OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Breyita

La breyita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la margarosanita. Rep el nom en honor de Gerhard Peter Brey, mineralogista alemany, petròleg i professor de la Universitat Goethe de Frankfurt. És expert en l'estudi d'inclusions minerals en diamants.

## Característiques

La breyita és un silicat de fórmula química Ca₃Si₃O$_9$. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema triclínic. És un polimorf de la pseudowol·lastonita i la wol·lastonita, i isostructural amb la margarosanita i la walstromita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu de Mineralogia del Departament de Geosciències de la Universitat de Pàdua, a Itàlia, amb el número de catàleg: mmp 20371.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al riu São Luis, a Juína (Mato Grosso, Brasil), on es troba com a inclusions en diamants. També ha estat descrita al districte de Kankan, a la regió de Kankan (Guinea). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Breyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 juliol 2021].
# Bahra (diari)

Bahra (siríac: ܒܗܪܐ) és un setmanari polític editat pel Moviment Democràtic Assiri. S'imprimeix a Bagdad i es publica en àrab i siríac. Fou publicat per primer cop el 1982.

## Referències

* ↑ جريدة بهرا Arxivat 2017-07-06 a Wayback Machine., Zowaa.org
* ↑ جريدة بهرا تحتفل بالذكرى الـ29 لتأسيسها, خويادا
# Miquel de Perellós

Miquel de Perellós (Perellós, 1348 ? — Ambrun, 1 de maig del 1427) va ser un religiós rossellonès, arquebisbe d'Ambrun.

## Biografia

Procedia de família noble, atès que era fill de Francesc I de Perellós, primer vescomte de Rueda, i germà de Ramon de Perellós. Canonge de Mallorca el 1370, el 1378 i probablement per la influència del seu pare a la cort reial de París va ser nomenat arquebisbe d'Ambrun pel papa cismàtic Climent VII d'Avinyó. Tingué bona relació amb el successor d'aquest, Benet XIII, que l'ajudà a combatre l'heretgia dels valdesos a la seva arxidiòcesi enviant-li el 1401 el notable predicador valencià Vicent Ferrer. Malgrat l'origen cismàtic del seu nomenament, l'actuació de Perellós estigué vinculada únicament als interessos materials de la seva diòcesi, sense intervenir en responsabilitats d'un abast més gran. Malauradament, el seu govern dels afers materials de la diòcesi fou molt feble, i sembla (segons Capeille) que la seva família es dedicà al saqueig dels béns de l'arquebisbat.
Començà a distanciar-se de Benet XIII quan es negà a acatar el pagament d'un impost extraordinari fixat el 1407. Posteriorment, el 1415, mitjançant el seu germà Ramon prestà jurament de fidelitat a l'emperador Segimon I, a Perpinyà. Es visualitzà definitivament el retorn de la diòcesi d'Ambrun a l'església romana quan el 1417 el conciliador papa Martí V confirmà alguns antics drets de la diòcesi i el 20 de febrer del 1421 en ratificà els estatuts i els privilegis.
Fou el darrer arquebisbe d'Ambrun que tingué el dret d'encunyar moneda, ja que, a causa de la baixíssima llei amb què ho feia, el rei Carles VI la devaluà a nivells ínfims i feu establir a començaments del segle xiv una seca pròpia a Ambrun.

## Notes

* ↑ També se l'ha anomenat Michel Etienne i Michael Stephani
* ↑ Son pare era nascut vora el 1320, i la canongia de Mallorca del 1370 demanaria que Miquel de Perellós tingués un mínim d'edat

## Referències

* ↑ «Dades familiars de Francesc de Perellós, a un web de genealogia» (en francès). Arxivat de l'original el 2010-10-23. [Consulta: 1r novembre 2014].
* ↑ Capeille, Jean. Dictionnaire de biographies roussillonnaises. Perpignan: Imp. Lib. Cat. J. Comet, 1914, p. 466-467. (facsímil Marseille: Laffitte Reprints, 1978)
* ↑ «Epoque féodale - Les archevêques d'Embrun (1294 - 1427), al web "La monnaie des Hautes-Alpes"» (en francès). [Consulta: 1r novembre 2014].
# Breza

Breza és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Referències

* ↑ «Námestovo (District, Žilinský kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2018].
# Buccochromis spectabilis

Buccochromis spectabilis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Buccochromis spectabilis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Bròmia

Bròmia és una tribu de la família de les poàcies. El gènere tipus és: Bromus (Linné). El nom del gènere deriva del grec bromos =(civada), o de broma=(aliment).

## Descripció

Inclou plantes mesotèrmiques, amb fulles amb beina tancada, lígula membranosa i làmines planes o plegades. Presenta espiguetes pedicel·lades, pluriflorades, cilíndriques o comprimides lateralment, de 10 a 47 mm de longitud. La raquilla està articulada per dalt de les glumes i entre els antecis: les glumes són agudes, menors que l'espigueta. la gluma inferior és 1-5 nervada, la superior és 3-9 nervada. La lemma és carenada o convexa, 5-11-nervada, amb l'àpex agut, mútic o arestat entre dues dents. La pàlea és lanceolada o lineal-lanceolada, menor que la lemma, amb carenes pestanyoses.
Les flors són hermafrodites, amb 3 estams. L'ovari és oblong, amb l'àpex pilós. Els estigmes són sèssils, plomosos, d'inserció dorsal subapical. La cariopsi és allargada amb un solc ventral. El fil és lineal i l'embrió petit, menor que un terç de la longitud del cariopsi, el que generalment està adherit a la pàlea i cau amb les seves glumeles a la maduresa.

## Gèneres

Té els següents gèneres.
* Aechmophora Steud., nom. inval. = Bromus L.
* Anisantha K. Koch =~ Bromus L.
* Avenaria Heist. ex Fabr. = Bromus L.
* Boissiera Hochst. ex Steud. ~ Bromus L.
* Bromopsis (Dumort.) Fourr. =~ Bromus L.
* Bromus L.
* Ceratochloa P. Beauv. =~ Bromus L.
* Euraphis (Trin.) Lindl. = Boissiera Hochst. ex Steud.
* Forasaccus Bubani = Bromus L.
* Genea (Dumort.) Dumort. = Bromus L.
* Libertia Lej. = Bromus L.
* Littledalea Hemsl.
* Michelaria Dumort. = Bromus L.
* Nevskiella Krecz. & Vved. =~ Bromus L.
* Schnizleinia Steud., nom. inval. = Boissiera Hochst. ex Steud.
* Serrafalcus Parl. = Bromus L.
* Sibertia Steud., orth. var. = Bromus L.
* Stenofestuca (Honda) Nakai = Bromus L.
* Triniusa Steud. = Bromus L.
* Trisetobromus Nevski = Bromus L.
* Wiestia Boiss., nom. inval. = Boissiera Hochst. ex Steud.

## Referències

* 1 2 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references», 2008. [Consulta: 19 agost 2009].
* ↑ USDA, ARS, National Genetic Resources Program. Germplasm Resources Information Network - (GRIN) [Online Database]. National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland. URL: http://www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/gnlist.pl?1316 Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. (12 novembre 2013)

## Bibliografia

* Martinov, I.I. (1820) Tekhno-Botanicheskīĭ Slovar': na latinskom i rossīĭskom iazykakh. Sanktpeterburgie 84.
* Soreng,R.J., Davidse, G., Peterson, P.M., Zuloaga, F.O., Judziewicz, E.J., Filgueiras, T.S., O. Morrone, O. & Komaschenko, K. (2012) World-wide Phylogenetic Classification of Poaceae (Gramineae). Available on line Poaceae. Accessed 6 Sept. 2013.
# Brigantaggio post-unitat

Brigantaggio post-unitat, segons la historiografia italiana, evoca un moviment bèl·lic que, ja present sota la forma de bandolerisme al sud d'Itàlia i Sicília dels Borbons i de Murat, es va desenvolupar després de l'annexió del Regne de les Dues Sicílies pel Regne de Sardenya (Piemont) donant naixement al Regne d'Itàlia i prenent sovint la connotació d'una revolta popular.
Amb el suport del govern de les Dues Sicílies a l'exili i dels Estats Pontificis, la rebel·lió va ser conduïda principalment per elements del proletariat rural i d'ex-militars borbons, a més de rebels al servei militar, desertors i evadits de presons que, empesos per diverses dificultats econòmiques i socials, es van oposar a la política del nou govern italià.
L'expressió « brigantaggio post-unitat » és discutida per certs historiadors que jutgen aquesta revolta motivada políticament i socialment: de fet va ser la primera guerra civil d'Itàlia que va inflamar el país a penes realitzada la unificació i fins a l'any 1867. Més endavant, en diversos episodis de bandolerisme es verifica que ja no tenen reivindicacions polítiques o socials.

