OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marcel Buysse

Marcel Buysse (Wontergem, Deinze, Flandes Oriental, 11 de novembre de 1889 - Gant, 3 d'octubre de 1939) fou un ciclista belga, nascut en el si d'una família de ciclistes: els seus germans Lucien, Cyriel i Jules, els seus fills Albert i Norbert i el seu nebot Marcel.
Fou professional entre 1909 i 1926, i va obtenir una quinzena de victòries, entre elles sis etapes al Tour de França, totes elles en l'edició de 1913, una al Giro d'Itàlia i el Tour de Flandes de 1914.

## Palmarès

* 1910
** 1r del Premi de Moorslede
* 1913
** 1r de la 3a etapa de la Volta a Bèlgica
** Vencedor de 6 etapes al Tour de França
* 1914
** 1r del Tour de Flandes
** Vencedor de la 1a etapa de la Volta a Bèlgica
* 1920
** 1r dels Sis dies de Brussel·les (amb Alfons Spiessens)
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1921
** 1r de l'Arlon-Oostende
** 1r de la París-Dinant
* 1922
** 1r dels Sis dies de Gant (amb Oscar Egg)
* 1924
** 1r dels Sis dies de Nova York (amb Maurice Brocco)

### Resultats al Tour de França

* 1912. 4t de la classificació general
* 1913. 3r de la classificació general, vencedor en sis etapes i líder de la cursa durant dos dies
* 1914. Abandona (9a etapa)
* 1919. Abandona (2a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1919. 3r de la classificació general
* 1920. 6è de la classificació general
* 1921. 4t de la classificació general

## Referències

* 1 2 «BUYSSE Marcel 1». [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Welcome to the history of the Tour de France». Arxivat de l'original el 2007-11-11. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Marcel BUYSSE» (en italià). [Consulta: 6 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Mansfield (Arkansas)

Mansfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 1.097 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mansfield tenia 1.097 habitants, 440 habitatges, i 289 famílies. La densitat de població era de 190,8 habitants/km².
Dels 440 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.938 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.534 $ mentre que les dones 19.063 $. La renda per capita de la població era de 13.012 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 18% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mansfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mansfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Manuel Sabaté i Llopart

Manuel Sabaté i Llopart, dit Manolo (L'Hospitalet de Llobregat, 1927 – Barcelona, 24 de febrer de 1950) fou un anarcosindicalista i guerriller antifranquista català.

## Biografia

Germà petit dels anarquistes Francesc (Quico) i Josep, Manuel Sabaté nasqué a L'Hospitalet de Llobregat el 1927.
El 1943, a l'edat de 16 anys, decidí marxar d'Espanya i tres anys després travessà la frontera per trobar-se amb el seu germà Josep a Tolosa de Llenguadoc i poc després amb Francesc. Va començar a treballar com a peó per a una cooperativa.
Tot i l'oposició dels seus germans, que volien mantenir-lo lluny de la guerrilla, va decidir unir-se a la Resistència. En 1949 Josep es va unir a un grup d'acció urbana i Quico va ser detingut. Manuel pogué unir-se a un nou grup, el de Ramon Vila i Capdevila Caracremada .
A Catalunya, el grup va ser emboscat i "Manolo" va ser fet presoner. Va ser identificat i condemnat a mort ràpidament. El jove Sabaté va ser afusellat al Camp de la Bota de Barcelona el 24 de febrer de 1950, a l'edat de 23 anys. Amb ell també morí en Saturnino Culebras Saiz, de 29 anys.

## La fi de Manolo en la literatura

A la figura de Manuel Sabaté Llopart li ha dedicat algunes línies l'escriptor llibertari italià Pino Cacucci, que descriu el final d'una història dedicada a Quico Sabaté.
    «[Francesc] No podia mantenir el més jove dels seus germans, Manolo, lluny d'unir-se a la guerrilla. Era jove, tot just vint-i-dos anys, quan va travessar la frontera amb dos companys de més edat, de Tolosa, on s'havia instal·lat des de feia algun temps. Ells van caure en una emboscada de la Guàrdia Civil, se les hi van arreglar per escapolir-se i després en una segona batalla, va ser assassinat un dels tres, anomenat Helios. Manolo va perdre el contacte amb l'altre company, Ramon, va rodar per un barranc, però encara amb vida. Es va perdre a les muntanyes, i va ser capturat per una patrulla, esgotat per la fam i el fred. Manolo fou afusellat el 24 de febrer de 1950 al camp de concentració de Bota, Barcelona. Ell tenia vint-i-dos anys, i va cridar a l'escamot d'afusellament: "Prego per vosaltres, el meu germà Quico em venjarà."»

