OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Temporada 1992-1993 del Liceu

A la temporada 1992-1993 va tenir gran importància l'estrena d'una obra minimalista que va suscitar polèmica: Einstein on the beach, de Philip Glass. Així mateix, es va oferir per primera vegada al Liceu L'Orfeo de Monteverdi.
| Temporada 1992-1993 del Liceu |||||||
| Òpera | Compositor | Director musical | Director d'escena | Papers principals | Producció | Dates |
| Einstein on the beach | Philip Glass | | | | | |
| Il trovatore | Giuseppe Verdi | Lamberto Gardelli | Horacio Rodríguez Aragón | Vicenç Sardinero (19, 22 abril; 1, 3 maig) / Joan Pons (25, 28, 30 abril; 4 maig), Aprile Millo (19, 22, 25 abril) / Michèle Crider (28 abril; 1, 4 maig) / Sharon Sweet (30 abril; 3 maig), Nina Terentieva (19, 22, 25, 28, abril; 1, 4 maig) / Dolora Zajick (30 abril; 3 maig), Dennis O'Neill (19, 22, 25, 28 abril; 1, 3 maig) / Vladimir Popov (30 abril; 4 maig), Stefano Palatchi, María Uriz, Alfredo Heilbron, Joan Tomàs, Antoni Lluch | | 19, 22, 25, 28, 30 abril; 1, 3, 4 maig |
| L'Orfeo | Claudio Monteverdi | | | | | 20 de maig de 1993 |
| Così fan tutte | Wolfgang Amadeus Mozart | Alan Hacker | Luc Bondy | Verónica Villarroel/Teresa Ringholz, Susanne Mentzer/Itxaro Mentxaca, Martin Gantner/Urban Malmberg, Robert Gambill/Joan Cabero, Gloria Fabuel/Zoraida Salazar, Barry Mora/Stafford Dean | | 17 de juny |

## Referències

* ↑ «bcn.cat». Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 9 març 2012].
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 13 de novembre 2017. [Consulta: 11 març 2018].
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia liceista». Arxivat de l'original el 2015-07-10. [Consulta: 9 juliol 2015].
# Randers Sportsklub Freja

El Randers Sportsklub Freja és un club de futbol danès de la ciutat de Randers.

## Història

El club va ser fundat el 1898, i ingressà a la Jydsk Boldspil-Union el 1907. Guanyà tres cops la copa danesa de futbol. L'equip de futbol s'anomenà Randers Freja FC durant els anys noranta. El 2003 el club es fusionà amb cinc clubs locals esdevenint Randers FC.

## Palmarès

* Copa danesa de futbol:
** 1967, 1968, 1973

## Referències

* ↑ Velkommen Arxivat 2013-11-05 a Wayback Machine. (danès)
* ↑ «Denmark - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ MODERKLUBBERNE Arxivat 2018-07-30 a Wayback Machine. (danès)

## Enllaços externs

* Randers Freja - Web oficial
* Randers FC - Web oficial
# Castellers de Castellar del Vallès

Els Castellers de Castellar del Vallès, coneguts com els capgirats, són una colla castellera de Castellar del Vallès, al Vallès Occidental, fundada el març del 2013 i acceptada per la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya al mes de juny del 2013.
Al mes de març del 2013 es va fer una crida als mitjans locals i es va realitzar la primera assemblea informativa. En poc temps es va constituir una Junta Directiva i una Junta Tècnica de manera temporal i es va començar a assajar primer a l'Escola Bonavista i després a l'Espai Tolrà. Juntament amb els seus padrins els Castellers de Sabadell i els Castellers de Caldes de Montbui, es va impulsar la nova Associació i la colla va ser acceptada per la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya el 3 de juny del 2013.
El 27 d'abril del 2014 la colla celebrà el seu bateig, en una actuació en què es va descargar el 3 de 6, el 4 de 6, el 3 de 6 amb l'agulla i tres pilars de 4 simultanis. L'11 de novembre de 2018 van realitzar la millor diada de la seva història amb el 4 de 7, 3 de 7, 5 de 6, pilar de 5 a Caldes de Montbui en motiu de la diada dels Castellers de Caldes.