## Referències

* ↑ Molfese, Franco. Storia del brigantaggio dopo l'Unità, 1966.
* ↑ Monatsschrift zum Conversations-Lexikon. Unsere Zeit, 1870.
* ↑ «Risorgimento». Arxivat de l'original el 2021-09-24. [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ «Risorgimento». Arxivat de l'original el 2021-09-24. [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ «Il brigantaggio a Genzano di Lucania e dintorni». [Consulta: 4 novembre 2019].
# Bonaventura Belart i Albiñana

Bonaventura Belart i Albiñana (Tarragona, 8 de desembre de 1830 - Ivry-sur-Seine, 28 de març de 1862) fou un tenor català.
Va ser batejat un dia després de néixer a la parròquia castrense de Sant Francesc pel seu tiet carnal doctor i prevere Dr. Josep Belart. Va ser fill de militar i capità de l'exèrcit espanyol, D. Mariano Belart, i la senyora Maria Tecla Albinyana. Després de l'educació primària, va estudiar amb aprofitament a la facultat de Filosofia i Lletres de l'Institut de Pamplona batxillerat en aquesta ciència. En acabar-lo va encaminar la seva vida a, de forma d'aficionat, a diverses arts, llengües l'equitació i l'esgrima. En aquests anys va destacar per la seva privilegiada veu de tenor, tant que, als seus inicis, el va dirigir el mestre Miguel Rachele, director de l'orquestra d'òpera al teatre principal o de Santa Cruz, a Barcelona. Sense abandonar aquesta i altres activitats, seguí la carrera de lleis a la que el destinà la seva família, però cedint després a una inclinació irresistible, es dedicà a la música i al cant.
Va cultivar la pintura i l'any 1843 l'Ajuntament de Pamplona organitzà una gran exposició amb els seus quadres. A Madrid se'l sentí per primera vegada el 3 de novembre de 1851 al Teatro Real, on produí un immediat fanatisme entre el públic i on la crítica el va guardonar amb paraules excel·lents, com ara després de la seva actuació en La prova d'una opera seria de G. Mazza on va obtindre un "molt bé". Durant el març de 1852 de les 69 funcions programades en aquest teatre, tan sols ell i tres italians van merèixer el qualificatiu d'artistes "certament notables". Va emprendre després una gira per la Península, que va repetir els anys següents, estrenant Rigoletto a Càdiz (abril de 1853) i Granada (juny de 1853); i Il Trovatore en Càdiz i Màlaga (juliol i agost de 1854). Va tenir especial acollida a Sevilla i a Portugal.
Després corregué Europa, actuant en els teatres d'Anglaterra (Londres), Itàlia(Florència i Milà) i França (París) que sobretot va freqüentar entre els anys 1857 i 1860 compartint escenaris amb celebritats com ara Giulia Grisi i Enríco Tamberlick, arribant a adquirir una reputació brillantíssima. Destacà especialment en els cants delicats. El barber de Sevilla, La sonnambula, Don Pasquale i altres obres d'aquesta índole li proporcionaren repetits triomfs, i el públic madrileny va conservar durant molt de temps el grat record de la manera com cantava Las Ventas de Cardenas. El seu caràcter obert i simpàtic li'n va atreure multitud d'amics tant a casa seva com a l'estranger, i la seva prematura mort fou plorada per tots els apassionats per aquest art.

## Referències

* ↑ Alonso, Celsa. diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, 1999-2002.
* http://www.mcnbiografias.com/app-bio/do/show?key=belart-buenaventura

## Bibliografia

ALONSO, Celsa. «Anguerri Profitós, Jorge.», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002.
* ↑ https://bibliotecadigital.jcyl.es/i18n/catalogo_imagenes/impresion.cmd?path=1007684&posicion=184&destino=..%2Fcatalogo_imagenes%2Fgrupo.cmd%3Fposicion%3D184%26path%3D1007684%26presentacion%3Dpagina
# Bout de Zan est patriote

Bout de Zan est patriote és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 10 de març de 1916.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan

## Notes

* ↑ Bout de Zan est patriote, bifi.fr
* ↑ Bout de Zan est patriote a silentera.org
# Borja Valero Iglesias

Borja Valero Iglesias (Madrid, 12 de gener de 1985) és un exfutbolista espanyol, que jugava com a migcampista. Va ser un cop internacional amb la selecció espanyola.
Va jugar, entre d'altres equips, al FC Internazionale Milano, l'ACF Fiorentina; anteriorment havia jugat en dues etapes al RCD Mallorca i també al West Bromwich de la Premier League anglesa i 5 temporades a l'ACF Fiorentina.

## Biografia

Després d'una gran temporada al Reial Madrid C, el jugador va pujar a la Segona Divisió amb el Reial Madrid Castella a la campanya 2005-06. Va debutar amb el primer equip a la Copa del Rei davant l'Écija Balompié, substituint al seu company d'equip Javi García el 25 d'octubre del 2006.
També ha debutat a la Lliga de Campions, substituint a Miguel Ángel Nieto a un partit contra el Dinamo de Kíiv.
El 26 de març del 2007 es va fer oficial el seu fitxatge pel RCD Mallorca per a jugar durant 5 temporades a partir del juny següent, quan acabava contracte amb el Castella.
El 22 d'agost de 2008, es fa de manera oficial i definitiva la seva desvinculació del Reial Mallorca, per anar al West Bromwich anglès, després que l'equip estranger abonàs la seva clàusula de rescissió que ascendia a 6 milions d'euros, dels quals la meitat (3) són per l'equip mallorquí i els altres tres pel seu representant Alejandro Camaño, qui disposava d'aquest percentatge de propietat del jugador. El nou contracte és per quatre temporades.
El 31 d'agost de 2009, minuts abans del tancament del termini d'inscripció a la lliga, es va oficialitzar el retorn del jugador madrileny al RCD Mallorca, aquest cop en forma de cessió. Al seu primer partit d'aquesta nova etapa, el 13 de setembre de 2009 davant el Vila-real CF, va aconseguir marcar el gol que significava el número 1.000 a la història del Mallorca a primera divisió.
El 7 de juliol de 2010 el Vila-real CF anunciava un principi d'acord amb el West Bromwich Albion per al traspàs del jugador madrileny a l'equip de La Plana, i el jugador firmà per cinc temporades. El 2 d'agost de 2012 va fitxar per ACF Fiorentina. Actualment es jugador de l'Inter de Milà des de l'estiu 2017.

## Palmarès
### Selecció espanyola

* Campionat d'Europa de Futbol sub-19 de la UEFA: 2004

## Referències

* ↑ Article al diari As (castellà)
* ↑ Notícia del comiat del Mallorca
* ↑ «Notícia de la venda de Borja Valero al WBA a dbalears.cat». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 28 agost 2008].
* ↑ Web del Vila-real

## Enllaços externs

* Fitxa a ESPN (castellà)
* Estadístiques a transfermarkt.de Arxivat 2009-05-20 a Wayback Machine. (alemany)
# Brad Kavanagh

Brad Lewis Kavanagh (Whitehaven, Cúmbria, Anglaterra, 21 d'agost de 1992) és un actor i cantautor anglès, més conegut per coprotagonitzar en Fabian Rutter a la sèrie estatunidenca de Nickelodeon, House of Anubis.

## Carrera d'actor

Brad Kavanagh va començar a actuar quan era un nen en un grup d'acció local a Cúmbria, fins que va esdevenir un gran èxit quan va debutar actuant al West End en Billy Elliot the Musical com el millor amic de Billy, Michael, a l'edat d'11 anys. Ell era un estudiant de l'institut de secundària catòlica de Sant Benet, a Whitehaven.

## Carrera de televisió

El 2008, en Brad Kavanagh va presentar el concurs de talents, My School Musical, al Disney Channel del Regne Unit. Participà en diverses pel·lícules angleses i en sèries. A mitjans del 2010, Brad Kavanagh fou escollit com a personatge principal masculí en un nou programa de televisió de Nickelodeon, La Casa d'Anubis, en que s'anomenà ''Fabian Rutter''. Bàsicament és conegut per co-protagonitzar les tres temporades d'aquesta sèrie estatunidenca i anglesa. Des de la seva aparició al programa, ha continuat treballant per Nickelodeon fent diversos projectes que asseguraren l'èxit de la sèrie. La Casa d'Anubis s'estrenà l'1 de gener de 2011 i després de l'èxit de la primera temporada, la segona temporada en Brad va repetir el seu paper com Fabian Rutter. Kavanagh va continuar el seu treball al programa una vegada que va ser renovada per a una tercera temporada, que va començar la seva producció a mitjans del 2012 i es va estrenar el gener de 2013 als EUA.

## Música

Brad Kavanagh ha fet moltes cançons, algunes de les quals es poden trobar al seu canal de YouTube, on publica portades i cançons originals. Algunes cançons es poden comprar a iTunes, mentre que altres es poden trobar durant tot YouTube. La primera de les seves cançons són: " As the Bell Rings " i " Right Time ". Totes dues van aparèixer en un canal de Disney, a intervals regulars durant tot el dia. L'abril de 2014 Brad realitzà diversos treballs a Hollywood. L'octubre del 2014 farà una gira de les seves cançons pel Regne Unit.

## Filmografia

* Life Bites (2009)
* House of Anubis (2011-2013)
* Touchstone of Ra (2013)

## Referències

* ↑ «La pàgina oficial de Brad.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2008-10-10. [Consulta: 28 setembre 2014].
* ↑ «L'actuació de Brad Kavanagh» (en anglès).
# Buna (Texas)

Buna és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.269 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Buna tenia 2.269 habitants, 865 habitatges, i 626 famílies. La densitat de població era de 147,2 habitants per km².
Dels 1 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 27,6% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 999.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.611 $ i la renda mediana per família de 33.952 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.766 $ mentre que les dones 20.848 $. La renda per capita de la població era de 13.999 $. Aproximadament el 10,2% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Buna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Buna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Brutal Assault

Brutal Assault és un festival d'extrem metal a l'aire lliure que té lloc a la fortalesa de l'exèrcit Josefov, construïda entre 1780 i 1787 per l'emperador Josep II a la riba esquerra dels rius Elba i Mettau, situada a la localitat txeca de Jaroměř. Se celebra cada agost a principis de mes de dimecres a dissabte.
El festival va començar l'any 1996, originalment centrat en el grindcore. Durant molts anys, va ser un petit esdeveniment amb grups principalment txecs i eslovacs. Va canviar d'ubicació diverses vegades i es va convertir en un gran esdeveniment el 2006, quan més de 7.000 persones van assistir al festival realitzat a la localitat de Svojšice. Després de traslladar-se a Josefov, l'assistència va augmentar fins a les 15.000 persones el 2012. Actualment, Brutal Assault compta amb artistes que interpreten tots els estils del heavy metal, així com artistes de gèneres com el punk rock, el rock experimental i l'electrònica. El lema del festival és: «Contra la violència i la intolerància».

## Referències

* ↑ «5 BANDAS RECOMENDADAS PARA EL FESTIVAL BRUTAL ASSAULT 2022 «», 24-04-2022. [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «Brutal Assault byl vyprodaný, přijelo 15 tisíc metalistů». iDnes. [Consulta: 9 juny 2014].
* ↑ «Directions for the festival visitors | Brutal Assault Festival». brutalassault.cz. [Consulta: 15 agost 2016].
# Corral d'en Romagosa

El Corral d'en Romagosa és una obra del municipi de Begues (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de tipologia popular d'una gran senzillesa. La casa de molt petites dimensions, té tres obertures, dues a la planta baixa i una a la planta del pis just a sobre de la porta. La coberta és d'una sola vessant i està tancat per un mur emblanquinat.

## Referències

* ↑ «Corral d'en Romagosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Spry framework

Spry Framework és un entorn de treball d'Ajax desenvolupat per Adobe Systems, utilitzat en la construcció de Rich Internet Applications.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2007-08-21 a Wayback Machine..
# Bineta Diedhiou

Bineta Diedhiou (Dakar, 8 de gener de 1986) és una esportista senegalesa que va competir en taekwondo, guanyadora d'una medalla en el Campionat Mundial de Taekwondo de 2005, i cinc medalles en el Campionat Africà de Taekwondo entre els anys 2003 i 2014.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2005 | Madrid ( Espanya) | 3 | –59 kg |
| Campionat Africà ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2003 | Abuja ( Nigèria) | 2 | –55 kg |
| 2009 | Yaoundé ( Camerun) | 1 | –57 kg |
| 2010 | Trípoli ( Líbia) | 3 | –57 kg |
| 2012 | Antananarivo ( Madagascar) | 1 | –57 kg |
| 2014 | Tunísia ( Tunísia) | 1 | –57 kg |

### Altres resultats

* 2007: medalla de plata en el Torneig Preolímpic Africà a Trípoli (–57 kg)
* 2012: medalla de bronze en l'Obert d'Holanda a Eindhoven (–57 kg)

## Referències

* ↑ Bineta Diedhiou Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
* ↑ Bineta Diedhiou en Taekwondo Data (anglès)

## Enllaços externs

* Profile
# Danny Boffin

Danny Boffin (10 de juliol de 1965) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1994. Entre d'altres, fou jugador de R.S.C. Anderlecht i FC Metz.

## Referències

* ↑ «Belgium – Record International Players». RSSSF. [Consulta: 29 abril 2009].
* ↑ Danny Boffin Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Bremen 5–3 Anderlecht». UEFA.com, 08-12-1993. [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ «L'équipe type des Belges passés en Ligue 1» (en francès). France Football, 21-07-2015. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Càsols de Besièrs

Càsols de Besièrs (en francès Cazouls-lès-Béziers) és un municipi occità del Llenguadoc situat al departament de l'Erau, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament