Whyld va escriure d'altres obres de referència en el món dels escacs, com Chess: The Records (1986), com a annex al Llibre Guinness de Rècords, i la recopilació de partides The Collected Games of Emanuel Lasker (1998). També va investigar temes més difusos; per exemple, va publicar Alekhine Nazi Articles (2002), sobre els articles de propaganda nazi suposadament escrits pel campió del món d'escacs Aleksandr Alekhin, i les obres bibliogràfiques Fake Automata in Chess (1994) i Chess Columns: A List (2002).
Des del 1978 fins a la seva mort el 2003, Whyld va escriure les Quotes and Queries, una columna dins la publicació British Chess Magazine.
Poc després de la mort de Whyld, es fa fundar la “Ken Whyld Association”, amb la intenció de compilar una completa bibliografia d'escacs en format de base de dades, i també per promoure l'estudi de la història dels escacs.
La biblioteca de Whyld fou posteriorment venuda al Musée Suisse du Jeu, situat a la vora del Llac Léman a Suïssa (tal com indica el número 152 de la publicació EG). Segons la British Chess Variants Society, entre el llegat de la biblioteca de Ken Whyld al Museu Suís del Joc s'hi troba molt del material inèdit relacionat amb la recerca de l'investigador britànic David Pritchard sobre els escacs i les seves variacions.

## Referències

* ↑ British Chess Variants Society http://www.bcvs.ukf.net/ Arxivat 2010-04-28 a Wayback Machine. "Els arxius de David Pritchard han estat preparats per ser transferits al Musée Suisse du Jeu, on es conservaran a la Biblioteca Ken Whyld i estaran a disposició dels futurs investigadors." [Consulta: 12 març 2010]

## Enllaços externs

* Referències al lloc web de British Chess Magazine Arxivat 2003-08-02 a Wayback Machine. (anglès)
* Crítica de The Collected Games of Emanuel Lasker (anglès)
* Crítica de: Alekhine Nazi Articles (anglès)
* The Ken Whyld Association (anglès)
# Monolene dubiosa

Monolene dubiosa és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes d'Acapulco (Mèxic).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Grup de la hel·landita

El grup de la hel·landita és un grup de minerals de la classe dels silicats. Està format per minerals inosilicats que cristal·litzen en el sistema monoclínic, amb fórmula general: X₄Q₂ZT₂[B₄Si₄O$_{22}$]W₂, on
* X = Na, Ca, Y, LREE$^{3+}$ als llocs M3 i M4 coordinats vuit vegades,
* Q = Ca, Y, HREE$^{3+}$, Th$^{4+}$, U$^{4+}$ al lloc M2 coordinat vuit vegades,
* Z = Al, Mn$^{3+}$, Fe$^{3+}$, Ti$^{4+}$ al lloc octaèdric M1
* T = □, Li, Be al nou lloc coordinat tetraèdricament
* W = OH, F, O2$^–$ al lloc O5.
El grup de la hel·landita està integrat per set espècies: ciprianiïta, ferrihel·landita-(Ce), ferrimottanaïta-(Ce), hel·landita-(Ce), hel·landita-(Y), mottanaïta-(Ce) i tadzhikita-(Ce).
| Espècie | Fórmula |
| Ciprianiïta | Ca₄[(Th,U),Ca]$_{Σ2}$Al(Be$_{0.5}$☐$_{1.5}$)$_{Σ2}$[B₄Si₄O$_{22}$](OH)₂ |
| Ferrihel·landita-(Ce) | (Ca₃Ce)Ce₂Fe$^{3+}$◻₂B₄Si₄O$_{22}$(OH)₂ |
| Ferrimottanaïta-(Ce) | Ca₄Ce₂Fe$^{3+}$(Be$_{1.5}$◻$_{0.5}$)[Si₄B₄O$_{22}$]O₂ |
| Hel·landita-(Ce) | (Ca,REE)₄Ce₂Al□₂(B₄Si₄O$_{22}$) (OH)₂ |
| Hel·landita-(Y) | (Ca,REE)₄Y₂Al◻₂(B₄Si₄O$_{22}$) (OH)₂ |
| Mottanaïta-(Ce) | Ca₄(Ce,REE)$_{Σ2}$Al(Be$_{1.5}$☐$_{0.5}$)$_{Σ2}$[B₄Si₄O$_{22}$]O₂ |
| Tadzhikita-(Ce) | Ca₄Ce$^{3+}$₂Ti◻(B₄Si₄O$_{22}$)(OH)₂ |

## Referències

* ↑ «Hellandite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 març 2022].
# Josep Lleal Riambau

Josep Lleal Riambau (Badalona, 1937) és un empresari català, que va ser president adjunt del Club Joventut Badalona entre els anys 1978 i 1980.
Soci des de petit del Club Joventut Badalona, va defensar els colors verd-i-negres del club des dels 14 fins als 21 anys en la secció d'hoquei patins. L'any 1978 va ser proposat per Antoni Mas Vilalta, president sortint de la Penya, per a presidir el club, envoltat de gent de confiança com Josep Maria Puente o Santiago March, ex-alcalde de badalona, que seria la persona que l'acabaria substituint en el càrrec dos anys més tard. Va fer tàndem amb Joan Rosàs al capdavant del club. Tots dos van dimitir al finalitzar la temporada 1979-80 degut a mala situació econòmica.

## Referències

* ↑ Casanova, Juan Antonio «Josep Lleal es el hombre» (en castellà). La Vanguardia, 19-07-1978 [Consulta: 30 maig 2018].
* ↑ Conde Esteve, Justo; Ramos Pérez, José Ramón. Joventut Badalona. La quinta esencia del basket, 1992, p. 117 [Consulta: 30 maig 2018].
# Picot negre de cresta escarlata

El picot negre de cresta escarlata (Campephilus melanoleucos) és una espècie d'ocell de la família dels pícids pròpia de la selva humida, clars, vegetació secundària, bosc obert i pantans de les terres baixes i muntanyes fins als 3100 m, a Panamà i des de Colòmbia, Veneçuela, illa de Trinitat i Guaiana, cap al sud, per l'est dels Andes, a través de l'est de l'Equador, est del Perú, Bolívia i Brasil fins al centre del Paraguai i nord de l'Argentina.