## Notes

* Extret de l'article (italià) Manuel Sabaté Llopart Arxivat 2014-12-20 a Wayback Machine. a l'anarcopèdia, editada sota llicència GNU.

## Referències

* ↑ Sabate Llopart, Manuel, 1927-1950, libcom.org
* ↑ Efemèride Anarquista, Manuel Sabaté
* ↑ Sànchez Agustí, Ferran. Maquis a Catalunya. De la invasió a la vall d'Aran a la mort de Caracremada. 4a. Lleida: Pagès Editors, 2000, p. 326. ISBN 84-7935-612-X.
* ↑ P. Cacucci, "Ribelli!", Universale Economica Feltrinelli, 2003, pg.51
# Manuel Saco Rivera

Manuel Saco Rivera (Sarria, província de Lugo, 1906 - 1938) fou un advocat i polític gallec. Llicenciat en dret, a les eleccions generals espanyoles de 1933 fou elegit diputat per la província de Lugo com a republicà independent, però formà part del Grup Parlamentari Agrarista amb els seus paisans Luis Rodríguez de Viguri i Felipe Lazcano y Morales de Setién, però abandonà el grup a finals de 1934 i no es va integrar en el Partit Agrari.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Marc-Gilbert Sauvajon

Marc-Gilbert Sauvajon (Valença, el 25 de setembre de 1909 - Montpeller, el 15 d'abril de 1985) fou un autor dramàtic, realitzador, guionista i dialogista francès.
Després d'estudis de dret, fou nomenat redactor en cap del diari "Sud-est". També, fou el fundador del "Valence-Républicain".

## Obra
### Peces de teatre

* 1953. Treize à table. Estrenada al Théâtre des Capucines de París.
* 1954. Adorable Julia. Estrenda al Théâtre du Gymnase de París.
* 1957. Ne quittez pas. Estrenada al Théâtre des Nouveautés de París.
* 1963. Bienheureuse Anaïs. Estrenada al Théâtre Michel de París.
* 1965. Version grecque. Estrenada al Théâtre Montparnasse de París.
* 1970. Une poignée d'orties. Estrenada al Théâtre de la Michodière de París.

### Guionista de cinema

* 1956. El triomf de Miquel Strogoff (Le Triomphe de Michel Strogoff).

## Enllaços externs

* Marc-Gilbert Sauvajon a Internet Movie Database

## Referències

* ↑ «Marc-Gilbert Sauvajon - œuvres théâtrales» (en francès). Association de la Régie Théâtrale. Arxivat de l'original el 2023-05-07. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ «Marc-Gilbert Sauvajon, Premiers essais dramatiques: La Belle du château» (en francès). Association de la Régie Théâtrale. Arxivat de l'original el 2023-05-11. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ «Miguel Strogoff (1956)» (en castellà). : IN-MEDIATIKA. [Consulta: 7 maig 2023].
# Marc-Aurèle de Foy Suzor-Coté

Marc-Aurèle de Foy Suzor-Coté (Arthabaska, Quebec, 1869 - Daytona Beach, Florida, 1937) fou un pintor francocanadenc.

## Biografia

Pintor, escultor i decorador d'esglésies. Entre 1891 i 1912 va viure entre el Canadà, Europa i els Estats Units. A França va adquirir una formació sòlida gràcies als seus estudis a l'École des beaux-arts, l'Académie Julian i l'Académie Colarossi; va treballar al taller de Léon Bonnat, i més endavant al del pintor paisatgista Henri-Joseph Harpignies. Des de 1892 va destacar en les exposicions de l'Association d'Art de Mont-real i el 1912 va guanyar el premi Jessie Dow amb Els vapors,port de Mont-real. El 1901, William Scott es va convertir en el seu marxant, la qual cosa va estendre la seva popularitat i la seva reputació. Dominava el pastel i l'oli, i el 1911 va començar a desenvolupar el seu talent per l'escultura, àmbit en el qual va destacar a partir de 1918. Va treballar temes rurals i en teles inspirades en el seu entorn o en obres literàries.

## Referències

* ↑ Ddaa. Ciència i caritat al descobert. Barcelona: Museu Picasso, 2010 (Col·lecció Focus). DL B-43956-2010. ISBN 978-84-9850-277-0.

