OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chet Culver

Chester John "Chet" Culver (Washington DC, 25 de gener de 1966) és un polític estatunidenc del Partit Demòcrata. Des de gener de 2007 ocupa el càrrec de governador de Iowa. El 2011, va ser candidat a la reelecció, però va ser derrotat per Terry Branstad.

## Referències

* ↑ Noble, Jason. «Former Gov. Chet Culver considering another gubernatorial run» (en anglès). Des Moines Register, 26-12-2012.
# Esteveta Manlleu

Esteveta Manlleu, també coneguda com a muller de Ramon de Manlleu (Barcelona, segle XIV - segle xv), fou una mestressa de casa catalana.

## Biografia

Esteveta estava casada amb Ramon de Manlleu, un mercader establert a Barcelona. Els Manlleu, si bé no eren una família rica, formaven part de la petita burgesia urbana i es podien permetre tenir una esclava o dues. L'any 1400 Esteveta era una dona encara relativament jove, tenia dos fills i una filla menors, però que ja estaven tots desmamats. Com de tantes altres dones en desconeixem els seus orígens, si bé tindria una certa preparació i experiència, sabia comptar perfectament i era capaç de moure un plet per tal d'evitar les discussions conjugals, degudes a les diferències de criteri sobre l'economia domèstica entre ella i el seu marit.
Segurament el que presentem no és realment un biografia, sinó un episodi de la vida d'una dona, però creiem que és prou significatiu per omplir una pàgina d'història de les dones. Esteveta tindria cura dels fills i de distribuir les nombroses tasques domèstiques que compartiria amb l'esclava que tenia. A més, com a les altres mestresses de casa, havia de governar la llar i gestionar l'economia domèstica. El seu marit aportava una quantitat anual de diners, o d'aliments, que ella havia d'administrar; cal tenir en compte que aquests ingressos no eren fixos, i a més, Ramon de Manlleu no compartia amb la dona els seus beneficis, sinó que aportava la part que creia suficient per atendre les necessitats familiars.
Les diferències s'havien fet insostenibles, de manera que el matrimoni portava mala vida; els amics van intentar posar pau entre la parella, van demanar a Esteveta que fes un pressupost i que l'estudiarien, i, tot i que Ramon el va rectificar, no va quedar content. Llavors van nomenar un àrbitre imparcial, un home bo que estudiés detingudament els números que havia presentat Esteveta i dictés una sentència arbitral, que s'obligaven ambdós a complir. L'àrbitre dictaminà que el pressupost presentat per Esteveta era correcte, tot el que hi havia era necessari; Ramon, per tant, es veuria obligat a aportar les quantitats reclamades per la seva dona.
De tota manera cal pensar que els problemes familiars no s'haurien acabat i Esteveta deuria patir altres llargues discussions sobre el tema, ja que la sentència només obligava Ramon a seguir el pressupost durant aquell any, entre el desembre de 1400 i el novembre de 1401.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Elvira Malagarriga Armart». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 1r agost 2015].
# Supercollider / The Butcher

"Supercollider" / "The Butcher" és un senzill del grup britànic Radiohead llançat el 16 d'abril de 2011 coincidint amb el Record Store Day.
Thom Yorke va estrenar "Supercollider" en una actuació en solitari al Malahide Castle, Dublín, el 6 de juny de 2008. Aquesta cançó destaca per ser la més llarga mai feta per Radiohead amb 7 minuts i 2 segons. "The Butcher" fou enregistrada i remesclada durant les sessions de gravació de l'àlbum The King of Limbs, però la banda no la va incloure en el disc finalment.

## Llista de cançons

* "Supercollider" − 7:02
* "The Butcher" − 4:35

## Referències

* ↑ «Exclusive Products > 2011» (en anglès). RecordStoreDay.co.uk. Arxivat de l'original el 2014-06-22. [Consulta: 1r desembre 2013].
* ↑ «Listen to new Radiohead song online now» (en anglès). NME, 12/06/2008 consulta=01/12/2013.
# Amsterdammertje

Un amsterdammertje és un típic piló de ferro, de color vermell, que és utilitzat per separar la vorera o la vereda de la calçada a la ciutat neerlandesa d'Amsterdam. amsterdammertje significa literalment "petit d'Amsterdam" en neerlandès. Els amsterdammertjes tenen a la seva cara principal tres creus de Sant Andreu, que figuren a l'escut d'armes de la ciutat.