## Referències

* 1 2 Domene, Cristina «Estrenant camisa». L'Actual, 28-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-11-07 [Consulta: 7 novembre 2014]. Arxivat 2014-11-07 a Wayback Machine.
* ↑ «Els Castellers de Sabadell van 'batejar' els de Castellar en una bona actuació castellera». sabadellinforma.com, 28-04-2014. Arxivat de l'original el 2016-04-13. [Consulta: 19 juny 2014].
* ↑ Antúnez, Marina «Primers assajos dels Castellers a l'Espai Tolrà». L'Actual, 14-05-2013. Arxivat de l'original el 2014-11-07 [Consulta: 7 novembre 2014]. Arxivat 2014-11-07 a Wayback Machine.
* ↑ «Admeses tres noves colles en formació a Gavà, Castellar i la Vallalta». CCCC, 10-06-2013. [Consulta: 19 juny 2013].
* ↑ Vicenç Garcia. «Els Castellers de Castellar vestiran de color bordeus». La Vanguardia, 16-10-2013. [Consulta: 22 febrer 2014].
* ↑ «https://twitter.com/capgiratscdv/status/1061607121014452224?s=20». [Consulta: 10 setembre 2023].
* Gerard Recasens. Els Castellers de Castellar, nova colla de ple dret de la CCCC. Diari Casteller. 2014

## Enllaços externs

* Castellers de Castellar del Vallès - Lloc web oficial
Colles castelleres actuals (llista) :
Colles de vuit :
Colles de set :
Colles de sis :
Notes: Que han carregat (en cursiva) o descarregat almenys un castell de la gamma. Les estructures de 3 i de 4 es consideren de gamma bàsica, i la resta, de gamma alta. :
# Torre de la Vila (la Coma)

La Torre de la Vila és una casa fortificada del municipi de La Coma i la Pedra, al Solsonès inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

L'edifici es troba al mig dels camps de pastura que s'estenen al vessant sud de les Roques del Minguell damunt del ventall al·luvial de la Ribereta del Pujol que baixa, pel Clot de l'Infern, vertical, de la Serra del Verd.
Per anar-hi cal prendre la pista que surt del km. 4,6 de la carretera LV-4012 (de Sant Llorenç de Morunys a Tuixén) (42° 10′ 10″ N, 1° 35′ 47″ E﻿ / ﻿42.16944°N,1.59639°E﻿ / 42.16944; 1.59639), en direcció a llevant. La pista està barrada al pas de vehicles i cal anar-hi a peu. S'arriba a la Torre en 1,7 km. Seguint la pista es pot visitar la masia del Pujol del Racó en un quilòmetre més. Caminada molt recomanable, sobretot a la tardor o a la primavera.

## Descripció

Antic casal fortificat gòtic. Construcció civil medieval. Antiga "Turris" o masia fortificada formada per una planta baixa i tres pisos, a partir d'un esquema rectangular. Coberta amb un sol vessant amb bigues i teules. La planta baixa tenia dues habitacions (destinades al bestiar), el primer pis tenia tres cambres (la més gran destinada a sala amb el foc a terra) així com el segon i tercer pis (aquest últim condicionat com a pallissa i graner).

## Notícies històriques

El monestir de Sant Llorenç de Morunys posseïa l'església de Sant Andreu del Pujol del Racó, juntament amb la casa senyorial o dominical que segurament, se situava prop de les runes de l'anomenada "Torre dels Moros". Les runes d'aquesta torre corresponen a una antiga "Turris" o masia fortificada del segle xii i començaments del segle xiii.

## Referències

* 1 2 «Torre de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2014].
# Schifflange

Schifflange (luxemburguès Schëffleng, alemany Schliffingen) és una comuna i vila a l'est de Luxemburg, que forma part del cantó d'Esch-sur-Alzette. Limita amb Bettembourg, Esch-sur-Alzette, Kayl, Mondercange i Sanem.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| Luxemburguesos | 5.682 | 72,39% |
| Forasters | 2.167 | 27,61% |
| - Portuguesos | 818 | 10,42% |
| - Francesos | 252 | 3,21% |
| - Italians | 319 | 4,06% |
| - Belgues | 88 | 1,12% |
| - Alemanys | 79 | 1,01% |
| - Iugoslaus | 358 | 4,56% |
| - Altres | 253 | 3,22% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 7.849 |
| 01/01/2002 | 7.852 |
| 01/01/2003 | 7.896 |
| 01/01/2004 | 7.974 |
| 01/01/2005 | 8.084 |

## Vegeu també

* Estadi Municipal de Schifflange
# Ateneu (desambiguació)

