OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wincanton Classic 1990

La Wincanton Classic 1990 fou la 2a edició de la Wincanton Classic. La cursa es disputà el 29 de juliol de 1990, sent el vencedor final l'italià Gianni Bugno, que s'imposà en la meta de Brighton.
Va ser la sisena cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1990.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gianni Bugno | Chateau d'Ax | 6h 09' 51" |
| 2 | Seán Kelly | PDM-Concorde | + 13" |
| 3 | Rudy Dhaenens | PDM-Concorde | m. t. |
| 4 | Claudio Chiappucci | Carrera Jeans | m. t. |
| 5 | Marc Sergeant | Panasonic-Sportlife | m. t. |
| 6 | Michel Dernies | Weinmann-SMM Uster | m. t. |
| 7 | Sammie Moreels | Lotto-Super Club | m. t. |
| 8 | Federico Echave | CLAS-Cajastur | m. t. |
| 9 | Dirk De Wolf | PDM-Concorde | m. t. |
| 10 | Marino Lejarreta | ONCE | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a cyclingfever.com
# Woodburn (Oregon)

Woodburn és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2008 tenia 23.355 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodburn tenia 20.100 habitants, 6.274 habitatges, i 4.492 famílies. La densitat de població era de 1.492,4 habitants per km².
Dels 6.274 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 23,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 14,6% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.722$ i la renda mediana per família de 36.730$. Els homes tenien una renda mediana de 21.702$ mentre que les dones 22.606$. La renda per capita de la població era de 12.954$. Aproximadament l'11,5% de les famílies i el 17,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodburn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodburn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Woodbridge

* Per a altres significats, vegeu «Woodbridge (desambiguació)».
Woodbridge és un poble de Suffolk, East Anglia, Anglaterra. Està a l'Est d'Anglaterra, no gaire lluny de la costa. Es troba al llarg del River Deben, amb una població d'aproximadament 7.480 encara que això sembla més gran degut al nombre de viles veïnes. La ciutat està servida per la Woodbridge railway station amb la Ipswich-Lowestoft East Suffolk Line. Woodbridge està agermanada amb Mussidan de França.

## Enllaços externs

* Woodbridge - Lloc web oficial
# Xiang

«Xiang» té aquests significats:
* Hunan o coses hunaneses
* Xiang (llengua) o hunanès, una de les llengües sinítiques
* Nom familiar xinès, Xiang Xiu per exemple
* Exèrcit Xiang, exèrcit xinès organitzat per Zeng Guofan en la Dinastia Qing
* Riu Xiang, riu a Hunan, Xina
* Districte (Xina), pinyin Xiang, nivell bàsic de les divisions polítiques a la Xina
* Xiang de Xia, governant xinès de la llegendària Dinastia Xia
* Xiang (lloc), lloc en la Xina on Hong Xiuquan va destruir un ídol
* Liu Xiang, un esportista xinès de tanques i medallista d'or olímpic
# Yad

Un yad ( hebreu: יד‎ ; ídix: האַנט , lit. ‘hand’ ) és un punter ritual jueu, o estil, conegut popularment com punter de la Torà, utilitzat pel lector per seguir el text durant la lectura de la Torà en els rotllos de pergamí. Sovint té la forma d'una vareta llarga, que en un extrem té una petita mà amb el dit índex apuntant al davant.

## Justificació

Més enllà del seu ús pràctic per assenyalar lletres, el yad assegura que el pergamí no es toqui durant la lectura. S'han suggerit diverses raons per a això, com ara la idea equivocada que el fràgil pergamí es fa malbé fàcilment amb els olis de la pell. Tanmateix, la raó proporcionada pel Talmud i altres aspectes de la tradició jueva afirmen que la raó original estava relacionada amb la puresa del ritual.
Tot i que no és necessari quan es canta de la Torà, un yad s'utilitza amb freqüència i es considera una hidur mitzvah («guarniment del manament») de la lectura de la Torà.

## Fabricació

Un yad es pot fer de qualsevol tipus de material, encara que la plata és comú, s'utilitza especialment per coronar el yad.

## Jueus juhurim

Els jueus juhurim tenien un costum propi amb els punters: s'agafaven per parelles formant una lletra V dividint el text en passatges. Es feien i donaven per parelles, fins i tot unides amb una cadena quan tenien inscripcions relacionades amb el mateix esdeveniment. Les seves formes eren de dos tipus: una barra plana, i una barra retorçada en forma de cargol llarg i ajustat amb una part plana. En ambdós tipus, la part que apunta el text està feta en forma de fulla ampla i plana amb una punta arrodonida.
De les inscripcions dels punters, es pot deduir un ritual específic dels jueus juhurim: abans de llegir, la Torà es mostra a la congregació i el punter s'hi indica com un paral·lelisme conceptual a la mà guia de Déu.
El punter utilitzat pels jueus juhurim rep diversos noms, que indiquen la varietat de tradicions. Els més comuns són etzba (hebreu: אצבע‎) i kulmus (קולמוס).

## Referències

* ↑ «Can't Touch This! Why Should We Not Touch Sifrei Torah? And How Should We Touch Them if We Must? | Sefaria». www.sefaria.org. [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ «Yad». www.jewishvirtuallibrary.org. [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ «Yad | Torah, Talmud, Scroll | Britannica» (en anglès). www.britannica.com. [Consulta: 27 novembre 2023].
* 1 2 Ariella Amar, "Torah Filials and Pointers in Azerbaijan and Dagestan", In: Mountain Jews. Customs and Daily Life in the Caucasus, Muzeon Yisrael (Jerusalem), 2002, ISBN 9652783153, Section "Poointers": pp. 57-63
# Wiay (Hèbrides Interiors)

L'illa de Wiay (Bhuia o Fuidheigh en gaèlic) és una petita illa de les Hèbrides Interiors situada a la costa nord-oest d'Escòcia. Es troba a 1,4 km a l'oest de l'illa de Skye, a l'alçada del poble d'Ullinish. És l'illa més gran del Loch Bracadale.
Es troba deshabitada des de finals del segle xix.

## Enllaços externs

* Pàgina de "Lonely Isles", amb algunes fotos de Wiay Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
# Zuera

Zuera (antigament en català Suera) és un municipi de l'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Saragossa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2006 |
| 2471 | 2825 | 3598 | 3860 | 4420 | 4793 | 5340 | 5122 | 5168 | 5294 | 5640 | 6424 |

## Personatges il·lustres

* Odón de Buen y del Cos, fundador de l'oceanografia espanyola.
* Cristóbal Colón Palasí, fundador de la cooperativa La Fageda.

## Referències

* ↑ Soldevila, Ferran. Les quatre grans cròniques: I. Llibre dels feits del rei En Jaume. Barcelona: IEC-Institut d'Estudis Catalans, 2007, p. 486 [Consulta: 6 desembre 2015].
# Zufons

Els zufons (llatí: Zuphones) foren una tribu numídica veïna de Cartago. Els esmenta Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ «Zuphones» a Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.
* ↑ Diodor, XX, 38.
# Zuglio

Zuglio (friülà Zui) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. És situat dins la Val Bût, a la Cjargne. L'any 2007 tenia 633 habitants. Limita amb els municipis d'Arta Terme, Lauco, Sutrio i Tolmezzo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Stelio Dorissa | Lista cívica |
# Yassin (desambiguació)

Yassin, Yasin, Yacine o Yassine és el nom dels següents personatges:
* Abd-Al·lah ibn Yassín al-Ghazulí (m. 1059), cap religió musulmà, fundador dels almoràvits
* Àhmad Yassin (1937–2004), imam i polític palestí, fundador de Hamàs
* Kateb Yacine (1929–1989), escriptor algerià
* Muhyiddin Yassin (n. 1947), polític malaisi i primer ministre de Malàisia
* Taha Yasin Ramadan (1938–2007), polític kurd de l'Iraq, vicepresident de l'Iraq
* Yacine Brahimi (n. 1990), futbolista francès
* Yacine Elghorri, artista estatunidenc
* Yasin Özdenak (born 1948), futbolista turc
* Yasine Abdellaoui, futbolista neerlandès
* Yassine Bounou, futbolista marroquí
# Çò des de Predo

Çò des de Predo és una casa de Casarilh, al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És possible que el nom de la casa servi relació amb un Pere Domino Bonson documentat a Escunhau l'any 1313.

## Descripció

És un model d'habitatge del segle xix que resol el tancament del pati interior mitjançant el desnivell del terreny, sense necessitat per tant del típic clos amb portal. Adossat al costat oest de la façana hi ha el "cubèrt", enfront de la "bòrda", una segona "bòrda" i la part superior del "palhèr"; al darrere d'aquestes, hi trobem l'hort. El casal és d'estructura rectangular, dues plantes i "humarau" amb llucanes; la façana principal observa una distribució simètrica a partir de la porta d'accés. La coberta és de dues aigües, amb estructures de fusta i teulada de pissarra; la "capièra" és paral·lela a la façana, ambdues ben orientades a migdia. Les "lucanes" presenten el voladís en fusta treballada amb motius geomètrics. La porta d'accés conserva el marc de fusta, amb els muntants assentats sobre sengles daus de granit per evitar humitats. La porta pròpiament dita, amb la típica sanefa superior de vidre que permet il·luminar l'interior, és de dues fulles de fusta ornades amb motius geomètrics, gravats i cisellats. La façana arrebossada i pintada de blanc, acusa el contrast dels batents de fusta pintats de color verd.

## Referències

* 1 2 «Çò des de Predo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Çò des de Mòre

Çò des de Mòre és una obra de Bausen (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casal adossat al vesant, de secció rectangular, amb la façana orientada a llevant paral·lela a la "capièra". Consta de dues plantes amb obertures de fusta sota arca de descàrrega i un "humarau" amb llucanes i una "humeneja" aixoplugat per una coberta d'encavallades de fusta que sosté una teulada de pissarra, de dues aigües. En el " penalèr" del carrer destaca un carreu que duu gravada la següent inscripció: ANNO 1812//MANUEL//AMIELL.

## Història

Els Amiell en l'edat moderna formaren el llinatge més representatiu de Bausen. L'any 1764 surt documentat un Manuel Amiell que fóra d'avantpassat directe del fundador d'aquesta casa.

## Referències

* 1 2 «Çò des de Mòre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Òrbita terrestre alta

* Aquest article tracta sobre una variació de l'òrbita geocèntrica. Vegeu-ne altres significats a «òrbita el·líptica».
Una òrbita terrestre alta és una òrbita geocèntrica amb una altitud totalment superior a la d'una òrbita geosíncrona (35.786 km). Els períodes orbitals d'aquestes òrbites són superiors a 24 hores, per tant, els satèl·lits d'aquestes òrbites tenen un moviment retrògrad aparent, és a dir, encara que estiguin en una òrbita prograda (0° ≤ inclinació < 90°), la seva velocitat orbital és menor que la velocitat de rotació de la Terra, fent que la seva trajectòria terrestre es mogui cap a l'oest a la superfície de la Terra.

## Exemples de satèl·lits en òrbita terrestre alta

| Nom | NSSDC id. | Data de llançament | Perigeu | Apogeu | Període | Inclinació |
| Vela 1A | 1963-039A | 1963-10-17 | 101,925 km | 116,528 km | 6,519 min | 37.8° |
| IBEX | 2008-051A | 2008-10-19 | 61,941 km | 290,906 km | 12,963 min | 16.9° |
| TESS | 2018-038A | 2018-04-18 | 108,000 km | 375,000 km | 19,728 min | 37.00° |

## Referències

* ↑ «Definitions of geocentric orbits from the Goddard Space Flight Center» (en anglès). User support guide: platforms. NASA Goddard Space Flight Center. Arxivat de l'original el 2010-05-27. [Consulta: 2 febrer 2022].
* ↑ «Types of orbits» (en anglès). www.esa.int. [Consulta: 2 febrer 2022].
* ↑ Vela at Encyclopedia Astronautica
* ↑ Trajectory Details for Vela 1A from the National Space Science Data Center
* ↑ https://tess.mit.edu/
* ↑ https://heasarc.gsfc.nasa.gov/docs/tess/
# Zukuki

Zukuki fou una regió del país dels kashka, que rebia el seu nom d'una muntanya (possiblement la que avui en dia es coneix com a Alinin Dağı) i en la qual el rei hitita Subiluliuma I va fer campanya cap a l'any 1330 aC.

## Referències

* ↑ Matthews i Glatz, 2009, p. 64.

## Bibliografia

* Matthews, R.; Glatz, C. «The historical geography of north-central Anatolia in the Hittite period: texts and archaeology in concert» (en anglès). Anatolian Studies, 59, 2009, pàg. 51–72. DOI: 10.1017/S0066154600000879.
# Zaoziorni

Zaoziorni (en rus Заозёрный) és una ciutat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia. Es troba a la vora del riu Barga, a 109 km a l'est de Krasnoiarsk.

## Història

El nom de la ciutat és un adjectiu que significa «més enllà del llac» en referència a un llac que s'estén a l'est de la ciutat. L'agost de 1776 fou creada l'slobodà de Troitsko-Zaoziórnaia en un terreny pertanyent al monestir Troitsko Turukhanski. La principal activitat econòmica de la vila aleshores era l'explotació d'una mina de mica. El 1934 aconseguí l'estatus de possiólok i fou rebatejada com Zaoziorni per eliminar els motius religiosos. Rebé l'estatus de ciutat el 1948.
A l'època de la Unió Soviètica s'hi construïren diverses fàbriques per a l'elaboració de components electrònics, maons, mobles, vestits i productes alimentaris.
Zaoziorni compta amb una estació ferroviària del Transsiberià, al kilòmetre 4.263 des de Moscou, que també serveix d'estació per a la ciutat de Zelenogorsk, a 18 km.
# Zapan Bobrovníkovo

Zapan Bobrovníkovo (en rus: Запань Бобровниково) és un poble de l'óblast de Vólogda, a Rússia, que el 2002 tenia 29 habitants. Pertany al districte rural de Veliki Ústiug.

## Referències

* ↑ Данные переписи 2002 года: таблица 2С. М.: Федеральная служба государственной статистики, 2004.
* ↑ Plantilla:Закон Вологодской области от 6 декабря 2004 № 1109-ОЗ
# Zaoziórnoie

Zaoziórnoie (en rus: Заозёрное) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 2 habitants. Pertany al districte de Makàrov.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Ümit Korkmaz

Ümit Korkmaz és un futbolista austríac amb ascendència turca. Va començar com a futbolista al Wacker Wien.

## Carrera del club

Korkmaz va ser fitxat per un club de la cinquena divisió als 18 anys. Aviat va ser descobert pels exploradors del Rapid Wien i transferit al club. Portat a les files del Rapid Wien, Korkmaz va jugar dues temporades amb l'equip.
El juny de 2008, Korkmaz va acceptar unir-se a l'Bundesliga alemanya a l'Eintracht Frankfurt. Va signar un contracte de quatre anys que s'allargarà fins al 30 de juny de 2012. Al gener de 2011, l'Eintracht Frankfurt va cedir a Korkmaz, que no havia tingut moltes oportunitats de jugar al club aquella temporada, a 2. Bundesliga club VfL Bochum.
El 12 de desembre de 2013, es va anunciar que havia anul·lat el seu contracte amb FC Ingolstadt 04 i que posteriorment s'uniria a Çaykur Rizespor.
Korkmaz va signar amb First Vienna el 20 de desembre de 2018. Va rebre la seva primera convocatòria per a la Selecció de futbol d'Àustria l'estiu de 2007, però només va debutar abans de l'Euro 2008. També va ser inclòs a la plantilla de 23 jugadors del torneig.

## Vida personal

Korkmaz és d'origen turc. També té la ciutadania turca, la qual cosa el va fer elegible per jugar internacionalment a la Selecció de futbol de Turquia.

## Referències

* ↑ «Eintracht Frankfurt holt Ümit Korkmaz». focus.de. [Consulta: 16 juliol 2011].
* ↑ «Adéu a Tosun, Steinhöfer i Korkmaz». Eintracht Frankfurt, 26-01-2011. Arxivat de l'original el 14 de març 2012. [Consulta: 26 gener 2011].
* ↑ «-fc-ingolstadt-04/ Ümit Korkmaz verlässt unseren FC Ingolstadt 04». web oficial. FC Ingolstadt.
* ↑ Ümit Korkmaz wechselt zur Viena, weltfussball.at, 20 de desembre de 2018
* ↑ «Ümit Korkmaz'ın ayağı kırıldı !..». ligtv.com.tr.
* ↑ «ÜMİT KORKMAZ – Detalls del jugador TFF». TFF.org.
# Əylis

«Əylis» té aquests significats:
Əylis o Aylis o Akulisy o Akulis o Agulis es pot referir a:
* Aşağı Əylis (Nerkin Agulis, Agulis Inferior), Azerbaidjan
* Yuxarı Əylis (Verin Agulis, Agulis Superior), Azerbaidjan
# ¿Dónde están los ladrones?

¿Dónde están los ladrones? és el quart àlbum d'estudi de la cantant colombiana Shakira.

## Títol de l'àlbum

El títol del disc prové d'una desventura que va patir Shakira, a l'aeroport de Bogotà. Durant un viatge, li van robar el seu equipatge allà, inclòs un maletí que contenia els textos que s'escriuen per a l'àlbum. Shakira ho va haver de reescriure tot. El títol ¿Dónde están los ladrones? ho diu tot.

## Referències

* ↑ Ochoa Flash, Edgard García. Shakira : nueva diosa del rock. 1a ed. Bogotá: Planeta, 2001. ISBN 958-42-0103-4.
* ↑ «Shakira - Dónde Están los Ladrones? Album Reviews, Songs & More | AllMusic» (en anglès). [Consulta: 7 juliol 2022].
# ¿Por qué lo llaman amor cuando quieren decir sexo?

¿Por qué lo llaman amor cuando quieren decir sexo? és una pel·lícula espanyola dirigida per Manuel Gómez Pereira el 1993 Va tenir èxit comercial.

## Argument

Gloria (Verónica Forqué) treballa en un peep show fent actuacions porno i un dia el seu company de treball es posa malalt. Manu (Jorge Sanz) li substitueix. Els dos formaran el duo Fuego Carnal, però Gloria no vol actuar amb Manu, ja que ella per a poder tenir una excel·lent actuació ha de fer-ho amb el seu company de sempre.