## Història

Data de principis del segle xix el costum d'utilitzar pilons per protegir el tros de vorera que quedava davant de les cases d'Amsterdam. Aquests pilons estaven fets de metall (reutilitzat de vells canons), pedra o fusta. A finals del segle xix foren construïts els primers pilons de ferro colat. A partir del 1915 es creà un piló estàndard de 70 quilograms de pes, fet de ferro fos i que tenia les tres creus de Sant Andreu de l'escut d'armes d'Amsterdam. Aquest piló era en aparença molt similar al modern amsterdammertje, però, tenia altres notables diferències, era més ample a més de ser més pesant.
A partir del 1972 els amsterdammertjes deixaren de ser construïts del car i pesant ferro fos, sinó de plaques d'acer, d'una alçada aproximada d'1,35 m i un pes menor de 20 quilograms. Aquest tipus de pilons és l'actualitzat actualment a la ciutat d'Amsterdam; tots els pilons del 1915 ja han sigut retirats o substituïts per aquests. El 1984, hi havia aproximadament 100.000 amsterdammertjes.

## Polítiques actuals

A causa del fet que els camions que passaven per sobre d'aquests pilons i que els cotxes més petits podien passar entre ells, l'ús dels amsterdammertjes fou un mètode insuficient per prevenir que els vehicles aparquessin sobre la vorera. Abans de l'any 2010 totes les voreres d'Amsterdam seran lleugerament elevades del seu nivell actual que és igual al de la calçada. Això vol dir que els amsterdammertjes no seran necessaris per a la separació de la vorera i la calçada. Cada any, uns 2.000 amsterdammertjes seran retirats fins a la seva total eliminació. El 2003 a tot Amsterdam hi havia un total de 37.616 amsterdammertjes.
Actualment l'ajuntament d'Amsterdam ven online amsterdammertjes nous i ja usats.

## Referències

* "Amsterdammertjes vendes internacionals" (GeoTypico) Arxivat 2012-05-02 a Wayback Machine.
# Alekséievskoie (Stàvropol)

* No s'ha de confondre amb Alekséievskoie.
Alekséievskoie (en rus: Алексеевское) és un poble del krai de Stàvropol, a Rússia, que el 2017 tenia 1.705 habitants. Pertany al districte rural de Blagodarni.

## Referències

* ↑ «Реестр нормализованных названий ранее существовавших географических объектов, зарегистрированных в АГКГН на 18/11/2010. Ставропольский край». Arxivat de l'original el 2017-07-31. [Consulta: 31 gener 2021].
# Loratadina

La loratadina és un fàrmac usat per tractar les al·lèrgies. Això inclou la rinitis al·lèrgica, (la febre del fenc) i la urticària. També està disponible amb combinació amb pseudoefedrina. Es pren per via oral.
Efectes secundaris comuns inclouen la somnolència, la boca seca i el mal de cap.
La loratadina va ser descoberta el 1981 i es va comercialitzar el 1993.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Loratadine». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 21 desembre 2016. [Consulta: 8 desembre 2016].
* ↑ Corey, E.J. [2015-12-22]. «Loratadine». A: Molecules and Medicine. John Wiley & Sons, 2012. ISBN 9781118361733.

## Enllaços externs

* Loratadine—MedlinePlus Drug Information, U.S. National Library of Medicine, National Institutes of Health
* Claritin (loratadine) drug description Arxivat 2007-06-25 a Wayback Machine.—RxList (Internet Drug Index)
* U.S. National Library of Medicine: Drug Information Portal – Loratadine
# Valliant

Valliant és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 771 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Valliant tenia 771 habitants, 315 habitatges, i 194 famílies. La densitat de població era de 396,9 habitants per km².
Dels 315 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39% hi vivien parelles casades, en un 21% dones solteres, i en un 38,4% no eren unitats familiars. En el 35,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 18% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 64,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.393 $ i la renda mediana per família de 26.058 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.125 $ mentre que les dones 17.344 $. La renda per capita de la població era de 10.380 $. Entorn del 24,3% de les famílies i el 31,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Valliant». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Valliant». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Coatí de nas blanc

El coatí de nas blanc (Nasua narica), anomenat localment pizote, és un mamífer carnívor de la família dels prociònids. Viu en boscos tropicals i subtropicals secs o humits del continent americà. Viu a altituds d'entre 0 i 3.500 msnm en una àrea que s'estén des del sud-oest d'Arizona i Nou Mèxic fins a l'Equador.

