OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jorge López Marco

Jorge López Marco, més conegut com a Tote, és un exfutbolista madrileny. Va nàixer a Madrid el 23 de novembre de 1978. Ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Després de començar la seua carrera a les categories inferiors de l'Atlètic de Madrid, el 1993 marxa a les del Reial Madrid. A l'equip merengue pujara primer al filial C, i després al B, fins debutat amb el primer equip el 8 de maig de 1999, contra la Reial Societat.
Va ser cedit a l'Sport Lisboa e Benfica, on no va destacar massa. De nou al Reial Madrid, no troba lloc al conjunt, i apareix només en tres partits de la temporada 00/01, en la qual el seu equip guanya la lliga. A l'any següent és cedit al Reial Valladolid, on qualla una gran temporada, amb un hat-tricl inclòs a l'Athletic Club.
Només jugaria un altre partit amb el Reial Madrid abans de ser traspassat al Reial Betis. Les lesions, però, van afectar el seu rendiment amb els sevillans, que el van cedir al Màlaga CF. Després d'un segon pas pel Reial Valladolid, el 2006 fitxa per l'Hèrcules CF. Al conjunt valencià, Tote recupera la titularitat i el gol, amb qui ha marcat una vintena de gols en tres campanyes a la Segona Divisió.
En 2010, l'Hèrcules aconsegueix l'ascens a la màxima categoria per a la campanya 2010/2011. El mes de març de 2011, el jugador pateix una greu lesió, la triada (trencament del lligament intern, extern i creuat), que el va deixar fora dels terrenys de joc el que restava de temporada, que conclou amb el descens de l'equip alacantí. Tote, mai no recuperat per complet, hi disputa alguns partits en la 2011/2012. L'estiu de 2012, el futbolista es retira després de no renovar pels herculans.
Se li ha atribuït un idil·li amb Sonia Castedo, alcaldessa d'Alacant del Partit Popular a més de casada, però ha estat desmentit per ella, encara que el "rumore" està per tot arreu.

## Referències

* ↑ http://www.alicanteactualidad.es/noticias-sonia-castedo-se-refiere-en-tono-jocoso-al-rumor-de-un-supuesto-romance-con-tote_2502.html%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Fitxa de Tote
# Districte de Morrumbala

El districte de Morrumbala és un districte de Moçambic, situat a la província de Zambézia. Té una superfície de 12.801 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 358.913 habitants. Limita al nord amb el districte de Milange, a l'oest amb Malawi i el districte de Mutarara de la província de Tete, al sud amb el districte de Mopeia i a l'est amb els districtes d'Inhassunge i Nicoadala.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en quatre postos administrativos (Chire, Derre, Megaza i Morrumbala, compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Chire:
** Chilomo
** Chire
** Gorro
* Posto Administrativo de Derre:
** Derre
** Guerissa
** Machindo
* Posto Administrativo de Megaza:
** Megaza
** Pinda
** Sabe
* Posto Administrativo de Morrumbala
** Boroma
** Mepinha
** Morrumbala
** Muandiua

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Guru Tegh Bahadur Sahib Ji

Guru Tegh Bahadur Sahib Ji (en panjabi: ਗੁਰੂ ਤੇਗ਼ ਬਹਾਦਰ, pronunciació en panjabi: [ɡʊru etɣ bəhɑdʊɾ]; 1 d'abril de 1621 - 24 de novembre de 1675), fou venerat com en el seu dia ho va ser el Guru Nanak Dev Ji, Tegh Bahadur Sahib Ji fou el novè guru (profeta) del sikhisme.
Les seves revelacions espirituals, tracten de temes tan variats com la naturalesa de Déu, les inclinacions humanes, el cos, la ment, la tristesa, la dignitat, el servei, la mort, i l'alliberament, i es registren en forma de 115 himnes poètics en el text sagrat del Guru Granth Sahib.
El Guru Tegh Bahadur Sahib Ji, va ser reclamat per pandits hinduistes de Caixmir en 1675, que cercaven la seva ajuda, en contra de les conversions forçades dels hinduistes a l'islam, per part dels governants mogols de l'Índia.
El Guru Tegh Bahadur Sahib Ji rebutjava les conversions forçades i ell mateix no va voler convertir-se a l'Islam. El Guru fou executat públicament mitjançant decapitació, en la capital imperial de Delhi, per ordre de l'Emperador mogol Aurangzeb.

