OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mulvane

Mulvane és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 5.155 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mulvane tenia 5.155 habitants, 1.896 habitatges, i 1.444 famílies. La densitat de població era de 873 habitants/km².
Dels 1.896 habitatges en un 41% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 21% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.923 $ i la renda mediana per família de 56.285 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.732 $ mentre que les dones 26.797 $. La renda per capita de la població era de 19.523 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mulvane». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mulvane». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Suimanga gorja-roig

El suimanga gorja-roig (Anthreptes rhodolaemus) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes de la Península Malaia, Sumatra i Borneo.

## Referències

* ↑ «Suimanga gorja-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# António Bento Bembe

António Bento Bembe (Cabinda, 24 d'abril de 1950) és un militar i polític angolès, partidari de la independència de la República de Cabinda.

## Vida política

Llicenciatura en Llengües i de les Ciències de l'Administració Pública, Bento Bembe va ser intèrpret (en ibinda, uoio, iombe, lingala, kikongo, portuguès, anglès, francès ...) del Front d'Alliberament de l'Enclavament de Cabinda (FLEC), aleshores presidit per Francisco Xavier Lubota "Pau Ferro", i de 1986 a 1989 fou responsable de l'organització i educació de masses del FLEC. El 1991 fou nomenat secretari general del FLEC-Renovat i de 1998 a 2002 en fou president després de la defecció de José Tiburcio Zinga Luemba. De 2002 a 2004 va ser president del nou corrent FLEC-Plataforma. Va ser nomenat secretari general adjunt executiu i vicepresident del FLEC, sorgit de la fusió de FLEC-Plataforma i FLEC-FAC de Nzita James a Honda el 2004.
Ha estat general de les Forces Armades Angoleses, ministre sense cartera en el govern d'Angola entre 2007 i 2009. Ha estat secretari d'estat per drets humans del govern d'Angola i president del Fórum Cabindês para o Diálogo (FCD) des de la seva creació en 2004.
Els principals grups rebels de Cabinda es van trobar a Helvoirt, Països Baixos, en 2004 i van formar el Fórum Cabindês para o Diálogo (FCD), un organisme dedicat a representar a cabindesos en les negociacions de pau amb el govern d'Angola. Bembe ha estat president de FCD des de la seva creació. La policia holandesa va arrestar Bembe en la sessió inaugural de la VII Assemblea General de l'ONU al Palau de la Pau a la Haia als Països Baixos el juny de 2005. La detenció es va produir en resposta a una petició del govern dels EUA per extradició en càrrecs de segrest en relació amb la desaparició d'un treballador de Chevron Corporation en 1990. El ministeri de Justícia va arrestar Bembe, però el Ministeri d'Afers Exteriors li va permetre entrar al país, el que va portar a una rivalitat departamental sobre el cas. Milers de cabindesos es van manifestar a favor de l'alliberament de Bembe i membres del Parlament a Angola i Portugal van expressar el seu suport. Un tribunal holandès el va alliberar sota fiança però Bembe no va informar a la policia el novembre. El tribunal holandès va rebutjar l'extradició i Bembe va tornar a Angola.

## Referències

* ↑ Notícias parla portuguesa. «Entrevista».
* ↑ Portal Angop. «Bento Bembe reconhece melhoria dos Direitos Humanos no país».
* ↑ Portal Angop. «Bento Bembe enaltece visão Presidente República».
* 1 2 «Bembe, Antonio Bento». MIPT Terrorism Knowledge Base. Arxivat de l'original el 2005-11-30. [Consulta: 26 desembre 2007].
* 1 2 «Bembe to UNPO: "The Peace Process in Cabinda Must and Will Continue"». Unrepresented Nations and Peoples Organization, 2005. [Consulta: 26 desembre 2007].
# Romola (cràter)

Romola és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 17,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim italià, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2000.

## Referències

* ↑ «Romola». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Paul Baran

* No s'ha de confondre amb l'economista Paul A. Baran..
Paul Baran (29 d'abril de 1926 - 26 de març de 2011) és un informàtic que va ser un dels impulsors de les xarxes de commutació de paquets al mateix temps que Donald Davies i Leonard Kleinrock. Nascut a Polònia, la seva família es va traslladar a Boston el 1928. Baran va cursar estudis de diplomatura a la Universitat Drexel, va obtenir la seva llicenciatura en enginyeria a la UCLA el 1959 i va començar a treballar per a la Corporació RAND en aquest mateix any.
Per a l'estratègia de defensa nord-americana era important el desenvolupament d'una xarxa de comunicacions que sobrevisqués a un atac nuclear. Com a solució al problema, Baran va idear els fonaments de les xarxes de commutació de paquets. De manera independent, Donald Davies del Laboratori Nacional de Física del Regne Unit i Leonard Kleinrock al MIT realitzaven estudis similars.
Va morir a la seva casa de Califòrnia als 84 anys per complicacions respiratòries, agreujades per un càncer de pulmó avançat.
Baran també va establir els fonaments d'altres quatre importants tecnologies de xarxes. Va estar involucrat en els orígens de la tecnologia de paquets de veu desenvolupada per StrataCom en la seva predecessora Packet Technologies. Aquesta tecnologia donaria lloc al primer producte ATM. També va tenir a veure amb la tecnologia de mòdems multitons desenvolupada per Telebit, que va ser una de les arrels del multiplexació per divisió ortogonal de freqüències que s'usa en els mòdems DSL.
Així mateix, Paul va fundar Metricom, la primera companyia d'Internet sense cables que va desplegar el primer sistema de xarxa sense fil i Com21, una de les primeres companyies de cable. En tots els casos, Baran va proporcionar idees pioneres que després serien portades més enllà dels inicis per altres grups de desenvolupament.
Va estendre el seu treball en commutació de paquets a la teoria de l'espectre sense fil i va desenvolupar el que va anomenar «regles de guarderia» (de l'anglès, kindergarten rules) per a l'ús de l'espectre sense fil. A més d'aportar aquestes innovacions en l'àmbit de les xarxes, també se'l considera l'inventor del detector de metalls que s'usa als aeroports.

## Referències

* ↑ «Muere Paul Baran, uno de los "padres" de Internet» (en castellà). Europa Press, 28-03-2011. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ «Internet pioneer Paul Baran dies» (en anglès). BBC News, 28-03-2011.
* ↑ Dalakov, Georgi. «Paul Baran» (en anglès). History of Computers. Arxivat de l'original el 11 d’abril 2011. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ Hafner, Katie; Lyon, Matthew. Where wizards stay up late : the origins of the Internet. 1st Touchstone. Nova York: Simon and Schuster, 1996, p. 54. ISBN 0-684-81201-0.

## Vegeu també

* Packet radio
* TCP/IP
* Arpanet

## Enllaços externs

* Pàgina sobre Paul Baran
* Paul Baran, On Distributed Communications, 1964 (en anglès)
* entrada en ibiblio.org (anglès)
# Myomyscus verreauxii

Myomyscus verreauxii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del sud-oest de Sud-àfrica. Es tracta d'un animal nocturn que s'alimenta de llavors i insectes. El seu hàbitat natural és el fynbos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor d'un dels germans Verreaux.

## Referències

* ↑ Relton, C.; Avery, M.; Palmer, G. Myomyscus verreauxii. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 7 novembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 429. ISBN 978-0801893049.
# Taurins

Els taurins (en llatí Taurini, en grec antic Ταυρινοί) eren un poble celta que ocupava la part occidental dels Alps, fins a la riba esquerra del riu Po en el seu curs superior.
Algunes fonts els qualifiquen de lígurs, com ara Plini el Vell i Estrabó, i si fos així serien la tribu d'aquesta ètnia que vivia més al nord. Altres diuen que per la seva situació havien de pertànyer a la Gàl·lia Cisalpina. Limitaven amb els vagienni al sud, amb els ínsubres al nord-est, amb els laevi i lebeci al nord-oest i amb els gals al nord.
Els taurins estaven en guerra amb els ínsubres, aliats d'Hanníbal, que quan va creuar els Alps, els va atacar, va ocupar la seva principal ciutat, i en va matar els habitants. Ni Polibi ni Titus Livi mencionen el nom de la ciutat, però Apià diu que es deia Taurasia, actual Torí, que després va ser una colònia romana. No se sap quan els romans els van sotmetre, perquè no es tornen a mencionar en cap de les guerres entre els romans i els gals cisalpins. Tampoc hi ha cap relat sobre l'establiment de la colònia romana encara que Augusta Taurinorum, el nom que portava, indica que es va fundar en temps d'August, probablement coincidint amb la submissió de les tribus alpines l'any 8 aC. La ciutat, Augusta Taurinorum, va ser important durant molts anys, i a l'Itinerari d'Antoní i a la Taula de Peutinger s'anomena només Taurini.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXI, 38: Taurini semigalli.
* ↑ Smith, William (ed.). «Taurini». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 4 agost 2021].
# Arres de Jos

