OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xarxa Global de Renda Bàsica

La Xarxa Global de Renda Bàsica (BIEN, per les seves sigles en anglès) és una xarxa d'acadèmics i activistes compromesos amb la idea de la renda bàsica. Serveix d'enllaç entre individus i grups interessats en la renda bàsica i fomenta la discussió informada sobre aquesta qüestió a nivell internacional. El seu lloc web defineix la renda bàsica com «un pagament periòdic en efectiu lliurat incondicionalment a tothom de manera individual, sense cap tipus de prova de recursos ni requisit laboral».

## Història

Formada el 1986, va celebrar la seva primera conferència internacional a Lovaina-la-Neuve el mes de setembre d'aquell any. Els cofundadors de BIEN van ser Yoland Bresson, Philippe Van Parijs, Claus Offe, Karl Widerquist, Alexander de Roo, Guy Standing i David Casassas.
Cada dos anys fins al 2014, i cada any des del 2016, BIEN ha organitzat un congrés internacional que reuneix acadèmics i activistes per la renda bàsica. El congrés de 2016 va tenir lloc a Seül, el de 2017 a Lisboa, el de 2018 a Tampere i el de 2019 a Hyderabad. Les comunicacions presentades als congressos es poden consultar al web de l'organització. BIEN reconeix una sèrie de xarxes nacionals i regionals afiliades a tot el món.

## Referències

* ↑ Solé, Laura. «Amb la renda bàsica la població tindria més llibertats». Crític, 07-01-2021. [Consulta: 4 novembre 2022].
* ↑ Ribas, Nicolás. «La renta básica no produce más vagos, sino gente con buena salud mental y más productiva» (en castellà), 21-06-2022. [Consulta: 4 novembre 2022].
* ↑ «BIEN Congresses» (en anglès americà). BIEN. Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ «Research» (en anglès americà). BIEN. [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ «National & Regional Affiliates» (en anglès americà). BIEN. Arxivat de l'original el 2016-09-18. [Consulta: 11 gener 2019].

## Enllaços externs

* La Renda Bàsica a Catalunya
# Traussan

Traussan (en francès Trausse) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude. En occità també s'ha proposat d'escriure Trauça.
Als documents medievals escrits en època carolíngia trobem esmentat: Villa Tesautani, l'any 842; Villa Tecsetani, el 843; Villa Trenciani, in pago Narbonensi, in suburbio Ventaionensi, l'any 866.
# Volta a Cuba

La Volta a Cuba (en castellà Vuelta a Cuba) era una competició ciclista per etapes que es disputava anualment per les carreteres de l'illa de Cuba durant el mes de febrer. La primera edició es disputà el 1964, sent guanyada per Sergio Martínez. El 2005 va entrar al calendari de l'UCI Amèrica Tour i des del 2010 no s'ha tornat a organitzar per motius econòmics.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1964 | Sergio Martinez | Léon Antonio Herr | Alberto Padilla |
| 1965 | Rodolfo Noriega | Sergio Martinez | Léon Antonio Herr |
| 1966 | Sergio Martinez | Léon Antonio Herr | Orlando Páez |
| 1967 | Henryk Kowalski | Alejandro Oropesa | Sergio Martinez |
| 1968 | Sergio Martinez | Agustin Alcántara | Raúl Vázquez |
| 1969 | Sergio Martinez | Radamés Treviño | Roberto Menéndez |
| 1970 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 1971 | Raúl Vázquez | Aldo Arencibia | Cecilio López |
| 1972 | Aldo Arencibia | Raúl Vázquez | Sergio Martinez |
| 1973 | Leonardo Hernández | Mario Pujol | Aldo Arencibia |
| 1974 | Carlos Cardet | Rodolfo Vitela | Aldo Arencibia |
| 1975 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 1976 | Aldo Arencibia | Abelardo Rios | Rodrigo Vanegas |
| 1977 | Carlos Cardet | Alexander Averin | Aldo Arencibia |
| 1978 | Sergueï Soukhoroutchenkov | Aldo Arencibia | Carlos Cardet |
| 1979 | Carlos Cardet | Jorge A. Pérez | Luis Sánchez |
| 1980 | Aldo Arencibia | Jorge A. Pérez | Sergei Morozov |
| 1981 | Jorge A. Pérez | Cristóbal Pérez | Eduardo Alonso |
| 1982 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 1983 | Olaf Jentzsch | Hardi Groeger | Eduardo Alonso |
| 1984 | Eduardo Alonso | Viktor Demidenko | Lutz Lotzch |
| 1985 | Oleksandr Zinòviev | Eduardo Alonso | Hardi Groeger |
| 1986 | Eduardo Alonso | Dan Radtke | Oleg Iarochenko |
| 1987 | Eduardo Alonso | Roberto Rodriguez | Ivan Ivanov |
| 1988 | Eduardo Alonso | Eduardo Cruz | Olaf Jentzsch |
| 1989 | Eduardo Alonso | Djamolidín Abdujapàrov | Stephan Gottsching |
| 1990 | Eduardo Alonso | Heriberto Rodríguez | Israel Torres |
| 1991-99 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 2000 | Pedro Pablo Pérez | Omar Pumar | Albin Tabares |
| 2001 | Pedro Pablo Pérez | Luis Amarán | Rolando Basulto |
| 2002 | Filippo Pozzato | Bernhard Eisel | Pedro Pablo Pérez |
| 2003 | Todd Herriot | Eliécer Valdės | Maxim Gourov |
| 2004 | Pedro Pablo Pérez | José Chacón | Damian Martínez |
| 2005 | Damian Martínez | Luis Amarán | Cesar Salazar |
| 2006 | Pedro Pablo Pérez | Matija Kvasina | Franklin Chacón |
| 2007 | Svein Tuft | Pedro Pablo Pérez | Carlos José Ochoa |
| 2008 | Pedro Pablo Pérez | Raul Granjel | Yenier López |
| 2009 | Arnold Alcolea | François Parisien | Manuel Medina |
| 2010 | Arnold Alcolea | José Alarcón | Yenier López |

## Referències

* ↑ «Vuelta a Cuba (Cub) - Cat. 2.2». [Consulta: 31 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a museociclismo.it
# Olivia Delcán Román

Olivia Delcán Roman (Menorca, 29 de maig de 1992) és una actriu i escriptora menorquina. Filla de l'escultora Nuria Román, ha crescut entre Menorca i Los Angeles, cosa que ha fet que parli de manera fluent anglès, català i castellà. Va estudiar actuació a l'estudi William Esper de Nova York i escriptura teatral a l'estudi William Layton de Madrid.
Es va donar a conèixer el 2015 quan va actuar i coescriure el guió de la pel·lícula Isla bonita, de Fernando Colomo, amb la qual guanyà el Premi Turia a la millor actriu revelació i fou nominada a la millor actriu revelació a les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2015. Després de fer un paper secundari a Lejos del mar d'Imanol Uribe va participar com a actriu a algunes sèries de televisió com Vis a vis el 2016 (on feia el paper de Bambi) o Brigada Costa del Sol el 2019 (on feia de Vicky López).
El 2020 participa en el repartiment de la sèrie de Netflix Warrior Nun amb repartiment internacional i rodada a Màlaga, interpretant-hi el rol de la monja Camila.
També ha actuat al teatre, on va debutar el 2013 amb una versió de Tartuf, o l'impostor. El 2016 actuà en la versió de Dario Facal de l'obra de Valle Inclán Amor de Don Perlimplín con Belisa en su jardín. El 2019 va debutar com a autora i directora de teatre al Corral de las Comedias d'Alcalá de Henares amb #aboutlastnight, definida per ella com "una història una mica onírica en la que es reviu una nit de festa".

## Filmografia

* Los últimos días del cine (curtmetratge, 2015)
* Isla bonita (2015)
* Lejos del mar (2015)
* Vis a vis (2016)
* Yerbabuena (curtmetratge, 2017)
* Ráfagas de vida salvaje (curtmetratge, 2019)
* Brigada Costa del Sol (2019)
* Warrior Nun (2020)

## Referències

* ↑ La cartelera Turia premia a los actores Pedro Casablanc, Natalia de Molina y Fernando Colomo, La Vanguardia, 23 de juny de 2016
* ↑ «Nominaciones a las 71 Gala Medallas CEC. Películas 2015». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 18 febrer 2018].
* ↑ La actriz Olivia Delcán debuta como dramaturga con una "tragedia milenial", La Vanguardia, 10 de maig de 2019
* ↑ Dario Facal reinventa el 'Amor de Don Perlimplín' de Lorca en el Teatro de la Abadía, Europa Press, 20 d'abril de 2016
* ↑ La actriz Olivia Delcán debuta como dramaturga. menorcaaldia.com. 13 de maig de 2019
# Nižný Hrabovec

Nižný Hrabovec és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1357.
# Orestias chungarensis

Orestias chungarensis és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: llac Chungara (llac andí de Xile a 4.517 m d'altitud).

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Orestias chungarensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ World Conservation Monitoring Centre (1996). "Orestias chungarensis." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 7 abril 2023]
# Orestias frontosus

Orestias frontosus és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú i Bolívia.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Orestias frontosus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Orestias crawfordi

Orestias crawfordi és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Orestias crawfordi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Onychonycteris finneyi

Onychonycteris finneyi és el més primitiu dels dos gèneres monotípics de ratpenats més antics coneguts. Visqué a l'àrea del que avui en dia és Wyoming, durant el període Eocè (fa 52,5 milions d'anys).

## Història i descripció

El 2003 es trobaren dos espècimens d'Onychonycteris a la formació del Green River, que foren classificats dins una nova família quan el descobriment fou publicat a Nature el febrer del 2008. Onychonycteris apareix juntament amb Icaronycteris index, antigament considerada l'espècie de ratpenat més antiga coneguda. Onychonycteris era únic entre els ratpenats pel fet que tenia urpes als cinc dits, mentre que la resta d'espècies conegudes en tenen a dos o tres, i d'aquí el nom Onychonycteris, que significa "ratpenat amb urpes". L'epítet específic és en homenatge al prospector i preparador de fòssils que el descobrí, Bonnie Finney.

## Referències

* 1 2 «Primitive Early Eocene bat from Wyoming and the evolution of flight and echolocation». Nature, 451, 2008, p. 818–21. DOI: 10.1038/nature06549.
* ↑ «Flight First». Nature, 451, 14-02-2008.
* ↑ Chang, Kenneth «Primitive Bats Took to the Wing, but They Didn't Have That Ping». New York Times, 14-02-2008 [Consulta: 11 juny 2009].
# Onychorhynchus

Onychorhynchus és un gènere d'ocells de la família dels titírids (Tityridae), batejats en català com a cabdills reials.

## Característiques

Els cabdills reials són ocells amb plomalls espectaculars, molt acolorits i en forma de ventall. De mida mitjana, mesuren al voltant de 16 cm de longitud i habiten al sotabosc de selves humides de baixa altitud on són sorprenentment inconspicus. Els seus nius pendulars són molt llargs i generalment són construïts penjant sobre un rierol o petit corrent d'aigua.

## Llistat d'espècies

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Onychorhynchus mexicanus - cabdill reial septentrional
* Onychorhynchus occidentalis - cabdill reial del Pacífic.
* Onychorhynchus coronatus - cabdill reial amazònic.
* Onychorhynchus swainsoni - cabdill reial atlàntic.

## Referències

* 1 2 «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 452. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «cabdill reial». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Ridgely, Robert; Tudor, Guy. Field guide to the songbirds of South America: the passerines (en anglès). Plantilla:Ord. Austin: University of Texas Press, 2009. ISBN ISBN 978-0-292-71748-0. «Onychorhynchus, p. 444, lámina 50(11-13)»
# Odontophrynus cultripes

Odontophrynus cultripes és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Silvano, D., Scott, N., Aquino, L., Kwet, A., Pavan, D. & Caramaschi, U. 2004. Odontophrynus cultripes. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 de gener de 2008.
# Oració a l'hort (El Greco, Conca)

L'Oració a l'hort de Getsemaní, que es troba al Museo Diocesano de Conca (Castella - la Manxa), és una obra dEl Greco realitzada circa 1605-10. Aquest pintor va realitzar dues tipologies força diferents d'aquesta temàtica. El Tipus-I és la variant de format apaïsat, i el Tipus-II és la variant de format vertical. La versió de Conca és una de les quatre pintures conservades del Tipus-II.

## Temàtica de l'obra

L'Oració a l'hort de Getsemaní és un episodi descrit al quatre Evangelis canònics. L'Evangeli segons Joan ofereix una petita introducció, i els tres Evangelis sinòptics fan una relació més detallada. Als relats de l'Evangeli segons Mateu i de l'Evangeli segons Marc –gairebé iguals– El Greco hi afegeix altres elements de l'Evangeli segons Lluc , al qual segueix quan representa Crist de genolls, i no pas prosternat com diuen Marc i Mateu, i hi afegeix l'aparició de l'àngel, com també relata Lluc.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç: 86 x 50 cm.; Museo Diocesano de Cuenca; Signat amb lletres cursives gregues, a l'angle inferior dret: doménikos theotokópolis (sic) e`poíei.
Segons Harold Wethey, aquesta versió és més fluixa, i d'execució mecànica, si és comparada amb l'Oració a l'hort (El Greco, Budapest). Els tres Apòstols porten vestimentes de color groc grisós, i els dos que estan en els extrems porten túniques blaves. La superfície al voltant del cap de Crist està molt retocada.
En aquesta temàtica El Greco representa Crist en éxtasi malgrat que l'àngel li ofereix el calze de la Passió. Tanmateix, segons Josep Gudiol, en aquest llenç la figura de Jesús és especialment patètica.
El Dibuix de l'Oració a l'hort, atribuït al mestre cretenc, podria ser un esbós per a una de les versions d'aquesta temàtica.

## Procedència

* Las Pedroñeras; Església parroquial.

## Vegeu també

* Dibuix de l'Oració a l'hort
* Oració a l'hort (El Greco, Andújar)
* Oració a l'hort (El Greco, Budapest)
* Oració a l'Hort (El Greco, Buenos Aires)

## Referències

* 1 2 Wethey, Harold E. Obra esmentada, p. 46.
* ↑ Álvarez Lopera, José. Obra esmentada, p. 154.
* ↑ Gudiol, José. Obra esmentada, p. 246.
* ↑ Wethey op. cit., p. 165.

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II); Ediciones Guadarrama; Madrid-1967
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1
* Álvarez Lopera; El Greco, La obra esencial ; Editorial Sílex; Madrid-2014; ISBN 978 84 7737 8600
# Oració a l'hort (El Greco, Budapest)

L'Oració a l'hort de Getsemaní, que es troba al Museu de Belles Arts de Budapest, és una obra dEl Greco realitzada circa 1610. Aquest pintor va realitzar dues tipologies força diferents d'aquesta temàtica. El Tipus-I és la variant de format apaïsat, i el Tipus-II és la variant de format vertical. La versió de Budapest és estimada una bona còpia de l'Oració a l'hort (El Greco, Andújar), que és la millor de les quatre pintures conservades del Tipus-II.

## Temàtica de l'obra

L'Oració a l'hort de Getsemaní és un episodi descrit al quatre Evangelis canònics. A l'Evangeli segons Joan hi ha una petita introducció, però és als tres Evangelis sinòptics on hi ha una relació dels fets esdevinguts a Getsemaní. El Greco segueix la narració de l'Evangeli segons Mateu i de l'Evangeli segons Marc - gairebé iguals- però hi afegeix importants elements de l'Evangeli segons Lluc -al qual segueix quan representa Crist de genolls, i no pas prosternat com diuen els altres dos evangelistes. També segueix a Lluc quan pinta l'aparició d'un àngel. El mestre cretenc elimina tot signe d'angoixa física, i representa un Crist en éxtasi, tot i que l'àngel li presenta el Calze de la Passió.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç; 170 x 112,5 cm.; 1610 circa; Museu de Belles Arts de Budapest;
Signat amb lletres cursives gregues, a l'angle inferior dret: δομήνικος Θεοτοκóπουλος, εποíει.
Segons Harold Wethey, és una obra molt similar a la d'Andújar. La seva qualitat és elevada, i aquest crític creu que és atribuible al propi mestre cretenc. La procedència de la Catedral de Sigüenza és dubtosa, perquè no hi és mencionada per Antonio Ponz ni per Juan Agustín Ceán Bermúdez. El Dibuix de l'Oració a l'hort, podría ésser un esbós per a un dels llenços del mestre cretenc sobre aquesta temàtica.

## Procedència

* Catedral de Sigüenza ?
* Guerrara Jungairo, Lisboa.
* von Nemes, Budapest.
* venda a París; Manzi Galleries, 17-18 de 1913, núm. 35.
* Baró André Herzog, Budapest.

## Vegeu també

* Dibuix de l'Oració a l'hort
* Oració a l'hort (El Greco, Andújar)
* Oració a l'Hort (El Greco, Buenos Aires)
* Oració a l'hort (El Greco, Conca)

## Referències

* 1 2 Wethey, Harold E. Obra esmentada, p. 46.
* ↑ Álvarez Lopera, José. Obra esmentada, p. 154.
* ↑ Wethey op. cit., p. 165.
* ↑ Wwthey Obra esmentada, p. 46.

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II) ; Ediciones Guadarrama; Madrid-1967
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1
* Álvarez Lopera, José; El Greco, La Obra esencial; Editorial Sílex; Madrid-2014; ISBN 978-84-7737-8600
# Oranjegekte

Oranjegekte (bogeria taronja) o oranjekoorts (febre taronja) és un fenomen als Països Baixos que es produeix durant el Dia del Rei, campionats internacionals de futbol i altres esdeveniments esportius internacionals importants. L'esdeveniment es manifesta en l'ús de roba de color taronja, com samarretes (en gran part de futbol), barrets i bufandes, tenyir-se el cabell de taronja i decorar habitacions, cases i fins i tot carrers sencers amb objectes decoratius de taronja.
L'esdeveniment és de gran valor per al comerç de grans guanys que pot ser per la venda de productes ataronjats. Moltes companyies introdueixen edicions especials de color taronja en els seus productes tradicionals. Els comercials tendeixen a respondre bé a aquest i, especialment, durant el Campionat Mundial, molts anuncis fan referència a l'esdeveniment.
Una gran quantitat de marques també introdueixen llaminadures especials durant aquests esdeveniments. Sobretot les marques de cervesa i els supermercats. Exemples d'aquests productes són els barrets de Heineken i Wuppies Albert Heijn, Welpies i Beesies. Un anunci de trenta segons durant el Campionat d'Europa de futbol 2008 al voltant els partits de l'equip neerlandès costava una mitjana de 80.000 €, però l'abast és ampli, com per exemple durant el primer partit de la selecció neerlandesa contra Itàlia, que va tenir 7 milions d'espectadors als Països Baixos.
Molts artistes produeixen cançons especials totes les vegades en què els campionats europeus i mundials es refereixen a la Selecció de futbol dels Països Baixos, que és sovint anomenada Oranje. La majoria d'aquestes cançons no tenen cap significat particular a part d'animar l'equip o les festivitats.
El taronja és el color simbòlic de la família reial neerlandesa, la Casa d'Orange-Nassau.

## Galeria

* Partit Països Baixos – Dinamarca durant el Campionat d'Europa de futbol 2012
* Decoració de cafeteria
* Molí decorat
* Decoració de banderes

## Referències

* ↑ Gonnie. «Het succes van de Albert Heijn-neefjes: Wuppies, Welpies en Beesies» (en neerlandès). Verse Reclame, 02-05-2012. Arxivat de l'original el 5 de març 2016. [Consulta: 25 febrer 2016].
* ↑ rtlnieuws 5 maig 2008: Reclame rond EK-duels Oranje duur
* ↑ De Telegraaf, 10 juny 2008 - Bijna 7 miljoen kijkers voor Italië-Nederland (Internet Archive)
# Pablo Fernández Albaladejo