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ Samudio, R., Kays, R., Cuarón, A.D., Pino, J.L. i Helgen, K. Nasua narica. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 26 gener 2009.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Brodie Talbot

Brodie Talbot (13 de febrer de 1989) és un ciclista australià. Professional des del 2014, actualment militant a l'equip St. George Continental.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour de Toowoomba
* 2014
** 1r al Baw Baw Classic

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Anabarilius grahami

Anabarilius grahami és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al sud-oest de la Xina.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhou, W. i G.-H. Cui, 1992. Anabarilius brevianalis, a new species from the Jinshajiang River basin, China (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 3(1):49-54.
# Al-Zafra

Al-Zafra o Dhafarah és una regió interior de l'emirat d'Abu Dhabi, al sud-oest del territori, entre la frontera amb l'Aràbia Saudita i la ciutat d'Abu Dhabi. Aquesta regió fou el lloc d'origen dels Banu Yas, la tribu hegemònica de l'emirat, i també dels Banu l-Manasir.

## Referències

* ↑ Lorimer, Gazetteer of the Persian Gulf, Oman and central Arabia, Calcuta 1908-1915
# Chromidotilapia kingsleyae

Chromidotilapia kingsleyae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon.

## Referències

* 1 2 «Chromidotilapia kingsleyae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lamboj, A. 2002: Chromidotilapia (Teleostei: Cichlidae) in Gabon, with a redescripion of Chromidotilapia regani (Pellegrin, 1906). Verhandlungen der Gesellschaft für Ichthyologie, 3: 71-85.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Brodieòidies

Brodiaeoideae és una subfamília de plantes amb flors monocotiledònies dins la família Asparagaceae en l'ordre Asparagales. Havia estat tractada com una família separada, Themidaceae. Són plantes indígenes d'Amèrica Central i oest d'Amèrica del Nord. El nom de la subfamília està basat en el gènere tipus Brodiaea.

## Gèneres

* Androstephium Torr.
* Bessera Schult.f. (incloent Behria)
* Bloomeria Kellogg
* Brodiaea Sm.
* Dandya H.E.Moore
* Dichelostemma Kunth (incloent Brevoortia, Dipterostemon, Stropholirion)
* Milla Cav. (incloent Diphalangium)
* Muilla S.Watson ex Benth.
* Petronymphe H.E.Moore
* Triteleia Douglas ex Lindl. (incloent Hesperoscordium, Themis)
* Triteleiopsis Hoover

## Vegeu també

* Dichelostemma congestum

## Referències

* ↑ Chase, M.W.; Reveal, J.L.; Fay, M.F. «A subfamilial classification for the expanded asparagalean families Amaryllidaceae, Asparagaceae and Xanthorrhoeaceae». Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, p. 132–136. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00999.x.
* ↑ Ole Seberg. 2007. "Themidaceae" page 404. In: Vernon H. Heywood, Richard K. Brummitt, Ole Seberg, and Alastair Culham. Flowering Plant Families of the World. Firefly Books: Ontario, Canada.
# Estrella AM Canum Venaticorum

Una estrella variable AM Canum Venaticorum (abreujat variables AM CVn) és un tipus d'estels variables cataclísmics compostos per dos nans blanc on existeix transferència de massa estel·lar d'un estel a un altre. Aquests estels binaris tenen períodes orbitals molt curts -inferiors a una hora aproximadament- i són estels rics en heli sense traces detectables d'hidrogen. Es pensa que han de ser importants fonts d'ones gravitacionals, prou intenses per ser detectades mitjançant el projecte Laser Interferometer Space Antenna.
AM Canum Venaticorum (WD 1232+37) és l'estel prototípic d'aquesta classe de variables.

