OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eicca Toppinen

Eino Matti Toppinen, conegut per Eicca (Vantaa, Finlàndia, 5 d'agost de 1975) és un violoncelista i líder del grup finlandès Apocalyptica.

## Biografia

A l'edat de 9 anys va aprendre a tocar el cello, així com la bateria. Va estudiar en la prestigiosa acadèmia de música clàssica Sibelius, on va conèixer a Paavo Lötjönen, Antero Manninen, Max Lilja i Perttu Kivilaakso. Eicca va decidir col·locar-se el seu sobrenom a causa que el seu nom era comunament confós amb el del seu germà.
Després de graduar-se als 17 anys, va formar Apocalyptica al costat de Paavo, Antero i Max. El 1997 va contreure matrimoni amb l'actriu finlandesa Kirsi Ylijoki, amb qui va tenir Eelis (1999) i Ilmari (2002). També ha estat en altres projectes musicals com l'obra Paper Rain i les pel·lícules finlandeses Milja i Black Ice, a més va col·laborar a la cançó (Built to) Resist de Grip Inc.
Eicca considera que el seu major èxit ha estat Apocalyptica.

### Ídols

* Yo-Yo Ma
* Mstislav Rostropóvitx
* Tom Waits
* James Hetfield
* Tarja Turunen

### Grups Preferits

* Metallica
* Sepultura
* Rammstein

### Equip

Violoncel
* Terzi Antivarius
* Bendikt Lang (1984)
Arc
* Wilson/Benedek (1988)
* Tourte
Cordes
* Jargar Forte
Resina
* Liebenzeller Gold IV
# Domenico Schiattarella

Domenico Schiattarella va ser un pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 17 de novembre del 1967 a Milà, Llombardia, Itàlia.

## A la F1

Domenico Schiattarella va debutar a la catorzena cursa de la temporada 1994 (la 45a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 16 d'octubre del 1994 el G.P. d'Europa al circuit de Xerès.
Va participar en un total de set curses puntuables pel campionat de la F1 disputades en dues temporades consecutives (1994 - 1995) aconseguint una novena posició com millor classificació en una cursa i no assolí cap punt vàlid pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1994 | MTV Simtek Ford | Simtek | Ford | BRA | PAC | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | ALE | HON | BEL | ITA | POR | EUR 19 | JAP | AUS Ret | | - | 0 |
| 1995 | MTV Simtek Ford | Simtek | Ford | BRA Ret | ARG 9 | SMR Ret | ESP 15 | MON NVS | CAN | FRA | GB | ALE | HON | BEL | ITA | POR | EUR | PAC | JAP | AUS | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 7 (6) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Catlocarpio siamensis

Catlocarpio siamensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 300 cm de longitud total i 300 kg de pes.

## Alimentació

Menja algues, fitoplàncton, fruits de plantes terrestres i detritus

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conques dels rius Maeklong, Mekong i Chao Phraya.

## Estat de conservació

Es troba amenaçat d'extinció a causa de la pèrdua del seu hàbitat natural i la sobrepesca.

## Referències

* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Laos. 161 p.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J., 1996.
* ↑ Vidthayanon, C., 2005. Thailand red data: fishes. Office of Natural Resources and Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 108 p.
* ↑ Vidthayanon, C., J. Karnasuta i J. Nabhitabhata, 1997. Diversity of freshwater fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok. 102 p.
* ↑ Stone, R., 2007. The last of the leviathans. Science 316:1684-1688.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* Photo Gallery: Bear-Size Catfish, Half-Ton Stingrays Among World's Monster Fishes - National Geographic News (anglès)
# Sant Fruitós de Brangolí

Sant Fruitós de Brangolí és l'església, antigament parroquial, del poble de Brangolí, pertanyent a la comuna cerdana d'Enveig, a la Catalunya del Nord.
Està situada al nord-oest del petit nucli de Brangolí, al costat del cementiri local. La seva parròquia havia inclòs, a més de Brangolí, els vilatges de Bena i Feners.

## Referències

* ↑ Sant Fruitós de Brangolí en els ortofotomapes de l'IGN
# Heinz Hermann

Heinz Hermann (Zúric, 28 de març de 1958) és un exfutbolista suís de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou 118 cops internacional amb la selecció suïssa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Grasshopper Club Zürich, Neuchâtel Xamax, Servette FC i FC Aarau.

## Palmarès
### Grasshopper Club Zürich

* Lliga suïssa de futbol: 1978, 1982, 1983 & 1985.
* Copa suïssa de futbol: 1983.

### Neuchâtel Xamax

* Lliga suïssa de futbol: 1987 & 1988.

## Referències

* ↑ SI. «Hermann hat neu 118 Länderspiele absolviert» (en alemany). 20min.ch, 09-12-2009. [Consulta: 16 octubre 2012].
* ↑ Heinz Hermann a National-Football-Teams.com (anglès)
# Jacurso

Jacurso (en calabrès Jicùrzu) és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 549 habitants. Ès conegut per la producció de gelat artesanal.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 623 | 614 | 549 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Dizionario Di Toponomastica: Storia E Significato Dei Nomi Geografici Italiani. Garzanti, 1990.
# Littorina obtusata

Littorina obtusata és una espècie de gastròpode marí de la família Littorinidae. Habita allà on creixen les algues brunes marines. Es troba a la mar Bàltica, en aigües europees de Noruega fins al sud d'Espanya, al Mar Mediterrani, i al nord-oest de l'oceà Atlàntic vorejant el golf de Maine. La closca més grossa registrada tenia una longitud de 13,5 mm.
Es pot trobar a la zona sublitoral i a les costes rocoses i molls, en general sobre les algues brunes del gènere Fucus. La profunditat mínima registrada és de 0 m i la màxima, de 110 m. L'hàbitat defineix el seu color: a les costes més arrecerades, té un color més clar i uniforme (groc, marró, taronja o verd oliva). A les costes més exposades, el seu color és més fosc i a quadres.

## Referències

* 1 2 Littorina obtusata (Linnaeus, 1758). Accedit a través de: World Register of Marine Species a http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=140263.
* 1 2 3 Welch J. J. (2010). "The "Island Rule" and Deep-Sea Gastropods: Re-Examining the Evidence". PLoS ONE 5(1): e8776. doi:10.1371/journal.pone.0008776

## Bibliografia

* Backeljau, T. (1986). Lijst van de recente mariene mollusken van België [List of the recent marine molluscs of Belgium]. Koninklijk Belgisch Instituut voor Natuurwetenschappen: Brussels, Belgium. 106 pp
* Reid, D.G. (1989a) The comparative morphology, phylogeny and evolution of the gastropod family Littorinidae. Philosophical Transactions of the Royal Society of London, Series B 324: 1-110
* Reid D.G. (1996). Systematics and evolution of Littorina. The Ray Society 463p
* BODC (2009). Species list from the British Oceanographic Data Centre

## Enllaços externs

* Gastropods.com : Littorina (Littorina) obtusata obtusata; accessed : 16 May 2011
# Chirolophis japonicus

Chirolophis japonicus és una espècie de peix de la família dels estiquèids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

* Fa 55 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, bentopelàgic i de clima temperat, el qual viu al Pacífic nord-occidental: els esculls rocallosos i els fons de les badies del nord del Japó i des del golf de Bohai fins a la badia de Pere el Gran.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Swainson W., 1838. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 1. i-vi + 1-368. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 setembre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Herzenstein, S. M., 1890. Ichthyologische Bemerkungen aus dem Zoologischen Museum der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften. Mélanges Biologiques, tirés du Bulletin physico-mathématique de l'Académie Impériale des Sciences de St. Pétersbourg v. 13: 113-125.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Mecklenburg, C. W. i B. A. Sheiko, 2004. Family Stichaeidae (Gill, 1864) - pricklebacks. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (35):36.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Sokolovskaya, T. G., A. S. Sokolovskii i E. I. Sobolevskii, 1998. A list of fishes of Peter the Great Bay (the Sea of Japan). J. Ichthyol. 38(1):1-11.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615 p.

## Bibliografia

* Coleman, R. M., 1999. Parental care in intertidal fishes. P. 165-180. A: M. H. Horn, K. L. Martin i M. A. Chotkowski (eds.). Intertidal fishes: life in two worlds. Academic Press, els Estats Units. 399 p.
* Shiogaki, M., 1983. A stichaeid fish Chirolophis otohime, a junior synonym of Chirolophis japonicus. Jap. J. Ichthyol. 30(2):191-192.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
* Discover Life (anglès)
# Sant Joan Baptista de Batea

Sant Joan Baptista de Batea és una església de Batea (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta, és la més antiga de totes les capelles del calvari i data del 1625. D'uns 3,5 x 3,5 m., té la planta rectangular i cap finestra. Coberta a dues aigües, el ràfec està fet amb lloses de pedra, així com la resta de la teulada. La portada és de mig punt i està adovellada, amb petits bordons als brancals. A sobre, hi ha una cornisa motllurada i un frontó triangular on hi ha una inscripció esculpida sobre la pedra. El conjunt està coronat amb una espadanya de pedra.

## Història

La inscripció del front diu: "SEGUNDA ESTACI?/POR SER TV CULPA INFINITA/LA FA XPO H? CARGAD/Y ES GRAVE TV PECADO/QUE TU PERDON FACILITA/ ~AÑO 1625~".

## Referències

* 1 2 «Sant Joan Baptista de Batea». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 octubre 2018].
# Herzensteinia microcephalus

Herzensteinia microcephalus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 21,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina.

## Referències

* ↑ «Herzensteinia microcephalus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Chen, Y. i W. Cao, 2000. Cyprinidae: Schizothoracinae. p. 273-390. A: P. Yue, et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* ↑ Walker, K.F. i H.Z. Yang, 1999. Fish and fisheries in western China. FAO Fish. Tech. Pap. 385:237-278.
* ↑ Yunfei, W., 1987. A survey of the fish fauna of the Mount Namjagbarwa region in Xizang (Tibet). P. 109-112. A: S.O. Kullander i B. Fernholm (eds.) Proc. V Congr. Europ. Ichthyol., Estocolm, Suècia.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ian Grojnowski

Ian Grojnowski és un matemàtic australià que treballa al Departament de Matemàtiques Pures i Estadística Matemàtica de la Universitat de Cambridge.

## Premis i honors

Grojnowski va ser el primer receptor del Premi Fröhlich de la Societat Matemàtica de Londres el 2004 pel seu treball en teoria de la representació i geometria algebraica. La citació es llegeix:
| « | Els plantejaments de Grojnowski sobre els contextos geomètrics per a la teoria de la representació es remunten a la seva tesi amb George Lusztig sobre els caràcters dels espais homogenis. Ha explotat aquestes idees per fer avenços en diverses àrees completament inesperades, incloent representacions de les àlgebres afins de Hecke a arrels d'1 (resultats generalitzats de Kajdan i Lusztig), la teoria de la representació dels grups simètrics S$_n$ en la característica p, la introducció (simultàniament amb Nakajima) d'operadors de vèrtexs sobre la cohomologia dels esquemes de Hilbert de subconjunts finits d'una superfície algebraica complexa i (en treball conjunt amb Fishel i Teleman), la prova de la conjectura de Macdonald d'Hanlon i Feigin per a àlgebres de Lie reductores. | » |

## Referències

* ↑ «Ian Grojnowski» (en anglès). www.dpmms.cam.ac.uk.
* ↑ «Grojnowski's citation from the London Mathematical Society» (en anglès). Arxivat de l'original el 2004-12-31. [Consulta: 10 juliol 2019].
* ↑ «Character sheaves on symmetric spaces» (en anglès). Ph.D. thesis by I. Grojnowski.

## Vegeu també

* Polinomi LLT
# Llengües candoshi-chirino

Les llengües candoshi-chirino és una petita família quasiaïllada de llengües indígenes que s'estenia pel nord del Perú i possiblement sud de l'Equador. Actualment només sobreviu una llengua, el Candoshi-Shapra amb uns 3 mil parlants.

## Classificació interna

L'evidència en favor de la família candoshi-chirino és petita, ja que només el candoshi està sustanciamente documentat. El chirino i el rabona són esmentats en la Relación de la tierra de Jaén (1586), recollit posteriorment en Relaciones geográficas de Indias. En aquesta relació s'esmenten quatre paraules del chirino, que tenen semblances raonables amb el modern idioma candoshi. Quant al rabona es coneixen una llista una mica més extensa amb noms de plantes, entre els termes mencioandos Torero ha trobat similituds amb el candoshi, encara que és adscripció d'aquesta llengua al candoshi-chirino podria ser prematura. La llista provisional de llengües candoshi-chirino seria per tant:
* Candoshi-Shapra (3000 parlants (1981), Datem del Marañón, Alto Amazonas, el Perú)
* Chirino († extint, Amazones, Cajamarca, el Perú)
* Rabona († extint (s. XVI), Zamora Chinchipe, l'Equador)

## Referències

* ↑ Alain Fabre. 2005. Diccionario etnolingüístico y guía bibliográfica de los pueblos indígenas sudamericanos: CANDOSHI

## Bibliografia

* Adelaar, Wilhem. The Language of the Andes. Cambridge University Press, 2004. ISBN 978-0-521-36275-7.
* Jiménez de la Espada, Marcos. Relaciones geográficas de Indias: Perú, 1881-1887 [1965].
# Elophila

Elophila és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Jacob Hübner el 1822.

