OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rania

Rania fou un antic estat tributari protegit dins el govern del Panjab, a la moderna Haryana. La capital era Rania (ciutat).
Estava governat pels nawabs bhalti de Rania que es van revoltar el 1857; el darrer nawab fou derrotat i fet presoner, sent executat el 1858 i l'estat confiscat i annexionat pels britànics.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Favara (barri de València)

El barri de Favara és un barri de la ciutat de València inclòs al districte de Patraix, al sud-oest de la ciutat.
L'any 2009 incloïa una població de 3.522 habitants. Té una aproximada forma triangular amb el carrer de Campos Crespo com a límit nord-oest que el separa del barri de Safranar, l'avinguda de Gaspar Aguilar com a límit est que el separa del barri de L'Hort de Senabre (districte de Jesús), i la ronda Sud de València com a límit al sud que el separa del barri del Camí Reial (districte de Jesús).

## Nom

Pren el nom de la històrica séquia de Favara que travessava l'oest del barri, concretament per l'actual carrer del Pintor Agrasot.

## Elements importants

El principal element del barri és l'hospital Doctor Peset, un dels quatre hospitals de referència a la ciutat. Altre element a destacar seria la polèmica subestació elèctrica d'Iberdrola entre els carrers de l'Actor Vicent Parra i de Ramon de Perellós, coneguda com a subestació de Patraix, que els veïns tracten durant anys que es trasllade a l'exterior de la ciutat, lluny dels habitatges.

## Transports

A l'extrem nord del barri es troba l'estació de Patraix de les línies 1 i 5 de MetroValencia, i a l'oest està l'estació de Safranar de les mateixes línies.
La línia 9 i N6 de l'EMT de València també dona servei al barri.

## Referències

* ↑ «Districte 08. Patraix Barri 5. Favara» (en valenciano y español). Oficina d'Estadística. Ajuntament de València, 2009. [Consulta: 17 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Plànol de Favara al web de l'Ajuntament de València.
* Associació de Veïns de Favara Arxivat 2010-10-05 a Wayback Machine..
# Tour de Ruanda

El Tour de Ruanda és una competició ciclista per etapes que es disputa anualment a Ruanda. La cursa forma part de l'UCI Africa Tour, amb una categoria 2.1. La primera edició va tenir lloc el 1988, però no fou fins al 2009 quan la competició es va obrir als professionals.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1988 | Célestin N'Dengeyingoma | | |
| 1989 | Omar Masumbuko | | |
| 1990 | Faustin M'Parabanyi | | |
| 1991-2000 | No disputat | No disputat | No disputat |
| 2001 | Bernard N'Sengiyumva | | |
| 2002 | Abraham Ruhumuriza | | |
| 2003 | Abraham Ruhumuriza | | |
| 2004 | Abraham Ruhumuriza | | |
| 2005 | Abraham Ruhumuriza | | |
| 2006 | David Kinja | Kiman Davidson | |
| 2007 | Abraham Ruhumuriza | Nyandwi Uwase | Nathan Byukusenge |
| 2008 | Adrien Niyonshuti | Nathan Byukusenge | Godfrey Gahemba |
| 2009 | Adil Jelloul | Abdelati Saadoune | Adrien Niyonshuti |
| 2010 | Daniel Teklehaymanot | Natnael Berhane | Reinardt Janse van Rensburg |
| 2011 | Kiel Reijnen | Joey Rosskopf | Dylan Girdlestone |
| 2012 | Darren Lill | Dylan Girdlestone | Daniel Njoroge |
| 2013 | Dylan Girdlestone | Louis Meintjes | Metkel Eyob |
| 2014 | Valens Ndayisenga | Jean Bosco Nsengiyumva | Aron Debretsion Baranceal |
| 2015 | Jean Bosco Nsengiyumva | Joseph Areruya | Camera Hakuzimana |
| 2016 | Valens Ndayisenga | Metkel Eyob | Tesfom Okubamariam |
| 2017 | Joseph Areruya | Metkel Eyob | Suleiman Kangangi |
| 2018 | Samuel Mugisha | Jean Cloude Uwizeye | Mulu Hailemichael |
| 2019 | Merhawi Kudus | Rein Taaramäe | Matteo Badilatti |
| 2020 | Natnael Tesfatsion | Moïse Mugisha | Patrick Schelling |
| 2021 | Cristian Rodríguez | James Piccoli | Alex Hoehn |
| 2022 | Natnael Tesfatsion | Anatoliy Budyak | Jesse Ewart |
| 2023 | Henok Mulubrhan | Walter Calzoni | William Junior Lecerf |

