OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Larouco

Larouco és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca de Valdeorras.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2001 | 2011 | 2021 |
| 1.618 | 1.813 | 1.576 | 1.102 | 610 | 557 | 427 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||||

## Subdivisions municipals

| CP | Parròquia | Entitat de població | Població (2009) |
| 32358 | Larouco (Santa María) | Larouco | 378 |
| 32358 | Seadur (Santa Mariña) | Seadur | 104 |
| 32370 | Freixido (Sagrado Corazón de Xesús) | Caseta, A | 18 |
| 32370 | Freixido (Sagrado Corazón de Xesús) | Freixido | 68 |
| 32371 | Portomourisco (San Víctor) | Portela de Portomourisco, A | 13 |
# Mollie Robertson

Mollie Robertson, nascuda com Clarice Mary Hobson (n. Stockport, Anglaterra, el 28 de setembre de 1907), va ser una escriptora anglesa que va publicar The Sand, The Wind and the Serres - Days in Patagònia, de caràcter autobiogràfic, el 1964 a Londres, amb il·lustracions de Maurice Wilson.
The Sand ... relata la infància entre els 8 i els 15 anys, a finals de la Primera Guerra Mundial a les estades Talcahuala i Huanuluan, de la Patagònia argentina, constituint un testimoni únic de la vida en aquest temps i en aquests llocs.
En el llibre explica que la vida era dura, el clima extrem i el menjar tenia poca variació; però el seu interès es dirigia cap als animals, especialment els salvatges, que descriu amb simplicitat i encant. També compta sobre els singulars caràcters que convivien en les estades. El seu pare, silenciós i inassequible al desànim, la seva pacient mare, els excèntrics empleats europeus i els ovellers i domadors tehuelches i xilens, apareixen vívidament en les seves pàgines. Tot està presentat a través dels ulls d'una nena. Hi ha aventura, alegries i tristesa, sobretot quan arriba l'hora de la tornada a Anglaterra. Mollie Robertson va tornar cap a 1923 al seu país natal i l'adaptació el va portar més d'un any d'intens treball. Després va passar dinou anys com a administrativa en una oficina estatal. Es va casar amb el seu cap, va viatjar àmpliament per Espanya, Grècia i el Mediterrani. El 1971 The Sand ... es va emetre en forma serial per la Radio 4 de la BBC. Mollie considerava escriure un llibre sobre els seus altres viatges quan va morir a la ciutat on residia, Westcliff-on-Sea, el 22 d'octubre de 1981 a 72 anys.

## Bibliografia

* Robertson, Mollie (1964) The Sand, the Wind and the Sierras, Londres, Geoffrey Bles.
* Dossier "Memorias de Mollie Robertson (1916-1923)" en el camarote nª14, 2008, Viedma
# Pareuchiloglanis macropterus

Pareuchiloglanis macropterus és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques dels rius Salween i Irrawaddy al sud de la Xina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Pellegrin J. 1936. Poissons nouveaux du haut-Laos et de l'Annam. Bull. Soc. Zool. Fr. v. 61. 243-248.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* He, S. 1996: The phylogeny of the glyptosternoid fishes (Teleostei: Siluriformes, Sisoridae). Cybium 20(2):115-159.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pandinus imperator

L'escorpí emperador (Pandinus imperator) és una espècie de l'ordre Scorpiones que pertany a la família Scorpionidae.

## Descripció

És un dels escorpins més grans del món i viu entre 6 a 8 anys. El seu cos és fosc, amb tons que van des del verd i blau fosc fins a cafè o negre. Mesura aproximadament 21 centímetres de llarg i pesa 30 grams. No obstant això, algunes espècies d'escorpins forestals similars com el Heterometrus swammerdami té el rècord de ser l'escorpí més gran del món amb 23 centímetres i es confonen sovint. Va ser descrit per primera vegada pel entomólogo alemany Carl Ludwig Koch en 1841.

## Conservació i l'impacte humà

L'escorpí emperador és una espècie molt popular en el comerç de mascotes, la qual cosa ho ha portat a tal nivell de captura en la naturalesa que l'espècie es troba actualment inclosa en l'apèndix segon del CITIS.