## Dia del Guru Tegh Bahadur Ji

El dia 24 de novembre es celebra el Dia del Guru Tegh Bahadur Ji. Aquesta data és anomenada també Guru Tegh Bahadur Sahib Ji Martyrdom Day, i és una festa regional a l'Índia.

## Referències

* ↑ «The Ninth Master Guru Tegh Bahadur (1621 - 1675)». Sikhs.org..
* ↑ «Textual Sources for the Study of Sikhism». Manchester University Press..
* ↑ «Día del Gurú Tegh Bahadur». Blog Sociedad Geográfica de las India..
# Francisco Galindo Vélez

Francisco Galindo Vélez, de nom complet Francisco Humberto Galindo Vélez, (San Salvador, 1955) és un diplomàtic salvadorenc. És advocat i especialitzat en protecció de desarrelats i drets humans. Va ser representant de l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR).
És llicenciat en dret i ciències polítiques i té estudis de doctorat per la Universitat de Nova York i per l'Institut Universitari d'Alts Estudis Internacionals de Ginebra. Entre els anys 1987 i 2008 va ser representant de l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR) a França, Colòmbia, Mèxic, Egipte i Tadjikistan, i Representant Regional Adjunt a Mèxic, Guatemala, El Salvador, Hondures, Nicaragua, Costa Rica, Panamà, Cuba i Belize.
Entre el 2010 i el 2015 va ser ambaixador d'El Salvador a França i fins al 2019 a Colòmbia, any que amb l'entrada de Nayib Bukele a la presidència del Salvador va ser destituït com a ambaixador. El 2020 va tornar a Ginebra.
En una primera reunió el 2 de desembre de 2023 va ser elegit com a coordinador de la mediació internacional de les negociacions entre el PSOE i Junts per Catalunya en el marc de la investidura de la XV legislatura espanyola.

## Referències

* 1 2 «Currículum». Ministerio de Relaciones Exteriores. Gobierno de El Salvador. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Regué, Júlia. «El diplomático Francisco Galindo Vélez coordinará la verificación de los pactos entre el PSOE y Junts» (en castellà), 02-12-2023. [Consulta: 2 desembre 2023].
* 1 2 3 Peralta, C. «Galindo Vélez, un diplomático en diez países que arbitra al PSOE y Junts». La Voz de Galícia. [Consulta: 26 gener 2024].
* 1 2 Hernández, Alícia. «Francisco Galindo Vélez, el diplomático salvadoreño que verificará las negociaciones del polémico acuerdo en España entre Pedro Sánchez y los independentistas». BBC News Mundo. [Consulta: 26 gener 2024].
* 1 2 Pardo, Iñaki. «El salvadoreño Francisco Galindo Vélez, el mediador en la negociación PSOE-Junts» (en castellà). La Vanguardia, 02-12-2023. [Consulta: 2 desembre 2023].
* 1 2 «El diplomàtic d’El Salvador Francisco Galindo coordinarà les negociacions entre Junts i el PSOE». VilaWeb, 02-12-2023.
* ↑ «The New Humanitarian | Interview with head of UNHCR country office, Francisco Galindo-Velez» (en anglès), 01-11-2005. [Consulta: 2 desembre 2023].
* ↑ «PSOE y Junts se reúnen en Ginebra con el diplomático salvadoreño Francisco Galindo Vélez como verificador». Eitb. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ 20minutos. «Quién es Francisco Galindo, el elegido por PSOE y Junts como verificador de sus negociaciones» (en castellà), 03-12-2023. [Consulta: 5 desembre 2023].
# Les Basses d'Alpicat

Les Basses d'Alpicat és una Entitat Singular de població de 879 habitants als afores de Lleida, El Segrià, famosa per tenir un parc municipal on hi havia un càmping i les piscines més grans de la ciutat. Aquestes instal·lacions van tenir molta importància als anys 60 i 70, però tancaren el 2003. Una pista d'atletisme i una zona de barbacoes són les úniques instal·lacions encara en actiu.

## Referències

* ↑ «Codis territorials i d'entitats. Municipis». IDESCAT, 01-01-2001. [Consulta: 5 març 2019].
* ↑ «PARC DE LES BASSES D'ALPICAT (LLEIDA)». Territori, 13-05-2015. Arxivat de l'original el 2019-03-06. [Consulta: 5 març 2019].
# Just d'Alexandria

Just d'Alexandria va ser patriarca d'Alexandria de l'any 118 al 129, durant el regnat de l'emperador Hadrià.
Era un home erudit, i va ser batejat per l'apòstol Marc, juntament amb el seu pare, la seva mare i altres fidels. Anià, el segon patriarca, el va ordenar sacerdot i el va enviar a predicar i a ensenyar al poble. Va ser escollit patriarca després de Primus, i va governar la seu durant deu anys. Ja vell, va dimitir, i va morir l'any 135.

## Referències

* ↑ «Justus (118-129)» (en anglès). Previous patriarcs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ «The Departure of St. Justus, the Sixth Pope of the See of St. Mark». Copticchurch.net.. St. Mark's Coptic Orthodox Church, Jersey City N.J. [Consulta: 26 agost 2023].
# Diego Jaume Favaro

Diego Jaume Favaro (Montevideo, 9 d'octubre de 1973) és un exfutbolista uruguaià, que ocupava la posició de defensa.
Té la doble nacionalitat uruguaiana i neerlandesa. Això és degut al fet que sent un infant, va d'haver d'emigrar amb la seua família als Països Baixos, a causa de la dictadura militar que hi havia a l'Uruguai entre 1973 i 1985. El mateix pare del futbolista va ser pres polític entre 1975 i 1978.

## Trajectòria

Va iniciar la seua carrera en els clubs Buceo i Bella Vista de l'Uruguai. L'estiu de 1999 fitxa pel CD Numancia, amb qui milita durant quatre temporades entre Primera i Segona Divisió, en les quals hi gaudiria de minuts, tot i no consolidar-se de titular.
El 2003 retorna al seu país per formar amb Defensor Sporting. Dos anys després s'incorpora al Club Nacional, amb qui guanya el títol domèstic. A la temporada 07/08 retorna a la competició espanyola al fitxar per l'Hèrcules CF. El conjunt valencià militava a la Segona Divisió i el defensa va jugar 30 partits i va marcar quatre gols. En finalitzar la campanya, va penjar les botes.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Sony Pictures

Sony Pictures Entertainment Inc. (simplement coneguda com a Sony Pictures i abreujat com SPE) és una empresa que produeix, compra, i distribueix diversos tipus de productes audiovisuals. Mitjançant un holding intermediari anomenat Sony Film Holding Inc., aquesta opera com a filial de Sony Entertainment Inc.; que és en si mateixa una filial de la multinacional amb seu a Tòquio Sony Corporation (que és qui té tot el seu percentatge de participació).

## Referències

* ↑ «About Sony Pictures». Sony Pictures Entertainment. Arxivat de l'original el 2019-03-21. [Consulta: 28 gener 2016].
* ↑ Sony Pictures Entertainment Inc. és una filial de cinquena capa propietat total de Sony Corporation. Està participada directament per Sony Film Holding Inc., una filial de Sony Entertainment Inc., que al seu torn és una filial de Sony Corporation. (FY2015 Securities Report (en japonés), Sony Corporation)
# Pontífex

«Pontífex» té aquests significats:
* Pontífexs romans
* Pontífex màxim
* Papa
# Heliotropium foertherianum

Heliotropium foertherianum és una espècie de planta dins la família Boraginaceae. És planta nativa d'Àsia tropical incloent el sud de la Xina, Madagascar, nord d'Austràlia, i gran part de Micronèsia i Polinèsia. És un arbust o arbret típic de les zones litorals que arriba a fer 6 m d'alt i d'ample.

## Taxonomia

Originàriament es va publicar com Tournefortia argentea, finalment va passar al gènere Heliotropium el 2003.

## Usos

Històricament a les Maldives les seves fulles servien com aliment de fam.
La fusta es fa servir a la Polinèsia per a diversos estris i per cremar.
En la medicina tradicional s'ha usat per pescar enverinant els peixos. El verí és causat per una ciguatoxina produïda per algues Gambierdiscus Les fulles contenen àcid rosmarínic i derivats que tenen propietats antivíriques, antibacterianes, antisèptiques, antioxidant i antiinflamatòries.
* Heliotropium foertherianum
* Flor
* Flors

## Referències

* ↑ «IngentaConnect A systematic analysis of Heliotropiaceae (Boraginales) based on t». Botanische Jahrbücher, 125, 01-12-2003, pàg. 19–51. DOI: 10.1127/0006-8152/2003/0125-0019.
* ↑ Eating on the Islands - As times have changed, so has the Maldives' unique cuisine and culture
* ↑ Elevitch, Craig R. Tournefortia argentea (tree heliotrope) (PDF). The Traditional Tree Initiative, abril 2006.
* ↑ Protective effect of Heliotropium foertherianum (Boraginaceae) folk remedy and its active compound, rosmarinic acid, against a Pacific ciguatoxin. Rossi F, Jullian V, Pawlowiez R, Kumar-Roiné S, Haddad M, Darius HT, Gaertner-Mazouni N, Chinain M and Laurent D, J Ethnopharmacol., 30 August 2012, volume 143, issue 1, pages 33-40, doi:10.1016/j.jep.2012.05.045

## Enllaços externs

* Plants of Midway Atoll Arxivat 2008-02-17 a Wayback Machine.
# Francisco Garcerán Hernández

Francisco Garcerán Hernández (Cartagena, 28 d'agost de 1913 - Cartagena, 12 de novembre de 2007) fou un futbolista espanyol de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Fou un jugador murcià que passa la major part de la seva carrera a clubs de la seva regió, Imperial de Múrcia, Murcia CF, durant la dècada dels 1930, i Cartagena FC, durant la dècada de 1940. La temporada 1939-40 la passà al FC Barcelona, arribant a jugar 18 a primera divisió. Va exercir d'àrbitre en retirar-se.

## Referències

* ↑ «Mor l'exjugador Francisco Garcerán». FC Barcelona. [Consulta: 17 febrer 2016].
* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Lieja-Bastogne-Lieja sub-23

La Lieja-Bastogne-Lieja sub-23 (en francès Liège-Bastogne-Liège espoirs) és una cursa ciclista belga que es disputa cada any a finals d'abril o primers de maig. La primera edició es disputà el 1986 i la cursa sols està oberta a ciclistes menors de 23 anysi. El 2007 la cursa formà part de la Copa de les Nacions UCI sub-23.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1986 | Frans Maassen | Yves van Royen | Carlos Malfait |
| 1987 | Stephan Rakers | Peter de Clercq | Krist Brulez |
| 1988 | Marcel Derix | Benny Ansems | Thierry Bock |
| 1989 | Philippe Mathy | Ronny Thomas | Patrick Philippaerts |
| 1990 | Sandro Bottelberghe | Fabrice Naessens | Georges Wattiaux |
| 1991 | Pierre Herinne | Jan Boven | Léon van Bon |
| 1992 | Laurent Eudeline | Jan Boven | Stéphane Cueff |
| 1993 | Marc Janssens | Leith Sherwin | Léon van Bon |
| 1994 | Franck Laurance | Denis François | Stig Guldbaek |
| 1995 | Raivis Belohvoščiks | Casper van der Meer | Gert Vanderaerden |
| 1996 | Raivis Belohvoščiks | Kristof Trouvé | Kris Matthijs |
| 1997 | Christian Poos | Karsten Kroon | Ondřej Sosenka |
| 1998 | Frédéric Drillaud | Nicolas Fritsch | Gaël Moreau |
| 1999 | Philippe Koehler | Wesley Theunis | Charles Wegelius |
| 2000 | Jurgen van Goolen | Wim van Huffel | Grégory Faghel |
| 2001 | Ruslan Gryshchenko | Tom Boonen | Andrei Kàixetxkin |
| 2002 | Christophe Kern | Mikhail Timochine | Steven Caethoven |
| 2003 | Johan Vansummeren | Jurgen van den Broeck | Pieter Weening |
| 2004 | Branislau Samòilau | Mads Christensen | Laurent Arn |
| 2005 | Martin Pedersen | Anders Lund | Ruslan Sambris |
| 2006 | Kai Reus | Tom Stamsnijder | Dmitry Kozontchuk |
| 2007 | Grega Bole | Anthony Roux | Andrius Buividas |
| 2008 | Jan Bakelants | Romain Zingle | Jan Ghyselinck |
| 2009 | Rasmus Guldhammer | Romain Zingle | Dennis van Winden |
| 2010 | Ramūnas Navardauskas | Nicki Østergaard | Sebastian Lander |
| 2011 | Tosh van der Sande | Romain Bardet | Matthias Allegaert |
| 2012 | Michael Valgren Andersen | Ian Boswell | Josh Berry |
| 2013 | Michael Valgren Andersen | Nathan Brown | Jasper Stuyven |
| 2014 | Anthony Turgis | Dylan Teuns | Tao Geoghegan Hart |
| 2015 | Guillaume Martin | Silvio Herklotz | Tao Geoghegan Hart |
| 2016 | Logan Owen | Pàvel Sivakov | Ruben Guerreiro |
| 2017 | Bjorg Lambrecht | James Knox | William Barta |
| 2018 | João Almeida | Andrea Bagioli | Alexys Brunel |
| 2019 | Kevin Vermaerke | Viktor Verschaeve | Tobias Foss |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Leo Hayter | Rick Pluimers | Tobias Halland Johannessen |
| 2022 | Romain Grégoire | Lennert Van Eetvelt | Gwen Leclainche |
| 2023 | Francesco Busatto | Antoine Huby | Davide De Pretto |

## Referències

* «Liège-Bastogne-Liège "Espoirs" (Bel) - Cat. 1.2» (en francès). memoire-du-cyclisme.eu. [Consulta: 14 abril 2012].
# Juguetes rotos

Juguetes rotos és una pel·lícula de documental espanyola, considerada pionera en el seu moment, dirigida per Manuel Summers,coautor del guió amb Tico Medina. Fou fortament censurada en el seu moment (va patir fins a 37 talls) i no es va poder veure sencera fins a la fi del franquisme.

## Sinopsi

Per realitzar la pel·lícula es va dedicar a buscar els ídols de la seva infantesa (toreros, boxadors, futbolistes, actors) i es va trobar ancians oblidats i abandonats, alguns vivint en hospicis, altres gairebé en el llindar de la pobresa. Rodada en blanc i negre i usant imatges d'arxiu mostra una imatge crua del desenvolupisme espanyol de la dècada del 1960, mostrant la misèria social i l'amnèsia del país vers la fugacitat de l'èxit.

## Personatges entrevistats
### Toreros

* Nicanor Villalta
* Francisco Díaz (Pacorro)
* Eduardo López

### Boxadors

* Hilario Martínez
* Paulino Uzcudum
* Luis Vallespín
* Eusebio Librero
* Ricardo Alís

### Futbolista

* Guillermo Gorostiza

### Actors

* Marina Torres (model i actriu)

## Premis

Malgrat les traves de la censura, als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1966 va obtenir el 4t premi a la millor pel·lícula (100.000 pessetes). També va guanyar el premi especial del jurat a la Seminci de 1966.

## Referències

* ↑ Juguetes rotos a abc.es
* ↑ 'Juguetes rotos': Cuando los héroes de los cromos se convierten en ancianos arruinados, Valencia Plaza, 1 de juny de 2019
* ↑ Juguetes Rotos (1966) de Manuel Summers a alohacriticon,cim
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166
* ↑ 'Juguetes rotos', en 'Historia de nuestro cine', Diez Minutos, 30 d'abril de 2018

## Enllaços externs

* Juguetes rotos a YouTube
# Dookoła Mazowsza

La Dookoła Mazowsza, també coneguda com a Mazovia Tour és una cursa ciclista per etapes polonesa. Creada el 1951, forma part de l'UCI Europa Tour des del 2006.

## Palmarès
### Fins al 1999

| 1951: Stanisław Zalewski 1952: Jan Śpiewak 1953: Andrzej Selma 1954: Henryk Figiel 1955: Jan Żelazny 1956: Roman Sitarski 1957: Wacław Wrzesiński 1958: Stanisław Królak 1959 (1): Adam Gęszka 1959 (2): Henryk Kowalski 1960: Kazimierz Bednarczyk 1961: Witold Krawczyński 1962: Józef Jochem 1963: Franciszek Porwoł | 1964: Henryk Woźniak 1965: Jan Kudra 1966: Henryk Woźniak 1967: Henryk Woźniak 1968: Andrzej Bławdzin 1969: Zenon Czechowski 1970: Zenon Czechowski 1971: Zenon Czechowski 1972: Zenon Czechowski 1973: Tadeusz Smyrak 1974: Juliusz Firkowski 1975: Mieczysław Klimczyk 1976: Marian Majkowski 1977: Ryszard Szurkowski | 1978: Ryszard Szurkowski 1979: Roman Cieślak 1980: Lechosław Michalak 1983: Marek Leśniewski 1984: Sławomir Krawczyk 1985: Jan Leśniewski 1986: Sławomir Krawczyk 1987: Edward Kaczmarczyk 1988: Zbigniew Piątek 1989: Andrzej Sypytkowski 1993: Dariusz Habel 1997: Mariusz Bilewski 1998: Tomasz Kłoczko 1999: Wiktor Ułanowski |

### A partir del 2000

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2000 | Przemysław Mikołajczyk | Piotr Przydzial | Tomasz Lisowicz |
| 2001 | Kacper Sowiński | Daniel Majewski | Grzegorz Gronkiewicz |
| 2002 | Jacek Mickiewicz | Marcin Gebka | Tomasz Kloczko |
| 2003 | Dariusz Rudnicki | Robert Radosz | Grzegorz Wajs |
| 2004 | Adam Wadecki | Piotr Zaradny | Krzysztof Jezowski |
| 2005 | Piotr Zaradny | Robert Radosz | Peter Mazur |
| 2006 | Tomasz Kiendyś | Marek Wesoły | Daniel Czajkowski |
| 2007 | Marek Wesoły | Piotr Zaradny | Dominik Roels |
| 2008 | Marcin Sapa | Aidis Kruopis | Artur Detko |
| 2009 | Łukasz Bodnar | Robert Radosz | Tomasz Kiendyś |
| 2010 | Sebastian Forke | Henning Bommel | Rudiger Selig |
| 2011 | Robert Radosz | Rudiger Selig | Krzysztof Jezowski |
| 2012 | Mateusz Taciak | Mateusz Nowak | Nikolai Mikhàilov |
| 2013 | Marcin Sapa | Robert Radosz | Łukasz Owsian |
| 2014 | Jarosław Marycz | Eryk Laton | Maurits Lammertink |
| 2015 | Grzegorz Stępniak | Kersten Thiele | Twan Brusselman |
| 2016 | Matti Manninen | Alan Banaszek | Marco Mathis |
| 2017 | Alois Kaňkovský | Grzegorz Stępniak | Emīls Liepiņš |
| 2018 | Szymon Sajnok | Alois Kankovsky | Grzegorz Stepniak |
| 2019 | Stanisław Aniołkowski | Grzegorz Stepniak | Frantisek Sisr |
| 2020 | Michael Kukrle | Daniel Turek | Paweł Bernas |
| 2021 | Eirik Lunder | Tobias Nolde | Petr Kelemen |
| 2022 | Marceli Bogusławski | Jasper Rasch | Alan Banaszek |
| 2023 | Oded Kogut | Bartosz Rudyk | Lars Rouffaer |
| 2024 | Bartłomiej Proć | Mads Andersen | Bartosz Rudyk |