## Referències

* ↑ Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-10-21 a Wayback Machine.
* Palmarès a siteducyclisme.net
# Reginald Oliver Oliver

Reginald Oliver Oliver (Felanitx, Mallorca, 1573 - València, 1642) era un dominic i escriptor. També va ser lector d'arts i de teologia del convent de Palma, Mallorca i prior del convent del Pilar a València. Va escriure "Rosario de la Soberana Virgen N. S. con las indulgencias y privilegios concedidos a su cofradía" l'any 1647.

## Referències

* ↑ Miquel Dolç (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum. Palma: Promomallorca, p.. ISBN 978-84-8661717-2
# Medak

Medak (telugu: మెదక, urdú: میدک) és una ciutat i municipalitat del districte de Medak a l'estat d'Andhra Pradesh, situada a 18° 02′ N, 78° 16′ E﻿ / ﻿18.03°N,78.27°E﻿ / 18.03; 78.27. Al cens del 2001 consta amb 141.916 habitants. La població el 1901 era de 8.511 habitants. Està construïda al nord i és del turó on hi ha la fortalesa.

## Història

Medak va portar inicialment el nom de Siddapuram, i després el de Gulshanabad. El seu màxim desenvolupament fou durant la dinastia kakatiya de Warangal que fou quan es va construir la seva fortalesa per orde del raja Pratapa Rudra; fou construïda a un turó i anomenada Methukudurgam o Methukuseema (del telugu "methuku", arròs cuit) derivat després a Medak. L'entrada té gravat l'ocell de dos caps símbol dels kakatiyes. La fortalesa fou arranjada al segle xvi i inclou un canó holandès fet a Rotterdam el 1620. El 1641 es va construir una mesquita sobre un antic temple.

## Llocs principals

A part del fort, destaca la catedral anglicana que es va construir en deu anys entre 1914 i 1924. El nizam d'Hyderabad s'oposava a la seva altura que superava al temple de Charminar però no va aconseguir canviar-ho.
L'església de Medak és la segona diocesi més gran del món després del Vaticà, amb quatre pinacles de 54 metres d'altura.
A 60 km les excavacions de Kondapur han posat a la llum restes dels satavahanes i algunes estructures budistes.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Medak Arxivat 2011-01-28 a Wayback Machine.
* Medak Arxivat 2009-04-04 a Wayback Machine.
* Història del districte de Medak Arxivat 2008-10-22 a Wayback Machine.
# Salvador Franco

Salvador Franco (segle XX-presó El Rodeo II, Miranda; 3 de gener de 2021) va ser un pres polític veneçolà de l'ètnia pemon. Franco va ser empresonat al desembre de 2019 i acusat de participar en l'assalt a una caserna militar a l'Estat Bolívar, morint posteriorment a la presó per falta d'atenció mèdica.