## Alimentació i hàbitat

Habiten en deserts i selves tropicals d'Àfrica Occidental. S'enterren sota el sòl o s'amaguen sota roques o enderrocs. La seva alimentació es compon principalment de diversos artròpodes com a paneroles, aranyes, escarabats, grills, i a vegades petits ratolins i sargantanes. Les preses són esmicolades amb els quelícers en totalitat perquè l'escorpí pugui absorbir les farinetes resultants, el procés d'alimentació sol requerir diverses hores.

## Picada

La picada de l'escorpí emperador la hi pot classificar com a lleu, similar a la de les abelles. En la majoria dels casos les persones no es veuen afectades per la picada de l'escorpí emperador, però pot afectar persones al·lèrgiques o amb malalties presents.

## Referències

* ↑ «Emperor Scorpion - Pandinus imperator» (en anglès). [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ Error en el títol o la url.«». Arkive.org.
* ↑ Error en el títol o la url.«». CITES species database.
# Reserva natural estricta de Mariàmdjvari

La Reserva natural estricta de Mariàmdjvari (en georgià : მარიამჯვარი) és una àrea protegida del municipi de Sagarejo, a la regió de Kakhètia, a Geòrgia, al vessant sud de la serralada de Gombori.
La Reserva natural de Mariàmdjvari es va fundar el 1935 amb el propòsit de preservar els paisatges intactes de la relíquia del pi de Sosnowskyi (Pinus sosnowskyi). Actualment la Reserva natural estricta de Mariàmdjvari forma part de les àrees protegides de Geòrgia, que també inclou la Reserva gestionada de Korugi i la Reserva gestionada d'Iori.
La major part del paisatge de la reserva està cobert de bosc. El pi de Sosnovskyi és un relicte del Caucas i s'estén entre els 800 i 1800 m sobre el nivell de la mar. Es representa per diverses formes degudes al polimorfisme dels arbres: piramidal (Pinus Sosnowsky Nakai var. Pyramidalis Kurd.), compacte (Pinus Sosnowsky Nakai var. Compacta Kurd.), ovalada (Pinus Sosnowsky Nakai var. Ovalus Kurd.), tipus paraigua (Pinus Sosnowsky Nakai var. Umbraculifera Kurd.). Al bosc protegit també hi ha exemplars de carpí, el carpinus oriental (Carpinus orientalis), el roure, el faig, l'auró i l'om. També hi ha moltes espècies d'arbustos.

## Referències

* ↑ «Mariamjvari in Georgia» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-11-14. [Consulta: 30 novembre 2020].
* ↑ Pinus sylvestris(sosnowskyi)
* ↑ Pinus sylvestris var. hamata Steven
* ↑ «Mariamjvari Strict Nature Reserve Administration - Agency of Protected Areas of Georgia» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2018].

## Vegeu també

* Pi roig
# Jeux-lès-Bard

Jeux-lès-Bard és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 48 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Jeux-lès-Bard era de 48 persones. Hi havia 19 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 7 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 21 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família i 4 eren segones residències. 21 eren cases i 1 era un apartament. Dels 17 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 3 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Jeux-lès-Bard el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 17 eren actives i 8 eren inactives. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (8 homes i 8 dones) i 1 aturada (1 home). De les 8 persones inactives 6 estaven jubilades i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Jeux-lès-Bard hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Jeux-lès-Bard a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Jeux-lès-Bard a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Llista d'autors catalans de literatura llatina medieval

Aquesta és una llista d'autors catalans que conrearen la literatura llatina a l'edat mitjana

## A

* Andreu Alfonsello
* Antoni Amat
* Bernat Andor
* Francesc d'Arinyó
* Ramon Astruc de Cortielles
* Bartomeu Avaces
* Mossèn Azà

## B

* Pere Badia
* Bernat Boïl
* Domingo Bonfill
* Marc Bonfill
* Ramon Bosc
* Joan Bulons

## C

* Antoni Caixal
* Jaume Callís
* Gabriel Canyelles
* Pere Miquel Carbonell
* Gabriel Casafages
* Joan de Casanova
* Francesc de Casa-Saja
* Ferran Castillo
* Llucià Colomines

