OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Entomopatogen

Un entomopatogen és un microorganisme (bacteri, fong, virus, nematode o protozou) que causa malalties a insectes i àcars.
Segons el cas, del punt de vista humà, poden ser útils o destructors. Així, els diferents variants del Bacillus thuringiensis (BT), un bacteri que parasita moltes espècies de lepidòpters es pot utilitzar per què és molt selectiu i no destrueix la fauna útil. Ans al contrari, el virus entomopatogen DWV (deformed wing virus o virus de la deformació de les ales), transportat pel paràsit Varroa destructor pot destruir un rusc d'abelles en pocs dies.

## Ús per al control biològic

Els entomopatògens obtenen un paper creixent en el control biològic de plagues en l'agricultura. L'ús sistemàtic d'enemics naturals, siguin microorganismes, paràsits o predadors com a insecticida biològic és un mètode de protecció de conreus prometedor, com que és selectiu i ben triat, i ans al contrari dels insecticides químics, no ataca altres insectes útils com abelles i marietes. Els entomopatògens actuen sobre l'insecte hoste per ingestió o altres cavitats fisiològiques.
Molt utilitzats són els fongs entomopatògens (es treballa amb més de set cents espècies). Aquests comencen la infecció de l'individu per la germinació de les espores sobre l'hoste, que van a parar-lo per dispersió ambiental (a través de l'aigua, l'aire, etc.). Les espores produeixen en l'hoste debilitat, desorientació, canvis de color o anorèxia. Les condicions més idònies perquè el fong actuï correctament han de ser de 25 °C i una alta humitat ambiental.
Pel que fa als nematodes entomopatògens, s'utilitzen amb èxit en el control de larves de coleòpters i d'insectes terrestres. Aquests penetren ràpidament al cos de l'insecte mitjançant orificis naturals fins que moren, en un laps d'un a tres dies. L'activitat entomopatògena d'aquests nematodes es fa gràcies a la simbiosi amb un grup de bacteris que són transportades fins a l'interior de l'hoste. En finalitzar la infecció, milers de noves larves de nematodes abandonen el cadàver i cerquen nous hostes. Permeten una acció ràpida i duradora en el temps, l'aplicació és fàcil i absolutament segura per l'home i el medi ambient. es poden difondre Virus en suspensions amb forma d'esprai.

## Etimologia

La paraula és un mot compost científic amb el prèfix entomo (insecte), l'infix -pato- (malaltia) i el sufix -gen (que genera).

## Referències

* ↑ Folch i Guillèn, Ramon (direcció). «Control biològic de plagues». A: Història natural dels Països Catalans.
* ↑ «Entomopatogen». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Mbe «Massentod: Milbe verbreitet tödliches Virus unter Bienen» (en alemany). Spiegel Online, 08-06-2012. (Un àcar difòn un virus mortal als abelles)
* ↑ Folch i Guillèn, Ramon (direcció). «Els nematodes entomopatògens». A: Història natural dels Països Catalans.
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «Entom-». A: Diccionari etimològic. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (2004, 4a edició), p. 320, 689. ISBN 9788441225169.
# Erdialdea

Erdialdea (en castellà Centro) és un dels 17 barris de Sant Sebastià (Guipúscoa). Limita al nord amb el mar, a l'est amb el riu Urumea, a l'oest amb la Badia de la Concha i les llomes del barri d'Aiete i al sud amb Amara Berri. Té una població de 10.077 habitants. El districte està compost a efectes oficials pel nucli històric (popularment conegut com a Parte Zaharra o part vella), els eixamples del segle xix (Eixample Meridional o de Cortázar, Eixample de Sant Martín, Eixample Oriental, Eixample d'Amara…) que constitueixen el que pròpiament és conegut com el Centre, el Passeig de Mirakontxa que voreja la Badia de la Concha, el barri d'Amara (Sant Sebastià) Zaharra i el turó de San Bartolomé; àrees actualment edificades, als quals s'afegeixen el Port, el Muntanya Urgull i l'illa Santa Klara. Gran part del barri va ser construït a partir de 1863, després de l'enderrocament de les muralles defensives. El disseny es deu a l'arquitecte Antonio Cortázar Gorria. És un barri eminentment de caràcter terciari.

