OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Senyoria de Salins

La senyoria de Salins fou una jurisdicció feudal donada en feu per l'abat de Sant Maurici de Valais a Alberic I vescomte de Mâcon el 942. La dinastia narbonesa es va mantenir fins al 1175. L'hereva Maureta de Salins, va deixar la senyoria a la casa de Vienne, que la va vendre el 1225 a Hug IV duc de Borgonya, que la va infeudar el 1237 a Joan de Chalon a canvi del comtat de Chalon-sur-Saône. Els seus descendents que van ser comtes, ducs de Borgonya, i més tard reis i emperadors, van portar el títol de senyors de Salins

## Llista de senyors

* Alberic I 942-945 (vescomte de Mâcon) (dinastia de Narbona)
* Humbert I (fill) 945-951
* Humbert II (fill) 951-1028
* Gauxer I (fill) 1028-1050
* Gauxer II (fill) 1050-?
* Humbert III (fill) ?-1132
* Gauxer III (fill) 1132-1175
* Guiona (Maureta) de Salins (filla) 1175-1184
* Gerard I (espòs) 1175-1184 (comte de Mâcon i de Vienne 1156-1184)
* Gauxer IV 1184-1219
* Margarida (filla) 1219-1225
* La senyoria és venuda a Hug IV de Borgonya 1225
* Hug I (Hug IV de Borgonya) 1225-1237 (duc de Borgonya 1218-1272)
* Permuta la senyoria amb Joan de Chalon, a canvi del comtat de Chalon-sur-Saône i el Comtat d'Auxonne, 1237
* Joan I l'antic o el savi (Joan de Chalon) 1237-1268 (comte de Chalon-sur-Saône 1228-1237 i d'Auxonne 1237)
* Hug de Chalon, fill hereu mort el 1267 (comte Palatí de Borgonya 1248-1267)
* Otó I (fill) 1268-1303 (comte Palatí de Borgonya 1279-1303)
* Joana I 1303-1330 (comtessa Palatina de Borgonya 1307-1330, comtessa d'Artois 1329-1330)
* Felip V el llarg, rei de França (espòs)
* Joana II de França (filla) 1330-1347 (comtessa d'Artois i comtessa palatina de Borgonya)
* Odó (Eudes) (espòs) 1330-1347 (duc de Borgonya 1315-1349)
* Felip (fill, hereu) 1323-1346
* Felip I (fill) 1347-1361 (comte d'Artois i Borgonya 1347-1361; comte d'Alvèrnia i Bolònia 1360-1361; duc de Borgonya 1349-1361)
* Margarida de França (germana de Joana II) 1361-1382 (comtessa de Borgonya i d'Artois)
* Lluís (espòs), comte de Flandes, Nevers i Rethel
* Lluís I de Mâle (fill) 1382-1384 (comte de Borgonya i d'Artois 1382-1384; comte de Flandes, Nevers i Rethel 1346-1384)
* Margarida de Flandes (filla) 1384 (comtessa de Borgonya, Artois, Flandes, Nevers i Rethel
* Felip II de França, l'intrèpid (rei de França) 1384-1414 (espòs)
* Joan sense por (fill) 1414-1419 (comte de Borgonya, Flandes i Artois 1414-1419, comte de Nevers i Rethel 1385-1404, duc de Borgonya 1404-1419
* a Borgonya 1419
# Salvelinus umbla

Salvelinus umbla és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Alimentació

Menja crustacis, insectes i organismes bentònics, tot i que n'hi ha exemplars que són piscívors i presenten una morfologia diferent.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües dolces temperades (48°N-45°N, 5°E- 11°).

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Àustria, Alemanya, Suïssa, Itàlia i Suècia.

## Referències

* ↑ «Salvelinus umbla». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Beamish, F.W.H., 1980. Swimming performance and oxygen consumption of the charrs. p. 739-748. A E.K. Balon (ed.) Perspectives in vertebrae science: charrs, salmonid fishes of the genus Salvelinus. Chapter 24. W. Junk, Dordrecht, Països Baixos.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gerstmeier, R. i T. Romig, 1998. Die Süßwasserfische Europas: für Naturfreunde und Angler. Franckh-Kosmos Verlag, Stuttgart, Alemanya. 368 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B. i P.E. Ihssen, 1985. Chromosome banding in salmonid fish: Nucleolar organizer regions in Salmo and Salvelinus. Canad. J. Genet. Cytol.. 27:433-440.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Smolian, K., 1920. Merkbuch der Binnenfischerei. Fischereiförderung GmbH, Berlín, Alemanya, p. 449, XXV
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Shō Shin

