OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Florida Georgia Line

Florida Georgia Line, abreujat alguna vegada com a FGL, és un duo de música country estatunidenc. Constituït pels vocalistes Tyler Hubbard i Brian Kelley, es va formar el 2010 a Nashville. La formació es feu famosa el 2012 gràcies a la cançó "Cruise" que va sobrepassar dos rècords de venda, essent la primera cançó d'estil country a rebre la certificació de diamant. Aquesta peça, que roman la més famosa de les seves creacions, ha estat pionera i alhora fonamental per la producció d'una nova mena de música country anomenada "bro-country", que barreja elements de country amb música rock i hip-hop.

## Discografia

* Here's to the Good Times (2012)
* Anything Goes (2014)
* Dig Your Roots (2016)
* Can't Say I Ain't Country (2019)
* Life Rolls On (2021)
# Pau Monguió i Segura

Pau Monguió Segura (Tarragona, 10 de juliol de 1865 – Barcelona, 21 de gener de 1956) va ser un arquitecte català. Estudià a l'Escola d'Arquitectura de Barcelona, on va obtenir el títol el 5 d'agost de 1889 i on tingué com a professors Lluís Domènech i Montaner, Antoni Rovira i Trias i August Font.
Fou primer arquitecte municipal de Tarragona, on construí l'església i convent neogòtic dels Carmelites (1897) i la reixa (1893) de la catedral de Tarragona. A Reus es conserva encara avui la Casa Laguna (construïda el 1904). El 1901 dirigia la restauració del claustre de l'església de San Pedro (Terol) com a arquitecte municipal. D'aquesta primera etapa aragonesa són també la Casa Escriche i les Escoles del Arrabal, que des del 1987 són la seu de l'Arxiu Històric Provincial. Entre el 25 de novembre de 1901 i el desembre de 1908 fou arquitecte municipal de Tortosa, on va fer de mestre als alumnes obrers (1903) i en la qual deixà notables construccions: la Casa Manel Camós (1904; restaurada el 2001), la Casa Ramon Sechí (1904, remodelada deu anys després per Josep M. Vaquer Urquizu, mestre d'obres), l'Escorxador Públic (projectat el 1905 i construït entre 1907 i 1908; actualment Museu de Tortosa), la Casa-Xalet Ferran Pallarès (1906, restaurada el 2005), la Casa Matheu (1907) i la Casa de na Pilar Fontanet (coneguda també com a Casa Grego-Sabaté, 1908); i en una segona etapa: l'escalinata d'accés al llac nou del parc municipal (1921) i la Casa David Pinyana (1923).
El desembre de 1908 marxà novament a Terol, com a arquitecte provincial, i ocupà novament la plaça d'arquitecte municipal entre 1911 i 1918. Allí sobresurten la portada neomudèjar de la Catedral (1909-1910), el Teatre Marín, la Casa Ferrán (1910), la casa El Torico (1912), la casa La Madrileña, la restauració del Teatre Municipal, l'església d'El Salvador de Villaspesa (1912) i el grup escolar de Rubielos de Mora. Fou membre de la Real Sociedad Económica Turolense de Amigos del País, de la qual va arribar a ser president de la secció d'Instrucció i Belles Arts.
* Convent dels Carmelites Descalços, a Tarragona (1896)
* Claustre mudèjar de San Pedro, a Terol, reconstruït per Monguió el 1901
* Casa Camós, a Tortosa (1904)
* Xalet Pallarès, a Tortosa (1906)
* Antic escorxador (1907-1908), actual Museu de Tortosa
* Casa Matheu, a Tortosa (1907)
* Casa de na Pilar Fontanet, o Casa Grego-Sabaté, a Tortosa (1908)
* Casa Ferrán, a Terol (1910)
* Casa El Torico, a Terol (1912)
* Casa La Madrileña, a Terol
* Església d'El Salvador de Villaspesa, a Terol (1912)
* Escuela de Niños de Rubiols de Mora

## Referències

* ↑ «Llista de Arquitectos Españoles» (en castellà). Anuario Arquitectos de Cataluña, 1900, pàg. 307 [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ Maspoch, Mònica. Galeria d'autors : ruta del modernisme, Barcelona. 1a ed.. Barcelona: Institut del Paisatge Urbà i la Qualitat de Vida, 2008, p. 149. ISBN 978-84-96696-02-0 [Consulta: 14 agost 2013].