## Enllaços externs

* Erdialdea (basc)(castellà)
# Erdeven

Erdeven (en bretó An Ardeven, gal·ló Evrigèt) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.606 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.864 | 1.910 | 1.986 | 2.145 | 2.352 | 2.523 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Léon Nabat | |
| 2008- | Bruno Goasmat | |
# Escatologia islàmica

L'escatologia islàmica és la branca dels estudis islàmics que estudia el Yawm al-Qiyama (àrab: يوم القيامة, Yawm al-Qiyāma, ‘el Dia de la Ressurrecció’, ‘el Dia del Judici’) o Yawm ad-Din (àrab: يوم الدين, Yawm ad-Dīn, ‘el Dia de la Fe’, ‘el Dia del Judici’). Segons s'explica a l'Alcorà, al Darrer Dia, quan el món arribi a la seva fi, els morts ressuscitaran i es pronunciarà un judici sobre cada persona segons les seves obres. Aquesta doctrina es basa en un argument moral: la justícia completa no s'assoleix mai en aquest món; i en un altre de teològic: en la seva omnipotència, Déu té la capacitat de destruir i fer tornar a la vida totes les seves criatures, que, a causa de la seva limitació, estan subjectes al Seu infinit poder. Creure en això forma part dels sis articles de fe (aqida) dels musulmans.
Tot i que l'Alcorà parla principalment d'un judici individual, alguns versicles mencionen la resurrecció d'algunes comunitats que seran jutjades segons el seu llibre. Tanmateix, l'autèntica avaluació serà la individual. En el judici, els condemnats es rostiran al foc de l'Infern i els salvats gaudiran dels plaers eterns del Paradís. A l'Infern, els condemnats, a més de patir un foc físic, en patiran un altre d'espiritual en el seu cor; al Paradís, els benaurats hi experimentaran tota mena de plaers.
El moment d'aquest esdeveniment no està especificat, malgrat que hi ha signes que anunciaran la seva arribada. Molts versicles de l'Alcorà parlen de la imminència del Dia del Judici.

## Referències

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «قام». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «نان». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ «Major Signs before the Day of Judgment». Shaykh Ahmad Ali.
* ↑ «Signs of Qiyaamah».
* ↑ Hasson, Isaac. «Last Judgment». A: Encyclopaedia of the Qur'an (en anglès). Brill.
* ↑ Gardet, L. «Ḳiyāma». A: Encyclopaedia of Islam. Second Edition (en anglès). Brill.

## Fonts

* "Fath al-bârî fî sharh sahîh al-bukhârî" (de Sahih Bukharí per Ibn Hajr al-Asqalaní).
* Esposito, John, The Oxford Dictionary of Islam, Oxford University Press, 2003, ISBN 0-19-512558-4.
* Richard C. Martin, Said Amir Arjomand, Marcia Hermansen, Abdulkader Tayob, Rochelle Davis, John Obert Voll, Encyclopedia of Islam and the Muslim World, MacMillan Reference Books, 2003, ISBN 978-0028656038.

## Vegeu també

* Aqida
* Imran Hosein
# Escatrón

Escatrón és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de la Ribera Baixa de l'Ebre.
# Can Llorens (Sant Aniol de Finestres)

La Can Llorens és una obra de Sant Aniol de Finestres (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Can Llorens està situada a poca distància del poble de Sant Esteve de Llémena.