## Referències

* ↑ Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
* ↑ Palmarès a sitiodeciclismo.net
* ↑ Palmarès a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial (polonès)
# Districte de Moravica

El Districte de Moravica (en serbi:Моравички округ/Moravički okrug) és un districte de Sèrbia situat a la part central del país. Té una població de 212.603 habitants, i el seu centre administratiu es troba a Čačak.

## Municipis

El districte està format pels següents municipis
* Čačak
* Gornji Milanovac
* Ivanjica
* Lučani

## Demografia

Segons el cens de 2011, el districte té 212.603 habitants. Un 53,8% de la població habita en àrees urbanes. La composició ètnica és la següent:
| Grup ètnic | Població |
| Serbis | 206.303 |
| Gitanos | 849 |
| Montenegrins | 460 |
| Macedonis | 183 |
| Iugoslaus | 169 |
| Croats | 158 |
| Musulmans | 52 |
| Altres | 4.429 |
| Total | 212.603 |

## Cultura i educació

Al patrimoni cultural del districte destaquen els deu monestirs d'Ovčarsko-Kablarska. Alguns d'ells van ser construïts a l'època del govern de les dinasties Nemanjić, Lazarević i Branković. Al llarg dels segles aquests deu monestirs han salvaguardat antics manuscrits, alguns dels quals es van escriure als mateixos monestirs.
Pel que fa a l'educació, dues facultats de la Universitat de Kragujevac es troben a Čačak, concretament la facultat d'agronomia i la facultat tècnica.

## Economia

Čačak és un dels centres econòmics més importants de Sèrbia. La seva economia està dominada per la producció industrial. Destaquen les indústries del processament de metalls (fàbriques "Sloboda" i "Cer"), la producció de paper, la indústria química i l'agricultura ("Stocar").
| Districte de Kolubara | Districte de Šumadija |
| Districte de Zlatibor | |
| Districte de Zlatibor | Districte de Raška |
Nota: Tot el material oficial editat pel Govern de Sèrbia és públic per llei. La informació s'ha extret de srbija.gov.rs.
# Serrat de la Font de la O

El Serrat de la Font de la O és un serrat contrafort de la muntanya de Sant Corneli, pel seu vessant nord, al municipi de Conca de Dalt en el seu vell terme d'Aramunt.
Arrenca, actualment, de les aigües del Pantà de Sant Antoni, a 500 m. alt., i s'enfila cap al sud-est, per enllaçar amb la carena principal de la muntanya de Sant Corneli a 1.075 m. alt.
Aquest serrat pren el nom de la font que es troba als seus peus, en terme de Conca de Dalt. Forma part de la Partida de Sant Corneli.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pic d'Estany Gémena

El Pic d'Estany Gémena és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça; i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.553,1 metres, es troba en l'extrem sud-oriental de la carena que divideix la Vall de Llubriqueto, separant el sector sud-occidental de l'Estany Roi del nord-oriental del Circ de Gémena. Està situat al sud-est de la Cresta dels Gémena.

## Rutes

Des de desguàs de l'Estany Gémena de Baix, prenent direcció ponent.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de l'Estany Gémena. [Consulta: 01/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)