## D

* Pere Daguí
* Duoda

## F

* Joan Ramon Ferrer
* Arnau Fonolleda
* Guillem Fuster

## G

* Jaume Garcia
* Nadal Gàver
* Cristòfol de Gualbes
* Jaume Guitardes

## L

* Pere Joan Llobet
* Hug de Llupià i Bages

## M

* Felip de Malla
* Joan Marbres
* Joan Margarit i Pau
* Jaume Marquilles
* Nicolau Martí
* Miquel Massot
* Bartomeu Mates
* Pere Joan Matoses
* Tomàs Mieres
* Berenguer de Mont-ravà
* Cosme de Montserrat
* Guillem de Montserrat
* Guillem Morell

## O

* Jordi d'Ornós

## P

* Guillem Pabord
* Joan Pagès
* Joan de Palomar
* Jaume Pau
* Jeroni Pau
* Joan de Peralta
* Pere d'Arenys

## R

* Dalmau de Raset
* Jaume Ripoll o Joan Ripoll

## S

* Narcís de Santdionís
* Ramon Sibiuda
* Joan de Socarrats

## T

* Pere Terrassa
* Francesc Torner

## V

* Guillem de Vallseca
* Joan Vilar

## Referències

* Mariàngela Vilallonga, La literatura llatina a Catalunya al segle XV; Curial Edicions Catalanes i Publicacions de l'Abadia de Montserrat, Barcelona 1993.
* Fèlix Torres Amat, Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes, Barcelona, 1836.
# Rantoul (Illinois)

Rantoul és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2007 tenia 12.402 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rantoul tenia 12.918 habitants, 5.330 habitatges, i 3.368 famílies. La densitat de població era de 685,7 habitants/km².
Dels 5.330 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,9% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 32,2% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.904 $ i la renda mediana per família de 43.543 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.440 $ mentre que les dones 22.382 $. La renda per capita de la població era de 17.948 $. Aproximadament el 8,5% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rantoul». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rantoul». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ježekita

La ježekita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom del professor Bohuslav Ježek (1877-1950) un prominent mineralogista i cristal·lògraf txec de la Universitat de mines d'Ostrava i Pribram.

## Característiques

La ježekita és un carbonat de fórmula química Na₈[(UO₂)(CO₃)₃](SO₄)₂·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014, i publicada un any més tard. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Es troba en forma d'escorces cristal·lines formada de cristalls prismàtics fins de color groc sofre en gangues. No s'ha de confondre amb la morinita, també coneguda com a ježekita (de Slavik). L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Fersman Mineralogical Museum of the Russian Academy of Sciences, a Moscou, Rússia, amb el número de registre 4606/1.

## Formació i jaciments

És un mineral supergènic de baixa temperatura format per la hidratació-oxidació de la uraninita associada amb els processos post-miners. Va ser descoberta a la mina Geschieber, a Svornost, Jáchymov, a la regió de Karlovy Vary (República Txeca). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral. Sol trobar-se associada a altres minerals com: schröckingerita, guix, čejkaïta i andersonita.

## Referències

* ↑ «Ježekite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 juny 2017].
* ↑ «Morinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 juny 2017].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Las Berlanas

Las Berlanas és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
# Gabriel de Ocaña y Alarcón