## Descripció

És una casa de planta rectangular i ampli teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals sostingut per bigues de roure, cairats, llates i teules col·locades a salt de garsa. Disposa de baixos, pis i reduïdes golfes. Als primers hi ha una ran porta central que dona accés a tots els interiors. El primer pis destaca per les tres finestres de pedra molt ben tallada que miren a la façana de migdia. Les golfes estan ventilades per dos obertures de punt rodó. Can Llorens es troba actualment abandonada. Cal destacar la llinda de la porta d'entrada que conté la següent inscripció: "BALDIRI LLORENS" i "16 I+S 32". A la llinda de la porta d'entrada es troba la data 1632.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Llorens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Estadi Saint-Claude

L'Estadi Saint-Claude (en francés: Stade Saint-Claude) és un estadi multiusos de Basse-Terre, la capital de Guadalupe, un territori de França al Mar Carib. L'estadi és seu de l'equip de la selecció de futbol de Guadalupe. L'estadi té capacitat per 10.000 espectadors aproximadament. És utilitzat pels equips de futbol Racing Club de Basse-Terre i La Gauloise de Basse-Terre.

## Referències

* ↑ «Stadiums in Guadeloupe» (en anglés). World Stadiums. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2013. [Consulta: 8 gener 2017].
# Findel

Findel (en luxemburguès: Findel) és una vila de la comuna de Sandweiler del districte de Luxemburg al cantó de Luxemburg. Està a uns 5,4 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Findel». [Consulta: 22 setembre 2015].
# Hidrotungstita

La hidrotungstita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La hidrotungstita és un hidròxid de fórmula química WO₃·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. La hidrotungstita és inestable i es deshidrata a tungstita, de manera que la majoria d'exemplars de les col·leccions sistemàtiques ja no són hidrotungstites. És l'homòleg hidratat de la liguowuïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hidrotungstita pertany a «04.FJ: Hidròxids (sense V o U), amb H₂O +- (OH); octaedres que comparteixen angles» juntament amb els següents minerals: meymacita, sidwil·lita, tungstita, ilsemannita i parabariomicrolita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Bolívia, concretament a la mina San Antonio de Calacalani, situada a la província de Cercado (Oruro), una mina de la que es van extreure 800 tones de tungstita/hidrotungstita durant la Primera Guerra Mundial i que ara està completament exhaurida. Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció d'Oceania i de l'Antàrtida.

## Referències

Plantilla:Œcommonscat
* ↑ «Hydrotungstite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 novembre 2021].
* ↑ «San Antonio de Calacalani mine, Cercado Province, Oruro, Bolivia» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 novembre 2021].
# Estadi Saint-Symphorien

L'Estadi Municipal Saint Symphorien és un estadi de futbol de la ciutat de Metz, França. va ser inaugurat el 1923 amb una capacitat per 10.000 persones, ha estat sotmès a variades renovacions, l'última d'elles el 2001 on va aconseguir el seu aforament actual de 26.700 espectadors. És l'estadi del FC Metz, club de la Ligue 1. Té una capacitat per a més de 25.000 espectadors.
L'estadi recorda el nom del sant cristià del Segle II Sant Simforian de Magun.

## Referències

* ↑ stadiumdb.com. «Stade Municipal Saint Symphorien».
* ↑ soccerway.com. «Stade Saint-Symphorien».

## Enllaços externs

* Un stade à Metz (blog sur le projet de rénovation du stade du FC Metz)
* La section du site officiel réservée au projet de rénovation du stade Saint Symphorien
# Fernando Miguel Fernández Escribano

Fernando Miguel Fernández Escribano (nascut el 2 de juny de 1979 a Màlaga) és un exfutbolista andalús.
# Felip I d'Orleans

Felip I d'Orleans és el nom dels següents personatges:
* Felip I d'Orleans o Felip III de Valois (Vincennes, 1336-1375), primer duc d'Orleans
* Felip I d'Orleans o Felip IV de Valois (Saint-Germain-en-Laye, 1640-Saint-Cloud, 1701), primer duc d'Orleans de la casa d'Orleans
# Estadi VictoriArena

L'Estadi VictoriArena és un estadi de futbol a la ciutat de Rosport, a l'est de Luxemburg. Actualment és l'estadi de la Football Club Victoria Rosport. Té capacitat per a 2.500 persones.

