OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Collada de Racó Petit

La Collada de Racó Petit és un coll de 2.673,2 metres d'altitud, a l'interior del terme comunal de Fontpedrosa, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És en un contrafort sud del Pic de Monellet, damunt del Racó Petit, que queda al nord-est del coll, a la carena que uneix aquest cim amb el Pic de Racó Petit, que queda al sud del coll.

## Referències

* ↑ La Collada de Racó Petit en els ortofotomapes de l'IGN
# Collada de Ribot

La Collada de Ribot és un coll a 911,4 m d'altitud situat a l'extrem de llevant del Serrat de Roca Roia, en el lloc on aquest serrat s'uneix a lo Tossalet, on hi ha el poble d'Espills, que queda al nord-est de la collada.
Pertany al terme municipal de Tremp, a dins de l'antic terme de Sapeira.
Hi passava el camí vell d'accés al poble d'Espills des de la Ribereta.
# Construccions de pedra seca XV (el Vilosell)

Construccions de pedra seca XV és una obra del Vilosell (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una cabana de pedra seca de planta quadrada coberta amb falsa cúpula. En el seu interior hi ha un trespol fet amb bigues de fusta que va de punta a punta de la cabana al que s'hi accedia per una escala. La part inferior es dedica a estables i la superior, a l'habitacle humà.

## Referències

* ↑ «Construccions de pedra seca XV». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2016].
# Construccions de pedra seca X (el Vilosell)

Construccions de pedra seca X és una obra del Vilosell (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una cabana de pastor encarada cap al nord-est. Està feta de pedres de grans dimensions, molt majors a les de la resta de la població gràcies a que es troba prop d'una cantera. Les pedres estan unides al sec, sense cap tipus d'argamassa. La coberta és una volta de pedra, actualment coberta de vegetació. L'entrada està al centre de la construcció i és allindada.

## Referències

* ↑ «Construccions de pedra seca X». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2016].
# Conteville-en-Ternois

Conteville-en-Ternois és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 80 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Conteville-en-Ternois era de 80 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. Tots els 34 habitatges eren cases. Dels 30 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 7 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Conteville-en-Ternois el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 37 eren actives i 13 eren inactives. De les 37 persones actives 32 estaven ocupades (13 homes i 19 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 13 persones inactives 3 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa d'informació i comunicació.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Conteville-en-Ternois hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 315 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Conteville-en-Ternois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Conteville-en-Ternois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Conteville (Calvados)

Conteville és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 98 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Conteville era de 98 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 2 estaven desocupats. 34 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 33 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Conteville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 58 eren actives i 11 eren inactives. De les 58 persones actives 49 estaven ocupades (28 homes i 21 dones) i 9 estaven aturades (2 homes i 7 dones). De les 11 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una agència immobiliària.
L'any 2000 a Conteville hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Conteville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Conteville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Consular

Consular (llatí: Consularis) era durant la República romana un rang donat a la persona que havia exercit el càrrec de cònsol.
Durant l'imperi es va tendir a donar el nom de consularis com un títol per la classe alta d'oficials, que així obtenien el dret de portar les insígnies de cònsol sense haver estat mai cònsols. Equivalia a un «cònsol honorari», segons el Codi Teodosià.
El títol es donava especialment als generals d'exèrcit, ja que els cònsols eren nomenats normalment després del seu consolat governadors provincials exercint el comandament d'un exèrcit, o bé eren legats imperials o tenien el càrrec de magister militum. Els emperadors tenien el costum de donar aquest rang als governadors de les províncies imperials tant si havien estat cònsols com si no, diu Suetoni. Al segle ii el títol de consularis s'aplicava encara a un governador que havia ocupat realment el càrrec de cònsol, o havia rebut aquest rang de mans de l'emperador per un codicil. Al segle iv ja era un títol dels governadors provincials. Consularis es va convertir en un títol lligat al govern de les províncies imperials.
Hadrià va dividir Itàlia en quatre regions i sobre cadascuna va posar un anomenat consularis amb potestat sobre els afers judicials (d'on és anomenat consularis juridicus). A Constantinoble el títol es donava el nom als superintendents dels aqüeductes (consulares aquarum) equivalents als curatores aquarum de Roma.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Consularis». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 24 febrer 2023].
Viccionari
# Corbinià de Freising