Pablo Fernández Albaladejo (Alhucemas, 1946) és un historiador basc, deixeble de Miguel Artola Gallego i catedràtic d'Història Moderna de la Universitat Autònoma de Madrid. L'any 2010 va rebre el Premio Nacional de Historia de España per la seva obra La crisis de la monarquía.
Format a la Universitat de Salamanca, va formar part del primer planter de professors del Departament d'Història de la Universitat Autònoma de Madrid en 1968. Va defensar la seva tesi en 1975 sobre la crisi de l'Antic Règim a Guipúscoa, que va constituir un dels millors exemples de la historiografia de la Escola dels Annales que es va donar a Espanya. Va modificar la seva perspectiva des de finals dels anys setanta cap a la història constitucional, amb una creixent influència de la història conceptual alemanya i intel·lectual de Cambridge. El seu fruit més acabat en aquest sentit van constituir els seus Fragmentos de Monarquía, obra publicada en 1992.
El seu treball d'investigador se centra principalment en la història política i constitucional de l'Antic Règim. En la seva càtedra s'ocupa específicament de les relacions entre historiografia i identitat en l'Espanya moderna. Entre les seves obres més recents es troben: Fénix de España. Modernidad y cultura propia en la España del siglo XVIII (1737-1766) (2006), Materia de España. Cultura política e identidad en la España Moderna (2007) o La crisis de la monarquía (2009), en la qual analitza el segle xvii espanyol com un temps de crisi, d'estancament en termes materials i humans, i de punt mort polític, encara que no de decadència.

## Obres

* La crisis de la Monarquía Marcial Pons : Crítica, 2009. ISBN 978-84-7423-966-9
* Materia de España: cultura política e identidad en la España moderna Madrid : Marcial Pons Historia, 2007. ISBN 978-84-96467-35-4
* Fragmentos de monarquía: trabajos de historia política Alianza Editorial, 1992. ISBN 84-206-2734-8
* La revuelta antiespañola en Nápoles: los orígenes (1585-1647) amb Rosario Villari i Fernando Sánchez Dragó.Alianza Editorial, 1979. ISBN 84-206-2246-X
* El siglo de hierro: cambio social en Europa, 1550-1660 amb Henry Kamen i María Luisa Balseiro. Alianza Editorial, 1977. ISBN 84-206-2193-5
* La crisis del Antiguo Régimen en Guipúzcoa 1766- 1833: Cambio económico e historia [Madrid] : Akal, [1975]. ISBN 84-7339-116-0
* Materia de España: cultura política e identidad en la España moderna Madrid : Marcial Pons Historia, 2007

## Referències

* ↑ Pablo Fernández Albaladejo a l'Enciclopèdia Vasca Auñamendi
* ↑ Fernández Albaladejo recibe el Nacional de Historia, El País, 6 de novembre de 2010
* ↑ «Pablo Fernández Albadalejo». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].

## Enllaços externs

«Obra de Pablo Fernández Albaladejo» a Dialnet.
* Articles de Pablo Fernández Albaladejo a El País
* Entrevista a Pablo Fernández Albaladejo a metahistoria
# Olaf Lurvik

Olaf Lurvik (Trondheim, 23 de setembre de 1963) fou un ciclista noruec que fou professional de 1988 a 1991. La seva victòria més important fou la Volta a Noruega de 1990.

## Palmarès

* 1985
** Campió de Noruega en persecució per equips
* 1987
** 1r al Tour de la Somme
** 1r al Gran Premi Ringerike
** 1r a la París-Connerré
* 1990
** 1r a la Volta a Noruega
** 1r a la París-Chauny

### Resultats al Tour de França

* 1991. 73è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Parc Nacional de les Zebres de Muntanya

El Parc Nacional de les Zebres de Muntanya és un parc nacional a la província del Cap Oriental de Sud-àfrica proclamat al juliol de 1937 amb el propòsit de proporcionar una reserva natural per a la Zebra de muntanya, en perill d'extinció