## Referències

* L'estadi a World Stadiums - Luxembourg Arxivat 2012-09-18 at Archive.is
# Ferney-Voltaire

Ferney-Voltaire és un municipi francès situat en el departament de l'Ain. La ciutat es troba a la frontera amb Suïssa i forma part de l'aglomeració de Ginebra.
Ferney, inicialment Fernex, va canviar el seu nom pel de Ferney-Voltaire el 1878 en homenatge a Voltaire, que hi va residir de 1755 endavant. Quan hi va arribar, el poble amb prou feines comptava una centena d'habitants. Voltaire va sanejar les zones pantanoses i va fer construir el castell, l'església i nombroses cases, convidant artistes perquè s'hi instal·lessin. Quan Voltaire va morir el 1778, Ferney comptava ja amb 1.000 habitants.
Ferney és visitat avui en dia pel seu castell de Voltaire, adquirit per França el 1998.
El cantó té 8 municipis i 28.000 habitants.
Devem a Fréderic Lenormand una novel·la que té Ferney de decorat, basat en una anècdota històrica. Voltaire va acollir una descendent de Pierre Corneille enfonsada en la misèria i l'educà segons els seus principis filosòfics, amb la intenció de fer-ne una veritable filla dels llums.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1805 | 2984 | 5642 | 6399 | 6408 | 7083 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Llocs d'interès

* El castell de Voltaire.
* Les instal·lacions de l'Organització Europea per a la Recerca Nuclear amb el major laboratori d'investigació en física de partícules a nivell mundial.

## Imatges

* Panoràmica.
* Estàtua de Voltaire.
* Castell de Voltaire.
* Capella situada al parc del castell de Voltaire.

## Referències

* ↑ «Ferney-Voltaire, Ain, Auvernia-Ródano-Alpes, Francia - Ciudades y pueblos del mundo» (en castellà).

## Enllaços externs

* Insee
* Institut Internacional de Ferney-Voltaire Arxivat 2009-02-08 a Wayback Machine.
# Fernandina

«Fernandina» té aquests significats:
* Illa Fernandina, illa gran de l'arxipèlag de les Galápagos
* Fernandina Beach, ciutat i seu del Comtat de Nassau (Florida, Estats Units d'Amèrica)
* Comtat de Fernandina, títol nobiliari espanyol que el rei Ferran VII va concedir el 1816 a Gonzalo José de Herrera y Beltrán de Santa Cruz
* Ducat de Fernandina, títol espanyol d'origen napolità atorgat en dues ocasions durant el segle xvi que és vigent dins de la Casa de Medina Sidonia
# Fernandinita

La fernandinita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la straczekita. Va ser anomenada així el 1915 per Waldemar Theodore Schaller en honor a Eulogio Erasmo Fernandini de la Quintana (13 de setembre de 1860, Ica Perú - 24 de desembre de 1947, Lima, Perú), propietari del dipòsit de Minasragra, la seva localitat tipus. El nom va ser desacreditat el 1989 i revalidat novament el 1994.

## Característiques

La fernandinita és un òxid* de fórmula química (Ca,K)(V$^{5+}$,V$^{4+}$,Fe$^{2+}$)₈O$_{20}$·10H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1915. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb els números de registre: #87661 i r5706.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Ragra, situada al districte d'Huayllay, dins la província de Pasco (Pasco, Perú). També ha estat descrita en diverses mines dels estats d'Arizona, Colorado i Utah, als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Fernandinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 setembre 2021].
# Find Me Falling

Find Me Falling és una pel·lícula de comèdia romàntica del 2024 escrita i dirigida per Stelana Kliris. És protagonitzada per Harry Connick Jr. com una estrella de rock estatunidenca que es pren un descans de la seva carrera per viure en una casa remota prop d'un penya-segat de Xipre, que descobreix que és un lloc propici per a suïcidis. El repartiment també inclou Agni Scott, Ali Fumiko Whitney i Clarence Smith.
La pel·lícula es va estrenar per Netflix el 19 de juliol de 2024, amb subtítols en català. Va rebre crítiques en diversos sentits.
La pel·lícula tenia el títol provisional de The Islander. El rodatge va tenir lloc a Xipre de maig a novembre de 2022, concretament a Pegeia i Nicòsia.