## Taxonomia

* Elophila acornutus Agassiz, 2012
* Elophila africalis (Hampson, 1906)
* Elophila aristodora (Turner, 1908)
* Elophila atlantica (Munroe, 1972)
* Elophila bourgognei Leraut, 2001
* Elophila difflualis (Snellen, 1880)
* Elophila ealensis (Agassiz, 2012)
* Elophila ekthlipsis (Grote, 1876)
* Elophila faulalis (Walker, 1859)
* Elophila feili Speidel, 2002
* Elophila fengwhanalis (Pryer, 1877)
* Elophila fluvialis (Schaus, 1912)
* Elophila fulvalis (Hampson, 1899)
* Elophila gurgitalis (Lederer, 1863)
* Elophila gyralis (Hulst, 1886)
* Elophila icciusalis (Walker, 1859)
* Elophila interruptalis (Pryer, 1877)
* Elophila manilensis (Hampson, 1917)
* Elophila maralis (Schaus, 1920)
* Elophila melagynalis (D. J. L. Agassiz, 1978)
* Elophila melanolepis (Hampson, 1919)
* Elophila minima Agassiz, 2012
* Elophila minimalis (Saalmüller, 1880)
* Elophila minoralis (Mabille, 1881)
* Elophila monetalis (Snellen, 1880)
* Elophila nebulosalis (Fernald, 1887)
* Elophila nigralbalis (Caradja, 1925)
* Elophila nigrolinealis (Pryer, 1877)
* Elophila nuda F.Q. Chen, C.S. Wu & D.Y. Xue, 2010
* Elophila nymphaeata Linnaeus, 1758– brown china-mark
* Elophila obliteralis (Walker, 1859)
* Elophila occidentalis (Lange, 1956)
* Elophila orientalis (Filipjev, 1933)
* Elophila palliolatalis (Swinhoe, 1890)
* Elophila radiospinula F.Q. Chen, C.S. Wu & D.Y. Xue, 2010
* Elophila responsalis (Walker, 1866)
* Elophila rivulalis Duponchel, 1834
* Elophila roesleri Speidel, 1984
* Elophila rosetta (Meyrick, 1938)
* Elophila scitalis (Swinhoe, 1885)
* Elophila separatalis (Leech, 1889)
* Elophila serralinealis (Barnes & Benjamin, 1924)
* Elophila sinicalis (Hampson, 1897)
* Elophila tenebralis (Lower, 1902)
* Elophila tinealis (Munroe, 1972)
* Elophila turbata (Butler, 1881)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea.

## Bibliografia

* Chen, F.-Q., C.-S. Wu & D.-Y. Xue 2010: A review of the genus Elophila Hübner, 1822 in China (Lepidoptera: Crambidae: Acentropinae). Aquatic Insects 32 (1): 35-60. doi:10.1080/01650420903337633.
* Speidel, W. & W. Mey, 1999: Catalogue of the Oriental Acentropinae (Lepidoptera: Crambidae). Tijdschrift voor Entomologie 142 (1): 125-142.
* Yoshiyasu, Y. 1985: A systematic study of the Nymphulinae and the Musotiminae of Japan (Lepidoptera: Pyralidae). Scientific Reports of the Kyoto Prefectural University Agriculture, Kyoto 37: 1–162.
# Helios Sánchez

Heliodoro Sánchez Fernández, també conegut com a Helios Sánchez (Molinicos, província d'Albacete, 15 d'abril de 1909 – Portèth, 29 de maig de 1988) fou un anarcosindicalista espanyol.

## Biografia

Pertanyia a una família humil i nombrosa i hagué de treballar des dels set anys en nombrosos oficis pastor, fuster, agricultor). El 1925 entrà a treballar als Alts Forns de Sagunt i s'afilià a la CNT el 1928. Fou membre de la junta sindical i delegat al Congrés de Saragossa de 1935.
El cop d'estat del 18 de juliol de 1936 el va sorprendre a Uncastillo (Cinco Villas, Aragó) d'on va fugir immediatament cap a València i s'allistà a la Columna de Ferro. Després abandonà el front i treballà en la indústria de guerra. La fi de la guerra civil espanyola el va sorprendre al port d'Alacant, on fou detingut i internat al camp de concentració dels Ametllers, al camp d'Albatera i a la cartoixa de Porta Coeli. Un cop alliberat es va incorporar a la lluita clandestina i participà en el Ple de Madrid de febrer de 1944 com a representant d'Aragó.
Fou arrestat per la Brigada Político-Social el desembre de 1944. Condemnat a 10 anys de presó, fou internat a la presó de Saragossa, d'on fou alliberat al cap d'uns anys. Continuà la seva tasca clandestina com a membre del comitè nacional de la CNT de Miguel Vallejo Sebastián. Després de ser detingut a València el març de 1950, va fugir a França el maig de 1950. Va substituir Josep Juan i Domènech com a Secretari General de la CNT fracció possibilista. Intentà aproximar novament les dues fraccions, però va fracassar i en el IV Ple Nacional de 1952 deixà la secretaria a Miguel Vallejo Sebastián. Aleshores es va establir a Tolosa de Llenguadoc i continuà la seva militància antifranquista. Fou expulsat de la CNT després del plenari de Bordeus de 1969.

## Enllaços externs

* Heliodoro Sánchez Fernández a Enciclopedia del Anarquismo Español, parte 5, p. 33
# Irina Saratovtseva

Irina Saratovtseva (Almati, 23 de juliol de 1989) és una portera de futbol kazakh que actualment juga al club de futbol femení rus ŽFK Zvezda 2005 Perm, a Rússia.
Saratovtseva va encetar la seva carrera quan tenia 13 anys, al Kazakhistan, en els clubs Akku Astana i a l'Alma KTZ. Va debutar en la Lliga de Campions Femenina de la UEFA el 2008 amb aquest mateix equip. Mentre en formava part, va ser la campiona del Kazakhstan quatre vegades. El 2009, la va fitxar el Zvezda Perm rus com a substituta de Nadezhda Baranova, amb la qual cosa va fer-se subcampiona d'Europa. També jugava en la selecció femenina nacional.
Així doncs, el 2010, havent-la fitxat 6 mesos abans l'Sporting Club de Huelva, va abandonar-lo en ple mercat d'hivern. En un comunicat posterior, el club va declarar que el seu rendiment havia estat decebedor i que no havia acomplert les expectatives inicials.
Aleshores Saratovsteva va retornar a Rússia, i el 2011 Futbol'nyj Klub Ėnergija Voronež va tornar-se el seu equip. La tardor de l'any següent, va jugar per al Club Alfa Rus de Primera Lliga. Actualment, i d'ençà del 2013, viu la seva segona etapa al ŽFK Zvezda 2005 Perm.

## Referències

* ↑ «Irina Saratovtseva». [Consulta: 29 juliol 2022].
* ↑ «Radoyska y Saratovtseva no seguirán en el Cajasol» (en castellà). Huelva Información, 17-12-2010. [Consulta: 29 juliol 2022].
# Jaume Llibre i Saló

Jaume Llibre i Saló (Barcelona, 1952) és catedràtic de Matemàtica Aplicada a la UAB.

## Biografia

Llicenciat en Matemàtiques per la Universitat de Barcelona, i Doctor en Matemàtiques per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). Catedràtic de Matemàtica Aplicada en la UAB des del 1986. Ha estat influenciat pel director de la seva tesi, el professor Carles Simó i els treballs de Jürgen Moser, les seves primeres investigacions foren sobre temes de mecànica celest i sistemes Hamiltonians.
Més endavant, ha fet recerca sobre els temes següents : els sistemes dinàmics continus i discrets (influenciat per Michal Misiurewicz i els treballs de John Franks), la teoria qualitativa de les equacions diferencials (influenciat principalment per Henri Poincaré), les òrbites periòdiques, i la integrabilitat. Ha publicat més de 800 articles i 17 llibres. Gaudeix treballant en col·laboració, i donant classes a la universitat. Ha contribuït a formar un grup important de matemàtics treballant en sistemes dinàmics amb centre a la UAB, anomenat Grup de Sistemes Dinàmics.

## Obres

* 2002 "Orbites periòdiques dels sistemes Hamiltonians amb dos graus de llibertat via homeomorfisme de superfície : memòria llegida per l'acadèmic electe Dr. Jaume Llibre i Saló en l'acte de la seva recepció el dia 7 de març de 2002 ; discurs de contestació per l'acadèmic numerari Excm. Sr. Dr. Joaquim Agulló i Batlle". Discurs d'entrada a la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona

## Premis i distincions

* 2002 Membre de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona en la Secció de Matemàtiques i Astronomia.
* 2015 Medalla Narcís Monturiol

## Referències

* 1 2 3 «Jaume Llibre i Saló» (en espanyol europeu). [Consulta: 13 octubre 2018].
* ↑ Administrator. «LLIBRE i SALO, Jaume - Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2018-10-13. [Consulta: 13 octubre 2018].
* ↑ «Concessió de la Medalla i de la Placa Narcís Monturiol 2015». Departament d'Economia i Coneixement, 01-11-2015. Arxivat de l'original el 2016-08-07. [Consulta: 13 octubre 2018].