Shō Shin (尚 真) (1465-1526) va ser un rei del Regne de Ryūkyū, el tercer de la línia de la Segona Dinastia. El prolongat regnat de Shō Shin ha estat denominat "els grans dies de Chūzan", un període caracteritzat per una gran pau i prosperitat. Era fill de Shō En, el fundador de la dinastia, i de Yosoidon, la seva segona esposa, sovint anomenada la reina mare. Va succeir al seu oncle, Shō Sen'i, que va ser obligat a abdicar a favor seu aquest fet va ocórrer el 1477.
Gran part de l'organització fundacional de l'administració i economia del regne es pot atorgar als desenvolupaments que van ocórrer durant el regnat de Shō Shin. Mentre que el govern es va fer més institucionalitzat i organitzat, els aji (senyors locals) gradualment van perdre poder i independència, tornant-se més lligats al govern central a Shuri. Per enfortir el control central sobre el regne i per prevenir la insurrecció de part dels aji, Shō Shin va reunir les armes de tots els aji per posar-les al servei de la defensa del regne, i va ordenar als aji traslladar les seves residències a Shuri.
Els senyors separats de les seves terres i de la seva gent eren molt menys capaços d'actuar independentment o d'organitzar una rebel·lió i, amb el temps, les seves connexions emocionals amb Shuri van créixer, mentre que aquelles amb els seus territoris es debilitaven. Les residències a Shuri dels aji van ser dividides en tres districtes, cadascun per a aquells que venien de les àrees nord, centre i sud de l'illa d'Okinawa, que prèviament havien estat els regnes independents de Hokuzan, Chūzan i Nanzan respectivament. Aquestes regions van ser ara renombradas Districte de Kunigami, Districte de Nakagami i Districte de Shimajiri, respectivament, noms que segueixen usant-se avui dia. A través del matrimoni, la residència a Shuri i altres factors, els aji van arribar a integrar-se més com una classe, associats més de prop amb la vida, costums i política de Shuri, i menys aferrats a les seves identitats territorials ancestrals.
Sho Shin també va dur a terme canvis significatius en l'organització dels nadius Noro (sacerdotesses) de culte i la seva relació amb el govern de forma més protectora i amigable.
Després d'un regnat de cinquanta anys, Sho Shin va morir el 1526, i va ser succeït pel seu fill Shō Sei. Es diu que després d'un regnat tan llarg, els funcionaris van trobar dificultats per determinar la manera adequada de dur a terme el funeral reial, els rituals de successió i altres cerimònies relacionades.

## Referències

* Kerr, George H. (1965). Okinawa, the History of an Island People. Rutland, Vermont: C.E. Tuttle Co. OCLC 39242121
* "Shō Shin." Okinawa rekishi jinmei jiten (沖縄歴史人名事典, "Enciclopèdia de les Persones de la història d'Okinawa"). Naha: Okinawa Bunka-sha, 1996. p41.
# Sanak

Sanak (en aleutià Sanaĝax) és una illa del grup de les Illes Fox, un subgrup de les Illes Aleutianes, a Alaska, Estats Units. Junt a l'illa Caton forma un subgrup anomenat illes Sanak.
Com moltes de les altres illes Aleutines, Sanak va estar habitada pels aleutians durant milers d'anys. El 1828, els administradors de l'Amèrica russa van traslladar els habitants de l'illa a la península d'Alaska per tal de preservar els terrenys de caça de la llúdria marina a les aigües circumdants.
Tot i que Sanak està deshabitada, l'illa segueix sent propietat dels seus antics residents, que ocasionalment la visiten per explotar el bestiar salvatge que hi viu.
El 2004, 2006 i 2007 equips d'arqueòlegs i ecologistes van visitar l'illa per estudiar els efectes de l'ocupació humana a llarg termini. Es van excavar més de 100 jaciments arqueològics i els jaciments més antics daten de fa 5.600 anys.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ Black, Lydia T. Russians in Alaska: 1732-1867. University of Alaska Press, 2004. pp. 199.
* ↑ 5. A 4500-Year Time-Series of Otariid Abundance on Sanak Island, Western Gulf of Alaska. University of California Press, 2019-12-31, p. 93–110. ISBN 978-0-520-94897-6.
# Scilla sardensis

Scilla sardensis és una espècie de planta bulbosa perenne de la família de les Asparagàcies, endèmica de l'oest de Turquia que floreix a la primavera. Després de florir és una planta efímera fins a la següent primavera.
S. sardensis és molt semblant a la Scilla forbesii, però hi ha diferències subtils però reals que fan que siguin espècies diferents. Cada bulb produeix de dues a tres fulles que poden mesurar al voltant dels 14 cm de llarg i 1,5 cm d'ample, i com a mínim una tija florida, per sobre dels 14 cm de longitud. Les flors es produeixen en un raïm gairebé piramidal, amb prop de 22 flors per tija. Cada flor mesura 2,5 cm amb tèpals individuals d'1,5 cm de longitud. Els tèpals són de color blau, essent alguns una mica més pàl·lids a la base, produint un "ull" més clar al centre de la flor. No obstant, alguns bulbs conreats que creixen sota la denominació d'aquesta espècie surten amb un "ull" similar a la S. forbesii. La base de l'estam és blanca.