## Enllaços externs

* Musée McCord : Suzor
# Marcellois

Marcellois és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 30 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Marcellois era de 30 persones. Hi havia 15 famílies, de les quals 6 eren unipersonals (6 dones vivint soles i 6 dones vivint soles), 6 parelles sense fills i 3 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 25 habitatges, 15 eren l'habitatge principal de la família i 10 eren segones residències. Tots els 25 habitatges eren cases. Dels 15 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 4 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 9 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Marcellois el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 21 persones, 13 eren actives i 8 eren inactives. Les 13 persones actives estaven ocupades(7 homes i 6 dones). De les 8 persones inactives 6 estaven jubilades i 2 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa extractiva.
L'any 2000 a Marcellois hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Marcellois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Marcellois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Marcelo Alejandro Cuenca

Marcelo Alejandro Cuenca (18 de maig de 1954, Córdoa, Argentina) és un bisbe, enginyer civil, filòsof i teòleg argentí.

## Biografia

Quan era jove entrà al seminari diocesà, on feu la formació eclesiàstica i fou ordenat el 8 de desembre del 1983.
Durant aquells anys es va graduar en enginyeria civil i es traslladà a Itàlia per estudiar filosofia i teologia a la Pontifícia Universitat Gregoriana de Roma. Començà el seu ministeri com a vice-rector a Buenos Aires i després fou mossèn a Córdoba, la seva ciutat natal.
Després de diversos anys exercint el ministeri sacerdotal, el 10 de febrer del 2010, ascendí a l'episcopat, quan Sa Santedat el Papa Benet XVI el nomenà nou bisbe de la diòcesi d'Alto Valle del Río Negro, substituint en aquest càrrec monsenyor Néstor Hugo Navarro, que hi renuncià per motius d'edat.
# Marcelo Alexandre

Marcelo Óscar Alexandre (Buenos Aires, 22 de gener de 1963) és un ciclista argentí que combina el ciclisme en pista com la carretera. Va participar en dos edicions dels Jocs Olímpics.

## Palmarès en carretera

* 1988
** 1r a la Doble Bragado
* 1991
** 1r a la Doble Bragado

## Palmarès en pista

* 1980
** 1r als Campionats Panamericans en Quilòmetre
** 1r als Campionats Panamericans en Velocitat
* 1981
** Campió del món júnior en Quilòmetre contrarellotge
** 1r als Campionats Panamericans en Quilòmetre
** 1r als Campionats Panamericans en Velocitat
* 1987
** 1r als Sis dies de Buenos Aires (amb Eduardo Trillini)
* 1993
** 1r als Sis dies de Buenos Aires (amb Danny Clark)

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Lorraine Elizabeth Wooster

Lorraine Elizabeth Wooster (Ohio, 24 de juliol de 1868 - Chicago, 4 de juliol de 1953), també coneguda com a Lizzie E. Wooster o Elizabeth Wooster, va ser una educadora, advocada i política de l'estat de Kansas dels Estats Units. Va ser la primera dona a ocupar un càrrec electe a Kansas, exercint com a Superintendent d'Instrucció Pública entre 1919 i 1923.
Lizzie Wooster va néixer a Ohio, però la seva família es va traslladar al comtat de Mitchell, Kansas, quan era jove. Va començar la seva carrera docent a una petita escola local quan tenia setze anys. El 1894, es va traslladar a Salina i va començar a escriure llibres de text; va vendre els seus llibres a escoles de tot el país i va establir una companyia editorial a Chicago per als seus llibres el 1907.
El 1916, es va presentar a les eleccions per a Superintendent d'Instrucció Pública de Kansas. Tot i que la seva campanya va fracassar, va intentar-ho novament dos anys després i va ser elegida, convertint-se en la primera dona elegida a una oficina estatal de Kansas. En campanya havia defensat que, considerant que el 80% dels professors de Kansas eren dones, era la persona més adequada per a representar-les. El suport de Kansas al sufragi femení, pioner al país, també la va ajudar, ja que les dones van obtenir el dret de vot el 1912 i van ser votants actives en el moment de la seva elecció.
Com a superintendent estatal, Wooster va promoure més finançament per a les escoles, cursos escolars més llargs per als estudiants rurals i ensenyament obligatori fins als setze anys. No obstant això, també era coneguda pels estrictes codis de conducta moral que va aplicar als professors de l'estat. Va insistir que els professors no fumessin, no beguessin, ni ballessin ni es maquillessin. Va ser reelegida el 1920, però el seu codi moral va provocar la seva caiguda. El 1922, va perdre les eleccions per a un tercer mandat.
Després de deixar el càrrec, Wooster va continuar la seva carrera com a advocada. Va exercir de vicepresidenta de l'Associació Nacional de Dones Advocades i, el 1932, va fer campanya sense èxit per al càrrec de Fiscal General de Kansas. Es va traslladar a Chicago el 1934, on va viure fins a la seva mort el 1953.