Corbinià de Freising (Châtres, Illa de França, ca. 680 - Freising, 8 de setembre de 730) era un monjo i bisbe de Freising. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Les notícies de la seva vida deriven de la Vita Corbiniani, escrita el 760 pel bisbe Arbeó di Freising, quart dels seus successors com a bisbe.
Nasqué a Châtres (Castrum), prop de Melun (Illa de França) en una família franca; el seu pare, Waltekis va morir abans que Corbinià nasqués. De jove va sentir la vocació religiosa i quan morí la seva mare es va retirar a fer vida eremítica a una ermita que construí vora l'església del seu poble natal. Aviat va atraure altres companys que volien imitar-lo, seguint la seva fama de santedat.
Amb ells va fer un pelegrinatge a Roma cap al 713, i el papa Gregori II, commogut per la seva espiritualitat, el va consagrar bisbe i el confià la missió d'evangelitzar Baviera. Corbinià va anar a Baviera i predicà arreu del país. Tornà a Roma en 723 per demanar al papa que li deixés retirar-se a fer vida contemplativa, però el papa l'ordenà que s'establís a Freising i evangelitzés la regió.
Amb l'ajut del duc de Baviera, Corbinià fa fundar el monestir de Sant Esteve, que esdevingué la seu episcopal. La relació amb el duc Grimoald es deteriorà, però, quan aquest, sense dispensa papal, va casar-se amb la vídua del seu germà. Per evitar el conflicte, Corbinià preferí de retirar-se a la tomba de sant Valentí de Passau a Mais i a Kuens, prop de Meran (Tirol). Quan Grimoald morí en batalla, el seu successor cridà Corbinià a Freising. Poc després d'haver tornat, però, hi morí.

## Veneració

Fou sebollit a l'església de Sant Zenó a Mais (Meran), vora la tomba de Sant Valentí; el 769, les restes foren traslladades a la catedral de Freising, on són avui. És considerat com a fundador i primer bisbe de la diòcesi de Freising, encara que no la instituís formalment.

### Llegenda de l'os

Corbinià fou assaltat per un os mentre feia el segon viatge a Roma. L'os matà la mula que portava la càrrega del sant; irritat, va reprendre l'os i l'ordenà que fos ell qui portés de llavors endavant la càrrega. L'os va obeir i va acompanyar Corbinià fins a Roma, on el sant el deixà lliure.
* Llegenda de Sant Corbinià, d'un retaule de la cripta de la catedral de Freising
* S. Corbinianus adolescens - Castri vitam solitariam agit - S. Corbinià, adolescent, porta una vida solitària
* St. Corbinianus Romam venit et episcopus creatur - S. Corbinià va a Roma i és nomenat bisbe
* St. Corbinianus Adalbertum a supplicio liberat - S. Corbinià allibera Adalbert del suplici
* Sanctus Corbinianus urso sarcinas imponit - Sant Corbinià imposa la càrrega a l'os
* S. Corbinianus a Grimoaldo honorifice excipitur - S. Corbinià rep l'homenatge de Grimoald
* Sanctus Corbinian' Frisingae populum docet - Sant Corbinià ensenya al poble de Freising
* Sanct' Corbinian' spiritum sanctissime reddit - Sant Corbinià lliure l'esperit en un àngel
* S. Corbiniani reliquiae Frisingam transferuntur - Les relíquies de S. Corbinià són portades a Freising
# Copa del Rei de bàsquet 2015

La 79a edició de la Copa espanyola de bàsquet masculina (anomenada oficialment: Copa del Rei de bàsquet) se celebrà a Las Palmas de Gran Canaria del 19 al 22 de febrer de 2015, i tingué com a seu el Gran Canaria Arena. El defensor del títol fou el Reial Madrid.
El trofeu fou disputat pels vuits primers classificats a la primera volta de la Lliga ACB 2014/15: la Reial Madrid, el València Basket Club, el FC Barcelona, l'Unicaja Màlaga, l'Herbalife Gran Canària, el CAI Saragossa, el FIATC Joventut i el Bilbao Basket.