Arres de Jos (també anomenat Arres de Jus o Arres de Baish) és un dels dos nuclis principals, juntament amb Arres de Sus, del municipi d'Arres, a la Vall d'Aran. Està inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Situat als vessants de la muntanya de Sasseuva, a la riba dreta de la Garona, és la seu del comú, on hi ha la casa de la vila. El 2019 tenia 22 habitants.
El nucli de baix, Arres de Jos, és un petit agrupament de cases entorn d'un únic carrer, a un extrem del qual hi ha la petita església romànica Sant Fabian, avui abandonada, que té encastada en un mur una estela funerària d'època romana. A mig camí de tots dos nuclis fou bastida en època moderna (finals del segle xviii o principis del XIX) una nova església parroquial, dedicada a Sant Joan. Formava part de l'antic terçó d'Irissa. En el seu terme, a principis de segle xx, eren explotades per una societat francesa mines de blenda i plom argentífer.

## Referències

* ↑ «Arres de Jos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «250313 Arres». Idescat. [Consulta: 30 agost 2020].
* ↑ «Arres de Jos». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2020].
# S'Arenal de Morella

S'Arenal de Morella és una platja de la costa nord-est del municipi de Maó (Menorca). És una platja verge i el seu accés és exclusivament marítim o per a vianants. Ésta ubicada dins del territori protegit del Parc Natural de s'Albufera des Grau.
# Valdastillas

Valdastillas és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
Valdastillas és el primer dels municipis serrans. Envoltat de bancals de cireres i oliveres, està situat en els contraforts de la serra de Tormantos. Aquesta ubicació li permet unes belles vistes de la vall. Al estar sobre una vessant, les cases que s'observen són exemple de la típica arquitectura de la zona (tova i balcons de fusta) i s'apilen en carrers costeruts. En la part superior del poble s'hi troben l'església renaixentista de Santa Maria de Gràcia, els retaules de la qual són de ceràmica de Talavera, del segle xvi, criden l'atenció.
En el seu terme municipal s'hi troben l'Agrupació de Cooperatives de la Vall del Jerte, un dels principals motors cooperatius i econòmics de la comarca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 376 | 358 | 350 | 332 | 371 | 368 |

## Referències

* Fulletó de la Junta d'Extremadura, Red Extremeña de Desarrollo Rural
# Pau Rodon i Amigó

Pau Rodon i Amigó (Badalona, 8 d'abril de 1870 - 1950) fou un tècnic i professor de teoria i pràctica tèxtil industrial català.
Cursà els seus estudis a l'Escola d'Arts i Oficis de Barcelona. En finalitzar, entrà com a dibuixant en una fàbrica de teixits. Posteriorment dirigí una fàbrica tèxtil, una de les importants manufactures de Catalunya, a la qual va aplicar un gran nombre de les seves invencions, fins a 25, que patentà.
Alhora, es dedicà a l'ensenyament de la teoria i la pràctica de teixits, de fet, el 1907, creà l'Escola de Teixits de Badalona, que dirigí fins a 1918, i que es convertí en un dels centres més importants d'Espanya, gràcies a la varietat de les ensenyances així com per llur solidesa. D'altra banda, fou un dels fundadors de l'Escola d'Arts i Oficis de Badalona, de la qual des de 1922 en fou un dels primers directors. També exercí el càrrec de professor de teoria de teixits a la Unión Industrial de Barcelona al Foment del Treball Nacional; la Casa de la Caritat i en la filial del CADCI a Terrassa i, des de 1920, de l'Escola Elemental del Treball de Barcelona.
El 1906 i el 1913 realitzà llargs viatges per l'estranger, visitant centres manufacturers importants a països com França, Bèlgica i Alemanya. El 1910 inicià una sèrie de conferències destinades a les ensenyances del tèxtil, que tingueren molta importància. A més, fou un autor prolífic en la seva matèria, publicà un gran nombre d'obres. Dues de les més destacades, de caràcter periòdic, foren les revistes Cataluña Textil (1906) i Textoria (1917), en castellà i català respectivament.
El seu fill, Camil Rodon i Font (Badalona, 1893-1971) també fou tècnic tèxtil, estudià a les escoles de Barcelona i Badalona, on més tard fou professor i directors des de 1918. Succeí al seu pare en la direcció de la revista Cataluña Textil i també publicà obres de temàtica tèxtil, com El arte de la tapicería en la antigüedad (1918), La màquina de filar (1934) i ¿Qué significa el término textil? (1947). Destaca la seva biblioteca, una de les primeres del món i de les més importants, que fou iniciada pel seu pare.

## Obres

A banda de les revistes, les seves obres publicades, de caràcter tècnic i didàctic sobre la indústria tèxtil, foren les següents, algunes de les quals van ser traduïdes al francès:
* Tractat elemental de composició de lligaments (1895)
* Breus apunts de teoria del teixit (1909)
* Curso elemental de teoria del tejido (1911)
* Teoria del tissatge (1917)
* Teoria de teixits a la Jacquard (1917)
* Fabricació de teixits (1917)
* Decoració tèxtil (1917)
* Draps de llana (1919-1933)
* Dibuix esquemàtic dels lligaments labrats (1921)
* Breus apunts de teoria del tissatge (1921)
* Panas de algodón (1925)
* Tejidos arrugados (1936)
* Ligotecnia científica y artística (1943)

## Referències

* 1 2 3 4 «Pau Rodon i Amigó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 Enciclopedia Espasa. Tom 21. Barcelona: Editorial Espasa, 1979, p. 1237. ISBN 84-239-4551-0.
# Remington Kellogg

Remington Kellogg (1892 – 1969) va ser un naturalista estatunidenc i va dirigir la Smithsonian Institution.
Va estudiar a la Universitat de Kansas on primer va estudiar entomologia, més tard es va dedicar a l'estudi dels mamífers. Des de 1913 a 1916 treballà sota Charles D. Bunker, el curator d'ocells i mamífers del Museu d'Història Natural de la universitat. Després de graduar-se l'any 1915 treballà pel United States Fish and Wildlife Service a Kansas i Dakota del Nord. Va decidir especialitzar-se en els mamífers marins i estudià els fòssils de pinnípedes.
Estudià paleontologia sota John C. Merriam. La seva tesi doctoral es titulà, The History of Whales - Their Adaptation to Life in the Water. Al United States National Museum es dedicà a estudiar les balenes primitives (Archaeoceti) i els cetacis d'Amèrica del Nord. Va ser membre de la National Academy of Sciences l'any 1951. Kellogg va ser delegat dels Estats Units a la International Conference on Whaling de Londres de 1937, per la qual es va fer les primeres regulacions en la cacera de balenes.

## Referències

* Frank C. Whitmore, Jr.. «Remington Kellogg». A: Biographical Memoirs V.46. National Academy of Sciences (NAS), 1975, p. 159–174.

## Enllaços externs

* Finding Aid to Remington Kellogg Papers, circa 1871-1969 and undated http://siarchives.si.edu/findingaids/FARU7170.htm
* National Academy of Sciences Biographical Memoir
# Myomyscus yemeni

Myomyscus yemeni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu al nord del Iemen i el sud-oest de l'Aràbia Saudita. El seu hàbitat natural són els matollars de muntanya. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, yemeni, significa 'del Iemen' en llatí.

## Referències

* ↑ Stuart, S. N. Myomyscus yemeni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 2 novembre 2017.
# Taurisano

Taurisano és una ciutat del baix Salento a la província de Lecce, Itàlia.

## Orígens

Diversos estudis fan derivar el topònim Taurisano de: "taurus sanus", vinculat a cria i comerç de bous a l'era romana; "Taurisius" o "Taurisianus", en referència a la colonització per part d'un centurió romà "Taurus"; finalment la seva arrel preindoeuropea "Taur", amb significat d'altura, és l'etimologia més probable, considerant les característiques del terreny.

## Ciutats Germanades

Fregenal de la Sierra, Espanya

## Referències

* ↑ «Codici Catastrale» (en italià).
# Sant Andreu de Bancells

Sant Andreu de Bancells és una parròquia dins del terme de Vilanova de Sau, a Osona. Rep el nom del Mas Bancells, a l'entorn del qual va anar creixent el poblament.
El primer esment del lloc data de 1101. L'església és del segle xi, romànica, amb restauracions del XVII. Situada al cor de les Guilleries, la seva població no ha ultrapassat gaire el centenar d'habitants. Essent el moment de la seva màxima esplendor a mitjans del segle xix quan va arribar a fregar les 200 ànimes en una trentena de masies. Actualment, té una dotzena d'habitants que mantenen només 5 masos.

## Església de Sant Andreu

És una església de nau única amb creuer marcat. L'absis és orientat a llevant i presenta decoracions d'arquets i lesenes llombardes amb decoracions de serreta a la part superior. La façana té un portal dovellat, un òcul i un campanar de torre al damunt, cobert a quatre vessants i amb les campanes. A la part esquerra hi ha un cos afegit que fa de sagristia. La coberta es veu sobrealçada tant als murs laterals com a la façana.
És bastida amb pedra rogenca, típica de les Guilleries, i en algunes parts està arrebossada. A la part posterior i esquerra de la façana hi ha el cementiri.