«Ateneu» té aquests significats:
* Onomàstica:
** Ateneu de Naucratis "el literat", escriptor grec d'Egipte, autor de Deipnosophistae, una col·lecció d'anècdotes.
** Ateneu d'Esparta, polític espartà.
** Ateneu de Macedònia, general macedoni
** Ateneu (general), general selèucida
** Ateneu de Pèrgam, príncep i polític del Regne de Pèrgam
** Ateneu (escriptor), escriptor grec
** Ateneu (poeta), poeta epigramàtic grec
** Ateneu (retòric), retòric grec.
** Ateneu de Selèucia, filòsof peripatètic grec
** Ateneu (filòsof), filòsof estoic grec.
** Ateneu (metge), metge grec
** Ateneu (escultor) fou un escultor de certa importància que va florir a l'any de la 155 Olimpíada
* Societat:
** Ateneu, tipus d'associació cultural que organitza xerrades, conferències, cursos o d'altres activitats d'interès pels seus associats.
** Ateneu Barcelonès, associació fundada a Barcelona el 1860 sota el nom d'Ateneu Català
** Ateneu llibertari, agrupació cultural i política d'ideologia llibertària o anarquista.
** Ateneu Enciclopèdic Popular, associació fundada a Barcelona el 1902 per un grup d'intel·lectuals d'ideologia republicana i obrerista.
** Ateneu Mercantil de València, fou una institució cultural valenciana fundada el 1879.
** Ateneu de Maó, ateneu Científic, Literari i Artístic de Maó.
** Ateneu de Sant Just Desvern, una entitat cultural fundada l'any 1918.
** Ateneu Hortenc, entitat cívica del barri barceloní d'Horta.
** Ateneu Català de la Classe Obrera, fou una associació fundada el 1861 a Barcelona.
** Ateneu Deportiu Guíxols, club de futbol de la ciutat de Sant Feliu de Guíxols.
** Ateneu instructiu, és una escola privada-concertada de Sant Joan Despí.
** Ateneu Musical i d'Ensenyament Banda Primitiva de Llíria
Viccionari
# A4 (Letònia)

L'A4 és una carretera nacional de Letònia, que forma part de l'anell al voltant de Riga, que connecta Baltezers i Saulkalne. També se l'anomena la variant de Riga. La carretera forma part de les rutes europees E67 i E77 i de la xarxa TEN-T letona. Té una longitud de 20,5 kilòmetres.
L'A4 es va construir de 1964 a 1980. L'A4 té 1×1 carrils en tota la longitud. El 2011/2012 part de la carretera va ser refeta, i està planificat que pels volts de l'any 2020 la proposta de 2×2 carriles comenci. Degut a això, rebrà la categoria de via ràpida o autovia, i per tant, la velocitat actual de 90 km/h es veurà incrementada. La mitjana d'AADT a l'A4 el 2020 va ser de 10.735 cotxer pes dia.

## Cruïlles

| # | Nom carretera | Location |
| 1 | P1 | Upesciems |
| 2 | P4 | Ūlupji |
| 3 | P11 | Saurieši |
| 4 | A6 | Saulkalne |

## Principals ciutats

* Ulbroka
* Salaspils

## Referències

* ↑ «Tolls in Latvia» (en anglès). Vrio Europe. [Consulta: 8 gener 2024].
* ↑ http://www.lvceli.lv/LV/PC/PageImages/Original/1473.jpg Arxivat 2012-09-06 at Archive.is
* ↑ http://www.lvceli.lv/LV/?i=766e
* ↑ Valsts autoceļu tīkls • Statistika - STATE ROAD NETWORK • Statistics (pdf) (en letó, anglès), 2020, p. 9, 12.
# Randers

Randers és una ciutat danesa de l'est de la península de Jutlàndia, és la capital del municipi de Randers que forma part de la regió de Midtjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial. És la sisena ciutat del país i a Jutlàndia només és superada en nombre d'habitants per Århus, que és a uns 39 km de distància. Randers també forma part de la Regió metropolitana de l'est de Jutlàndia.
El riu Gudenå, el més llarg de Dinamarca, travessa Randers poc abans d'arribar a la seva desembocadura al Fiord de Randers. El riu ha jugat històricament un paper important a l'economia gràcies al port fluvial que va permetre que la ciutat esdevingués un important centre comercial.
Randers és la seu de la companyia Vestas, la més important del món en la fabricació d'aerogeneradors.