## Enllaços externs

* «Pau Monguió i Segura». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Tecnologies de l'aprenentatge i del coneixement

Les tecnologies per a l'aprenentatge i el coneixement (TAC) són les eines d'aprenentatge utilitzades a les escoles i universitats que fan servir les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC). Tot i que sembla indispensable integrar les noves eines digitals, les TAC van guanyar protagonisme per la pandèmia de la covid en la qual l'ensenyament a distància per internet va esdevenir un recurs en substitució de l'ensenyament presencial aleshores impossible. Moltes universitats insereixen aquest grau en llur programa, com ara la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona, que en va ser un dels precursors.

## Referències

* ↑ «Pla TAC – Tecnologies de l’aprenentatge i del coneixement». [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ Duràn Pozo, Òscar «Ús didàctic de les tecnologies de l'aprenentatge i del coneixement als centres educatius catalans». Portal del coneixement obert de la UPC, 20-06-2018.
* ↑ Escolán, Esther «L'educació de qualitat com a propòsit». Ara, 14-05-2021 [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ «La URV prepara un nou grau d'Enginyeria Matemàtica i Física per al curs 2021-22». Notícies de Tarragona [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ Regolf i Cazorla, Roser «Campus de les Terres de l’Ebre: 15 anys d’estudis universitaris plenament integrats a la URV». Diari de Tarragona.
# Rigoberto Guzmán

Rigoberto Guzmán (Atiquizaya, 11 de juny de 1932 - El Salvador, 22 de juny de 2014) fou un futbolista salvadorenc de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció del Salvador.
Pel que fa a clubs, destacà a Juventud Olimpica Metalio.
Fou entrenador de la selecció d'El Salvador, i dels clubs Atlante San Alejo, Adler San Nicolás, Atlético Marte, Cojutepeque, Sonsonate, Lincoln i Maestranza.

## Referències

* ↑ Tribute - Memorias Guanacas (castellà)
* ↑ Arte al desnudo en la obra de Rigoberto Guzmán, Rigo Arxivat 2009-06-14 a Wayback Machine. - Diario Colatino (castellà)
* ↑ El Salvador roster Arxivat 2013-10-23 a Wayback Machine. - FIFA
* ↑ ¡Gracias, señores diputados! Arxivat 2012-06-09 a Wayback Machine. - La Prensa (castellà)
# NGC 1250

NGC 1250 és una galàxia lenticular la galàxia situada a uns 275 milions d'anys llum de distància a la constel·lació Perseu. Va ser descoberta per l'astrònom Lewis Swift el 21 d'octubre de 1886. NGC 1250 és un membre del cúmul de Perseu

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Karen Masters «Groups of Galaxies in the Two Micron All Sky Redshift Survey» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 01-02-2007, pàg. 790–813. DOI: 10.1086/510201.
* ↑ Afirmat a: Comparison LEDA/SIMBAD octobre 2002. Catalogue to be published in 2003. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ R. Brent Tully «Galaxy groups: a 2MASS catalog». Astronomical Journal, 5, 2015, pàg. 171. DOI: 10.1088/0004-6256/149/5/171.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Your NED Search Results». ned.ipac.caltech.edu. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Revised NGC Data for NGC 1250». spider.seds.org. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «New General Catalog Objects: NGC 1250 - 1299» (en anglès). cseligman.com. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ Brunzendorf, J.; Meusinger, H. (en anglès) Astronomy and Astrophysics Supplement Series, 139, 1, 01-10-1999, pàg. 141–161. Bibcode: 1999A&AS..139..141B. DOI: 10.1051/aas:1999111. ISSN: 0365-0138 [Consulta: free].

## Enllaços externs

* NGC 1250 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
# Sclerophrys cristiglans

Amietophrynus cristiglans és una espècie de gripau de la família dels bufònids. Només es coneix que habiti a les Muntanyes Tingi, al centre-est de Sierra Leone. La seva validesa taxonòmica és incerta i és possible que pertanyi a l'espècie Amietophrynus latifrons.
Es desconeix el seu hàbitat i la seva ecologia. Presumiblement es reprodueix a l'aigua i es desenvolupa gràcies a un període larvari. Es desconeix el volum poblacional de l'espècie.