## Rectoria

La rectoria en forma de L aprofita el desnivell del terreny. Els dos portals d'entrada estan situats a la part més llarga del tram orientat a llevant. Ambdós portals són dovellats, un amb les dovelles més grans que l'altre. El tram més curt està sostingut per grossos contraforts. Els materials constructius són la pedra i el morter.

## Història

L'església és esmentada el 1101 tot i que devia existir molt abans. Fou reformada i segurament sobrealçada al segle xvii, quan es construí el portal (1624) i al segle xviii s'hi edificà el campanaret de torre (1776). Malgrat les reformes guarda a la part de la capçalera les típiques decoracions llombardes característiques del segle xi.
La història de la rectoria va lligada a la de la parròquia de Sant Andreu de Bancells. Segurament fou restaurada i ampliada ensems que l'església, al segle xviii, ja que el portal d'entrada està datat el 1717. Degut a la despoblació de la zona i als mitjans de comunicació la rectoria es trobava deshabitada, fins que el bisbat la va llogar a uns particulars, que s'encarreguen també de tenir cura de l'església.

## Referències

* 1 2 3 «Església de Sant Andreu de Bancells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2012].
* 1 2 «Rectoria de Sant Andreu de Bancells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Sant Andreu de Bancells». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
* «Rectoria de Sant Andreu de Bancells». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Ur (llenguatge de programació)

Ur també anomenat Ur/Web és un llenguatge de programació, d'àmbit d'aplicació específic per desenvolupar aplicacions web, creat per Adam Chlipala a l'Institut Tecnològic de Massachusetts, que partint d'un únic programa, genera HTML amb codi client en JavaScript, codi nadiu per al servidor, i codi SQL per al sistema gestor de base de dades.
Fa un ús extensiu dels registres, que converteix en estructures travessables, assegurant l'encaix de l'estructura dels formularis amb la dels gestors al servidor i proporciona un "Mapatge d'objectes relacional" integrat en el codi per la correcta generació de l'SQL.
La sintaxi es basa en la del llenguatge ML Estàndard incorporant conceptes del llenguatge Haskell.
Exemple de programa amb formulari que interactua amb el servidor, encapsulant la comunicació Ajax XMLHttpRequest en la crida rpc.

## Referències

* ↑ Ur/Web: A Simple Model for Programming the Web
* ↑ Programa d'exemple "Noisy" (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina inicial del llenguatge Ur (anglès)
* Exemples de programació en Ur (anglès)
Viccionari
# Fata Morgana (desambiguació)

«Fata Morgana» té aquests significats:
* Fata morgana: miratge, fenomen òptic causat per una inversió tèrmica
* Fata Morgana (pel·lícula de 1965), pel·lícula catalana dirigida per Vicente Aranda i protagonitzada per Teresa Gimpera
* Fata Morgana (pel·lícula de 1971), documental alemany dirigit per Werner Herzog
# Pardal castany

El pardal castany (Passer eminibey) és un ocell de la família dels passèrids (Passeridae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes del Sudan, Etiòpia, sud de Somàlia, est d'Uganda, Kenya i nord i centre de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Pardal castany». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Renaldo Lopes da Cruz

Renaldo Lopes da Cruz (Cotegipe, Bahia, 19 de març de 1970) és un exfutbolista brasiler, que ocupava la posició de davanter.
Va viure la seua millor època a mitjans dels 90, quan va destacar a l'Atlético MG. El 1996 va arribar a Europa, al fitxar pel Real Club Deportivo de La Coruña on no va poder triomfar. Eixe any va jugar el seu únic encontre amb la selecció brasilera.
Posteriorment ha jugat en equips inferiors de les lligues espanyola i brasilera, així com un breu pas per la lliga de Corea del Sud, a les files del FC Seoul.

## Referències

* ↑ El peor fichaje del Deportivo de La Coruña Arxivat 2017-07-20 a Wayback Machine.; Diarios de Fútbol, 16 gener 2007 (castellà)
* ↑ Renaldinhos y Pavoves (castellà)

## Enllaços externs

* Renaldo Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine. a Sambafoot
* K-League Arxivat 2007-05-25 a Wayback Machine. (coreà)
* Perfil a BDFutbol
* Perfil a National Football teams