## Referències

* ↑ «Elizabeth Wooster» (en anglès). Kansas Historical Society. [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ «Lorraine Elizabeth “Lizzie” Wooster» (en anglès). Find a Grave. [Consulta: 12 octubre 2019].
* 1 2 «Elizabeth Wooster» (en anglès). Kansas Historical Society. [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ «Wooster First Reader | Lorraine Elizabeth Wooster» (en anglès). Etsy. [Consulta: 12 octubre 2019].
* 1 2 3 Manning, Carl. «Famous People from Mitchell County, Kansas» (en anglès). Mitchell County Historical Society Museum (Facebook), 06-01-2002. [Consulta: 12 octubre 2019].
# Mario Magnozzi

Mario Magnozzi (Liorna, 20 de març de 1902- 25 de juny de 1971) fou un futbolista italià i posterior entrenador.
Magnozzi va néixer a Liorna, i fou al club d'aquesta localitat on més destacà. Hi jugà fins al 1930 i entre 1933 i 1936, amb una estada intermèdia de tres anys al Milan.
El 1920 el Liorna guanyà la Lliga del Sud, i com a tal s'enfrontà a l'Inter de Milà (campió del Nord) en la disputa del campionat italià. El partit acabà 3-2 a favor de l'Inter, però ambdós gols del Liorna foren obra de Magnozzi. El 1924-25 fou el màxim golejador de la Sèrie A. A més formà part de la selecció italiana que guanyà la medalla de bronze als Jocs Olímpics de 1928 a Amsterdam.
Posteriorment fou entrenador al Milan, Lecce, AEK i Liorna.

## Referències

* ↑ (italià) Perfil Arxivat 2016-06-15 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) www.sports-reference.com - Mario Magnozzi Arxivat 2012-01-27 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Perfil
* ↑ (anglès) www.olympic.org - Mario Magnozzi
# Mario López Alfonso

Mario López Alfonso (l'Havana, 2 de desembre de 1911 - valor desconegut) fou un futbolista cubà de la dècada de 1930.
Fou internacional amb la selecció de Cuba.
Pel que fa a clubs, fou jugador de l'América (1926-1928), Olimpia, Centro Gallego i Juventud Asturiana.
Fou entrenador de Centro Gallego entre 1948 i 1954 i de la selecció de Cuba el 1960.

## Referències

* 1 2 3 ¿Quién fue Mario López Alfonso? Arxivat 2019-11-30 a Wayback Machine. a lajiribilla.cu
* ↑ Perfil a www.soccer-db.info
* ↑ Mario López Alfonso a ecured.cu
* ↑ Equipos Cubanos a Torneos Internacionales a futboldecuba.blogspot.pe
* ↑ CCCF Championship 1960 (La Habana, Cuba, Feb 14-29) a rsssf
# Luci