## Personatges il·lustres

* Jens Otto Krag (1914-1978), polític, Primer Ministre de Dinamarca
* Leo Nielsen (1909-1968), ciclista, campió olímpic

## Referències

* ↑ Befolkningsforhold i Østjylland Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine., Planlægning over grundvand (Agència de planificació), Miljøministeriet (Ministeri de Medi ambient)

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca

## Enllaços externs

* Kulturhistorisk Museum Randers
* Randers Kunstmuseum, Museu d'art
# Chiromantis nongkhorensis

Chiromantis nongkhorensis és una espècie d'amfibi que viu a Cambodja, Laos, Myanmar, Tailàndia, Vietnam i, possiblement també, Xina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P. & Stuart, B. 2004. Chirixalus nongkhorensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 d'abril del 2008.
# Tombes de Frazer

Les tombes de Frazer que porten el nom del seu descobridor James George Frazer (1854-1941), són quatre tombes excavades a la pedra entremig d'Al-Minya i Tihna al-Djebel, a uns 2 o 3 km d'aquesta darrera.
Van ser descobertes per primera vegada a la tardor de 1853 per l'egiptòleg alemany Heinrich Brugsch i descrites per primera vegada per l'enginyer civil britànic George Willoughby Fraser, del qual van rebre el nom.
Les tombes són de les dinasties V i VI i són de construcció simple però presenten algunes pintures i jeroglífics. La principal és la de Nikaankh, que fou sacerdot d'Hathor durant el regne d'Userkaf de la dinastia V.

## Referències

* ↑ Ancient Egyptian materials and technology. Cambridge: Cambridge University Press, 2000. ISBN 0-521-45257-0.
* ↑ Dawson, Warren R. Who was who in Egyptology. 3rd rev ed. Londres: Egypt Exploration Society, 1995. ISBN 0-85698-125-7.
* ↑ Encyclopedia of the archaeology of ancient Egypt, 1999. ISBN 1-134-66524-5.
* ↑ «Report for the Supreme Council of Antiquities of the Expedition of the Australian Centre for Egyptology (Macquarie University)». [Consulta: 9 octubre 2022].

## Enllaços externs

* The Ancient Ruins of Akoris (vídeo)
# Jakalteks

Els jakalteks són un poble maia de Guatemala. Han viscut en les faldilles de les muntanyes dels Cuchumatanes al departament de Huehuetenango al nord-oest de Guatemala des de l'època precolombina, al voltant del municipi de Jacaltenango. Situat sobre un altiplà amb vista a Mèxic, Jacaltenango té una altitud dr 1.437 metres sobre el nivell del mar i els seus pobles dels voltants es troben tant en altituds superiors i inferiors. El poble de Jacaltenango és un centre governamental, religiós, i el mercat de la regió. En jakaltek la localitat de Jacaltenango es diu Xajlaj, o "lloc de les lloses de pedra blanca gran".

## Territori i ubicació

Durant molts anys, aquesta àrea va ser física i culturalment més distants dels centres espanyols al país. El viatge de 72 km de Huehuetenango, la capital del departament, va ser una caminada de dos dies. Des de 1974, quan un camí de terra es va construir a partir de la Carretera Panamericana a Jacaltenango, ha estat un viatge amb autobús de cinc hores des de Huehuetenango a Jacaltenango. L'electricitat va arribar a la ciutat el 1979.

## Tradicions

Aquest relatiu aïllament ha donat lloc a la preservació de molts costums de la comunitat que s'han perdut en altres llocs. Per exemple, els jakalteks encara utilitzen la sargantana per caçar petits ocells.

## Creences

Els jakalteks també mantenen un sistema de creences que implica naguals i Tonalá.

## Referències

* ↑ Guatemala al web del Sistema de Información de los Pueblos Indígenas de América (UNAM)
* ↑ Lenguas indígenas en riesgo de desparición publicat per l'INALI
* ↑ Carol Ventura. Maya Hair Sashes Backstrap Woven in Jacaltenango, Guatemala, Cintas mayas tejidas con el telar de cintura de Jacaltenango, Guatemala, 2003, ISBN 0-9721253-1-0.
* ↑ Carol Ventura. "The Jakaltek Maya Blowgun in Mythological and Historical Context", in Ancient Mesoamerica, 2003, 14.2: 257-268.
* ↑ Stratmeyer, Dennis & Jean, 1977,"The Jacaltec Nawal and the Soul Bearer in Concepcion Huista", in Cognitive Studies of Southern Mesoamerica, Helen L. Neuenschander and Dean E. Arnold eds.,Summer Institute of Linguistics, Museum of Anthropology Publication 3
# Santa Maria de Copons

Santa Maria de Copons és una església barroca de Copons (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

S'ha accedeix per una gran escalinata. És d'una planta ample i alta, amb 3x3 capelles laterals. L'interior és una cúpula de petxina aguantada per 2 trompes a petxina.
El campanar és molt esvelt i de planta octogonal, coronat per finestretes de mig punt sobremuntades d'una barana.

