OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lewisville (Texas)

Lewisville és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 105.000 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lewisville tenia 77.737 habitants, 30.043 habitatges, i 19.828 famílies. La densitat de població era de 815,8 habitants/km².
Dels 30.043 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 25,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 41,2% entre 25 i 44, un 16,1% de 45 a 60 i un 4,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.771$ i la renda mediana per família de 63.719$. Els homes tenien una renda mediana de 41.058$ mentre que les dones 31.705$. La renda per capita de la població era de 24.703$. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lewisville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lewisville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Guido Crepax

Guido Crepas, més conegut pel pseudònim Guido Crepax (Milà, 15 de juliol de 1933 - 31 de juliol de 2003) va ser un dibuixant de còmic italià, conegut pel seu personatge Valentina. La pràctica totalitat de la seua obra va ser concebuda en blanc i negre.
Naix a Milà el 15 de juliol de 1933, al si d'una família burgesa. Son pare, Gilberto Crepas, treballava com a violoncelista primer de La Scala. A la seua obra s'hi troben referències musicals, especialment pel que fa al jazz. Inicialment va estudiar enginyeria, estudis que abandonaria pels d'arquitectura. Encara que va llicenciar-se a l'Escola d'Arquitectura de la Universitat de Milà en 1958, mai no va exercir-ne. El seu debut en el camp del còmic va ser en 1959 a Tempo Medico. En 1965 publica el còmic fantàstic Neutron al segon número de la revista Linus. En esta sèrie va sorgir, com a personatge secundari, Valentina Roselli, que seria la seua gran creació i acabaria protagonitzant la seua pròpia sèrie amb un univers oníric i surrealista.
Per a la creació del seu personatge més reeixit, Valentina, va voler elevar l'estima pel còmic com a mitjà artístic, utilitzant un muntatge propi del cinema clàssic i realitzant referències polítiques o socials. També hi ha una forta càrrega eròtica als seus còmics. El personatge de Valentina està basat en el físic de l'actriu Louise Brooks.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Guido Crepax: "Me desagrada que vean en Valentina sólo una figura erótica Entrevista a El País del 6 de març de 1985
* 1 2 3 4 5 Guido Crepax a Lambiek comicpedia
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Ruiz Márquez, Miguel «Guido Crepax». Historia de los Cómics, 1982.
* ↑ Ricordando Guido Crepax: il papà di Valentina, la più bella dei fumetti article a Fanpage.it del 31 de juliol del 2014

## Enllaços externs

* Guido Crepax.it
# Lodovico Zacconi

Lodovico Zacconi (o Ludovico) (11 de juny de 1555 - 23 de març de 1627) va ser un compositor italià i teòric de la música del darrer Renaixement i de principis del Barroc. La seva carrera com a cantant, teòleg, i escriptor sobre música es va desenvolupar al nord d'Itàlia i a Àustria.

## Biografia

Lodovico va néixer a Pesaro, a Les Marques. Es va fer frare agustí a Venècia, on s'ordenà sacerdot. El 1577 estava estudiant a l'església de San Stefano, i Andrea Gabrieli el va acceptar com alumne de contrapunt durant sis anys. El 1584 va ser acceptat com a cantant a Sant Marc, tot i que sembla que més endavant hi va renunciar. A Venècia també va coincidir amb Zarlino, el famós teòric de la música de l'escola veneciana. Aquesta trobada la cita en la segona part de la seva obra Prattica di musica (1622).
El 20 de juliol de 1585, entra al servei de l'Arxiduc Carles de Graz, una posició que va mantenir fins a la mort de l'arxiduc el 1590. Posteriorment entrà a la capella de Guillem V Duc de Baviera, capella dirigida pel prestigiós Orlando di Lasso.
El 1596 deixà la capella del duc i retornà a Itàlia, com a prior a Pesaro, on havia nascut, i on es desenvolupa una tasca com a predicador i administrador tant a Itàlia com a Creta. El 1612 es retira definitivament a Pesaro, on restarà fins a la seva mort el 23 de març de 1627, a Fiorenzuola di Focara, a prop de Pesaro.