## Referències

* ↑ Grobar, Matt. «Harry Connick Jr., Mira Sorvino & Newcomer Ali Fumiko Whitney Board Rom-Com 'The Islander'». Deadline Hollywood, April 28, 2022. [Consulta: May 4, 2022].
* ↑ «Find Me Falling (15)». British Board of Film Classification, July 18, 2024. [Consulta: July 19, 2024].
* ↑ De La Paz, Maggie. «Find Me Falling Photos Set Release Date for Netflix Rom-Com». Comingsoon.net, March 6, 2024. [Consulta: March 30, 2024].
* ↑ «Find Me Falling». Goita què fan, ara!. [Consulta: 25 juliol 2024].
* ↑ «Find Me Falling | Rotten Tomatoes» (en anglès). [Consulta: 25 juliol 2024].
* ↑ «Find Me Falling» (en anglès). [Consulta: 25 juliol 2024].
* ↑ FNE Staff. «PRODUCTION: Harry Connick Jr. and Mira Sorvino Shoot US/Cypriot RomCom The Islander». Filmneweurope.com, May 4, 2022. [Consulta: April 28, 2023].
* ↑ FNE Staff. «Production: Cyprus/USA Coproduction The Islander Enters Final Stage of Production in Cyprus». Film New Europe Association, November 21, 2022. [Consulta: April 28, 2023].
* ↑ «"The Islander" filmed in Cyprus enters last stage of production». , November 17, 2022 [Consulta: April 28, 2023].
# Fira d'herbes remeieres

La fira d'herbes remeieres és una fira fundada en 1992 a Vilanova de Sau entre d'altres per l'herbolari autodidacte Santi Jàvega o el pintor Fidel Bofill, i que mostra les propietats i usos medicinals de les herbes. Darrerament ha ampliat el seu àmbit a sectors com el de la cosmètica, jardineria o gastronomia. Paral·lelament, a la fira hi ha tota una sèrie d'activitats: rutes botàniques; conferències; concerts; el ball de Gegants; un taller de remeis casolans; un concurs de truites casolanes; un concurs de rams de flors boscanes, entre altres coses.

## Referències

* ↑ «La Fira d’Herbes Remeieres de Vilanova de Sau arriba al 20è aniversari». El 9 nou, 03-06-2011. [Consulta: 11 setembre 2022].
* ↑ «La Fira d'herbes remeieres i productes artesans arriba a Vilanova de Sau». El Ter, 03-06-2011. [Consulta: 11 setembre 2022].

## Enllaços externs

* http://www.turismecatala.com/vilanova-sau-fira-herbes-remeieres-turisme-catala-agenda-festa-catalunya-fires-festes Arxivat 2015-06-11 a Wayback Machine.
* http://www.el9nou.cat/tvcarta2_o_-2/pdf/publicacions_1/34/9339/fira-d'herbes-remeieres-vilanova-sau
# Flavià (procònsol d'Àsia)

Flavià (en llatí Flavianus) va ser un magistrat romà del segle iv.
Era procònsol d'Àsia l'any 383, probablement fill de Flavià, prefecte d'Itàlia. Va mantenir correspondència amb Simmac. El 399 era prefecte urbà de Roma (també podria ser el seu pare, però com a rebel és menys probable). L'any 414 Honori el va enviar a Àfrica per escoltar les queixes dels provincials i veure fins a quin punt estaven ben fonamentades. Una inscripció esmenta "Vir illustris Flavianus" com el fundador d'un secretariat pel senat, ja que l'anterior havia estat destruït pel foc, però aquest fet podria correspondre realment al seu pare.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/180?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=FlavianusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 170. ]
# Flavià (prefecte d'Itàlia 431-432)