## Referències

* ↑ «Scilla sardensis» a EOL. Data consulta: 28 de maig de 2014.
* ↑ Dashwood & Mathew 2005, p. 5
* ↑ Dashwood & Mathew 2005, p. 7

## Bibliografia

* Dashwood, Melanie & Mathew, Brian (2005), Hyacinthaceae – little blue bulbs (RHS Plant Trials and Awards, Bulletin Number 11), Royal Horticultural Society
* Mathew, Brian (1987), The Smaller Bulbs, London: B T Batsford, ISBN 978-0-7134-4922-8
* Mathew, Brian (2005), "Hardy Hyacinthaceae, Part 2: Scilla, Chionodoxa, xChionoscilla", The Plantsman (New Series) 4 (2): 110–21
# Shell

«Shell» té aquests significats:
* Royal Dutch Shell, companyia petroliera
* Shell (informàtica), intèrpret d'ordres usat per interaccionar amb el nucli del sistema operatiu
Viccionari
# Serra d'Agramunt

La Serra d'Agramunt és una serra a cavall dels municipis d'Agramunt i Castellserà a la comarca de l'Urgell, amb una elevació màxima de 377,2 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sipsey

Sipsey és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 552 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sipsey tenia 552 habitants, 212 habitatges, i 149 famílies La densitat de població era de 435 habitants/km².
Dels 212 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 16% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 94,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.000 $ i la renda mediana per família de 26.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.625 $ mentre que les dones 20.750 $. La renda per capita de la població era de 8.644 $. Aproximadament el 23,3% de les famílies i el 24,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sipsey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sipsey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Scinax alter

Scinax alter és una espècie de granota de la família dels hílids endèmica del Brasil. Habita els matolls humits subtropical o tropical, prades inundades de baixa altura o humides estacionàriament del tipus subtropical o tropical, pantans, llacs intermitents, pantans, aiguamolls d'aigua dolça, pastures i llacunes. La seva distribució va des de la regió de Pernambuco fins a Rio Grande do Sul del Brasil. Es troben exemplars fins als 1.000 m d'altitud. És una espècie que s'adapta molt fàcilment i no té amenaces conegudes.

## Referències

* 1 2 Fordham et al (2006). Scinax alter. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 2 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Semproni Malatesta de Sogliano

Semproni Malatesta de Sogliano (1528 - 1624) fou fill de Joan Malatesta de San Giovanni, que va succeir al seu pare com a comte de San Giovanni in Galilea el 1577 i el 1593 fou associat al govern de Sogliano (amb dret a la meitat del comtat) pels seus parents els comtes que van conservar l'altra meitat entre els tres. També va rebre la quota del comtat de Pondo però per un laude arbitral el va haver de cedir el 1600 al Marquès de Roncofreddo. Va tenir problemes amb la justícia del Papa perquè va donar refugi a alguns bandits. Va morir a [Pesaro] l'agost del 1624 als 95 anys. Estava casat amb Pòrzia i en segones noces amb Fúlvia Ardici. Va tenir cinc fills: Juli Cèsar (mort l'abril del 1613), Malatesta IV Malatesta de Sogliano, Doralice (monja), Francesca (monja) i una cinquena filla de nom no conservat.
# Sifaca de Verreaux

El sifaca de Verreaux (Propithecus verreauxi) és un primat estrepsirrí de la família dels índrids. Viu a Madagascar i se'l pot trobar a diferents hàbitats. És de color taronja, blanc i negre. Salta d'un tronc a l'altre en salts que mesuren més de sis metres. A terra, fa salts laterals. Aquest tàxon fou anomenat en honor d'un dels germans Verreaux.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 429. ISBN 978-0801893049.
# Serranus heterurus

Serranus heterurus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a l'Àfrica Occidental.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W.N. (ed.), 2003. Catalog of fishes. Updated database version of March 2003. Catalog databases as made available to FishBase in March 2003.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serranus chionaraia

Serranus chionaraia és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida fins al nord del Carib.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serranus luciopercanus

Serranus luciopercanus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Índies Occidentals i Hondures.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Heemstra, P.C., W.D. Anderson i P.S. Lobel, 2002. Serranidae. Groupers (seabasses, creolefish, coney, hinds, hamlets, anthiines, and soapfishes). p. 1308-1369. A: K.E. Carpenter (ed.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Atlantic. Vol. 2: Bony fishes part 1 (Acipenseridae to Grammatidae).