## Repartiment

* Verónica Forqué - Gloria
* Jorge Sanz - Manu
* Rosa Maria Sardà - Sole
* Fernando Guillén - Enrique

## Premis
### Goyas 1994

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu de repartiment | Rosa Maria Sardà | Guanyadora |
| Millor música original | Manolo Tena | Candidat |

### Fotogrames de Plata, millor actriu de cinema Verónica Forqué
## Referències

* ↑ ¿Por qué lo llaman amor cuando quieren decir sexo? a Fotogramas
* ↑ ¿Por qué lo llaman amor cuando quieren decir sexo?, El País, 9 de febrer de 1995
* ↑ ¿Por qué lo llaman amor cuando quieren decir sexo?, al web dels Premis Goya
* ↑ Javier Bardem y Verónica Forqué ganan los premios Fotogramas, El País, 8 de març de 1994
# Édouard Spach

Édouard Spach (Estrasburg, 23 de novembre de 1801 – 18 de maig de 1879) va ser un botànic francès.
Naquè a Estrasburg, el 1824 estudià botànica a París essent alumne de René Desfontaines (1750–1831) i d'Antoine Laurent de Jussieu (1748–1836). Passà a ser secretari de Charles-François Brisseau de Mirbel (1776–1854). Quan Mirbel esdevingué professor del Museu Nacional d'Història Natural el seguí i va restar al Muséum la resta de la seva carrera.
Publicà moltes monogerafies incloent Histoire naturelle des végétaux. Phanérogames en 14 volums, Roret, París, 1834–1848), i amb Hippolyte François Jaubert (1798–1874), Illustrationes plantarum orientalium en cinc volums, Roret, Paris, 1842–1857).
El gènere Spachia l'honora i el va proposar Nils Lilja (actualment es considera un sinònim del gènere Fuchsia).
La seva signatura abreujada com a botànic és: Spach

## Referències

* ↑ Philippe Jaussaud and Édouard R. Brygoo. Du Jardin au Muséum en 516 biographies. Muséum national d'histoire naturelle de Paris, 2004, p. 630.
# Òscar Devesa Bajet

Òscar Devesa Bajet (Barcelona, 1963) és un dissenyador format a l'Escola d'Arts i Oficis, l'Escola Diseño Basico i a Elisava de Barcelona.
El 1987, juntament amb Sergi Devesa Bajet (Barcelona, 1961), creen l'empresa D&D Design dedicada al disseny de producte dins el camp del mobiliari, la il·luminació, els equipaments o el packaging entre d'altres. També realitzen disseny d'espais expositius. Col·laboren amb empreses tant nacionals com internacionals i els seus dissenys formen part de les col·leccions de diferents museus de disseny i han estat mostrades en nombroses exposicions de disseny espanyol per tot el món. Han rebut diferents premis i distincions d'ambit nacional i europeu i entre els seus dissenys cal destacar la taula Chincheta (1988), el llum de taula Zen (1990) o un programa de miralls (2002).

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# Óscar Fidalgo Bestard

Óscar Fidalgo Bestard (Palma, 26 de juny de 1979) és un advocat i polític mallorquí, diputat al parlament de les Illes Balears en la VIII legislatura.
És llicenciat en dret per la Universitat de les Illes Balears, ha exercit com a advocat en el seu propi bufet. Militant del Partido Popular, n'ha estat Secretari de Política Autonómica de la secció balear i membre de la junta directiva del PP Balear. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011 en substitució de Rafael Bosch Sans, nomenat conseller del Govern Balear. Ha estat president de la comissió d'economia del Parlament Balear.

## Referències

* ↑ Currículum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al web del Parlament Balear
# 1567
## Esdeveniments

* 5 de setembre - Brussel·les (Països Baixos espanyols): El governador Fernando Álvarez de Toledo y Pimentel, crea el Tribunal dels Tumults i instaura un règim de terror que van conduir a l'assassinat de més de mil oponents
* L'anomenada segona guerra de religió en França
* Fundació de Rio de Janeiro (data probable)

## Naixements

* 15 de maig, Cremona, Itàlia: Claudio Monteverdi, compositor italià (m. 1643).

## Necrològiques

* 23 de gener: Pequín (Xina): Emperador Jiajing, onzè emperador de la Dinastia Ming (n. 1507)

## Referències

* ↑ «Claudio Monteverdi | enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 maig 2020].