## Empresonament i mort

Franco va ser capturat al desembre de 2019 després de ser acusat de participar en l'assalt a una caserna militar en el estat Bolívar ocorregut el 22 de desembre. El coordinador nacional de pobles indígenes de l'organització no governamental Foro Penal va declarar que Franco presentava símptomes de COVID-19 i va sofrir de malalties gastrointestinals relacionades amb la insalubritat del recinte penitenciari durant mesos, informant que va perdre bastant pes en els seus últims mesos de vida.
Des del 21 de novembre de 2020 existia una ordre del tribunal per al trasllat de Franco a un centre de salut. No obstant això, el dret va ser negat i el trasllat mai va tenir lloc. Franco va morir el 3 de gener de 2021 per falta d'atenció mèdica.
El secretari general de l'Organització dels Estats Americans, Luis Almagro, va condemnar la mort de Franco, la va qualificar com “un altre crim de la dictadura” i va estendre les seves condolences a la seva família i afins.

## Vegeu també

* Carlos Andrés García
* Rafael Acosta Arévalo
* Rodolfo Pedro González
* Fernando Albán Salazar
* Gabriel Andrés Medina
* Operació Aurora 2019
* Conflicte pemon

## Referències

* 1 2 3 «El preso político indígena Salvador Franco murió por falta de atención médica en una cárcel del régimen de Maduro», 03-01-2021.
* 1 2 «Foro Penal: Falleció en El Rodeo II el preso político pemón Salvador Franco», 03-01-2021.
# Rebersburg

Rebersburg és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 492 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rebersburg tenia 492 habitants, 184 habitatges, i 142 famílies. La densitat de població era de 125,8 habitants/km².
Dels 184 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,9% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.309 $ i la renda mediana per família de 35.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.313 $ mentre que les dones 25.875 $. La renda per capita de la població era de 13.737 $. Entorn del 3,5% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rebersburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rebersburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Favalello

Favalello (en cors U Favalellu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 47 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 19 | 20 | 21 | 27 | 33 | 47 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Pierre Ciattoni | | |
# Trương Tấn Sang

Trương Tấn Sang (Đức Hòa, 1949) és un polític vietnamita, President del Vietnam des que fou escollit el 25 de juny de 2011 per l'Assemblea Nacional del Vietnam amb 466 vots (un 97,12%), amb un mandat fins a 2016. Anteriorment fou el cap del Partit Comunista del Vietnam de Ciutat Ho Chi Minh.
La presidència del Vietnam és una posició cerimonial mentre que el Primer Ministre supervisa les activitats diàries del govern. L'any 1996-2000, se'l nomenà cap del partit de la ciutat Ho Chi Minh.

## Referències

* ↑ "Nguyen Phu Trong elected Party General Secretary Arxivat 2019-04-04 a Wayback Machine.", Nhan Dan, 19 de gener de 2011.
# Rei U

U de Goryeo 우, sovint escrit com a Woo, (25 de juliol de 1365 – 31 de desembre de 1389) governà Goryeo (Corea) des de 1374 fins a 1388.
Al segle xiii, les forces mongoles havien envaït Xina i van fundar la Dinastia Yuan el 1271. Després de diverses invasions mongoles a Corea, finalment Goryeo capitulà i signà un tractat de pau amb la dinastia Yuan
L'any 1388, es va manar al General Yi Seong-gye que fes marxar l'exèrcit Ming de Corea. El General Yi va ser decisiu en el futur de Corea quan va preferir tornar a la capital de Corea i prendre el control del govern de Goryeo en lloc d'atacar els xinesos.
Yi Seong-gye usurpà el tron de la Dinastia Goryeo. El rei U va ser deposat i substituït pel seu fill Chang; tots dos van ser assassinats amb verí l'any següent i substituïts pel príncep Gongyang.
El Rei U és l'únic rei de la llarga història de Corea que mai ha rebut un títol pòstum pel seu regnat.

## Referències

Rei U Casa de Wang Nascut: 25 de juliol 1365 Mort: 31 de desembre 1389 :
| Títols de regnat |||
| Precedit per: Gongmin | Dinastia Goryeo | Succeït per: Chang |
# Negoci jurídic

Un negoci jurídic és un acte d'una persona que té transcendència jurídica i es regeix per les normes que aquesta persona estableix o accepta. Per exemple, són negocis jurídics el contractar una assegurança o comprar una cosa.
El codi civil espanyol (article 1261) exigeix com a requisits per la validesa del negoci jurídic que hi ha d'haver el consentiment de les parts, ha de tenir un objecte cert (la cosa sobre el que es fa el negoci), i una causa (un objectiu, la finalitat del negoci). Per exemple, en la venda d'un cotxe, l'objecte el formen el cotxe i el preu que se'n paguen, i la causa és la venda.

## Referències

* 1 2 Torrubia Chalmeta, Blanca. Introducció al dret privat: civil i mercantil. UOC, 2013, p. 38-44 [Consulta: 23 febrer 2014].
* ↑ «Art, 1261». Codi Civil. [Consulta: 23 febrer 2014].
# Medalla Acharius

La Medalla Acharius es concedeix per la trajectòria en liquenologia i rep aquest nom en honor d'Erik Acharius.
La primera medalla Acharius Medal fou feta per la Seca Reial Sueca per a la Reial Acadèmia Sueca de Ciències en 1846, encara que el propòsit original de la medalla no ha estat registrat. En la seva trobada de 1990 a Regensburg, l'Associació Internacional per la Liquenologia (IAL) va resoldre que respectaria al mateix temps els èxits professionals i commemoraria Erik Acharius (reconegut com el "Pare de Liquenologia"), mitjançant la presentació de la medalla amb el seu nom.
Des que la Casa de la moneda sueca encara tenia l'encuny per la medalla de 1846, la LIA va disposar que es dissenyessin noves medalles. La primera de les noves medalles va ser lliurada aquell mateix any (1992) al congrés de l'associació a Båstad, Suècia.

## La medalla

La medalla és d'argent, amb el perfil d'Acharius en una cara i el nom del destinatari en l'altre.

## Receptors

2014:
* Peter Crittenden
* Pier-Luigi Nimis
2012:
* Ana María Crespo de Las Casas
* Leif Tibell
2010:
* Brian J. Coppins
* Thomas Hawkes Nash
2008:
* David J. Galloway
* Hannes Hertel
* Rosmarie Honegger
2006:
* Mark R. D. Seaward
2004:
* John A. Elix
* Ludger Kappen
* Marie-Agnès Letrouit-Galinou
2003
* David C. Smith
2002:
* David L. Hawksworth
2000:
* Teuvo Ahti
* Georges Clauzade
* Nina Golubkova
1996:
* Vernon Ahmadjian
* Siegfried Huneck
* Christian Leuckert
1994:
* Ernie Brodo
* Margalith Galun
* Syo Kurokawa
* Elisabeth Tschermak-Woess
1992:
* Dharani Awasti
* Chicita F. Culberson
* William L. Culberson
* Gunnar Degelius
* Aino Henssen
* James Peter
* Hildur Krog
* Otto Ludwig Lange
* Josef Poelt
* Rolf Santesson
* John W. Thomson
* Hans Trass
* Antonin Vězda

## Referències

* ↑ «Plant Science Bulletin, Volume 39, Issue 1, 1993». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 29 maig 2016].
* ↑ «International Association for Lichenology (IAL)».
* ↑ http://www-hotel.uu.se/evolmuseum/fytotek/acharius.html Arxivat 2008-01-14 a Wayback Machine.
* ↑ «International Lichenological Newsletter, volume 25, number 3 (December 1992), pp 12-13». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 29 maig 2016].
* ↑ http://www.lichenology.org/Publications/ILN/ILN_25_3.pdf Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ Lichenological contributions in honour of David Galloway. Cramer in der Gebrüder Borntraeger Verlagsbuchhandlung, 2007, p. 103. ISBN 3-443-58074-2.

