OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chetia brevicauda

Chetia brevicauda és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: Moçambic.

## Referències

* ↑ Trewavas, E. 1961. A new cichlid fish in the Limpopo basin. Ann. S. Afr. Mus. v. 46 (pt 5): 53-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Chetia brevicauda» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Bills, I. R. & O. L. F. Weyl. 2002. A new species of the genus Chetia (Teleostei: Cichlidae) from the Lecitu River, Buzi system, Mozambique,. Smithiana, Publ. in Aquatic Biodiversity Spec. Publ. 1: 1-11.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Coatís

Els coatís són mamífer originaris de Sud-amèrica, que tenen la mida d'un moix i unes grans ungles, nas allargat i una cua prolongada. Els coatís no formen cap grup taxonòmic, sinó que pertanyen als gèneres Nasua i Nasuella, de la família dels prociònids.
Hi ha cinc espècies vivents de coatí, repartides en dos gèneres:
* Coatí sud-americà (Nasua nasua)
* Coatí de nas blanc (Nasua narica)
* Coatí de l'illa Cozumel (Nasua nelsoni)
* Coatí de muntanya (Nasuella olivacea)
* Nasuella meridensis
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Chrome Web Store

Chrome Web Store és una botiga en línia d'aplicacions web per al navegador Google Chrome, desenvolupada i mantinguda per Google.
La botiga també compte amb extensions i temes visuals per al navegador. Va ser anunciada en l'esdeveniment Google I/O el 19 de maig de 2010, i llançada finalment el 7 de desembre de 2010.
La botiga permet que qualsevol desenvolupador pugui pujar la seva aplicació Web a la botiga pagant una única quota de $5.00. Això permet a qualsevol usuari adquirir aplicacions gratuïtes o de pagament per mitjà d'un sistema d'inici de sessió i compra creat per Google, i ser utilitzat en el navegador o Google Chrome OS de forma immediata.

## Desenvolupament d'aplicacions

Les aplicacions poden ser escrites en diferents llenguatges de programació i codis utilitzats a Internet, com el són: HTML, XHTML, Javascript, CSS, Adobe Flash, Java, AJAX, HTML5 (vídeo/àudio incrustat), WebGL i CSS3, que també poden utilitzar codi natiu en Chrome.
La botiga conté elements que poden ser emprats gratuïtament i altres de pagament.
Entre la gran quantitat d'aplicacions que han estat mostrades i estan disponibles en la Chrome Web Store hi ha el joc Plants vs. Zombies.
La botiga ha estat comparada amb l'App Store d'Apple i amb Google Play de la pròpia Google.
Les aplicacions es poden utilitzar estant connectat a Internet, o sense connexió a Internet.

## Vegeu també

* Google Play

## Referències

* ↑ «The Chrome Web Store». [Consulta: 2 octubre 2010].
* ↑ «Chrome Web Store» (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2010].
* ↑ Metz, Cade. «Google hints at native code in Chrome Web Store». The Register, 26-05-2010. [Consulta: 2 juny 2010].
* ↑ Siegler, MG. «Google Previews Chrome Web Store — An App Store For The Web (If You’re Using Chrome)». TechCrunch, 19-05-2010. [Consulta: 2 juny 2010].
* ↑ Miller, Ross. «Google unveils Chrome web store, Sports Illustrated app impresses». Engadget, 19-05-2010. [Consulta: 2 juny 2010].
# Chromidotilapia linkei

Chromidotilapia linkei és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A. 1898. A revision of the African and Syrian fishes of the family Cichlidae.--Part I. Proceedings of the Zoological Society of London. 1898 (pt 2): 132-152, Pl. 19.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Chromidotilapia linkei» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lamboj, A. 2002: Chromidotilapia (Teleostei: Cichlidae) in Gabon, with a redescripion of Chromidotilapia regani (Pellegrin, 1906). Verhandlungen der Gesellschaft für Ichthyologie, 3: 71-85.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Coalició per Manacor

Coalició per Manacor és la denominació que pren el grup municipal que integra 8 dels 11 regidors de l'Ajuntament de Manacor que foren triats en la llista del Partit Popular de les Illes Balears a les eleccions municipals espanyoles de 2011 i que en 2012 foren expulsats per restar fidels a Antoni Pastor, batle de Manacor i líder del grup, quan aquest va trencar amb la direcció regional del PP, encapçalada per José Ramón Bauzá. Va governar el municipi en coalició amb AIPC i ALM, amb Antoni Pastor al capdavant, En 2014 es va integrar en Proposta per les Illes.

## Referències

* ↑ Sebastià Sansó «El grupo municipal de Pastor se llamará Coalició per Manacor» (en espanyol). Diario de Mallorca, 08-12-2012 [Consulta: 17 març 2013].
* ↑ «Regidors i grups municipals de l'Ajuntament de Manacor». Arxivat de l'original el 2013-04-30. [Consulta: 17 març 2013].
* ↑ Mas, G. «Antoni Pastor no será el candidato del PI a la Alcaldía de Manacor tras 12 años en el cargo» (en castellà). Ultima Hora, 15-06-2014. [Consulta: 23 desembre 2020].
# Chicago Blackhawks

Els Chicago Blackhawks són un equip professional d'hoquei gel de Chicago. Juga a la National Hockey League, a la Divisió Central de la Conferència Oest.
Des del 1994, l'equip té la seu al United Center, compartit amb els Chicago Bulls de l'NBA, amb hoquei arriba als 20.500 espectadors. Anteriorment, jugaven al Chicago Stadium. Els seus colors són el vermell, el negre i el blanc. L'equip juga amb jersei vermell i pantalons negres a casa, i amb jersei blanc i pantalons negres a fora.

## Història

L'equip fou fundat el 1926, i és un dels Original Six (sis originals), els equips més antics de la lliga. El nom vol dir "Cap Àguila Negra" en honor del líder dels natius americans. L'equip ha guanyat 6 Stanley Cup (1933–34, 1937–38, 1960–61, 2009–10, 2012-13, 2014-15), la darrera el 2015. En els anys 1930 els Blackhawks van tenir la seva millor època de títols guanyant dues vegades la Copa Stanley. Als anys 1960 l'equip va tornar a ser fort i va guanyar la Copa Stanley el 1961, i va arribar a les finals del 1962 i del 1965. El 1991 l'equip va guanyar el Trofeu dels Presidents al millor equip de la lliga regular i el 1992 va aconseguir arribar a la final. El 2010 els Blackhawks van guanyar la primera Copa Stanley des del 1961. Van acabar la temporada regular amb 112 punts i van ser els campions de la Divisió Central. Van guanyar als Philadelphia Flyers a la final en 6 partits.

## Palmarès

* 6 Copa Stanley: 1933-34, 1937-38, 1960-61, 2009-10, 2012-13, 2014-15
* 6 Clarence S. Campbell Bowl: 1970–71, 1971–72, 1972–73 1991–92, 2009-10, 2014-15
* 3 Trofeu dels Presidents: 1966-67, 1969-70, 1990-91
* 2 Trofeu Príncep de Gal·les: 1966-67, 1969-70
* 1 Trofeu O'Brien: 1943-44
* Campionat de Conferència: 1970-71, 1971-72, 1972-73, 1991-92, 2009-10
* Campionat de Divisió: 1969–70, 1970–71, 1971–72, 1972–73, 1975–76, 1977–78, 1978–79, 1979–80, 1982–83, 1985–86, 1989–90, 1990–91, 1992–93, 2009-10

## Referències

* ↑ Horn, Toby «Blackhawks». Stadiums, 2, 1, 2002, pàg. 56–80.
* ↑ «[blackhawks.nhl.com/club/page.htm?id=46778 Plantilla:Langue]» (en anglès). [Consulta: 25 octubre 2010].
* ↑ Tom Fitzgerald «NHL Adopts $10,000 Minimum For Players». The Boston Globe, 09-06-1967.
* ↑ Wharnsby, Tim «Blackhawks end 49-year Stanley Cup drought». CBC Sports, 09-06-2010.

## Enllaços externs

* Chicago Blackhawks - Lloc web oficial
# Mikhàïlovsk

Mikhàïlovsk (en rus: Михайловск) és una ciutat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 8.720 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский». Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Shimenita

La shimenita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la chabourneïta. Rep el nom del comtat de Shimen, a la República Popular de la Xina, la seva localitat tipus.