Flavià (en llatí Flavianus) va ser un militar romà del segle v.
Era prefecte del Pretori d'Itàlia i Il·líria entre els anys 431 i 432 sota l'emperador Valentinià III, segons diu el Codex Theodosianus.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/180?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=FlavianusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 170. ]
# Font de la Vall

«Font de la Vall» té aquests significats:
* Font de la Vall (Castellcir)
* Font de la Vall (Montllobar)
* Font de la Vall (Llers)
# Font de la Vall de Santa Creu

Font de la Vall de Santa Creu o Font d'en Garlapa és una font del municipi del Port de la Selva inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a ponent del nucli urbà de la població del Port de la Selva, entre el puig de la Vall i el coll del Perer, a la banda de ponent del veïnat de la Vall de Santa Creu al qual pertany.
Font situada a l'extrem septentrional d'una esplanada curosament enllosada amb pissarra i limitada per altes parets de contenció resseguides per bancs d'obra correguts. La font està encastada en el marge i està formada per un arc de mig punt bastit amb lloses de pedra allargades lligades amb morter. L'arc emmarca un mur emblanquinat que presenta una obertura quadrada, delimitada per quatre carreus de pedra, i tancada amb una portella de ferro. El brollador, situat a la base de l'estructura, està encastat en una gran llosa de pissarra disposada en vertical, on es llegeix una inscripció malmesa: "VEV i TAPA/I7(?)O". Mitjançant un canaló de pedra, l'aigua omple un gran bassi tallat a la roca, refet modernament. L'aigua sobrant s'escolava per un regueró vers la riera de la vall i també omplia dos safareigs situats al costat de llevant de l'esplanada. A ponent de la font hi ha un dipòsit-brollador de planta quadrangular amb la coberta piramidal i el ràfec de dents de serra, rematat amb una peça de terrissa vidriada verda. A la part frontal de la coberta hi ha gravada la data "30-06-1931". Tant el brollador com la pica són de pedra. La construcció està arrebossada i emblanquinada.

## Història

L'existència de la font deu explicar, en bona part, la fundació en aquest lloc de l'antiga cel·la monàstica de Sant Fruitós, de la qual es tenen notícies des de l'any 866 com a possessió del monestir de Sant Esteve de Banyoles, i des de l'any 948 sota el domini de Sant Pere de Rodes. El nom popular de la font i la inscripció que hi fou gravada han donat lloc a un rodolí que tots els habitants d'una certa edat d'aquesta rodalia coneixen: "La Font d'En Garlapa: beu i tapa".

## Referències

* 1 2 3 «Font de la Vall de Santa Creu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 gener 2014].
# FlightGlobal

FlightGlobal és un lloc web de notícies i informació que cobreix les indústries aeroespacial i de l'aviació. A més a més, ofereix una zona comunitària per a molts grups en el si d'aquestes indústries.
El lloc web fou llançat el febrer del 2006 com a lloc web de la revista Flight International, Airline Business, ACAS, Air Transport Intelligence (ATI), The Flight Collection i altres serveis i directoris.
FlightGlobal és un recurs sobre la història de l'aviació, amb un arxiu de més d'1 milió d'imatges que es remunten a la fundació de Flight el 1909. S'hi poden cercar milers d'imatges i números antics de Flight.
FlightGlobal fou guardonat amb el premi al millor lloc web d'empresa de l'any a l'edició del 2010 dels Digital Publishing Awards de l'Association of Online Publishers. Segons els membres del jurat, «El lloc web empra tota la gamma d'eines digitals, amb especial èmfasi en el compromís i l'ús eficaç dels mitjans socials en un medi d'empresa a empresa».

## Referències

* 1 2 «news.thomasnet.com» (en anglès). news.thomasnet.com, 20-02-2006. [Consulta: 14 març 2014].
* ↑ «2010 AOP Awards winners in full» (en anglès). Association of Online Publishers, 10-06-2010. Arxivat de l'original el 20 d’abril 2013. [Consulta: 9 d’agost 2019].