## Referències

* Nelemans, G. (2005): «AM CVn stars», en «AM CVn stars»
* AM Canum Venaticorum star. The internet Encyclopedia of Science
# Takikomi gohan

El takikomi gohan (炊き込みご飯) és un plat d'arròs japonès condimentat amb dashi i salsa de soia juntament amb ingredients com a bolets de conreu, verdures, carn o peix. Sovint es diu gomoku gohan. Es pot traduir aproximadament com a ‘cinc ingredients barrejats amb arròs’. Els continguts canvien sovint en funció de la disponibilitat per temporada, així poden incloure bolets matsutake, brots de bambú, llavors de soia fresques, castanyes o ostres. L'arrel de bardana també és un complement comú.

## Variants

* Tai-meshi: arròs amb sard sencer
* Ayu-meshi: arròs amb peix ayu dolç sencer
* Matsutake gohan: arròs amb bolets matsutake.
* Kani-meshi: arròs amb cranc
* Fukagawa-meshi: arròs amb misoshiru
* Tori-meshi o Kashiwa-meshi : arròs amb pollastre
<galeria> Fitxer:Fukagawameshi.jpg|Fukagawa-meshi </galeria>

### Ekiben

* Tori-meshi Bentō (鶏めし弁当) - Estació de Takasaki (Prefectura de Gunma) i Estació d'Ōmiya (Saitama)
* Fukagawa Bentō (深川弁当) - Estació de Tōkyō (Tōkyō)
* Odawara Meibutsu Tai-meshi (小田原名物鯛めし) - Estació d'Odawara (Prefectura de Kanagawa)
* Tori-meshi (とりめし) - Estació de Shiojiri i Estació deKami-Suwa (Prefectura de Nagano)
* Tokusei Tai-meshi (特製鯛めし) - Estació de Shizuoka (Shizuoka, Prefettura di Shizuoka)
* Tai-meshi Bentō (鯛めし弁当) - Estació d'Imabari (Prefectura d'Ehime)
* Kashiwa-meshi (かしわめし) - Estació d'Orio (Prefectura de Fukuoka)
* Kashiwa-meshi (かしわめし) - Estació de Shin-Tosu (Prefectura devSaga)
* Fukagawa-Bento
* Kashiwa-meshi (Orio)
* Kashiwa-meshi (Shin-Tosu)
# Al-Zaazu'

Al-Zaazu' (àrab: الزعزوع, az-Zaʿzūʿ) és una vila al nord de Síria, que administrativament forma part de la governació d'Ar-Raqqà, al nord d'Ar-Raqqà. Segons l'Agència Central d'Estadística de Síria (per les sigles en anglès, CBS), al-Zaazu' tenia censats 779 habitants el 2004.

## Referències

* ↑ «2004 Census Data». Oficina de les Nacions Unides per a la Coordinació d'Assumptes Humanitaris. [Consulta: 15 octubre 2015].
# Ludwig Kaindl

Ludwig Kaindl (Ergoldsbach, 13 de desembre de 1914 - Múnic, 5 de juliol de 1995) fou un atleta alemany, especialista en curses de mig fons i d'obstacles, que va competir durant les dècades de 1930 i de 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 3.000 metres obstacles del Campionat d'Europa d'atletisme de 1938, així com els campionats nacionals de 1.500 metres de 1940, 1941, 1942, 1946 i 1947; d'obstacles de 1938, 1939 i 1949 i el relleu 3x1.000 metres de 1946. El 23 d'agost de 1941 va establir el rècord mundial del 4×800 metres. Va posseir el rècord nacionals dels 1.500 metres.

## Millors marques

* 800 metres. 1' 52.6" (1940)
* 1.500 metres. 3' 50.2" (1939)
* 3.000 metres obstacles. 9' 19.2" (1938)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (1500m - Herren)». [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (3000m Hindernis - Herren)». [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (Staffeln - Herren - Teil 2)». [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ Progression of IAAF World Records. 2015 Edition,. IAAF, 2015, p. 146 [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 43. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 26 abril 2020].
# Via della Vittoria

La Via de la Victòria va ser una carretera militar entre Bardia i Sidi Barrani a l'Egipte occidental.