## Resultats

| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | | Final | Final |
| 19 de febrer | 19 de febrer | | | | | |
| FC Barcelona | 85 | | | | | |
| FC Barcelona | 85 | 21 de febrer | 21 de febrer | | | | |
| València Basket | 80 | 21 de febrer | 21 de febrer | | | |
| València Basket | 80 | FC Barcelona | 87 | | | |
| 19 de febrer | 19 de febrer | | FC Barcelona | 87 | | | |
| 19 de febrer | 19 de febrer | Unicaja Màlaga | 79 | | | |
| Unicaja Màlaga | 86 | Unicaja Màlaga | 79 | | | |
| Unicaja Màlaga | 86 | | | | 22 de febrer | 22 de febrer |
| Bilbao Basket | 78 | | | | 22 de febrer | 22 de febrer |
| Bilbao Basket | 78 | | | | FC Barcelona | 71 |
| 20 de febrer | 20 de febrer | | | | | FC Barcelona | 71 |
| 20 de febrer | 20 de febrer | | | | Reial Madrid | 77 |
| FIATC Joventut | 74 | | | | Reial Madrid | 77 |
| FIATC Joventut | 74 | 21 de febrer | 21 de febrer | | | |
| Gran Canària | 64 | 21 de febrer | 21 de febrer | | | |
| Gran Canària | 64 | FIATC Joventut | 83 | | | |
| 20 de febrer | 20 de febrer | | FIATC Joventut | 83 | | | |
| 20 de febrer | 20 de febrer | Reial Madrid | 100 | | | |
| Reial Madrid | 85 | Reial Madrid | 100 | | | |
| CAI Saragossa | 73 | | | | | |
# Copa del Rei de bàsquet 2018

La 82a edició de la Copa espanyola de bàsquet masculina (anomenada oficialment: Copa del Rei de bàsquet) se celebrà a Las Palmas de Gran Canaria del 15 al 18 de febrer de 2018, i tingué com a seu el Centro Insular de Deportes.
El defensor del títol fou el Reial Madrid. El trofeu fou disputat pels set primers classificats a la primera volta de la Lliga ACB 2017/18: el Reial Madrid, el Valencia BC, el FC Barcelona Lassa, el Montakit Fuenlabrada, l'Unicaja Málaga, el Baskonia, el Iberostar Tenerife i pel Herbalife Gran Canària.
El campió fou el FC Barcelona, que va vèncer el Reial Madrid a la final per 92-90. El base del Barça Thomas Heurtel fou nomenat MVP del torneig.

## Resultats

| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | | Final | Final |
| 15 de febrer | 15 de febrer | | | | | |
| València BC | 72 | | | | | |
| València BC | 72 | 17 de febrer | 17 de febrer | | | | |
| Iberostar Tenerife | 79 | 17 de febrer | 17 de febrer | | | |
| Iberostar Tenerife | 79 | Iberostar Tenerife | 59 | | | |
| 15 de febrer | 15 de febrer | | Iberostar Tenerife | 59 | | | |
| 15 de febrer | 15 de febrer | Reial Madrid | 77 | | | |
| Reial Madrid | 89 | Reial Madrid | 77 | | | |
| Reial Madrid | 89 | | | | 18 de febrer | 18 de febrer |
| Unicaja Málaga | 84 | | | | 18 de febrer | 18 de febrer |
| Unicaja Málaga | 84 | | | | Reial Madrid | 90 |
| 16 de febrer | 16 de febrer | | | | | Reial Madrid | 90 |
| 16 de febrer | 16 de febrer | | | | FC Barcelona | 92 |
| FC Barcelona | 94 | | | | FC Barcelona | 92 |
| FC Barcelona | 94 | 17 de febrer | 17 de febrer | | | |
| Baskonia | 90 | 17 de febrer | 17 de febrer | | | |
| Baskonia | 90 | FC Barcelona | 87 | | | |
| 16 de febrer | 16 de febrer | | FC Barcelona | 87 | | | |
| 16 de febrer | 16 de febrer | Herbalife Gran Canària | 74 | | | |
| Montakit Fuenlabrada | 92 | Herbalife Gran Canària | 74 | | | |
| Herbalife Gran Canària | 107 | | | | | |

## Referències

* ↑ AS, Diario «Ya es oficial: la Copa de 2018 en Las Palmas de Gran Canaria» (en castellà). , 13-02-2017 [Consulta: 7 gener 2018].
* ↑ «ACB.COM - Así queda la carrera por la Copa del Rey». Arxivat de l'original el 2018-01-22. [Consulta: 31 desembre 2016].
* ↑ Mendiola, Luis. «El Barça tomba el Madrid i guanya la Copa del Rei (90-92)», 18-02-2018. [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ «Thomas Heurtel: "Ojalá podamos repetir lo que hicimos el año pasado"». ACB. Arxivat de l'original el 18 de febrer 2019. [Consulta: 18 febrer 2019].
# Consell General de Sena i Marne

El Consell General de Sena i Marne és l'assemblea deliberant executiva del departament francès de Sena i Marne a la regió d'Illa de França. La seva seu es troba a Melun. Des de 2004, el president és Vincent Eblé (PS)

## Antics presidents del Consell

* 1817 - François de Jaucourt
* 1921 - 1923 Abel-Frédéric Prouharam
* 1967 - 1979 Étienne Dailly
* 1979 - 1982 Jacques Roynette
* 1982 - 1992 Paul Séramy
* 1992 - 2004 Jacques Larché
* 2004 - 2004 Jean-Jacques Hyest
* des de 2004 Vincent Eblé

## Composició

El març de 2011 el Consell General de Sena i Marne era constituït per 43 elegits pels 43 cantons de Sena i Marne.
| Partit | Sigles | Electes |
| Majoria (23 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 16 |
| Europa Ecologia-Els Verds | EELV | 1 |
| Divers gauche | DVG | 3 |
| Partit Comunista Francès | PCF | 2 |
| PG | PG | 1 |
| Oposició (20 escons) |||
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 19 |
| Divers droite | DVD | 1 |
| President del Consell General |||
| Vincent Eblé (PS) |||

## Vegeu també

* Consell Regional d'Illa de França
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* (francès) Consell General de Sena i Marne Arxivat 2013-01-17 a Wayback Machine.
# Conselleria de Sanitat, Treball i Seguretat Social de la Generalitat Valenciana

La Conselleria de Sanitat, Treball i Seguretat Social de la Generalitat Valenciana fou un departament o conselleria del Consell Valencià que estigué en funcionament al llarg de la darrera etapa del Govern preautonòmic i durant els primers tres anys del govern de la I Legislatura autonòmica (1983 - 1987).

## Llista de Consellers de Sanitat, Treball i Seguretat Social

| Legislatura | Nom | Inici | Fi | Partit |
| Preautonòmic | Ángel Luna González | 1 de desembre de 1982 | 28 de juny de 1983 | PSPV |
| I | Miguel Ángel Millana Sansaturio | 28 de juny de 1983 | 24 de juliol de 1985 | PSPV |
Després s'integraria a altres conselleries o inclouria altres competències.

## Vegeu també

* Conselleries de la Generalitat Valenciana
* Conselleria d'Ocupació de la Generalitat Valenciana
* Conselleria de Sanitat de la Generalitat Valenciana

## Enllaços externs

* Govern Preautonòmic Arxivat 2020-10-27 a Wayback Machine. GVA
# Corrent de retenció (electrònica)