## Enllaços externs

* Llista de receptors de la Medalla Acharius Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
# Santa Helena de Queixàs

Santa Helena és un oratori del terme comunal rossellonès de Queixàs, als Aspres (Catalunya Nord).
Està situada en el sector més occidental del terme comunal al qual pertany, a damunt mateix del termenal amb Prunet i Bellpuig, dalt del Mont Helena.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «128-Queixàs». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Queixàs». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 52 bis. Santa Elena». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Queixàs: Santa Coloma de les Illes». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «Santa Helena en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-03-12. [Consulta: 11 març 2016].
# Resolució 1312 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1312 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de juliol de 2000. Després de reafirmar les resolucions 1298 (1999) sobre la situació entre Eritrea i Etiòpia i 1308 (2000), el Consell va establir la Missió de les Nacions Unides a Etiòpia i a Eritrea (UNMEE) en previsió d'una operació de manteniment de la pau sotmesa a futura autorització.
El Consell de Seguretat va elogiar l'Organització de la Unitat Africana (OUA) per facilitar un acord reeixit sobre el cessament d'hostilitats entre Etiòpia i Eritrea. Tots dos països havien demanat assistència de les Nacions Unides per implementar l'Acord de cessament d'hostilitats i el secretari general de les Nacions Unides va enviar un equip de reconeixement i enllaç a la regió.
La resolució va establir llavors la UNMEE, que consistia en fins a 100 observadors militars i personal de suport per un període inicial fins al 31 de gener de 2001, en previsió d'una futura missió de manteniment de la pau en el marc del següent mandat:
    (a) establir i mantenir el contacte amb les parts;
    (b) visiteu la seu militar i les unitats de les parts;
    (c) controlar el cessament d'hostilitats;
    (d) preparar-se per l'establiment de la Comissió de Coordinació Militar;
    (e) ajudar en plans per a una futura operació de manteniment de la pau.
Es va demanar a les parts que proporcionessin accés, assistència i protecció a la UNMEE, i que facilités el desplegament d'experts en acció mines terrestres. L'embargament d'armes imposat a la Resolució 1298 no s'aplicaria a armes i material per l'ús en desminatge. La resolució també va destacar la importància de la demarcació de la frontera entre Eritrea i Etiòpia d'acord amb l'Acord de Cessament d'Hostilitats i l'Acord Marc de l'Organització de la Unitat Africana. També va felicitar a les secretaries de les Nacions Unides i la OUA per discutir sobre l'aplicació dels acords.
Finalment, es va demanar al secretari general Kofi Annan que continués preparant una futura missió de manteniment de la pau i que proporcionés informes periòdics al Consell.

## Referències

* ↑ «Security Council decides to establish United Nations Mission in Ethiopia and Eritrea». United Nations, 31-07-2000.
* ↑ Smidt, Wolbert. Discussing conflict in Ethiopia: conflict management and resolution : proceedings of the Conference "Ethiopian and German Contributions to Conflict Management and Resolution", Addis Ababa 11 to 12 November 2005. LIT Verlag Münster, 2007, p. 254. ISBN 978-3-8258-9795-6.
* ↑ Aboagye, Festus «The OAU Liaison Mission in Ethiopia – Eritrea». African Security Review, 10, 2, 2001.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Guerra entre Etiòpia i Eritrea

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Favara (Sicília)

Favara (sicilià Favara) és un municipi italià, situat a la regió de Sicília i a la província d'Agrigent. L'any 2008 tenia 33.651 habitants. Limita amb els municipis d'Agrigent, Aragona, Castrofilippo, Comitini, Grotte, Naro i Racalmuto.

## Alcaldes de Favara

* Salvatore Puma (1988-1990)
* Gaetano Priolo (1990)
* Giovanni Crapanzano (1990-1991)
* Angelo La Russa (1991-1992)
* Filippo Lentini (1992)
* Stefano Urso (1992)
* Calogero Fanara (1992-1993)
* Francesco Lala (comissari regional, 1993)
* Gaetano Sanfilippo (1993-1994)
* Giovanni Battista Leone (comissari regional, 1994)
* Lorenzo Airò (1994-1997)
* Carmelo Vetro (1997-2002)
* Lorenzo Airò (2002-2007)
* Domenico Russello (2007-)

## Agermanaments

* Andújar
# Trường Sơn, Bắc Giang

Trường Sơn és una comuna rural (xã) i poble del districte Lục Nam, província de Bắc Giang, al nord-est del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Ministry of Public Information in Vietnam». Arxivat de l'original el 2012-08-20. [Consulta: 1r gener 2019].
# Revista de Catalunya (desambiguació)

«Revista de Catalunya» té aquests significats:
* Revista de Cataluña: publicació en castellà, també amb continguts en català, editada a Barcelona els anys 1862-1863.
* Revista de Catalunya (1896-1897): revista mensual publicada a Barcelona entre l'octubre del 1896 i l'abril del 1897.
* Revista de Catalunya (1912): publicació quinzenal editada a Barcelona l'any 1912, que va arribar als 13 números.
* Revista de Catalunya: revista creada el juliol de 1924.
# Medaka Box

Medaka Box (めだかボックス, Medaka Bokkusu), és un manga shonen escrit per Nisio Isin i il·lustrat per Akira Akatsuki.
Aquest manga ha sigut serialitzat al Japó, a la famosa revista setmanal Shōnen Jump, alhora publicat per Shūeisha des de maig de 2009. A partir de desembre de 2011, Shueisha ha recopilat els seus capítols en 13 toms. Serà adaptat a una sèrie d'animes de televisió que s'emetrà la primavera del 2012.
La sèrie tracta principalment dels esdeveniments del consell estudiantil de l'Acadèmia Hakoniwa, en particular, sobre la presidenta Medaka Kurokami i el seu fidel amic Zenkichi Hitoyoshi. A 4 de setembre de 2013, Shueisha n'havia recollit els capítols en 22 volums.

## Referències

* ↑ «Medaka Box Manga Ends». Anime News Network, April 23, 2013. [Consulta: April 23, 2013].
* ↑ «「めだかボックス」最終回！夏発売のNEXT!に球磨川完結編» (en japanese). Natalie.mu, April 27, 2013. [Consulta: June 12, 2013].
* ↑ «めだかボックス 22» (en japanese). Shueisha. [Consulta: September 4, 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2011-12-11 a Wayback Machine. (japonès)
# Santa Magdalena del Pont d'Armentera

Santa Magdalena del Pont d'Armentera és l'església parroquial del Pont d'Armentera (Alt Camp) sota l'advocació de santa Maria Magdalena. L'edifici està protegit com a bé cultural d'interès local. L'església parroquial és al nucli antic del Pont d'Armentera.

## Arquitectura

És un edifici de planta rectangular de tres naus, amb volta de canó apuntada la central i de creueria les laterals. La porta d'accés és en una façana lateral. És formada per un arc de mig punt amb dovelles i motllura exterior, imposta i brancals. Tot el conjunt és de pedra. El campanar és a la capçalera de l'església, al costat de l'Epístola. Es tracta d'una torre de base quadrada, amb obertures d'arc de mig punt. És de pedra i paredat, amb barana de maó. El cor és als peus de l'edifici. La construcció es cobreix una teulada a dues vessants.

## Història

L'edifici va ser construït durant el segle xvii damunt una construcció anterior, d'estil romànic, que apareix documentada el segle xiv. L'any 1343 l'arquebisbe Arnau Sescomes va convertir en parròquia la capella de Santa Magdalena, que fins aquest moment depenia de l'església de Querol. Conserva un interessant retaule barroc d'inicis del segle xviii.
Actualment la parròquia està agrupada a la de Santa Llúcia de Santes Creus, adscrita adscrita a l'arxiprestat de l'Alt Camp de l'arquebisbat de Tarragona.

## Referències

* 1 2 «Església parroquial de Santa Magdalena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2012].
* ↑ «Santa Maria Magdalena». Cercador de parròquies. Arquebisbat de Tarragona. [Consulta: 24 maig 2012].

## Enllaços externs

* «Mapa de recursos culturals». Diputació de Tarragona.