## Característiques

La "Via della Vittoria" (Carretera de la Victòria) va ser construïda per enginyers italians durant la Segona Guerra Mundial, entre setembre i desembre de 1940. La carretera anava des de Sidi Barrani, Egipte, fins a la frontera de la Líbia Italiana on connectava amb la Via Balbia. Tenia 11 metres d'ample i era asfaltada.
Es va anomenar oficialment Via della Vittoria nell'Africa Settentrionale Italiana per distingir-la de la Via della Vitoria construïda el 1939 a Etiòpia.

## Història

L'exèrcit italià va envair Egipte a l'estiu de 1940 i va penetrar fins a Sidi Barrani. Les necessitats logístiques per abastir a l'Exèrcit va obligar a la construcció d'una nova via. A la tardor de 1940, el mariscal italià Rodolfo Graziani va ordenar al seu exèrcit a l'oest d'Egipte que bastís aquesta nova carretera costanera que estenia la Via Balbia 100 quilòmetres dins d'Egipte per fer-la servir com a infraestructura per a la invasió italiana del Delta del Nil planificada pel gener/febrer de 1941.
   Procedint de manera ordenada i colonial, el comandant italià a Egipte, el general Mario Berti, va desplegar les unitats avançades del seu exèrcit (1.ª y 2.ª Divisió Líbia, Divisió de Camises Negres "3 de gener", Divisions Cirene i Catanzaro, així com el grup de brigades motoritzades de Maletti) en un anell de punts forts al voltant de Sidi Barrani, i va començar a treballar en l'ampliació de la Via Balbia a Egipte.... — Edmund Hall
El desembre de 1940, les forces britàniques van fer servir la nova carretera durant l'Operació Compass. En els dos anys següents, la carretera es va veure danyada pels continus canvis en el front entre les forces de l'Eix i les dels Aliats.

## Referències

* 1 2 3 Hall, E. (2015). The Italian Army in Egypt during World War II. UK: Egypt Study Circle.
* ↑ Giuseppe Cobolli Gigli, STRADE IMPERIALI, Mondadori Editore, Milano, Aprile 1938 GLI ANNALI DELL’AFRICA ITALIANA N° 4, 1939, Mondadori Editore
# Coll de la Moixa

* Aquest article tracta sobre la collada del Serrat de la Sella. Vegeu-ne altres significats a «Moixa (desambiguació)».
El Coll de la Moixa (o Collada de la Moixa) és una collada situada a 1.727,3 m. d'altitud entre el serrat de la Sella i la serra del Verd. Comunica els termes municipals de la Coma i la Pedra, del Solsonès, i de Josa i Tuixén, de l'Alt Urgell, mitjançant un corriol.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Altitud presa del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:5.000
# Cafè Espanyol

El Cafè Espanyol, o Gran Cafè Espanyol, fou un gran cafè, obert el 1895 i situat a l'avinguda del Paral·lel de la ciutat de Barcelona (primer al número 64 i després del 64 al 70), que fou regentat per Josep Carabén i Vendrell, conegut com a senyor Pepet i avi de l'economista Armand Carabén.
Al principi era un establiment de petites dimensions però s'anà ampliant i el 1907, després de l'incendi del Circo Modelo Español que va afectar també els locals del costat, el Cafè va acabar absorbint el decadent Saló Olímpia. Va passar a ser així un ampli cafè, el més gran d'Espanya. Les seves taules, al carrer, ocupaven gairebé una travessia del populós Paral·lel. També tenia una cinquantena de billars en el soterrani.
El 1922 va ser traspassat a la societat Cafès de Catalunya, amb l'empresari Miquel Regàs al capdavant, que va continuar amb l'essència del local i la música en viu. Aquest va continuar fins al 1940, moment en què va desaparèixer juntament amb tots els edificis de l'illa de cases. Actualment tenim un Nou Cafè Espanyol molt més reduït i que no conserva res de l'essència del seu antecessor.

## Referències

* ↑ Permanyer, Lluís. «El cafè Espanyol del Paral·lel posseïa la major terrassa de la ciutat» (en castellà). La Vanguardia, 04-11-2007.
* ↑ Martín, Andreu. Cabaret Pompeya. Edicions 62, 2011, p. 94. ISBN 9788429768565.
* ↑ Història de l'edifici Artèria Paral·lel