«Luci» té aquests significats:
* Luci (peix) (Esox lucius) peix d'aigua dolça de l'ordre dels esociformes.
* Biografies:
** Luci I, papa entre els anys 253 i 254
** Luci II, Papa de l'Església Catòlica
** Luci III, papa de l'Església Catòlica
** Luci d'Adrianòpolis, bisbe d'Adrianòpolis del segle IV
** Luci d'Alexandria, bisbe arrià d'Alexandria
** Luci Anici Gal, diversos personatges.
** Luci Anneu Sèneca, filòsof romà
** Luci Antisti Vet, diversos personatges.
** Luci Asini Gal, diversos personatges.
** Luci Aureli Cotta, diversos personatges.
** Luci de Britànnia, suposat rei britó.
** Luci Bebi, diversos personatges.
** Luci Calpurni Pisó, diversos personatges.
** Luci Calpurni Pisó Cesoní, diversos personatges.
** Luci Calpurni Pisó Frugi, diversos personatges.
** Luci Canini Gal, diversos personatges.
** Luci Carí, escriptor herètic del segle iii o IV
** Luci Cassi Longí, diversos personatges.
** Luci Cecili Denter, diversos personatges.
** Luci Cecili Metel, diversos personatges.
** Luci Corneli Balb, diversos personatges.
** Luci Corneli Escipió, diversos personatges.
** Luci Corneli Escipió Asiàtic, diversos personatges.
** Luci Corneli Lèntul, diversos personatges.
** Luci Corneli Lèntul Caudí, diversos personatges.
** Luci Corneli Merula, diversos personatges.
** Luci Emili Paul·le Macedònic, magistrat romà
** Luci d'Etrúria, filòsof roma del segle i.
** Luci Escriboni Libó, diversos personatges.
** Luci Emili Pap, diversos personatges.
** Luci Estertini, diversos personatges.
** Luci Furi, diversos personatges.
** Luci Gel·li Publícola, diversos personatges.
** Luci Juli Cèsar, diversos personatges.
** Luci Juli Jul, diversos personatges.
** Luci Licini Cras, orador romà
** Luci Licini Lucul, diversos personatges.
** Luci Licini Murena, diversos personatges.
** Luci Lucceu, historiador romà
** Luci Lucreci, magistrat romà
** Luci Lusci, centurió romà
** Luci Manli Torquat, diversos personatges.
** Luci Manli Vulsó, diversos personatges.
** Luci Marci Filip, diversos personatges.
** Luci Octavi, diversos personatges.
** Luci Papiri Cursor, diversos personatges.
** Luci Papiri Mugil·là, diversos personatges.
** Luci de Patres, escriptor grec.
** Luci Pinari Natta, diversos personatges.
** Luci Porci Licí, diversos personatges.
** Luci Postumi Megel, diversos personatges.
** Luci Sergi Catilina, noble romà
** Luci Sergi Fidenes, diversos personatges.
** Luci Tarquini, rei de Roma de la dinastia etrusca.
** Luci Tarquini Prisc, rei de Roma de la dinastia etrusca.
** Luci de Tars, metge grec del segle I
** Luci Trebel·li, diversos personatges.
** Luci Valeri Potit, diversos personatges.
** Luci Venuleu Apronià, diversos personatges.
** Luci Veturi Filó, diversos personatges.
** Luci Virgini Tricost, diversos personatges.
** Luci Volcaci Tul·le, diversos personatges.
** Luci Volusi Saturní, diversos personatges.
Viccionari
# Línia Roda de Berà - Reus

Mapa línia Roda de Berà - Reus :
La línia Roda de Berà - Reus és una línia de ferrocarril actualment en desús que unia la ciutat de Reus amb Roda de Berà. Aquesta línia comença a l'estació de Roda de Berà i es bifurca de la línia Barcelona-Vilanova-Valls per anar directament cap a Reus on enllaça amb la línia Reus-Casp. La línia nasqué com a part de la línia Reus-Casp que volia esdevenir el ferrocarril directe de Madrid i Saragossa a Barcelona.
Aquesta línia s'inaugurà el 1884 i es va clausurar al trànsit de viatgers el 1992. Són força els reclams perquè aquesta infraestructura es reobri.
Línies de ferrocarril a Catalunya :
1.668 mm :
1.435 mm :
Ample estret :
Altres :
Vegeu Història del ferrocarril a Catalunya i Xarxa ferroviària de Catalunya :
# Madinat ash Shamal

Madinat ash Shamal (àrab: مدينة الشمال, Madīnat ax-Xamāl, lit. ‘Ciutat del Nord’) és la ciutat capital del Municipi d'Al Shamal. Està ubicada a l'extrem més boreal de Qatar i les seves costes són banyades per les aigües del golf Pèrsic.
La data de fundació de la ciutat és incerta, però els documents històrics afirmen que va iniciar el 1970 com un lloc de pas entre els pobles comercials d'Abu Dhalouf i Ar Ru'ays per ordre del govern dels Estats de la Treva, al qual Qatar estava unit. L'incipient poble va anar nodrint-se fins a arribar a ser considerada adequada per ser una ciutat, capital d'Al Shamal des de 2005. El 2015 l'emir i cap d'Estat Tamim bin Hamad Al Thani va anunciar que la ciutat seria una de les seus de la Copa Mundial de Futbol del 2022 amb l'Estadi Al-Shamal com a protagonista.

## Referències

* ↑ «2010 population census.». Arxivat de l'original el 2020-08-15. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ Whelan, John (1983). Qatar, a MEED practical guide. London: Middle East Economic Digest. p. 160. ISBN 0950521191.
* ↑ Global Library and Information Science: A Textbook for Students.

## Enllaços externs

* Municipio de Al Shamal.