## Obres

La fama de Zacconi es fonamenta en la seva gran obra Prattica di Musica, primer publicada a Venècia el 1592, i de la qual va publicar un segon volum el 1619 o, segons unes altres fonts, 1622.
És una obra conservadora i no fan cap esment a l'emergent estil del barroc, malgrat haver estudiat amb Andrea Gabrieli. Els dos volums comprenen quatre parts que tracten exhaustivament la teoria de la música, amb moltes il·lustracions. Les referències sobre la música polifònica són molt valuoses, especialment les il·lustracions sobre l'obra de Palestrina. Tracta amb profunditat els sis modes autèntics i els sis modes plagals, ometent intencionadament el model locri i hipolocri. Un altre apartat que desenvolupa és el dels instruments de l'orquestra, la mateixa tècnica per fer-los tocar o sonar, i la mètrica. També aporta molta informació sobre partitures de les primeres òperes i oratoris. De fet cobreix tot el que fa referència a la música de finals del segle xvi.
Els tractats de Zacconi són un guia única per conèixer l'estudi i la pràctica de la música vocal de finals del renaixement. Parts de la seva obra van ser incorporades per Michael Praetorius al seu Syntagma musicum (1618), i per Pietro Cerone al seu Melopeo y maestro (1613).

## Bibliografia

* Gerhard Singer, Lodovico Zacconi, New Grove, xx, 611-612, 1980.
* Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
# Francisco Javier López Izkue

Francisco Javier López Izkue (Ibiricu, Eguesibar, 26 d'abril de 1956) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 1980 i 1982. No va aconseguir cap victòria com a professional però si va participar en la Volta a Espanya.

## Palmarès

* 1982
** 1r a Classificació de les Metes Volants a la Setmana Catalana

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1980. 55è de la classificació general
* 1981. 44è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Barcelona Pops

El Barcelona Pops és un club de futbol americà de Barcelona, fundat l'any 2006. Practica la modalitat de futbol flag i competeix a la Lliga Catalana de futbol flag Open, aconseguint guanyar les tres primeres edicions, 2006, 2007 i 2008. També celebra diverses iniciatives lúdiques relacionades amb el món del futbol americà.

## Palmarès

* 3 Lligues Catalanes de futbol flag: 2005-06, 2006-07, 2007-08

## Referències

* ↑ «Barcelona Pops». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Barcelona Pops - Lloc web oficial
# Masliakha

* Per a altres significats, vegeu «Riu Masliakha».
Masliakha (en rus: Масляха) és una localitat rural del krai de l'Altai, a Rússia, que el 2013 tenia 222 habitants. Es troba a la riba del riu homònim.
# Metro de Pyongyang

El metro de Pyongyang és un ferrocarril metropolità que s'estén sota el subsòl d'aquesta ciutat, capital de Corea del Nord. Compta amb 17 estacions que totalitzen al voltant de 22 quilòmetres de recorregut, distribuïts en dues línies, Chollima (pegàs) i Hyŏksin (renovació), traçades de nord a sud i d'oest a est, respectivament.
La construcció d'aquest ferrocarril va ser iniciada el 1968 per l'Exèrcit Popular de Corea, amb l'assistència tècnica de la República Popular de la Xina i la Unió Soviètica, i es va inaugurar el setembre de 1973, amb l'entrada en funcions del tram comprès entre les estacions Pulgŭnbyŏl a Sungni de la línia Chollima. La línia Hyŏksin va entrar en marxa a l'octubre de 1975, amb les estacions compreses de Ragwŏn a Hyŏksin. Posteriorment la línia Hyŏksin va ser estesa fins a l'estació de Kwangbok al setembre de 1978, i el 1987 la línia Chollima va ser ampliada fins a l'estació de Puhŭng, completant disset estacions.

## Estacions

Estacions del Metro de Pyongyang :
| Línia Chŏllima 천리마선 (De nord a sud) ||||
| Estació | Significat literal | Correspondència | Obertura |
| Pulgŭnbyŏl 붉은별 | Estrella Vermella | | 6 Setembre 1973 |
| Chŏnu 전우 | Camarada | #2 Chŏnsŭng | 6 Setembre 1973 |
| Kaesŏn 개선 | Triomf/Retorn triomfal | | 6 Setembre 1973 |
| Thŏngil 통일 | Reunificació | | 6 Setembre 1973 |
| Sŭngni 승리 | Victòria | | 6 Setembre 1973 |
| Ponghwa 봉화 | Senyal de foc | | 6 Setembre 1973 |
| Yŏnggwang 영광 | Glòria | | 10 Abril 1987 |
| Puhŭng 부흥 | Rehabilitació | | 10 Abril 1987 |
| Línia Hyŏksin 혁신선 (D'est a oest) ||||
| Estació | Significat literal | Correspondència | Obertura |
| Kwangbok 광복 | Restauració | | 9 Setembre 1978 |
| Kŏn'guk 건국 | Fundació Nacional | | 9 Setembre 1978 |
| Hwanggŭmbŏl 황금벌 | Camps Daurats | | 6 Setembre 1978 |
| Kŏnsŏl 건설 | Construcció | | 6 Setembre 1978 |
| Hyŏksin 혁신 | Renovació | | 9 Setembre 1975 |
| Chŏnsŭng 전승 | Triomf ó Sacrifici a la batalla | #1 Chŏnu | 9 Setembre 1975 |
| Samhŭng 삼흥 | Tres Orígens | | 9 Setembre 1975 |
| Kwangmyŏng 광명 | Brillantor | | 9 Setembre 1975 |
| Rakwŏn 락원 | Paradís | | 9 Setembre 1975 |
Les estacions se situen a una distància aproximada de 1.500 metres entre si, tal com passa al metro de Moscou. Cal assenyalar, com a cas únic al món, que els noms de les estacions es van prendre només de temes associats al projecte polític sustentat pel partit governant del país (anomenat a Corea del Nord "idea juche") i sense guardar relació amb l'entorn geogràfic, com passa amb la majoria dels ferrocarrils metropolitans del món, les estacions solen batejar amb referència a punts geogràfics de l'entorn en el qual se situa l'estació en concret.

## Vegeu també

* Pyongyang
* Corea del Nord

## Enllaços externs

* Pàgina no oficial del Metro de Pyongyang Arxivat 2011-05-14 a Wayback Machine. (anglès)
* Trenta aniversari del Metro de Pyongyang Arxivat 2005-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
# Medalla pel rescat dels caiguts

La Medalla pel Rescat d'un Caigut (Rus:Медаль "За спасение утопающих") és una condecoració de la Unió Soviètica, instituïda per Nikita Khrusxov el 16 de febrer de 1957, i atorgada a tots aquells treballadors del servei de socors i ciutadans de l'URSS, així com a aquells que no siguin ciutadans de l'URSS, per la valentia i l'abnegació al rescatar gent de l'aigua; així com per l'alta vigilància i l'enginy com a resultat dels quals es redueixen els accidents a l'aigua, i també per l'organització exemplar del servei de socors a l'aigua.
Juntament amb la medalla s'atorga un certificat acreditatiu.
Penja a l'esquerra del pit i se situa després de la Medalla per la valentia durant un incendi.

## Història

Instituïda pel Decret de la Presidència del Soviet Suprem de l'URSS del 16 de febrer de 1957 (Gaceta del Soviet Suprem de l'URSS nº5). Mitjançant decret de 18 de juliol de 1980 es modificà la posició de la medalla.
La seva concessió es realitza en nom de la Presidència del Soviet Suprem de l'URSS mitjançant les presidències dels Consells Superiors i les Repúbliques Autònomes, els comitès executius territorials, regionals, així com els consells ciutadans de Moscou, Leningrad i Kíev.
Les recomanacions per la medalla eren realitzades per l'administració de les empreses, institucions, granges col·lectives, comitès dels soviets locals, per les associacions locals del PCUS, per la Lliga de Joves Comunistes i els sindicats, així per les comandàncies militars, en cas que els rescatadors fossin militars en servei.
El Capità de 1a M.P. Kotuhov la rebé en 4 ocasions, pel total de 150 vides salvades. El sr. Anatoly Avengirovich Kovjazin, de Sajalin la rebé en 3 ocasions (1980, 1981 i 1985), així com el sr. Nikolay Mihajlovich Skrjabnev, d'Odessa (15/7/1980, 20/3/1984 i 8/9/1989) El sr. Karapetian, campió mundial en diverses vegades de natació subaquàtica, la guanyà després de rescatar amb vida als 20 passatgers d'un autobús que caigué accidentalment a un llac artificial a Yerevan, Armenia.
Va ser atorgada en més de 27.000 ocasions.
Després de la dissolució de la Unió Soviètica, la medalla continuà a Rússia. L'única diferència és que al revers apareix la inscripció "Rússia" en lloc de "URSS"

## Disseny

Una medalla de 32mm de diàmetre. A l'anvers apareix la figura d'un nedador remolcant un ofegat a l'aigua. A la part superior de la circumferència apareix la inscripció ЗА СПАСЕНИЕ (Pel Salvament) i a la part inferior УТОПАЮЩИХ (D'un Caigut)
Al revers apareix al mig una branca de llorer, amb la falç i el martell a sobre i la inscripció CCCP a sota.
Penja d'un galó pentagonal blau cel. Als costats hi ha 3 franges blanques, i al mig n'hi ha una altra.
# Menecles d'Alabanda

Menecles d'Alabanda (en llatí Menecles, en grec Μενεκλῆς) va ser un retòric grec de la ciutat d'Alabanda a Cària, que va viure a la primera meitat del segle i aC, poc abans de l'època de Ciceró.
Va ensenyar retòrica a Rodes juntament amb el seu germà Hièrocles, on Marc Antoni l'orador els va escoltar cap a l'any 94 aC. Va pertànyer a l'escola d'eloqüència asiàtica o florida, que es distingia més per la pompa i la dicció elegant i precisa que per la precisió del pensament. Ciceró menciona a Menecles i el seu germà com a retòrics d'altíssima reputació i imitats per tota Àsia.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1046?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=MeneclesSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1036. ]
# Meneci (pastor)

D'acord amb la mitologia grega, Meneci (en grec antic Μενοίτιος) va ser un pastor infernal, encarregat de tenir cura dels ramats d'Hades. El seu pare era Ceutònim, una divinitat de dels inferns, assimilat de vegades al tità Jàpet.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 147. ISBN 8429741461.
* ↑ «MENOETES (Menoites) - Underworld Daemon Cattle-Herder of Greek Mythology». [Consulta: 1r març 2024].
# Mioglobinúria

La mioglobinúria és la presència de mioglobina a l'orina, que generalment resulta de rabdomiòlisi o de lesions musculars. La mioglobina és present a les cèl·lules musculars com a reserva d'oxigen.

## Referències

* ↑ Prasad Devarajan, MD, FAAP. «Myoglobinuria: Background, Pathophysiology, Etiology», 19-02-2020. «Myoglobinuria is usually the result of rhabdomyolysis or muscle destruction. When excreted into the urine, myoglobin, a monomer containing a heme molecule similar to hemoglobin, can precipitate, causing tubular obstruction and acute kidney injury.»

## Vegeu també

* Hemoglobinúria
* Hematúria
# Mioides

Els mioides (Myoida) o míides (Myida) són un ordre de mol·luscs bivalves que inclou, entre d'altres, l'espècie invasora Dreissena polymorpha (musclo zebra), i les bromes, que perforen i malmeten estructures de fusta submergida.

## Taxonomia

L'ordre Myoida inclou cinc superfamílies i sis famílies:
* Superfamília Dreissenoidea Gray, 1840
** Família Dreissenidae Gray, 1840 (a vegades inclosa a l'ordre Veneroida)
* Superfamília Pleuromyoidea Zittel, 1895†
** Família Ceratomyidae Arkell, 1934†
** Família Pleuromyidae Zittel, 1895†
** Família Vacunellidae Astafieva-Urbajtis, 1973†
* Superfamília Myoidea Lamarck, 1809
** Família Corbulidae Lamarck, 1818
** Família Myidae Lamarck, 1809
** Família Pleurodesmatidae Cossmann, 1909†
** Família Raetomyidae Newton, 1919†
* Superfamília Pholadoidea Lamarck, 1809
** Família Pholadidae Lamarck, 1809
** Família Teredinidae Rafinesque, 1815
** Família Xylophagaidae Purchon, 1941

## Referències

* 1 2 «ITIS Standard Report Page: Myoida». [Consulta: 26 febrer 2021].
* 1 2 «WoRMS - World Register of Marine Species - Myida». [Consulta: 26 febrer 2021].
# Michele Esposito

Michele Esposito (Castellammare di Stabia, Nàpols, Itàlia, 25 de setembre de 1855 – Dublín, Irlanda, 1929) fou un pianista i compositor italià.
A l'edat de 10 anys ingressà en el Conservatori de Nàpols, on i va estudiar durant vuit anys el piano amb Beniamino Cesi i la composició amb Serrao.
Després de romandre a París, el 1882 passà a Dublín, on fou nomenat professor de piano de la Royal Irish Academy of Music.
El 1899 funda en aquella capital la Dublin Orchestral Society, els concerts de la qual assolien un gran èxit.

## Obres publicades

* Dirdre: Cantata per a solos, cors i orquestra, guardona amb el premi Feis Ceoil, el 1897
* The Postbag: opereta, estrenada a Saint George’s Hall el 1902
* Quartet d'arc
* Sonata: per a violoncel i piano
* Diverses cançons i peces per a piano
* Iris Symphony: premiada el 1902
* Otello: obertura
* Obres orquestrals
El 1917 fou nomenat doctor en Música, honoris causa, per la Universitat de Dublín.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Apèndix IV, pàg. 1299 (ISBN 84-239-4574-X)
# Modé Aní

Modé Aní (en hebreu מוֹדֶה אֲנִי, "jo agraeixo", dit per un home; dit per una dona és מוֹדָה אֲנִי o Modà Aní) és la primera oració del dia per a tot jueu observant de la religió. Part de la creença és la que, abans de dormir a la nit, es lliura la cura de la nostra ànima a Déu, qui la retorna cada matí, renovada i reposada, per la qual cosa en despertar-se, fins i tot encara abans d'aixecar-se, es pronuncia, traduïda a continuació:

## Oració en hebreu

מוֹדֶה אֲנִי לְפָנֶֽיךָ מֶֽלֶךְ חַי וְקַיָּים. שֶׁהֶֽחֱזַֽרְתָּ בִּי נִשְׁמָתִי בְחֶמְלָה. רַבָּה אֱמֽוּנָתֶֽךָ

## Transliteració

Modé aní lefanekha mélekh khai vekayam shehekhezarta bi nishmatí bekhemlá, rabá emunatekha.

## Traducció al català

Dono gràcies davant teu, Oh Rei viu i etern, per haver-me retornat bondadosamente l'ànima; gran és La teva confiança en mi.
Com el Modé Aní no inclou cap dels noms de Déu, els jueus observants poden recitar-la abans de realitzar el rentat de mans ritual o Netilat Yadaim. D'acord al Xulhan Arukh, s'hauria de pausar lleugerament entre bejimlá (bondat) i rabá emunateja (gran és La teva fidelitat). La tradició de recitar Modé Aní al moment de despertar-se va néixer després del Talmud. En l'època talmúdica, els jueus tradicionalment resaven Elohai Neixamà, que ara es sol dir després del rentat de mans rituals (Netilat yadaim) del matí.
# Modus vivendi

Modus vivendi és una locució llatina que designa un preacord entre aquells que acorden discutir o disputar alguna cosa. Modus significa 'mode, manera'. Vivendi és el genitiu del gerundi del verb vivere 'viure'. Per tant, l'expressió vol dir «manera de viure».
En l'àmbit de la política i la diplomàcia, un modus vivendi és un instrument que registra un acord internacional de naturalesa temporal o provisional que després serà reemplaçat per un acord d'un caràcter més permanent o detallat, generalment, un tractat.
En català, col·loquialment, sol designar l'activitat mitjançant la qual una persona es guanya la vida.

## Exemples

* Pere Boixader, «El contraban: un “modus vivendi”» s.d.

## Referències

* ↑ «Modus vivendi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pere Boixader, «El contraban: un “modus vivendi”», Berguedà, L'Herol, s.d., pàgines 41-42
# Melanisme

El melanisme és un excés de pigmentació fosca en un animal, població o grup, la qual cosa es tradueix en un ennegriment de la pell. Un exemple típic és la 'pantera negra': un lleopard o jaguar amb pelatge completament negre.
És freqüent que a causa d'un increment de l'activitat industrial, i amb ella dels fons foscos, augmentin les formes fosques o melàniques i disminueixin les formes clares, a causa del millor camuflatge que ofereixen les primeres. Aquest fenomen s'anomena melanisme industrial.

## Genètica del melanisme

Mutacions en diversos gens, com MC1R o Agouti , poden provocar el melanisme.

## Vegeu també

* Albinisme
* Melanisme industrial
* Leucisme
* Vitiligen
# Michael O'Neill

«Michael O'Neill» té aquests significats:
* Mike O'Neill (jugador de bàsquet) (n. 1928), jugador de bàsquet estatunidenc
* Michael O'Neill (actor) (n. 1951), actor estatunidenc
* Mike O'Neill (jugador d'hoquei) (n. 1967), jugador d'hoquei sobre gel canadenc
* Michael O'Neill (futbolista) (n. 1969), un entrenador de futbol i exfutbolista professional d'Irlanda del Nord
# Michael O'Neill (futbolista)

Michael Andrew Martin O'Neill (nascut 5 jul 1969) és un entrenador de futbol i exfutbolista professional d'Irlanda del Nord que és actualment entrenador de la selecció nacional d'aquest país.
O'Neill va començar la seva carrera com a jugador en el club de la seva ciutat natal d'Irlanda del Nord, el Coleraine, abans de jugar per una sèrie de clubs a Anglaterra, Escòcia i els Estats Units, inclòs el Newcastle United FC, Dundee United, Hibernian FC, Wigan Athletic FC i Portland Timbers. Va ser internacional 31 vegades amb la seva selecció, en el qual va marcar quatre gols.
El seu primer paper directiu va ser amb el Brechin City, que va gestionar des 2006 al 2008, quan va acceptar el lloc de Shamrock Rovers. Després d'haver guanyat dos títols de la League of Ireland i el Setanta Cup amb el Rovers, va assumir com a seleccionador d'Irlanda del Nord el 2012. Amb O'Neill, Irlanda del Nord es va classificar per l'Euro 2016, el seu primer campionat europeu.

## Referències

* ↑ «Game changer: We profile Northern Ireland manager Michael O'Neill». Belfast Telegraph, 12-09-2015 [Consulta: 28 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Michael O'Neill a National-Football-Teams.com (anglès)
# Mont Cadme

El Mont Cadme (grec antic: Κάδμος), anomenada actualment Babadağ en turc, és una muntanya de Turquia, a la província de Denizli, a tocar de la província d'Aydın. Té una elevació de 2.308 m, i forma el límit sud de la conca del riu Meandre. A la part oriental de les seves faldes neix el riu Licos, i Estrabó diu que al mateix Mont Cadme naixia un riu que desembocava al Licos, i que segons Hamilton es correspon al Gieuk Bonar.

## Referències

* ↑ Estrabó, XII, 8.16.
* ↑ Smith, William (ed.). «Cadmus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 novembre 2022].
# Mombeltrán

Mombeltrán és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1196 | 1225 | 1143 | 1142 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Mombaldone

Mombaldone, (Mombaldon o Mombaudon en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Denice, Montechiaro d'Acqui, Roccaverano i Spigno Monferrato.
# Momayyez

El momayyez (coma a mitjana alçada «٫») és un separador decimal usat al món àrab i a l'Iran.
S'utilitza per separar decimals. Per separar seqüències de tres dígits pot usar-se una coma o un espai en blanc (en qualsevol cas això no és una regla estricta).
En Unicode s'escriu U+066B.

## Referències

* ↑ «The Decimal Numeral». Academic Grammar of New Persian. Arxivat de l'original el 20 de juny 2006. [Consulta: 19 juny 2006].