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Smith, C.L., 1997. National Audubon Society field guide to tropical marine fishes of the Caribbean, the Gulf of Mexico, Florida, the Bahamas, and Bermuda. Alfred A. Knopf, Inc., Nova York, Estats Units. 720 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serranus novemcinctus

Serranus novemcinctus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 32 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de Madagascar.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Skil Brum

Skil Brum, o Skilbrum, és una muntanya de 7.410 metres i una prominència de 1.152 metres dins la serralada Karakoram a Gilgit-Baltistan, Pakistan, està a uns 9 km (5 mi) del K2. Es troba a la part oest de la Glacera de Godwin-Austen.
L'any 1957 Marcus Schmuck i Fritz Wintersteller van fer-ne la primera ascensió ens estil alpí pur.

## Notes i fonts

* ↑ Mi Desheng (Chinese Academy of Science, 1990s), Qogori in the series "The Maps of Snow Mountains in China"
* ↑ Skilbrum a peakbagger.com
* Summitpost.org: Skil Brum

## Enllaços externs

* Skil Brum auf BroadPeak.at (German Language) Arxivat 2012-10-31 a Wayback Machine.
# Serole

Serole, (Seiròle en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Cortemilia, Merana, Olmo Gentile, Perletto, Pezzolo Valle Uzzone, Piana Crixia, Roccaverano i Spigno Monferrato.
Pertanyen al municipi les frazioni de Brallo i Cuniola.
# Soc Al-Hamidiyye

El Soc o Mercat Al-Hamidiyye o Al-Hamidiyah (àrab: السوق الحميدي, as-Sūq al-Ḥamīdī, ‘Mercat de (Abd-al-)Hamid’, o سوق الحميدية, Sūq al-Ḥamīdiyya, ‘Mercat d'al-Hamidiyya’) és el soc més gran de Síria i el més cèntric de Damasc, situat dins la vella ciutat emmurallada, al costat de la Ciutadella. El soc té aproximadament 600 metres de llarg i 15 metres d'ample, i és cobert per un arc metàl·lic de 10 metres. El soc comença al carrer Al-Thawra i acaba a la plaça de la Mesquita dels Omeies, i l'antic Temple romà de Júpiter està a 40 peus de la seva entrada.

## Història

El soc és d'època otomana. Va ser construït al llarg de l'eix de la ruta romana al Temple de Jupiter, al voltant del 1780 durant el regnat de sultà Abdul Hamid I, i més tard durant el regnat de sultà Abdul Hamid II. Avui dia és un dels districtes de compres més popular a Síria, sent flanquejat amb centenars de grans botigues de roba, de manualitats, venda de joies i artesania tradicional, cafeteries, botigues de queviures i gelateries. Abans de l'actual Guerra Civil siriana, era una de les atraccions principals de Damasc i era visitat per molts estrangers incloent-hi europeus i àrabs del Golf, tot i així encara és una atracció popular entre locals i sirians.
Tot i que hi ha hagut molts enfrontaments violents al voltant Damasc i en alguns dels seu barris, el soc no ha estat afectat de cap manera per la guerra actual, tot i que manifestacions i protestes pacífiques han tingut lloc en el proper soc Medhat Pasha que s'estén més enllà del soc d'Al Hamidiyah.
Va ser un dels tresors mostrats en el documental del 2005 de la BBC Al voltant del Món en 80 Tresors presentat per Dan Cruickshank.

## Referències

* 1 2 سوق الحميدية - اكتشف سورية
* 1 2 «Al-Hamidiyah Souk, main Damascus shopping centre - The Arab Weekly». Arxivat de l'original el 2017-12-19. [Consulta: 26 agost 2019].
# Shandra Woworuntu

Shandra Woworuntu és una analista de finances i activista contra el tràfic humà que fou víctima de tràfic humà. Ella és d'Indonèsia, des d'on va anar als Estats Units d'Amèrica el 1998 esperant una feina en l'hostaleria però va ser forçada a treballar com a prostituta. Els traficants que la utilitzaren eren dels Estats Units d'Amèrica, Taiwan, Xina, Malàsia i Indonèsia. Va escapar dos vegades del bordell, parlà amb la policia per a denunciar-ho i aquestos no la van creure.
Fou ajudada per la fundació Freedom For All.
És la fundadora del Mentari Human Trafficking Survivor Empowerment Program – una organització que té l'objectiu d'ajudar a les víctimes de tràfic humà.

## Referències

* 1 2 3 4 Sebastian, Clare; Jones, Bryony «The 'model' way to fight slave labor». CNN, 11-08-2015 [Consulta: 1r abril 2016].
* 1 2 «Shandra Woworuntu: My life as a sex-trafficking victim». BBC, 30-03-2016 [Consulta: 1r abril 2016].
* ↑ «Shandra Woworuntu, Appointee for Member, United States Advisory Council on Human Trafficking». A: President Obama Announces More Key Administration Posts. Oficina del Secretari de Premsa, La Casa Blanca, 16 desembre 2015.