## Referències

* 1 2 3 «Amietophrynus cristiglans» (en anglès). IUCN Red List. IUCN SSC Amphibian Specialist Group. 2014. [Consulta: 6 setembre 2014].
# Barbus longiceps

Barbus longiceps és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Jordà.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Krupp, F. i W. Schneider, 1989. The fishes of the Jordan River drainage basin and Azraq Oasis. p. 347-416. In Fauna of Saudi Arabia. vol. 10.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# VMOS

Un transistor VMOS (acrònim anglès de Vertical MOSFET) és un tipus de MOSFET (transistor d'efecte de camp d'òxid metàl·lic-semiconductor). VMOS també s'utilitza per descriure la forma de la ranura en V tallada verticalment al material del substrat. VMOS és un acrònim de "semiconductor d'òxid metàl·lic vertical" o "V-groove MOS".
La forma de "V" de la porta del MOSFET permet que el dispositiu proporcioni una major quantitat de corrent des de la font fins al drenatge del dispositiu. La forma de la regió d'esgotament crea un canal més ample, permetent que hi passi més corrent.
Durant el funcionament en mode de bloqueig, el camp elèctric més alt es produeix a la unió N $^+$/p$^+$. La presència d'una cantonada afilada a la part inferior de la ranura millora el camp elèctric a la vora del canal a la regió d'esgotament, reduint així la tensió de ruptura del dispositiu. Aquest camp elèctric llança electrons a l'òxid de la porta i, en conseqüència, els electrons atrapats canvien la tensió de llindar del MOSFET. Per aquest motiu, l'arquitectura V-groove ja no s'utilitza en dispositius comercials.
L'ús del dispositiu va ser un dispositiu de potència fins que es van introduir geometries més adequades, com l'UMOS (o Trench-Gate MOS) per tal de baixar el camp elèctric màxim a la part superior de la forma de V i així donar lloc a tensions màximes més altes que en cas de el VMOS.
El primer MOSFET (sense solc en V) va ser inventat per Mohamed Atalla i Dawon Kahng a Bell Labs el 1959. La construcció de solc en V va ser pionera per Jun-ichi Nishizawa el 1969, inicialment per al transistor d'inducció estàtica (SIT), un tipus de JFET (transistor d'efecte de camp d' unió).

## Referències

* ↑ Holmes, F.E.; Salama, C.A.T. Solid-State Electronics, 17, 8, 1974, pàg. 791–797. Bibcode: 1974SSEle..17..791H. DOI: 10.1016/0038-1101(74)90026-4.
* ↑ Baliga, B. Jayant (2008), "Power MOSFETs", Fundamentals of Power Semiconductor Devices, Springer US, pàg. 276–503, ISBN 9780387473130, DOI 10.1007/978-0-387-47314-7_6
* ↑ «V-Groove MOS,vmos structure, vertical mos features,v-mos applications» (en anglès). https://www.circuitstoday.com,+05-08-2010.+[Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Duncan, Ben. High Performance Audio Power Amplifiers (en anglès). Elsevier, 1996, p. 178 & 406. ISBN 9780080508047.
* ↑ «VMOS Transistor and method of fabrication» (en anglès). https://patents.google.com.+[Consulta: 7 novembre 2022].
# Eva González Fernández

Eva González Fernández (Palacios del Sil, el Bierzo, 1918 - 2007) fou una escriptora lleonesa. De jove va viure a diferents ciutats d'Espanya, i durant la guerra civil espanyola hagué de viure un temps amagada al bosc fins que pogué marxar a Astúries a causa de les seves simpaties republicanes. Cap a la dècada de 1970 començà a escriure poesies i contes en la varietat occidental del lleonès (també anomenat patsuezu). Va rebre diversos premis i homenatges, però des del 1995 va patir alzheimer i deixà d'escriure.
És mare de Roberto González-Quevedo, membre de l'Academia de la Llingua Asturiana. El 2003 l'ajuntament de Lleó li va donar el nom a un carrer.

## Obres

* Poesías ya cuentus na nuesa tsingua (1982)
* Poesías ya hestorias (1980)
* Bitsarón (1981) musicats per Vicenç Acuña
* Xentiquina (1983)
* Xeitus (1985)
* Brañas d'antanu ya xente d'anguanu (1990), musicada i interpretada per Gatos del Fornu.

## Enllaços externs

* Publicació del recull de les seves obres Arxivat 2012-03-03 a Wayback Machine.
* Notícia sobre la seva mort
# Phagocata stankovici

Phagocata stankovici és una espècie de triclàdide planàrid que habita el llac d'Okhrida, Macedònia del Nord.

## Morfologia

P. stankovici externament és molt similar a P. ochridana. Quan Reisinger la va descriure per primera vegada l'any 1960 la va diferenciar d'aquesta altra espècie únicament per la presència d'una extensió precerebral sense ramificar de l'intestí que arriba fins a una alçada anterior a la dels ulls. D'altra banda, P. satankovici és una mica més petita que P. ochridana, arriba a mesurar 5 mm de longitud i aproximadament 1 mm d'amplada. L'extrem anterior és més arrodonit. Els ulls són una mica més grans que els de P. ochridana i estan separats entre ells per una distància d'aproximadament un quart l'amplada del cap.

## Distribució i hàbitat

Els espècimens s'han collit a la zona sublitoral del llac d'Okhrida d'una fondària d'entre uns 20 i 90 metres.

## Reproducció

P. stankovici pon ous ovoides sense pedicel d'entre 0,6 i 0,9 mm de diàmetre.

## Taxonomia

Tot i que P. stankovici s'ha considerat una espècie diferent a P. ochridana, Roman Kenk ho va posar en dubte l'any 1973, justificant que l'extensió anterior de l'intestí podria no ser suficient per a considerar-la una espècie separada. Tanmateix, es tracta d'un caràcter constant en tots els espècimens analitzats. Kenk va indicar la necessitat d'analitzar altres caràcters com els cariològics o el comportament per a assegurar la diferenciació de les dues espècies.

## Referències

* 1 2 Reisinger, E «Vitale nervenfärbungen bei Plathelminthen und ihre Abhängigkeit vom phyisiologischen zustand des organismus». Zeitschrift für wissenschaftliche Zoologie, (A), 164, 1960, pàg. 271-293.
* 1 2 Kenk, Roman «The planarians of lake Ohrid of Macedonia» (en anglès). Smithsonian Contributions to Zoology, 280, 1973.
# Rockport (Maine)

Rockport és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 3.209 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rockport tenia 3.209 habitants, 1.373 habitatges, i 918 famílies. La densitat de població era de 57,1 habitants/km².
Dels 1.373 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,2% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.155 $ i la renda mediana per família de 56.068 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.865 $ mentre que les dones 25.542 $. La renda per capita de la població era de 25.498 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rockport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rockport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Salts al Campionat del Món de natació de 1975

La competició de salts al Campionat del Món de natació de 1975 es realitzà a les Piscines Hernando Botero O'Byrne de Cali (Colòmbia). En total s'hi realitzaren quatre proves, que varen correspondre al trampolí de 3 metres i a la plataforma de 10 metres, separats en la competició masculina i en la femenina.

## Resum de medalles

Segons la Federació Internacional de Natació (FINA), els resultats d'aquesta competició i la distribució de medalles foren els següents, amb l'italià Klaus Dibiasi i la soviètica Irina Kalinina com a medallistes en ambdues modalitats:

### Categoria masculina

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 3 m. | Phillip Boggs (USA) | 597.12 | Klaus Dibiasi (ITA) | 588.21 | Vyacheslav Strakhov (URS) | 577.59 |
| plataforma 10 m. | Klaus Dibiasi (ITA) | 547.98 | Nikolay Mikhailin (URS) | 532.95 | Carlos Girón (MEX) | 529.71 |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 3 m. | Irina Kalinina (URS) | 489.81 | Tatyana Bolynkina (URS) | 473.37 | Christine Loock (USA) | 466.92 |
| plataforma 10 m. | Janet Ely (USA) | 403.89 | Irina Kalinina (URS) | 387.99 | Ulrika Knape (SWE) | 387.90 |

## Medaller

El medaller final de la competició atorgà un total de medalles favorables a la Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques (URSS), per bé que els Estats Units d'Amèrica (EUA) foren el país amb un palmarès més destacat de medalles d'or.
| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Estats Units | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2 | Unió Soviètica | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 3 | Itàlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Mèxic | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Suècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* ↑ 1975 in Aquatics: 1975 World Aquatics Championships, Diving at the 1975 Pan American Games (en anglès). General Books LLC, 2010. ISBN 9781157749523.
* ↑ «2nd FINA World Championships 1975» (en anglès). Federació Internacional de Natació, n.d. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Diving - World Championships - 1975» (en anglès). The-Sport.org, n.d. [Consulta: 5 setembre 2021].
# Barbus lujae

Barbus lujae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Violeta Luna

Violeta Luna (Guayaquil, 1943) és una poeta, narradora, crítica literària, assagista i catedràtica equatoriana.

## Premis

* Premio "A los mejores cuentos", 1969.
* Premio Nacional de Poesía "Ismael Pérez Pazmiño", Diario El Universo, Guayaquil, 1970.
* Premio Nacional "Jorge Carrera Andrade", Municipio del Distrito Metropolitano de Quito, 1994.