## Característiques

La shimenita és un sulfur de fórmula química Tl₅Sb$_{21-y}$As$_y$S$_{34}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural de Viena (Àustria), amb el número de catàleg: o1197.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Jiepaiyu, situada al dipòsit de Shimen, dins el comtat homònim de Changde (Hunan, República Popular de la Xina). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Shimenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 març 2022].
# Múscul transvers del nas

El múscul transvers del nas (musculus compressor nasi) és un múscul de la cara. Té una forma aplanada, triangular i és prim. S'estén per la part superior del dors del nas on constitueix una de les dues parts del múscul nasal; se'l considera com una part del nasal. Del dors del nas, on neix, es dirigeix avall cap al solc de l'ala del nas; acaba en la pell i en el múscul mirtiforme.
La seva acció obre l'ala del nas cap amunt i endavant. És dilatador dels narius. Està innervat pel nervi temporofacial.

## Referències

* 1 2 3 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ FUNDACIÓ BARCELONA; TERMCAT, CENTRE DE TERMINOLOGIA. Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993.
* ↑ «"Nasalis muscle (anatomy)" a GPnotebook». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 21 gener 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Posició del múscul transvers del nas (en vermell).
* Maxil·lar esquerre. La superfície exterior.
# Liubov Orlova

Liubov Orlova (Zvenigorod, 29 de gener de 1902 $^{(Julià)}$ - Moscou, 26 de gener de 1975) va ser una actriu i cantant russa.
Va néixer en el si d'una família noble a Zvenígorod i va criar-se a Iaroslavl. Amb només set anys el músic Fiódor Xaliapin va conèixer-la i va augurar-li un gran futur. Va estudiar al Conservatori de Moscou però no va arribar a graduar-se ja que havia d'ajudar els seus pares a la feina. A més el seu primer marit, l'economista Andréi Berzin, va ser detingut per les autoritats soviètiques.
Va debutar el 1934 a la pel·lícula còmica Vesyolye rebyata (Els nois alegres) amb bones crítiques i va rebre el títol d'Actriu Honorable de la RSFS de Rússia. Poc després va contraure matrimoni amb el director de cinema Grigori Aleksàndrov.
Durant els anys següents va protagonitzar quatre pel·lícules que acabarien essent clàssics del cinema soviètic: Tsirk (El circ), Volga-Volga, Svetly put (Camí brillant) i Vesná (Primavera). El 1941 va ser guardonada amb el Premi Stalin i el 1950 va ser la primera actriu en rebre el Premi Artista del Poble de l'URSS.
Després de la seva carrera cinematogràfica va dedicar-se al teatre, actuant especialment en obres de Iuri Zavadski.
El 1972 l'astrònoma Liudmila Juravliova va batejar el planeta nan (3108) Lyubov en honor seu.

## Referències

* ↑ статьи, культура. «Любовь Орлова: легенда о Золушке». Belcanto, 08-02-2007. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Любовь Орлова (29.01.1902 - 26.01.1975)». Театр им. Моссовета. [Consulta: 26 setembre 2020].
# The Rolling Stones No. 2

The Rolling Stones No. 2 és el segon àlbum britànic d'estudi de la banda de rock britànica The Rolling Stones, editat el 15 de gener de 1965 aprofitant l'èxit de seu àlbum de debut editat l'any anterior, The Rolling Stones. Va seguir la tendència del seu predecessor en contindre en gran manera versions de R&B. No obstant això, conté tres cançós del tàndem de composició de cançons encara en formació Mick Jagger/Keith Richards

## Estudis de gravació

* Chess Studios, Chicago: 10 i 11 de juny i 8 de novembre de 1964
* Regent Sound Studios, Londres: 2, 28 i 29 de setembre de 1964
* RCA Studios, Hollywood: 2 de novembre 1964

## Notes

* ↑ No la "introducció amb orgue" de l'àlbum 12 X 5
* ↑ Editat originàriament a l'àlbum 12 X 5 (Estats Units, 17 d'octubre de 1964)

## Referències

* ↑ Allmusic review

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial de The Rolling Stones» (en anglès).
Albums de The Rolling Stones :
Edicions UK&USA 1964–1967 :
Edicions internacionals 1967–present :
# Lonchogenys ilisha

Lonchogenys ilisha és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Negro.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. 1998. Relaçocões filogenéticas e definição do género Roeboides, Günther (Ostariophysi; Characiformes; Characidae). Comun. Mus. Ciênc. Tecnol. PUCRS, Sér. Zool. Porto Alegre (CMCT), 11: 19-59.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* «Lonchogenys ilisha». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Malaltia de Hers

La glicogenosis tipus VI o malaltia de Hers es basa en el dèficit de l'activitat fosforilasa no muscular. Aquest enzim es presenta en dues formes: una inactiva, b, que es transforma en activa, a, per fosforilació d'una resta de serina, catalitzat per l'enzim fosforilasa-b-cinasa. La fosforilasa-b-cinasa és una proteïna heteropolimèrica formada per quatre subunitats diferents (a, b, g i d) codificades per gens diferents.
La subunitat a està codificada en el cromosoma X. La sub-unitat d és una calmodulina que permet que la fosforilasacinasa sigui regulada a través del calci. L'activitat catalítica se situa en la subunitat g, que confereix a més especificitat tissular. Les subunitats a i b són les que regulen l'activitat catalítica en funció del grau de fosforilació. Per tant, el dèficit de fosforilasa pot ser causat tant per una alteració de la fosforilasa per se com per una mutació en els gens que codifiquen cadascuna de les quatre subunitats de la fosforilasa-b-cinasa. Així doncs, dins d'aquest grup s'inclouen:
* dèficit de fosforilasa hepàtica, d'herència autosómica recessiva;
* dèficit de fosforilasa-b-cinasa hepàtica, lligada al cromosoma X o autosómica recessiva, i
* dèficit de la fosforilasa-b-cinasa hepàtica i muscular d'herència autosómica recessiva.
Encara que clínicament existeix una gran variabilitat fenotípica, les manifestacions més freqüents són l'hepatomegàlia, el retard motor i del creixement i la hiperlipemia. Alguns pacients presenten hipoglucèmia cetósica en dejú. En certs pacients la prova de la galactosa es troba alterada, amb augment de l'àcid làctic, mentre que en uns altres és normal.

## Enllaços externs

* Asociación Española de Enfermos de Glucogenosis Arxivat 2015-10-29 a Wayback Machine.
# Longcochon

Longcochon és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 37 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Longcochon era de 37 persones. Hi havia 22 famílies de les quals 11 eren unipersonals (7 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 7 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 26 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família i 6 eren segones residències. 22 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 20 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Longcochon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 24 persones, 19 eren actives i 5 eren inactives. Les 19 persones actives estaven ocupades(13 homes i 6 dones).. De les 5 persones inactives 3 estaven jubilades i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 3 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Longcochon hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 292 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Longcochon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Longcochon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Maner

Maner (hindi: मनेर, urdú: منیر) és una ciutat (àrea notificada) al Districte de Patna a Bihar, Índia. Té una població de 26.912 habitants segons el cens del 2001. Està a uns 30 km a l'oest de Patna prop de la confluència del riu Son i el Ganges (de fet fou fundada en aquesta confluència però n'estava a 5 km al sud el 1812 i a 10 km al sud el 1907)

## Història

Fundada a la confluència de dos rius fou sempre una posició estratègica. S'esmenta en una inscripció de 1126 quan el raja de Kanauj la va cedir a un braman de nom Maniyara a canvi d'un impost. A l'època mongol fou una pargana de 80.000 bighas a la suba de Bihar. La tradició diu que en aquesta ciutat hi havia la tomba Tadj al-Din Khangah, nebot de Mahmud de Gazni. Una altra tradició diu que un santó iemenita de nom Mumin Arif, s'hi va establir vers 1180 i que fou turmentat pel raja local; va poder fugir a Medina i va tornar amb un contingent armat musulmà manat per Hadrat Tadj Fakih que va derrotar el raja i va destruir el temple. Tadj va retornar a Medina i va deixar als seus parents en el govern local, però la seva autoritat sembla que fou espiritual, ja que el net Shaykh Yahya Maneri (+ 1291) és el sant més famós de Bihar i origen d'una línia de sants locals; la seva tomba fou visitada per Sikandar Lodi, Baber, Humayun i Akbar; més famós encara fou el seu fill Sharaf al-Din Maneri; la tomba del vuitè descendent Abu Yazid conegut com a Makhdum Shah Dawlat (+1609), és considerada el millor edifici musulmà del Bihar. Al segle xvii, al desviar-se el curs del riu, la ciutat va perdre importància.

## Referències

* ↑ Cens de l'Índia 2001 (Provisional)