El corrent de retenció (hipostàtic) per als dispositius elèctrics, electromagnètics i electrònics és el corrent mínim que ha de passar per un circuit perquè es mantingui en l'estat "ON". El terme es pot aplicar a un únic interruptor o a un dispositiu sencer. Un exemple senzill de mantenir el corrent és en un buit d'espurna.
En els circuits més bàsics, si el corrent cau per sota del corrent de retenció fins i tot breument, el circuit s'apaga (es bloqueja). Tanmateix, els circuits i dispositius complexos poden tenir diferents retards incorporats entre el moment en què el corrent cau per sota d'aquest nivell i el moment en què el dispositiu s'apaga. Si un dispositiu s'encén quan es restableix el corrent és un problema de disseny. El corrent necessari per restaurar el circuit a l'estat "ON", anomenat "corrent llindar" (vegeu tensió llindar), pot ser molt més gran que el corrent de retenció, o només una mica més. No obstant això, quan el dispositiu està dissenyat per tornar a "ON" després de restablir el corrent i quan el dispositiu està funcionant al nivell de corrent de retenció o aproximadament, lleugeres variacions en el corrent poden provocar parpelleig quan el dispositiu s'activa i s'activa. '. Si el parpelleig no és desitjable, es pot reduir mitjançant l'ús de condensadors o altres circuits, d'altra banda, el parpelleig es pot utilitzar per mesurar petits esdeveniments com en un tub Geiger-Müller.
Un terme relacionat és latching current, que és el corrent addicional mínim que pot compensar qualsevol corrent d'entrada (porta) que falti per mantenir el dispositiu "ON", és a dir, per mantenir l'estructura interna del dispositiu bloquejada.

## Referències

* ↑ Graf, Rudolf F.. «holding current». A: Modern Dictionary of Electronics (en anglès). Boston, Massachusetts: Newnes, 1999, p. 348. ISBN 978-0-7506-9866-5.
* ↑ Leblanc, E.. «Thyristors and Triacs, an Important Parameter: The Holding Current» (en anglès). SGS-Thomson Microelectronics.
* ↑ Leblanc, E.. «Thyristors and Triacs, an Important Parameter: The Holding Current» (en anglès). SGS-Thomson Microelectronics.
* ↑ «Thyristor Theory and Design Considerations: Handbook» (en anglès). ON Semiconductor.
# Constanza de la Concepción

Constanza de la Concepción (Madrid, ? – Talavera de la Reina, 25 de gener de 1645) va ser una religiosa carmelita descalça espanyola.
Nascuda a Madrid en una família humil i devota de la Verge Maria, es desconeix la data del seu naixement. Malgrat tenir vocació religiosa com era pobra i no tenia dot, li era complicat poder entrar en un orde religiós, segons Esteban Dolz, es va barrejar entre les prostitutes que en una església els donaven opció a casar-se o entre en religió i d'aquesta manera va obtenir el dot. Va prendre els hàbits de carmelita descalça al convent de Talavera de la Reina en el moment de la seva fundació esdevenint-ne la primera novícia. Va viure sempre apartada del món i en contínua oració, fins al punt que la sobresaltaven les visites inesperades. Hom afirma que tingué el do de la profecia i encertà diverses de les coses que va predir. Als 80 anys, malgrat l'edat, encara tenia ànim de complir les seves obligacions. Més endavant sentí venir la seva mort, i assistida per una infermera, es va confirmar que tenia una malaltia greu. Va morir després de rebre els sagraments el 25 de gener de 1645. El seu enterrament fou solemne.

## Referències

* 1 2 AADD. Biografía eclesiástica completa (en castellà). Madrid i Barcelona: D. Eusebio Aguado i D. J. M. de Grau y Compañía, 1851, p. 114-115.
* 1 2 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). Vol. 1. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1789, p. 275-276.
* ↑ Dolz del Castellar, Esteban. Año virgíneo cuyos días son finezas de la gran reyna del cielo María Santísima Virgen... (en castellà). Madrid: Imprenta de Bernardo Peralta, 1707, p. 373-374.
* ↑ Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 456-457.
# Corral d'en Llosa

El Corral d'en Llosa és un corral ramader del terme municipal de Tremp, a l'antic terme ribagorçà d'Espluga de Serra, al Pallars Jussà.
Està situat a llevant de Casa Miquelet, als peus de la Serra de Sant Gervàs, a la dreta del barranc de Miralles. És al Solà d'en Llosa, sota la Costa Lloma, sota la part oriental de la Serra de Sant Gervàs.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya