OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lezica

Lezica, topònim d'origen basc i nobile, és un barri (barrio) pertanyent a una zona àmpliament repoblada del nord del departament de Montevideo, que va sorgir amb el nom de Villa Colón en les últimes dècades del segle xix. En aquest barri predominen les grans residències i les granges. Els seus eixos són l'avinguda Lezica i el carrer Fauquet.
El barri deu el seu nom a una família de gentilhomes oriünds del País Basc, que es van establir en la zona i es van dedicar al cultiu i a l'agricultura. Lezica és un barri predominantment residencial, de classe mitjana baixa.

## Vegeu també

* Brazo Oriental
* Melilla (Montevideo)
* Zona metropolitana de Montevideo
# Marta Pasqual

Marta Pasqual i Llorenç (Girona, 23 de juliol de 1983) és una professora de batxibac i escriptora catalana. Doctorada en filologia catalana, és actualment professora de literatura francesa a secundària i alhora professora associada a la Universitat de Girona.
Es va revelar literàriament el 2012 amb la seva primera obra Joan Sales, la ploma contra el silenci i s'endinsà més endavant en el món de la narrativa amb El malaventurat senyor Clauss que es va publicar el 2022, un llibre que havia estat finalista anteriorment al Premi Just M. Casero. A les acaballes d'octubre del mateix any, la seva darrera obra, La casa dels caps de setmana, es va endur el 42è premi de novel·la curta Just Manuel Casero.

## Obres

* Joan Sales, la ploma contra el silenci (2012)
* El malaventurat senyor Clauss (2022)
* La casa dels caps de setmana (2023)

## Referències

* ↑ «Marta Pasqual: “L’estada dels alemanys a Caldes de Malavella ha estat un tabú”», 30-10-2022. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «Marta Pasqual guanya el premi de novel·la curta Just Manuel Casero amb ‘La casa dels caps de setmana’», 30-10-2022. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ Nopca, Jordi «Marta Pasqual: "Portes endins, totes les famílies tenen secrets i tabús"». Ara Llegim, 15-02-2023.
# Pedro de Zuñiga y Manrique de Lara

Pedro de Zúñiga y Manrique de Lara (1430 - 1484), noble espanyol de la Casa de Zúñiga, II comte de Banyesssis, I comte d'Ayamonte, i hereu del ducat de Béjar com a fill primogènit de Álvaro de Zúñiga y Guzmán i de la seva primera esposa Leonor Manrique de Lara. No obstant això, va morir quatre anys abans que el seu pare, en 1484, pel que no va arribar a succeir-li.
Va contreure matrimoni en 1454 amb Teresa de Guzmán, IV senyora d'Ayamonte, filla del I duc de Medina-Sidonia, Juan Alonso Pérez de Guzmán. Van tenir 4 homes i 4 dones: Álvaro, que es convertiria en II duc de Béjar i Plasencia a la mort del seu avi, Francisco, que seria I marquès d'Ayamonte, Antonio, Prior a Castella de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem avui Orde de Malta i Virrei de Catalunya del 1523 al 1525, Bernardo, Comanador de l'Orde d'Alcántara, Leonor, casada amb Juan Alonso Pérez de Guzmán, V comte de Boira, III duc de Medina Sidonia, Juana, casada amb Carlos Ramírez de Arellano, II comte d'Aguilar de Inestrillas, Elvira, casada amb Estéban d'Àvila y Toledo, II comte de Risco, Isabel, casada amb Gonzalo Mariño de Ribera, alcaide de Bugia.

## Referències

* ↑ «Pedro de Zúñiga y Manrique de Lara, duque de Arévalo». [Consulta: 29 abril 2021].
# Pàixkovo (Lípetsk)

* Per a altres significats, vegeu «Pàixkovo».
Pàixkovo (en rus: Пашково) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2018 tenia 455 habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Serra del Soler del Coll

La Serra del Soler del Coll és una serra del terme municipal de Sant Martí de Centelles, de la comarca d'Osona, dins de l'àmbit del poble rural de Sant Miquel Sesperxes.
Està situada al sud del terme, al nord-est del Serrat de les Roquetes, a prop i al sud-oest de Sant Miquel Sesperxes, i al nord de la masia del Soler del Coll. El seu extrem nord-oriental és el mateix pla on es troba l'església d'aquell antic poble.

## Enllaços externs

* La Serra del Soler del Coll en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Unknown Pleasures

Unknown Pleasures és el primer àlbum d'estudi de la banda de post-punk anglesa Joy Division. El disc va sortir publicat el 15 de juny de 1979 i a l'agost del 1980 va arribar al lloc 71 a les llistes de vendes angleses.
La imatge de la portada mostra 100 polsos successius del primer púlsar descobert. La coberta posterior no conté la llista de cançons, sinó una taula en blanc on aquesta llista hi hauria d'aparèixer.

## Llista de cançons

* "Disorder" – 3:32
* "Day of the Lords" – 4:49
* "Candidate" – 3:05
* "Insight" – 4:29
* "New Dawn Fades" – 4:47
* "She Lost Control" – 3:57
* "Shadowplay" – 3:55
* "Wilderness" – 2:38
* "Interzone" – 2:16
* "I Remember Nothing" – 5:53

## Crèdits

Joy Division
* Ian Curtis - Vocalista
* Bernard Sumner - Guitarra, teclats
* Peter Hook - Baix, segones veus
* Stephen Morris - Bateria, Percussió
Altres
* Martin Hannett - Productor
* Chris Nagle - Enginyer de so
* Peter Saville - disseny
* Chris Mathan - disseny

## Referències

* ↑ Raggett, Ned. «Joy Division : Songs, Reviews, Credits, Award : AllMusic». Allmusic. [Consulta: 12 octubre 2012].
* ↑ Christgau, Robert. «Robert Christgau: CG: Joy Division». robertchristgau.com. [Consulta: 12 octubre 2012].
* ↑ «NME Album Reviews – Joy Division – nme.com». nme.com, 17-09-2007. [Consulta: 12 octubre 2012].
* ↑ Klein, Joshua. «Joy Division: Unknown Pleasures / Closer / Still | Album Reviews | Pitchfork». Pitchfork, 29-10-2007. [Consulta: 12 octubre 2012].
* ↑ Lynskey, Dorian. [Q magazine review], octubre 2007.
* ↑ Gilmore, Mikal. «Unknown Pleasures». Rolling Stone, 28-05-1981. [Consulta: 12 febrer 2013].
* ↑ Starr, Red «Albums». Smash Hits, Sept 6–19 1979, p. 25.
* ↑ Weisbard, Eric; Marks, Craig. Spin Alternative Record Guide. Vintage Books, 1995, p. 203. ISBN 0-679-75574-8.
* ↑ Mueller, Andrew. «Joy Division – Reissues – Review – uncut.co.uk». uncut.co.uk. Arxivat de l'original el 19 de juliol 2008. [Consulta: 12 octubre 2012].
# Lezkairu

Lezkairu és un barri de la ciutat de Pamplona, capital de la Comunitat Foral de Navarra. Té una població de 14.883 habitants (cens de 2008). Limita al nord amb el Segon Eixample de Pamplona, al sud i est amb Mendillorri, i a l'oest amb Milagrosa / Arrosabia.
Està situat al sud del Segon Eixample, i a l'est de la Universitat Pública de Navarra. El seu traçat urbà imitarà les illes quadrades de l'Eixample.
Fins ara, el barri presentava un aspecte rural, amb algunes cases i edificis ja desallotjats. Per aquí passaven les canalitzacions de la portada d'aigües des de Subiza del segle xviii. Amb la nova urbanització, quedarà visible un tram d'aquestes canalitzacions, a més de la Font de la Teja, famosa entre els pamplonesos, desmuntada de la seva ubicació original, per a les obres.
Es preveu la construcció de 6000 habitatges, sent una alternativa als cars pisos del Segon Eixample. Tindran garatge, ascensor, traster, i seran d'alta qualitat. Comptarà amb nombroses places, i la seva artèria principal, serà l'Avinguda Juan Pablo II.
Hi haurà 250.000 metres quadrats de parcs i places; i 95.000 d'equipament docent i cultural.
Es preveu que s'acabin les obres al març del 2011.
Les noves obres faran desaparèixer l'estadi del Rematxa Lezkairu, equip del barri.

## Comunicacions

Línies del Transport Urbà Comarcal que comuniquen el barri amb la resta de la ciutat i la Conca de Pamplona.
| Trajecte | Horari | Freqüència |
| Mutilva - Artiberri | 06:30 - 22:30 | 20´ |
| Pl. Príncipe de Viana - Olloqui | 06:30 - 22:30 | 60´ |
| Merindades - Entremutilvas | 06:36 - 22:06 | 30´ |
| Bajada de Labrit - Mutilva | 23:00 - 0:00 | |

## Referències

* ↑ «Población y estadistica de Pamplona por Barrios - 22/09/2008». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 gener 2013].
* ↑ Proyecto de Nuevo Barrio en Lezkairu al web de l'Ajuntament de Pamplona
* ↑ Lezkairu se prepara para acoger a sus primeros vecinos a Diario de Navarra, 21 d'agost de 2012

## Enllaços externs

* Fòrum dels veïns del barri
# Menorquí de Florida

El menorquí de Florida o maonès (anglès: Mahonese) és una variant del català que es va parlar a Sant Agustí, als Estats Units, a finals del segle xviii i durant tot el segle xix, portat per una colònia de gent provinent de Maó, els menorquins de la Florida.
El 1768, una bona quantitat de menorquins, juntament amb altres treballadors italians i grecs, partiren cap a Florida per establir-se a una colònia agrícola, aleshores que Menorca i Florida encara estaven sota domini britànic. Econòmicament, el projecte fou un desastre, però els immigrants menorquins no abandonaren Florida ni tampoc llur llengua, que sobrevisqué fins al segle xx. El lingüista Philip Rasico, que s'encarregà d'estudiar-ne les romanalles, encara en va trobar un bon grapat de mots i pervivències.

## Bibliografia

* Rasico, Philip. Els menorquins de la Florida. Història, llengua i cultura. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1987.
* Veny, Joan; Massanell, Mar. Dialectologia catalana: aproximació pràctica als parlars catalans. Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2015. ISBN 9788447542017.

## Referències

* ↑ «Maonès». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Els menorquins de la Florida». VilaWeb, 27-06-2008. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Se cumplen 250 años del viaje de los menorquines a Florida» (en castellà). [Consulta: 9 novembre 2020].
* ↑ «Quan als Estats Units es parlava català». El Nacional. Marc Pons, 14-04-2019. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Los menorquines de Florida» (en castellà). Toni Tena. [Consulta: 9 novembre 2020].
# Peligrosamente Juntos

Disc gravat l'any 2002 por Hombres G, aquest disc significa la reunió del grup després de 10 anys. El disc és un recopilatori dels anteriors treballs, amb temas inèdits i versions.

## Llista de cançons

Amèrica
* Lo Noto (nou)
* En Otro Mundo (nou)
* Nassau (demo'86)
* Marta Tiene Un Marcapasos
* Dos Imanes (nova versió)
* El Ataque De Las Chicas Cocodrilo
* Si No Te Tengo A Ti
* Indiana
* Visite Nuestro Bar
* Te Quiero (nova versió)
* Suéltate El Pelo
* La Cagaste...Burt Lancaster (demo'86)
* La Carretera
* El Tiempo No Es Mi Amigo (demo'90)
* Un Minuto Nada +
* Voy A Pasármelo Bien
* Mi Cumpleaños (demo'90)
* Esta Es Tu Vida
* Devuélveme A Mi Chica
* Temblando (en directe)
* Venezia
Espanya
* No te escaparás (nou)
* Lo noto (nou)
* Te vi (nou)
* Intimidad (nou)
* Venezia
* Devuélveme a mi chica
* Visite nuestro bar
* Marta tiene un marcapasos
* Indiana
* Un par de palabras
* Te quiero (nova versió)
* Temblando
* El ataque de las chicas cocodrilo
* Si no te tengo a ti
* Voy a pasármelo bien
* Esta es tu vida
* Un minuto nada +
# Serra del Sirvent

La Serra del Sirvent és una serra situada al municipi de Lles de Cerdanya a la comarca de la Baixa Cerdanya, amb una elevació màxima de 2.543,6 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Vicenç Sastre Arrom

Vicenç Sastre Arrom, nascut a Llucmajor, Mallorca, el 1952, és un dibuixant i pintor mallorquí.
Vicenç Sastre estudià a l'Escola d'Arts Aplicades i Oficis Artístics de Palma. Des de 1980 ha fet diverses exposicions arreu de Mallorca. Ha il·lustrat nombrosos llibres, com Flora de Mallorca (1977-80), en quatre volums de fra Francesc Bonafè Barceló, Rèptils i amfibis de les Balears (1985) de Joan Mayol Serra, La casa y el tiempo (198), en dos toms, de Donald G. Murray i Aina Pasqual, i Guía arqueológica de Mallorca (1994), de Javier Aramburu-Zabala i Carles Garrido. Fou guardonat (1986) per la Generalitat de Catalunya amb el premi al millor disseny de portada discogràfica per Desnormalització de Raphel Pherrer. Ha col·laborat en diverses publicacions periòdiques. Feu (1986-87) els dibuixos del suplement setmanal del diari Balears, memòria Civil. Mallorca en guerra (1936-1939). Col·laborà com a il·lustrador a la Gran Enciclopèdia de Mallorca.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 16. Palma: Promomallorca, p. 33. ISBN 84-8661702-2.
# Sparta (Ohio)

Sparta és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 191 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sparta tenia 191 habitants, 70 habitatges, i 56 famílies. La densitat de població era de 819,4 habitants per km².
Dels 70 habitatges en un 38,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 22,9% dones solteres, i en un 20% no eren unitats familiars. En el 17,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 31.458 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.500 $ mentre que les dones 15.313 $. La renda per capita de la població era d'11.793 $. Aproximadament el 18,8% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sparta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sparta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Partit Nacionalista de Lanzarote

El Partit Nacionalista de Lanzarote (PNL), és un partit polític nacionalista de l'illa de Lanzarote (Canàries), fundat en 1996. Es defineix com una organització nacionalista progressista de centre. El Partit Nacionalista de Lanzarote és un partit escindit de Coalició Canària. Juan Carlos Becerra és el seu president. En 2006 el Partit Nacionalista de Lanzarote i Nova Canàries arriben a un acord polític, per a presentar-se conjuntament als comicis de maig de 2007, sota les sigles PNL-NC però no van obtenir representació. En aquestes eleccions aconsegueixen dos consellers en el Cabildo de Lanzarote i diversos regidors en diferents ajuntaments.

## Enllaços externs

* Partit Nacionalista de Lanzarote Arxivat 2008-03-16 a Wayback Machine., pàgina oficial.
# Lezo

Lezo és un municipi de la província de Guipúscoa, pertanyent a la comarca de Donostialdea (País Basc). Entre el 21 i el 24 de març de 2008 s'hi va celebrar el Gazte Topagunea.

## Personajes destacats

* Elías Salaverría (1883-1952): Pintor.
* Eugenio de Ochoa (1815-1872): Escriptor, crític, bibliògraf, editor i traductor, pertanyent al Romanticisme.
* Antonio Pildain Zapiain (1890-1973) religiós i polític, diputat a Corts el 1931 i bisbe de Las Palmas el 1936-1966
* Tomas Garbizu (1937-1989) compositor musical.

## Referències

* ↑ «www.eitb24.com». Arxivat de l'original el 2009-02-11. [Consulta: 27 febrer 2010].
# Marxa de Resistència La Llopa

La Marxa de Resistència La Llopa és una caminada de resistència no competitiva per camins de muntanya de Calella i el Montnegre, de caràcter individual, organitzada des de l'any 2014 per l'Associació Calella-Marxa, que forma part del Circuit Català de Caminades de Resistència (CCCR) de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC).
La Marxa de Resistència La Llopa, que rep el nom de la llegenda de la "Llopa de Calella", disposa de dues versions, la tradicional de 54 quilòmetres, que té per objectiu efectuar el seu recorregut en menys de 15 hores, i la "Llopa Petita", de 34 quilòmetres. El seu recorregut comença sortint del mar, i ressegueix tots els llocs emblemàtics del Montnegre passant per bells indrets com el Turó de la Punta de Garbí, Sant Andreu, Can Pallofa, Quatre Camins, el camí de les Costers, Hortsavinyà, el Rocatell, Sant Martí de Montnegre, el Turó Gros, Santa Maria del Montnegre, el Bitllador, Tres Termes, les Torrenteres, l'Era d'en Mora, Turó de les Guilles, Puig de Popa, el Far de Calella i les Torretes.

## Referències

* 1 2 «Marxa de resistència: La Llopa es fa gran». Esportiu Maresme, 02-11-2022 [Consulta: 22 febrer 2023].
* 1 2 «Arriba la vuitena edició de la Marxa de Resistència de la Llopa». Ràdio Calella TV, 06-10-2022 [Consulta: 22 febrer 2023].
* ↑ «La Llopa de Calella». Catalunya és casa teva. [Consulta: 22 febrer 2023].
* ↑ «22.02.2016». Biblioteca de Calella. [Consulta: 22 febrer 2023].
* ↑ «La Marxa de Resistència La Llopa et farà (re)descobrir els paratges més bonics del Montnegre». Ràdio Pineda, 22-10-2021 [Consulta: 22 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Marxa de Resistència La Llopa
# PGE Turow Zgorzelec

El PGE Turow Zgorzelec és un club de bàsquet de la ciutat de Zgorzelec (Polònia) fundat el 1948. La temporada 2014-2015, disputa la Lliga polonesa de bàsquet i l'Eurolliga de bàsquet.

## Història

El club va ser fundat el 1948, quan la direcció de la mina de Bogatynia va crear un equip de futbol, KS Miner Turoszów. El 1961 el nom del club es va canviar per Sports Club Turow. El 1964 es va crear un equip de navegació. També el 1964 es va crear un equip de bàsquet. Un any després l'equip de bàsquet es traslladaria a Zgorzelec. El 1978 l'equip va assolir la primera divisió, on competirien una temporada.
El 2004 el club va assolir novament l'ascens a primera divisió. El 2006 l'entitat legal del club va canviar per KKS Turow Zgorzelec SA i des del 2007 té com a patrocinador principal PGE, i per això competeix amb el nom de PGE Turow Zgorzelec.

## Palmarès

* 1 Lliga polonesa de bàsquet: 2013-2014

## Referències

* 1 2 History(anglès)
* ↑ Management of the club(anglès)
* ↑ Coaching Stuff(anglès)
* ↑ PGE Turow Zgorzelec a euroleague.net(anglès)

## Enllaços externs

* PGE Turow Zgorzelec - Lloc web oficial
* PGE Turow Zgorzelec a euroleague.net
# Pseudoeurycea obesa

La salamandra de cua estriada (Pseudoeurycea obesa) és una espècie d'amfibi urodel (salamandres) de la família Plethodontidae. És endèmica de Mèxic.
Els seus hàbitats naturals inclouen montans humits, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara degradades. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat.
# Serra del Solà

* No s'ha de confondre amb Serrat del Solà.
«Serra del Solà» té aquests significats:
# Vicenç Tonijuan i Garcia

Vicenç Tonijuan i Garcia (Barcelona, 14 de gener de 1902 - Barcelona, 30 de desembre de 1983) fou un futbolista català de la dècada de 1920.
Començà la seva trajectòria a l'Internacional del barri de Sants. La temporada 1922-1923 fou fitxat pel RCD Espanyol. Malgrat jugar només dues temporades al club, ha passat a la història de l'entitat en ser l'autor del primer gol marcat a l'Estadi de Sarrià, en un partit davant la UE Sants l'any 1923. Entre 1923 i 1926 jugà a la UE Sants, hereva de l'Internacional, amb gran brillantor. La temporada 1926-1927 jugà al FC Barcelona on guanyà una Copa d'Espanya. A continuació jugà al Terrassa FC dues temporades. La temporada 1929-30 retornà al RCD Espanyol, disputant un total de 7 partits de lliga. Seguidament, des de desembre de 1930, jugà al Reial Oviedo, passant les dues temporades següents a ser entrenador de l'equip. La temporada 1932-33 assolí l'ascens a primera divisió, però no continuà al capdavant de l'equip per no considerar-hi preparat, segons ell.
Tonijuan també practicà l'atletisme amb bons resultats a inicis de 1920, principalment en curses de cros.

## Referències

* ↑ «Reglamento Notarial». La Vanguardia, 28-01-1991.
* ↑ «Europa 0 - Internacional 0». Mundo Deportivo, 21-10-1920.
* ↑ «El Inter de Barcelona». Ángel Iturriaga Barco a www.martiperarnau.com, 24-01-2012. Arxivat de l'original el 2012-07-02. [Consulta: 15 octubre 2012].
* ↑ «Vicenç Tonijuan Garcia». hallofameperico. [Consulta: 20 agost 2012].
* ↑ «Falleció Tonijuan». Mundo Deportivo, 05-01-1984.
* ↑ «Campeonato de Catalunya». Mundo Deportivo, 17-12-1923.
* ↑ «En Sabadell». Mundo Deportivo, 16-03-1925.
* ↑ «Vicente Tonijuán García». cathonys.blogspot.com.es. [Consulta: 20 agost 2012].
* ↑ «Terrassa 2 - US de Sans 1». Mundo Deportivo, 12-09-1927.
* ↑ «14 y 15 de gener». Veteranos Real Oviedo. Arxivat de l'original el 2011-09-07. [Consulta: 20 agost 2012].
* ↑ «Bosch gana el Campeonato de Barcelona». Mundo Deportivo, 03-03-1921.
* ↑ «Tonijuan La frescura en persona». Mundo Deportivo, 03-03-1921.
* ↑ «El VI cross nacional». Mundo Deportivo, 31-03-1921.
* ↑ «Atletismo». Mundo Deportivo, 14-04-1921.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a BDF
# Sparta (Illinois)

Sparta és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 4.486 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sparta tenia 4.486 habitants, 1.783 habitatges, i 1.164 famílies. La densitat de població era de 191,8 habitants/km².
Dels 1.783 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.139 $ i la renda mediana per família de 41.908 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.386 $ mentre que les dones 19.819 $. La renda per capita de la població era de 16.343 $. Aproximadament el 10,9% de les famílies i el 16% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sparta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sparta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.