OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marstrand

Marstrand és una ciutat sueca situada al sud de la província històrica de Bohuslän, a uns 20 quilòmetres de Göteborg. Té prop de 1.500 habitants, i pertany a la Comuna de Kungälv. Queda situada en dues illes – Marstrandsön i Koön. ÉS una ciutat idíl·lica, amb molts turistes l'estiu. La seva gran atracció turística és la Fortalesa de Carlsten.

## Referències

* ↑ Ernby, Birgitta. «Marstrand». A: Norstedts första svenska ordbok (en suec). Estocolm: Norstedts ordbok, 2001, p. 387. ISBN 91-7227-186-8.
* ↑ Magnusson, Thomas. «Marstrand». A: Vad varje svensk bör veta (el que tots els suecs han de saber) (en suec). Estocolm: Editora Bonnier i Publisher Produktion AB, 2004, p. 214. ISBN 91-0-010680-1.
* ↑ Thaning, Olof. «Marstrand». A: Sverigeboken (en suec). Estocolm: Det Bästa, 1983, p. 127. ISBN 91-7030-101-8.
* ↑ Ottosson, Mats. «Marstrand». A: Upplev Sverige (en suec). Estocolm: Wahlström Widstrand, 2008, p. 59. ISBN 9789146215998.

## Enllaços externs

* Pàgina del Turisme de Marstrand
* Marstrand (anglès)
* Passeig per la Marstrand històrica (anglès)
# Nandanvan

Nandanvan és una prada a l'encreuament entre les glaceres de Gangotri i Chaturangi al districte d'Uttarkashi, Uttarakhand (Índia) al parc nacional de Gangotri.
És conegut per ser un lloc ideal per la meditació. És el campament que serveix com a camp base per a les caminades als cims Bhagirathi.

## Referències

* ↑ Raina, Dina Nath. Kashmir - distortions and reality (en anglès). Reliance Pub. House, 1994, p. 5. ISBN 8185972524.
# Hashiratani

Hashiratani és el nom dels següents personatges:
* Koichi Hashiratani (Prefectura de Kyoto, 1961), futbolista japonès
* Tetsuji Hashiratani (Prefectura de Kyoto, 1964), futbolista japonès
# Pont del Molí d'en Figueres

El pont del Molí d'en Figueres és un pont de Gualba (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pont d'un sol arc, pla i tot de pedra amb baranes. El molí està en ruïnes i el pont té poc ús. Està situat a sobre la riera de Gualba, afluent per l'esquerra de la Tordera.
Per travessar la riera hi ha dos ponts de pedra, el del Molí d'en Figueres i el de fusta de Maynou, ambdós són per carruatges.

## Referències

* 1 2 «Pont del Molí d'en Figueres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Pla de Buc

Es Pla de Buc és una zona del municipi de Santa Maria del Camí (Mallorca) compresa entre les antigues alqueries de Passatemps (ara Son Seguí), la Cavalleria (ara el nucli del poble), Albiar (ara Terrades i Son Barca) i es Torrent Fals. L'indret també és conegut amb la denominació d'es Vinyet, ja que es tracta d'una zona essencialment vitícola des de temps molt antics (sobretot des del segle xvi i XVII).

## Història

Buc va ser primer el nom d'una possessió que ocupava l'espai de l'antiga alqueria d'Arroengat, documentada el 1246. En el repartiment de Mallorca correspongué a Bernat de Santa Eugènia i després passà als germans Guillem i Pere Figuera. L'alqueria ja es fragmentà en el segle xiii. Entre 1240 i 1259 la família des Buc es possessionà d'una part de la propietat i en el segle xiv ja es documenta el topònim Buc. En l'actualitat hi ha unes cases velles, probablement les del Buc antic, anomenades Can Quart. En aquestes cases hi havia una finestra renaixentista (ara conservada a la Residència de Cas Metge Rei) i altres elements arquitectònics antics.

## Es Vinyet

Es Vinyet és el nom que pren la zona de vinyes d'es Pla de Buc i àrees properes (es Bassol, sa Síquia d'en Sastre, terrenys propers a es Torrent Fals, etc.). Si bé en un primer moment l'ocupació del terreny amb cultius cerealistes va ser més important, en el segle xvi i XVII s'imposaren les vinyes, que en el segle xix tengueren una gran expansió i que, fins i tot després de la crisi de 1891 deguda a la fil·loxera, han predominat al Pla de Buc fins a l'actualitat.

## Notes

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca vol. 2 Promomallorca edicions: Palma,1989
# Jūsannin no Shikaku

Jūsannin no Shikaku (十三人の刺客, literalment: 13 assassins) és una pel·lícula de samurais de 2010 dirigida per Takashi Miike i protagonitzada per Kōji Yakusho, Takayuki Yamada, Sōsuke Takaoka, Gorōki Mamioka, Gorōki Mamioka i Gorōki Mamiokata. Un remake de la pel·lícula dramàtica d'època japonesa de 1963 d'Eiichi Kudo Jūsannin no Shikaku, està ambientada el 1844 cap al final del període Edo on un grup de tretze assassins, format per dotze samurais i un caçador, planifiquen en secret per assassinar Matsudaira Naritsugu, l'assassí del líder del clan Akashi.
El rodatge va tenir lloc durant dos mesos, de juliol a setembre de 2009, a Tsuruoka, Yamagata, al nord del Japó. Es va estrenar a aquest país el 25 de setembre de 2010 i als Estats Units el 29 d'abril de 2011. Va rebre l'aclamació de la crítica de la crítica occidental, que la va comparar favorablement amb l'obra d'Akira Kurosawa.

## Repartiment

* Kōji Yakusho com a Shimada Shinzaemon
* Hiroki Matsukata com a Kuranaga Saheita
* Takayuki Yamada com a Shimada Shinrokurō
* Kazuki Namioka com a Ishizuka Rihei
* Tsuyoshi Ihara com a Hirayama Kujūrō
* Ikki Sawamura com a Mitsuhashi Gunjirō
* Seiji Rokkaku com a Ōtake Mosuke
* Sōsuke Takaoka com a Hioki Yasokichi
* Yūma Ishigaki com a Higuchi Gennai
* Kōen Kondō com a Horii Yahachi
* Arata Furuta com a Sahara Heizō
* Masataka Kubota com a Ogura Shōujirō
* Yūsuke Iseya com a Kiga Koyata
# Mas d'en Soler

El Mas d'en Soler és un mas situat al municipi de Renau, a la comarca catalana del Tarragonès.

## Referències

* ↑ «Mas d’en Soler | enciclopèdia.cat». [Consulta: 20 novembre 2021].
# Nanda Devi

Nanda Devi és una muntanya que fou la més alta de l'Índia, sent sobrepassada després de l'annexió de Sikkim pel Kanchenjunga, si bé aquest cim està en part dins del Nepal, per la qual cosa la Nanda Devi segueix sent la muntanya més alta totalment al territori de l'Índia. Fins al 1808 fou considerada la muntanya més alta del món però en aquesta data es van fer nous mesuraments. Forma part de les muntanyes de l'Himàlaia, i és a la divisió de Garhwal, a l'estat d'Uttarakhand entre les valls de Rishiganga i de Goriganga. El seu nom vol dir "dea Nanda". La seva altura és de 7.816 metres (abans se li va arribar a assignar una altura de 7.955 metres) el que la fa la 23a muntanya separada més alta del món i la 25a en conjunt. Fou coronada el 1936 per una expedició britànicoamericana, i fou el pic més alt escalat fins que es va coronar l'Anapurna de 8.091 metres, el 1950. El 1974 es va obrir el santuari als escaladors però va afectar l'ecosistema i es va tancar el 1983. El 1982 fou declarat reserva de la biosfera dins del Parc Nacional de Nanda Devi, parc que fou declarat Patrimoni de la Humanitat el 1988 per la UNESCO.

## Vegeu també

* Llista de les muntanyes més altes del món

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* http://www.indianexpress.com/news/kargil-war-hero-missing-in-nanda-devi-snowst/224538/
# Piet van Est

Piet van Est (Sint Willebrord, Rucphen, Brabant del Nord, 11 d'agost de 1934 - Roosendaal, 17 d'octubre de 1991) va ser un ciclista neerlandès, que fou professional entre 1956 i 1965.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1961 i la classificació final de la Volta als Països Baixos de 1958. Els seus germans Nico i Wim també foren ciclistes professionals.

## Palmarès

* 1955
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
* 1956
** Campió dels Països Baixos interclubs
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Europa
* 1958
** 1r a la Volta als Països Baixos
* 1961
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1962
** 1r a la Hoegaarden-Anvers-Hoegaarden
** Vencedor d'una etapa de l'A través de Bèlgica
* 1963
** Campió dels Països Baixos interclubs
** 1r al Circuit des Flandes Oriental
** Vencedor de 2 etapes de la Volta als Països Baixos
* 1964
** Campió dels Països Baixos interclubs
** 1r a l'A través de Bèlgica

### Resultats al Tour de França

* 1957. 32è de la classificació general
* 1958. 22è de la classificació general
* 1959. Abandona (13a etapa)
* 1960. 28è de la classificació general
* 1961. Fora de control (17a etapa)
* 1962. 26è de la classificació general
* 1964. Abandona (16a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1961. 35è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1962. Abandona (14a etapa)

## Referències

* 1 2 «VAN EST Piet». [Consulta: 8 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Piet VAN EST» (en italià). [Consulta: 8 desembre 2022].
* ↑ «Palmarès de Piet Van Est (Hol)». [Consulta: 8 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Sant Joan de Baltà

Sant Joan de Baltà és una església de la Llacuna (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

D'una nau, planta rectangular, campanar d'espadanya que encara conserva la campana. Aparell de pedra poligonal. Sostre de teules. Petita finestreta rodona sobre la porta d'entrada.

## Història

Va ser construïda l'any 1758 com a capelleta particular del Mas Baltà, segons Gavín. Dins del terme de Baltà es conserven uns murs de l'antiga església romànica de Sant Vicenç (veure foto de Gavín al vol. 16 de l'"Inventari d'esglésies", p.140, An.144).

## Referències

* 1 2 «Sant Joan de Baltà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Pla de Boavi

El pla de Boavi és una planúria de gairebé 11 hectàrees d'extensió, situada a 1.460 metres d'altitud i que es troba a la capçalera de la vall de Cardós. Forma part del Parc Natural de l'Alt Pirineu, i pertany al municipi de Lladorre, al Pallars Sobirà.
El nom Boavi, segons Joan Coromines, es relaciona amb el basc pallarès BOGA-BE, significant sota la boga o límit, o bé molló, fita. També pot relacionar-se amb BOI, vaques o bous, a partir de VALLIS BOVINUS, vall de les vacades.
El pla és una cubeta de sobreexcavació glacial reomplerta per importants paquets de sediments fluvio-torrencials aportats per les dinàmiques dels barrancs que hi desaigüen. Sovint és afectat per allaus de grans dimensions. En ell conflueixen les valls de Certascan, Romedo, Broate i Sellente. En l'extrem oriental del pla el riu de Romedo s'uneixen amb el riu de Broate, formant la Noguera de Lladorre, que aigües avall es reanomena per Noguera de Cardós.
El pla està rodejat d'altes muntanyes, entre els que destaca pel nord el pic de LLurri de 2.338 metres d'altitud, al nord est el Cap dels Aspres de Broate de 2.641 metres, al sud est el Pic de les Canals de Sellente de 2.356,3 metres i al sud el pic de Rovinets de 2.279 metres. La plana és oberta per l'oest, seguint el curs del riu, per trobar-se amb el Pla de Castellassos.
A la part obaga abunden els avets, a les parts superior clapes de pi i a les solanes extensos bedollars de recuperació, així com alguna clapa de fageda.

## Referències

* ↑ «Anuari de la Societat d'Onomàstica 4/2018» (pdf) pàgina 193. [Consulta: 13 setembre 2020].
* ↑ «Pla de Boavi (Vall de Cardós)» (HTML). Generalitat de Catalunya. Parc Natural de l'Alt Pirineu. Arxivat de l'original el 2019-12-29. [Consulta: 13 setembre 2020].

## Bibliografia

* «Pla de Boavi» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2020].
# Mandró (màquina de guerra)

Un mandró era una màquina de guerra de propulsió muscular, que podia ser individual o col·lectiva, semblant al mandró individual, però que en comptes d'un bastó tenia una perxa amb un punt de suport i una corda a l'extrem contrari de la fona, que es podia descompondre en unes quantes perquè un o més homes, estirassin cap avall a fi de fer el llançament. Aquest mandró funcionava, doncs, com un alçaprem o palanca amb el punt de suport com a fulcre, com els trabucs, però sense contrapès. Era, doncs, una mena de brigola.
| « | Aquestes fones uy apelam mandrons | » |
| — Vegeci |||
Coneixem l'existència d'aquesta arma, que era diferent de l'homònima d'ús individual, per la referència documental a la seva perxa, mot que es refereix sempre a un bastó o pal molt llarg, se'n sap del seu ús en el Setge d'Albarrasí de 1220 durant la Primera revolta nobiliària contra Jaume I d'Aragó.

## Referències

* ↑ A.I. Alomar i Canyelles, La terminologia de l'armament a la versió catalana del segle xiv de L'Epitoma rei militaris
* ↑ Mandró és documentat per primer cop en català l'any 1343 i al manuscrit català de Vegeci
* ↑ «Informació sobre la palanca». Arxivat de l'original el 2007-03-26. [Consulta: 12 gener 2007].
* ↑ Historia del rey de Aragón Don Jaime I, el conquistador (en castellà). Imp. y Lib. de la Sra. Viuda é Hijos de Mayol, 1848, p. 30.
Viccionari
# Mas d'en Sot (Pont de Molins)

El Mas d'en Sot, o Can Sot, és un edifici noucentista protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Pont de Molins (Alt Empordà).

## Descripció

Està situat al sud-est del nucli urbà de la població de Pont de Molins, al peu de la carretera N-II.
L'edifici és de planta rectangular, amb les cobertes de teula d'un sol vessant a diferents nivells, distribuït en planta baixa i pis. La façana destacable, orientada a la carretera, presenta finestres rectangulars amb els emmarcaments arrebossats, en forma d'arc rebaixat. Les del pis superior presenten decoracions ceràmiques en ceràmica vidrada blava i verda. La façana està rematada per un ràfec de dents de serra damunt del qual s'assenta una barana d'obra decorada, amb un plafó central de perfil ondulat. L'accés a l'interior de l'edifici es fa per un cos adossat a la façana oposada, completament rehabilitada, arrebossada i pintada. Adossat a la banda de ponent hi ha un cos auxiliar rectangular, amb la coberta de dues aigües, que presenta un gran arc de mig punt reformat per accedir a l'interior.
La construcció és de còdols i pedra desbastada, disposada regularment i lligada amb morter.

## Història

Segons el fons documental del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya aquesta casa fou construïda a principis del segle xx, entre els anys 1900 i 1925. A diferència d'altres poblacions de la comarca, Pont de Molins va experimentar una etapa de creixement entre el final del segle xix i el segle XX degut a les bones vies de comunicació i a la seva proximitat amb Figueres. Històricament, les masies disperses aprofitaven els recursos hidràulics de la Muga i l'excel·lent via de comunicació que representava l'antic Camí de la Calçada o de França, possiblement hereu del traçat de la via Augusta romana. Aquest camí, a més, establia la frontera física entre els comtats de Besalú i d'Empúries.

## Referències

* 1 2 3 «Mas d'en Sot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 abril 2012].
# Nandan Sar

Nandan Sar és un llac de Caixmir a la part administrada per l'Índia, que junt amb quatre llacs més és al nord de la muntanya de Pir Panjal prop del coll de Nandan Sar. És el naixement del riu Haripur i és lloc de pelegrinatge dels hinduistes.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Hashimoto

Hashimoto (橋本市, Hashimoto-shi) és una ciutat de la prefectura de Wakayama, al Japó.
El 2015 tenia una població estimada de 64.961 habitants i una densitat de població de 497 habitants per km². És la cinquena ciutat més gran de la prefectura amb una àrea total de 130,55 km.².

## Geografia

Hashimoto està situada a l'extreme nord-est de la prefectura de Wakayama, fent frontera amb les prefectures d'Osaka i Nara. El riu Kinokawa creua la ciutat d'est a oest pel centre.

## Història

L'àrea de l'actual Hashimoto ha estat poblada almenys des del període Jomon, del qual s'han trobat nombrosos artefactes.
La ciutat de Hashimoto fou establert l'1 d'agost de 1954 com a resultat de la fusió dels pobles de Hashimoto i Kishigami, i les viles de Yamada, Kimi, Sumida i Kamuro. L'1 de març de 2006, la ciutat annexà el poble de Kōyaguchi del districte d'Ito.

## Agermanament

* - Rohnert Park, Califòrnia, EUA

## Referències

* ↑ «橋本市ホームページ (Pàgina d'inici de Hashimoto)» (en japonès). Ajuntament de Hashimoto, 29-02-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-29. [Consulta: març 2016].
* 1 2 «沿革・面積 (Història de la regió)» (en japonès). Ajuntament d. Arxivat de l'original el 2016-03-21. [Consulta: març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Hashimoto Arxivat 2016-03-29 a Wayback Machine. (japonès)
# Piet de Wit

Piet de Wit (Wormer, Wormerland, Holanda Septentrional, 6 de març de 1946) fou un ciclista neerlandès, especialista en el mig fons. Va obtindre cinc medalles als Campionats del món, dos d'elles d'or en categoria amateur.

## Palmarès en pista

* 1966
** Campió del Món en mig fons amateur
* 1967
** Campió del Món en mig fons amateur
** Campió dels Països Baixos de mig fons amateur
* 1968
** Campió dels Països Baixos de mig fons
* 1969
** Campió dels Països Baixos de mig fons
* 1970
** Campió dels Països Baixos de mig fons
* 1972
** Campió dels Països Baixos en Scratch
* 1973
** 1r als Sis dies de Zuric (amb Leo Duyndam)

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Sant Joan de Benavent de Segrià

Sant Joan de Benavent de Segrià és una església barroca de Benavent de Segrià (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de tres naus, totes de la mateixa altura, que segueix l'estil classicista, com el nítid frontó de la façana, però amb bastants aportacions decoratives més pròximes al barroquisme localista més típic de totes aquestes esglésies de la plana del segrià. La seva ubicació com a objecte situat enmig de la plaça és també típic d'aquestes esglésies. El sostre queda força enlairat amb imposta separada de l'acabament del capitell de les pilastres. Carreus regulars a la façana i irregulars a la resta.

## Història

El darrer prisma afegit al campanar és recent, tal com el mobiliari de l'interior de l'església.
Fou acabada al 1836.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Joan de Benavent de Segrià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].

## Enllaços externs

* «Sant Joan de Benavent de Segrià». Patrimoni arquitectònic. Consell Comarcal del Segrià.
# Placochelys

Placochelys és un gènere representat per una única espècie de sauròpsid placodont pertanyent a la família Placochelyidae, que va viure en el Triàsic mitjà i el Triàsic superior, en el que avui és Alemanya. Els fòssils de Placochelys es remunten al període Triàsic (interval d'edat: fa 221,5 a 205,6 milions d'anys). S'han trobat a Alemanya, Àustria, Hongria i Itàlia.
Placochelys era notablement semblant a una tortuga marina i va créixer fins a uns 90 centímetres de llarg. Tenia un closca plana semblant a una tortuga cobert de plaques ossudes i un crani triangular compacte. El seu crani amb bec tenia músculs potents. Tenia només dos parells de dents palatins, un parell posterior gran i un parell rostral petit. Les dents amples especialitzades al paladar, probablement s'utilitzaven per aixafar mariscs i preses de closca dura. Les seves extremitats tenien forma de paleta per nedar, tot i que, a diferència de les tortugues marines modernes, encara tenien els dits dels peus visibles, i també tenia una cua curta.

## Referències

* ↑ «Paleobiology Database». Arxivat de l'original el 2021-12-12. [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ Palmer, D.. The Marshall Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Animals. Londres: Marshall Editions, 1999, p. 71. ISBN 1-84028-152-9.
# Mandrí

* Per a altres significats, vegeu «Mandri».
Un mandrí és una eina emprada en mecànica constructiva.
Consisteix en una barra d'acer trempat, cilíndrica o cònica, estriada longitudinal o helicoidalment, proveïda d'un mànec per fixar-la a un estri o màquina que el faci girar.
Serveix per a repassar els forats fets amb broca i aconsegueix deixar-los polits interiorment i al mateix temps a una mida precisa.
L'operació realitzada amb un mandrí, es diu mandrinar.

## Referències

* ↑ «mandrí | enciclopèdia.cat». [Consulta: 26 setembre 2020].
# Manhattan (Kansas)

Manhattan és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2007 tenia 51.707 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Manhattan tenia 44.831 habitants, 16.949 habitatges, i 8.254 famílies. La densitat de població era de 1.152,4 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,8% tenia menys de 18 anys, un 39,2% entre 18 i 24, un 24,0% entre 25 i 44, un 13,2% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.463$ i la renda mediana per família de 48.289$. Els homes tenien una renda mediana de 31.396$ mentre que les dones 24.611$. La renda per capita de la població era de 16.566$. Entorn del 8,7% de les famílies i el 24,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Manhattan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Manhattan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.