## Obres

Poesia:
* Poesía universitaria (Quito, 1964)
* El ventanal del agua (Quito, 1965)
* Y con el sol me cubro (Quito, 1967)
* Posiblemente el aire (Quito, 1970)
* Ayer me llamaba primavera (Quito, 1973)
* La sortija de la lluvia (Guayaquil, 1980)
* Corazón acróbata (Quito, 1983)
* Memorias de humo (Quito, 1987)
* Las puertas de la hierba (Quito, 1994)
* Solo una vez la vida (Quito, 2000)
* La oculta candela (Quito, 2005)
* Poesía Junta (Quito, 2005)
Conte:
* Los pasos amarillos (Quito, 1970)
Assaig:
* La lírica ecuatoriana (Guayaquil, 1973)
Antologies:
* Lírica ecuatoriana contemporánea (Bogotá, 1979)
* Diez escritoras ecuatorianas y sus cuentos (Guayaquil, 1982)
* Poesía viva del Ecuador (Quito, 1990)
* Between the Silence of Voices: An Anthology of Contemporary Ecuadorean Women Poets (Quito, 1997)
* Antología de narradoras ecuatorianas (Quito, 1997)
* Poesía erótica de mujeres: Antología del Ecuador (Quito, 2001)

## Referències i poemes

* ↑ «Violeta Luna (Ecuador, 1943)» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-04-14. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Phalacra

Phalacra és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae.

## Taxonomia

* Phalacra acutipennis Swinhoe, 1903
* Phalacra buchsbaumi Holloway, 1998
* Phalacra columba Holloway, 1998
* Phalacra kagiensis Wileman, 1916
* Phalacra strigata Warren, 1896
* Phalacra vidhisara (Walker, 1860)
* Phalacra excisa Hampson, 1892
* Phalacra ochrea Warren, 1922
* Phalacra rufa Hampson, 1910
* Phalacra albilinea Warren, 1899
* Phalacra nigrilineata Warren, 1922
* Phalacra perspicaria (Fabricius, 1798)

## Espècies antigues

* Phalacra metagonaria Walker, 1866
* Phalacra multilineata Warren, 1897

## Referències

* ↑ Savela, Markku. «Phalacra Walker, 1866» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Phalacra» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum, 2003.
# Salts al Campionat del Món de natació de 1994

La competició de salts al Campionat del Món de natació de 1994 es realitzà al Foto Itálico de la ciutat de Roma (Itàlia).

## Proves

Es realitzaren sis proves, separades en competició masculina i competició femenina:
* trampolí 1 m (prova nova)
* trampolí 3 m
* plataforma 10 m

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 1 m. | Evan Stewart (ZIM) | 382.14 | Lan Wei (CHN) | 375.96 | Brian Earley (USA) | 361.59 |
| trampolí 3 m. | Yu Zhuocheng (CHN) | 655.44 | Dmitri Saütin (RUS) | 646.59 | Wang Tianling (CHN) | 638.22 |
| trampolí 10 m. | Dmitri Saütin (RUS) | 634.71 | Sun Shuwei (CHN) | 630.03 | Vladimir Timoshinin (RUS) | 607.32 |

### Categoria femenina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 1 m. | Chen Lixia (CHN) | 279.30 | Tan Shuping (CHN) | 276.00 | Annie Pelletier (CAN) | 273.84 |
| trampolí 3 m. | Tan Shuping (CHN) | 548.49 | Vera Ilyina (RUS) | 498.60 | Claudia Böckner (GER) | 480.15 |
| trampolí 10 m. | Fu Mingxia (CHN) | 434.04 | Chi Bin (CHN) | 420.24 | María José Alcalá (MEX) | 396.48 |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | R.P. de la Xina | 4 | 4 | 1 | 9 |
| 2 | Rússia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3 | Zimbàbue | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Alemanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Canadà | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Mèxic | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |
# Barranc de Sarinyana

El Barranc de Sarinyana és un barranc de l'Alt Urgell, que neix a la Serra d'Oliana i desemboca a el Baell.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Vita Club Mokanda

El Vita Club Mokanda és un club de futbol congolès de la ciutat de Pointe-Noire.

## Història

El club va ser fundat l'any 1952. Anteriorment s'havia anomenat Victoria Club Mokanda. Els seus colors són el verd i el negre.

## Palmarès

* Lliga de la República del Congo de futbol:
** 1971, 1998, 1999
* Copa de la República del Congo de futbol:
** 1974, 1977, 1996, 1997

## Referències

* ↑ «Fitxa del club». Arxivat de l'original el 2012-09-02. [Consulta: 21 novembre 2009].
* ↑ «Congo (Brazzaville) – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Congo (Brazzaville) - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].