Gabriel de Ocaña y Alarcón va ser un noble, II senyor de Pozuelo de Alarcón, polític i servidor del rei Felip IV de Castella en diversos càrrecs administratius.
Era fill de Luis de Alarcón, membre del Consell d'Hisenda, i de la seva muller, Antonia de Céspedes, ambdós veïns i naturals de Madrid.
Va servir sempre en càrrecs públics, alguns d'importància dintre de la cort castellana: va exercir com a comptador a la Comptadoria Major, entre altres càrrecs com el de secretari de les tres Ordes Militars –en va esdevenir cavaller de la de Sant Jaume– i va ser governador de la Secretaria de Cambra i Estat de Castella per ordre particular del rei Felip IV, més tard secretari de cambra del Suprem Consell d'Índies, així com de la Junta de Guerra per les províncies del Perú i dels negocis neutrals, segons consta l'any 1644. Va ser també gentilhome de la boca de l'arxiduc Albert d'Àustria i, igualment, de les infantes Isabel Clara Eugènia i de Margarida, que el va deixar com un dels seus testamentaris. Per ordre del rei també va assistir a sor Dorotea, filla de l'emperador Rodolf.
D'altra banda, va tenir molt de poder a l'Ajuntament de la vila de Madrid com a regidor degà i perpetu, de fet el 1646 n'era el membre més antic; va ser-ne també capità de la milícia. Altrament, va comprar i unir al seu majorat la vila de Pozuelo de Alarcón, abans de Aravaca, que es trobava dintre de la jurisdicció de la capital espanyola. El seu pare l'havia adquirit el 1632 mitjançant hipoteca per unir-lo al majorat de Gabriel, creat el 1631.
Es va casar dues vegades, del primer matrimoni no va tenir fills; la segona vegada va casar-se amb Mariana de Garnica y Haro, filla del senyor de Valdetorres. Els seus fills van ser: el seu successor Gaspar José, cavaller comanador de Hornos de l'Orde d'Alcàntara i també regidor de Madrid; També va tenir un altre fill, Antonio de Alarcón y Ocaña, amb Margarita de Aibar.
Va testar l'11 de febrer de 1649 davant de Francisco Suárez.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Álvarez y Baena, José. Hijos de Madrid... diccionario histórico (en castellà). Madrid: Oficina de Benito Cano, 1790, p. 268-269.
* ↑ Faria y Sousa, Manuel de. Nobiliario del conde de Barcelos Don Pedro (en castellà). Madrid: Alonso de Paredes, 1646.
* ↑ Morón García, María Esperanza «La venta de Pozuelo». Vive Pozuelo, 2007, pàg. 26-27. Arxivat de l'original el 2016-03-05 [Consulta: 30 gener 2017].
* ↑ Suárez de Alarcón, Antonio. Relaciones genealógicas de la casa de los Marqueses de Trocifal... (en castellà). Madrid: Diego Díaz de la Carrera, 1656, p. 269.
* 1 2 Lohmann Villena, Guillermo. Los americanos en las órdenes militares (en castellà). Tom I. Madrid: CSIC, 1993, p. 15-16.
# Lobsang Tenzin

Lobsang Tenzin, més conegut pel títol de Professor Venerable Samdhong Rinpoche (ZAM gdong rin po che) i per als tibetans com el cinquè Samdhong Rinpoche (nascut a Jol, Tibet, el 5 de novembre de 1939), va serr el Kalon Tripa o President del Consell de Ministres de l'Administració Central Tibetana, el govern tibetà en l'exili, amb seu a Dharamsala, Índia. Segueix sent un estret col·laborador de Tenzin Gyatso, XIV Dalai Lama. Va ocupar el càrrec de Kalon Tripa -posteriorment rebatejat com a Sikyong- entre el 5 de setembre de 2001 i el 8 d'agost de 2011, data en què va prendre possessió del seu càrrec l'actual Kalon Tripa, Lobsang Sangay.

## Bibliografia

* Samdhong Rinpoche: la verdad sin compromisos para un mundo más comprometidas (World Wisdom, 2006) ISBN 978-1-933316-20-8
# Pareuchiloglanis nebulifer

Pareuchiloglanis nebulifer és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Laos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* He, S. 1996: The phylogeny of the glyptosternoid fishes (Teleostei: Siluriformes, Sisoridae). Cybium 20(2):115-159.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Oskaloosa (Iowa)

Oskaloosa és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 10.938 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oskaloosa tenia 10.938 habitants, 4.603 habitatges, i 2.863 famílies. La densitat de població era de 615,6 habitants/km².
Dels 4.603 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.490 $ i la renda mediana per família de 42.138 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.830 $ mentre que les dones 23.698 $. La renda per capita de la població era de 18.721 $. Entorn del 10,6% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oskaloosa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oskaloosa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ranuccio Farnese

Ranuccio Farnese és el nom dels següents personatges:
* Ranuccio Farnese il Vecchio (1390-1450), condottiero i avi del papa Pau III
* Ranuccio Farnese (fill de Pau III) (1509-1529), bisbe
* Ranuccio Farnese (cardenal) (1530-1565), cardenal
* Ranuccio Farnese o Ranuccio I de Parma (1569-1622), 4t duc de Parma
* Ranuccio Farnese o Ranuccio II de Parma (1630-1694), 6è duc de Parma
# Limnonectes heinrichi

Limnonectes heinrichi és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Limnonectes heinrichi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Gauss

«Gauss» té aquests significats:
* Carl Friedrich Gauß, un matemàtic i científic alemany.
* Gauss (unitat), la unitat de mesura del sistema CGS d'un camp magnètic.