## Història

Correspon a l'època de major prosperitat i expansió de Copons, com fou el segle xviii, gràcies a l'activitat comercial de la vila. Va ser l'època d'expansió urbanística d'aquest centre.

## Referències

* ↑ «Santa Maria de Copons». Arxivat de l'original el 2017-10-25.
* 1 2 3 «Santa Maria de Copons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 octubre 2017].
# Artapalo

Artapalo és el nom d'un col·lectiu que s'encarregà de la direcció d'ETA entre els anys 1986 a 1992, que en els seus inicis va tenir les morts de la dissident Dolores González Katarain («Yoyes») i l'accidental de Txomin Iturbe Abasolo («Txomin»). Va ser dirigida per Francisco Mujika Garmendia («Pakito»), José Luis Álvarez Santacristina («Txelis») i José María Arregi Erostarbe («Fiti») i José Javier Zabaleta Elósegi («Baldo»), caracteritzats per un canvi d'estratègia amb accions més indiscriminades.

## Història

El novembre de 1986 l'advocat Jorge Argote es va entrevistar a Algèria amb Txomin, i l'any següent es van iniciar contactes entre Julián Sancristóbal, Manuel Ballesteros i Pedro Martínez per part del govern espanyol, i Txomin, fins a la seva mort accidental, i més tard per Antxon, però van fracassar. Entre les accions més sonades hi ha l'atemptat de l'Hipercor a Barcelona el 19 de juny de 1987, la caserna de la Guàrdia Civil de Saragossa l'11 de desembre de 1987 i la de Vic el 29 de maig de 1991.
El 1989 fracassen les negociacions entre l'organització, representada per Antxon, Belén González Peñalba («Carmen») i Ignacio Arakama Mendia («Makario») i l'Estat Espanyol representat per Rafael Vera i Juan Manuel Eguiagaray després de l'atemptat a la caserna de la guàrdia civil de Saragossa. Els membres d'ETA són enviats a Santo Domingo. La captura de Josu Urrutikoetxea («Josu Ternera»), el 1989, i «Baldo», el 1990, va convertir a «Pakito» en el principal dirigent d'ETA a finals d'any.
De l'època d'Artapalo són l'atemptat amb bomba en els aparcaments de l'hipermercat Hipercor de Barcelona, l'intent d'alliberament de cinc militants d'ETA de la presó de Sevilla-2 per mitjà d'un fals helicòpter de la Creu Roja (frustrat per la policia espanyola el 2 de gener de 1990), l'organització del comando itinerant format per bascos del nord, desarticulat a l'abril del mateix any i l'Atemptat de Vic de 1991
Va ser desarticulat a Bidart el 29 de març de 1992.

## Referències

* ↑ Playà Masset, Josep; Batista Viladrich, Antoni. Artapalo: ETA después de Txomin. Pòrtic, 1988 (2003), p. 251. ISBN 9788473063289.
* ↑ Lázaro, Julio M. «Zubieta asegura que fue Monteagudo quien accionó el coche bomba de Vic» (en castellà). El Pais, 06-06-1991. [Consulta: 11 setembre 2020].
* ↑ Pasamontes, Juan Carlos «Cop antiterrorista». El Periódico, 4 octubre 2010 (2010-10-04), pàg. 6. Arxivat de l'original el 17 de maig 2014 [Consulta: 15 maig 2014].
# ASC

«Asc o ASC» té aquests significats:
* Asc, ascós, en grec askos, vas grec de terrissa, baix, amb la part superior sovint convexa, un broc en un extrem i una nansa superior
* Asc (micologia), òrgan de reproducció que produeix espores endògenes i que és característic dels ascomicets
* Acrònims:
** ASC (francès) système d'alimentation sans coupure o sistema d'alimentació ininterrompuda
** ASC Games, companyia publicadora de videojocs fundada el 1992
** ASC Société Nationale Industrielle et Minière, club de futbol de Mauritània
** Ajax Sportman Combinatie, club de futbol neerlandès
# Rander

Rander fou una antiga ciutat avui part de Surat al Gujarat a 21° 12′ N, 72° 51′ E﻿ / ﻿21.200°N,72.850°E﻿ / 21.200; 72.850 a la riba dreta del Tapti. El 1901 tenia una població de 10.478 habitants.

## Història

Ja era important al començament de l'era cristiana, quan Broach era el centre principal del comerç a l'Índia occidental. A l'inici del segle XIII una colònia de mercaders i mariners àrabs es va establir a la ciutat i va expulsar els jains que fins aleshores governaven Rande; els temples jainistes van esdevenir mesquites. Els àrabs de Rander foren coneguts com els nayates i van comerciar amb països llunyans. El 1515 Barbosa descriu la ciutat com una rica i agradable plaça de moros que posseïen molts i bons vaixells i comerciaven amb Malaca, Bengala, Tawasery, Pegu, Martaban i Sumatra amb tota mena d'espècies, ultramarins, seda, mesc, benjuí i porcellana. El 1530 els portuguesos després de saquejar Surat, van ocupar Rander; aviat va declinar a mesura que ascendia Surat i al final del segle XVI va esdevenir una dependència de Surat. Quan el 1877 es va construir el pont sobre el riu Tapti que la va comunicar amb Surat va començar la fusió de les dues ciutats que es va fer efectiva al segle següent

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Titorenko

Titorenko (en rus: Титоренко) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2019 tenia 760 habitants. Pertany al districte municipal d'Engels.

## Referències

* ↑ «МБОУ «ООШ п. Лощиный». Историческая справка о селе». Arxivat de l'original el 2016-03-06.
* ↑ «Указ Президиума ВС РСФСР от 19 октября 1984 года: О ПЕРЕИМЕНОВАНИИ НЕКОТОРЫХ НАСЕЛЕННЫХ ПУНКТОВ В САРАТОВСКОЙ ОБЛАСТИ». Arxivat de l'original el 2016-03-07.
# Chiromantis kelleri

Chiromantis kelleri és una espècie de granota que es troba a Etiòpia, Kenya, Somàlia i Sudan.

## Referències

* Fordham et al (2006). Chiromantis kelleri. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès).
# Tomàs Martí Torcal

Tomàs Martí Torcal (Reus, 1892 - Barcelona, 1957) va ser un comerciant i escriptor català.
Fill d'un empresari de teixits, es va afiliar de jove al Partit Radical i publicà articles polítics al portaveu reusenc d'aquest partit, El Consecuente el 1908. Aquell mateix any va publicar vers i prosa al setmanari El Rossinyol. Més endavant va col·laborar al diari Foment portaveu del Foment Nacionalista Republicà (1909-1911) i a la revista setmanal Foc Nou (1910-1911). Va col·laborar al Diario de Reus el 1912 i 1913, i més tard a Las Circunstancias, aportant textos literaris i escrits ideològics. Propietari d'una empresa majorista de comestibles, tenia també un comerç a Reus que va traslladar a Barcelona cap al 1921. El 1932 va ser president de la Federació de Detallistes d'Ultramarins, Comestibles i Similars. Va viure a Barcelona fins a la seva mort, després d'haver estat depurat pel franquisme per les seves idees republicanes.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 430-431.
# Jakob Sturm

Jakob Sturm von Sturmeck (Estrasburg, 1489 - 1553) fou un estadista i reformador protestant alsacià. Estudià a les universitats de Heidelberg i Friburg, i el 1517 entrà al servei del bisbe d'Estrasburg. De 1524 a 1540 fou stattmeister de la ciutat. El 1524 fou cap de la milícia local durant la Guerra dels Camperols i el 1526 representà Estrasburg a la Dieta d'Espira. També participà en la conferència de Marburg de 1529, tot intentant unir les tendències protestants (els seguidors de Martí Luter i Ulrich Zwingli). Fou amic del landgrave Felip I de Hessen i el 1531 es va unir a la Lliga Smalkalda. El 1537 cridà a la ciutat Johannes Sturm per tal que hi fundés el primer gymnasium de la ciutat, amb capacitat per a 1.500 alumnes de 6 a 16 anys. El 1546 dirigí les tropes d'Estrasburg que s'enfrontaren a Carles V, però el 1547 assolí una rendició en termes força favorables.
# Santa Caterina dello Ionio

Santa Caterina dello Ionio és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 1923 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 2.194 | 2.165 | 1.923 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |