OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bernard Deconinck

Bernard Deconinck (Lilla, 26 d'abril de 1936 - Cavalhon, 14 d'abril de 2020) fou un ciclista amateur francès, que es va especialitzar en la pista. Va guanyar una medalla de plata al Campionat del món de Mig fons de 1959, per darrere del neerlandès Arie van Houwelingen.

## Palmarès

* 1955
** 1r a la París-Ezy
* 1959
** Campió de França amateur en mig fons

## Referències

* ↑ «Décès de Bernard Deconinck».

## Enllaços externs

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Convent de Sant Josep

«Convent de Sant Josep» té aquests significats:
* Convent de Sant Josep (Borriana), lloc de culte catòlic situat a Borriana
* Convent de Sant Josep (Girona)
* Convent de Sant Josep (Barcelona), lloc on ara s'emplaça la Boqueria
* Convent de Sant Josep o Sant Josep del Puig, capella del Convent de Sant Josep, de l'Orde dels Carmelites Descalços de la ciutat de Perpinyà, a la comarca del Rosselló
* Convent de Sant Josep o Església dels Josepets de Gràcia, església de l'antic convent dels carmelites
* Convent de Sant Josep o Convent de les Religioses de Sant Josep (Figueres), edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà)
# Dominique Rollin

Dominique Rollin (Boucherville, Montérégie, Quebec, 29 d'octubre de 1982) és un ciclista canadenc, professional des del 2002.
En el seu palmarès destaca el Campionat del Canadà en ruta de 2006.

## Palmarès

* 2003
** Campió del Canadà en contrarellotge sub-23
* 2004
** Campió del Canadà en contrarellotge sub-23
* 2005
** 1r a la Clàssica Montréal-Québec Louis Garneau
** Vencedor d'una etapa del Tour de Beauce
* 2006
** Campió del Canadà en ruta
** Vencedor d'una etapa del Tour de Gironda
* 2007
** Vencedor de 3 etapes de la FBD Insurance Rás
** Medalla de bronze de contrarellotge als Jocs Panamericans
* 2008
** 1r al Rochester Omnium i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Califòrnia
** Vencedor d'una etapa del Tour de Southland

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. Abandona (13a etapa)
* 2012. 153è de la classificació general
* 2015. 116è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. Exclòs per agafar-se a un cotxe (20a etapa)
* 2013. 75è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Fèlix Ennodi

Fèlix Ennodi (en llatí Felix Ennodius) (400 – abans de 461) va ser un procònsol d'Àfrica vers 420 o 423.
El seu pare, nascut cap al 380, podria haver estat el fill d'Ennodi, procònsol de l'Àfrica; aquest pare podria haver estat Flavi Constanci Fèlix (380 – 430), cònsol de Roma el 428, que es va casar amb Padúsia i era un avantpassat de Fèlix, cònsol el 511 (?). La seva mare (nascuda vers 385) era una filla de Flavi Juli Agrícola, cònsol de Roma el 421 i potser el pare de l'emperador Avit.
Fèlix Ennodi va ser el pare de:
* Ennodi, possible, pare de Cynègia?
* Camil (430 - 461 o 479), viris inlustrus a Arles, llavors Arelate, el 461, que podria haver estat el pare de:
** Camilla (455 - després de 502), nobilior a Arles, llavors Arelate, parens d'Ennodi, mare de:
*** ..., un clergue a Arles, llavors Arelate
* Una filla, possible, (morta vers 490), que va florir a Aquileia
* Firmí, possible, (435 - vers 485), virus nobilior a Arles, llavors Arelate, que podria haver estat el pare dels germans:
** Euprèpia (nascuda 465 o 470), mare de
*** Flavi Liceri Firmí Lupicí
** Una filla
** Una altra filla (nascuda vers 465), mare de:
*** Parteni (485 - 548), Patró el 542, casat amb la seva parenta (?) Papianil·la (490 - vers 530), filla d'Agrícola (440 - després de 507), viris inlustrus, sacerdot i fill de l'emperador Avit
** Magne Fèlix Ennodi (473 o 474 - 521), bisbe de Pavia el 514
Un Fèlix Ennodi esmentat com a patrici de Provença vers 560, havia de ser parent si bé no es pot determinar com venia el parentiu.

## Referències

* Christian Settipani, Continuite Gentilice et Continuite Familiale Dans Les Familles Senatoriales Romaines A L'epoque Imperiale, Mythe et Realite, Addenda I - III (juillet 2000- octobre 2002) (n.p.: Prosopographica et Genealogica, 2002).
# Mon roi

Mon roi és una pel·lícula francesa coescrita i dirigida per Maïwenn Le Bresco, estrenada el 2015.

## Argument

Tony està ingressada en un centre de rehabilitació després d'un greu accident d'esquí. Depenent del personal mèdic i dels analgèsics, passa el temps recordant la torbadora història que va viure amb Georgio. Per què s'estimaven? Qui és realment l'home que adorava? Com podia sotmetre's a aquesta passió sufocant i destructiva? Per a Tony és una reconstrucció difícil que comença ara, un treball físic que potser li permetrà alliberar-se'n definitivament.

## Referències

* ↑ Engel, Philipp. «'Mi amor': Entrevista a Maïwenn» (en castellà). Fotogramas, 17-03-2016. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ Odicino, Guillemette. «“Mon roi” : Maïwenn touche au cœur avec ce film sur l’addiction amoureuse et ses mystères» (en francès). Télérama, 17-10-2022. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ Lulu Lou, Lourdes. «Crítica de 'Mi amor' (2015, Maïwenn Le Besco): Ni contigo ni sin ti» (en castellà). Magazinema. [Consulta: 27 novembre 2022].
# Bernard Elliot

Bernard Elliot (Brentford, 21 de novembre de 1918 - Canterbury, 19 de novembre de 1969) va ser un atleta anglès, especialista en els 400 metres, que va competir durant la dècada de 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 4x400 metres relleus al Campionat d'Europa d'atletisme d'Oslo de 1946. Formà equip amb Ronald Ede, Derek Pugh i Bill Roberts.

## Millors marques

* 400 metres. 49,1" (1946)

## Referències

* 1 2 Sheridan, Michael, 1944-. Who's who of British international athletes (men and women) 1945-1960. Congresbury: M. Sheridan, 2010, p. 35. ISBN 978-0-9536597-5-3.
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
# Bateria de Costa de l'Ametlla de Mar

La Bateria de Costa de l'Ametlla de Mar, popularment coneguda com Les Fortificacions, és un búnquer d'artillera construït durant la Guerra Civil espanyola, al municipi de l'Ametlla de Mar (Baix Ebre), entre la platja de Port Olivet i la platja de l'Estany.

## Història

Construïda el 1937 per la Generalitat de Catalunya i la Segona República Espanyola, per a protegir el golf de Sant Jordi davant d'un possible desembarcament de les tropes franquistes des de Mallorca, que no es va arribar a produir mai, pel no va arribar a entrar en ús. El 13 de gener de 1939 quan l’exèrcit franquista ocupà l'Ametlla de Mar, va desmantellar l'armament republicà. Actualment l'Ajuntament hi organitza visites guiades.

## Descripció

Disposava de tres plataformes de tir, a l'aire lliure, per situar els obusos i quatre entrades al recinte interior. Dues entrades, al camí principal, servien per aprovisionar els polvorins i les sales de recanvis. Les altres dues s'ubicaven als extrems de la plataforma de tir i abastien de munició els obusos. Darrera els obusos dues portes conduïen a un pou circular on llençaven la baina sobrant del projectil. La plataforma de tir comptava amb un sistema de drenatge excavat en trinxeres per evacuar les aigües pluvials al mar. El complex interior servia com a refugi antiaeri davant un possible bombardeig. Al pla més elevat hi havia diferents pous de ventilació i cisternes de recaptació d’aigua de pluja.

## Referències

* ↑ «Totes les fortificacions de l’Ametlla de Mar es catalogaran». La Cala RTV, 14-01-2019.
* ↑ «Fortificacions de la guerra civil a l'Ametlla de Mar». Festa Cataluya.
* ↑ «Tornen les visites guiades a les Fortificacions i al nucli urbà de l’Ametlla de Mar». Ebre Digital, 04-07-2024.
* ↑ «Les Fortificacions». Diputació de Tarragona.
# Dècada del 680
## Esdeveniments

* Fundació del xiisme
* Incursions turques a la Xina
* Els àrabs arriben al Marroc
* Lluites constants entre els àrabs i els amazics pel domini del Magrib
* Revoltes internes al Califat omeia

## Personatges destacats

* Justinià II, emperador romà d'Orient
* Abd-al-Màlik, califa omeia, creador del sistema monetari omeia
* Constantí IV, emperador romà d'Orient
* Kàhina, reina amaziga
# Fèlix Genover

Fèlix Genover fou monjo bernadí a Poblet, natural de Figueres. Va ser catedràtic de teologia a la universitat de Lleida i molt instruït en lletres divines i humanes: després prior de les Franqueses, i abat de Poblet. Va publicar un tom en foli amb el títol «Selectae Disputationes in theologiam moralem. Succinta praeclara ac Perutilis cujusdam peculiaris difficultatis circa sacrificii missae applicationem ocurrentis dissert. Ilerdae 1700» en foli. Va deixar manuscrit «Tractatus de praeceptis decalogi juxta mentem D. Thomae». Un altre amb el títol «Tortura torturae», acabat d'escriure l'1 de febrer de 1717 poc abans de la seva mort, que versa sobre els inconvenients de donar turments als reus per a aclarir la veritat.

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 283-284 [Consulta: 26 setembre 2013].
# Monts del Cantal

Els Monts del Cantal és un massís muntanyós al centre-oest del Massís Central, format pels vestigis del paratge volcànic més gran d'Europa. El paratge es va formar fa 13 milions d'anys i les darrers erupcions van tenir lloc fa 2 milions d'anys. A continuació, els volcans han estat erosionats i esfondrats per diferents meteors, com les glaceres, l'aigua, la neu i el gel. Els monts du Cantal ocupen la major part del departament de Cantal a Alvèrnia-Roine-Alps. Pel nord ocupen la punta nord del departament de l'Avairon.

## Toponímia

L'origen del mot cantal / (chantal en francès), és segons Albert Dauzat, el sufix prellatí allu de l'antiga forma * Cantallu, l'arrel del qual seria de la llengua gal·la Cant = brillant. Els també han rebut el nom de monts Celtiens (Mons Celtarum o Mons Celtus) · · · . El camí antic que els travessen de nord a sud era conegut amb el nom de Via Celtica.

## Geografia
### Situació

Els monts del Cantal ocupen la part central del departament de Cantal, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, que li han donat el nom. També ocupen la punta nord del departament de l'Avairon. La muntanya més alta és el Plom del Cantal, a 1.855 metres d'altitud. Actualment els cims dels monts du Cantal més coneguts són:
* El puèi Marin (1.787 m), que ofereix un panorama circular sobre les valls de Mars, de la Jordanne, de la Rhue de Cheylade i de l'Impradine ;
* El Plom dau Cantal (1.855 m), és accessible des de Super Lioran amb telefèric;
* El puèi Grion, (1.690 m) a 14 km de Vic de Cantal;
* el puy Violent, a 1.592 m.

### Hidrologia

En aquest punt coincideixen tres conques, el Dordonya, el Truyère i el Loira.

## Demografia i economia

Abans del segle xiii el bosc cobria el conjunt del massís, que va ser desbrossat pels pastors per fer pastures per a les vaques de la raça Salers, la llet de les quals s'usa per fer el formatge Cantal i Salers amb AOC.
A les valls hi ha ciutats com Orlhac, Murat, Salers i Vic-sur-Cère. També hi ha moltes esglésies romàniques i castells.

## Protecció mediambiental

El massís forma part del Parc natural regional dels Volcans d'Alvèrnia.

## Referències

* ↑ Albert Dauzat, « Toponymie gauloise de l'Auvergne », in La Toponymie française, 1971, Paris, Payot, p. 192.
* ↑ Jean-Aymar Pigagnol de La Force, Nouvelle description de la France, 3$^e$ édition, tome XI, p.126
* ↑ Jean-Joseph Brieude, Topographie médicinale de l'Auvergne, 2$^e$ édition, p. 4
* ↑ Vicomte de Murat-Sistrières, Préliminaires sur l'histoire de l'Auvergne, 1782, p. 36
* ↑ Deribier du Châtelet, Dictionnaire statistique, ou Histoire, description et statistique du département du Cantal.
# Vicente Rotger Buils

Vicente Rotger Buils (Alaior, 1916 - Palma, 2 de juliol del 2014) fou un empresari menorquí, dedicat al món editorial, al turisme i l'agricultura. Resideix a Palma des de 1924. Inicià les seves activitats dins l'empresa Rotger i creà el Grup Rotger, del qual és el president.
Va ser uns dels primers editors de postals de vistes de Mallorca, fet que va servir per promoure turísticament l'illa. També va ser dels primers a importar premsa i publicacions estrangeres. A més de la seva feina al grup de publicacions, ha participat en la creació d'hotels com Son Vida, Bellver i d'altres, tant a Mallorca com a Menorca. També ha fet inversions de caràcter agrícola a finques de Mallorca, com Son Ripoll i Sa Font, i Santa Catalina a Menorca.
Dins l'àmbit del mecenatge, va fundar l'Espai Cultural Rotger a la seva casa natal d'Alaior, que és una escola de música on s'imparteixen classes de diversos instruments musicals i de cant. És també l'organitzador del concert d'estiu que es fa a Son Ripoll des de 1984, de gran repercussió social. Pel seu paper en la promoció i la difusió de la cultura i el seu caràcter emprenedor, ha estat guardonat amb premis i distincions com la Medalla de la Cambra de Comerç, Indústria i Navegació de Mallorca, Eivissa i Formentera (1991) o la Placa del Consell Insular de Menorca (1998) per la seva tasca de protecció i ajuda a l'illa, a més de diferents distincions i homenatges dins l'àmbit editorial i empresarial. El 2004 va rebre el Premi Ramon Llull.

## Obres

* Les memòries de Vicenç Rotger (1994)
* Els poemes de Son Ripoll (2004)
# Agnès Busquets i Tarrasa

Agnès Busquets i Tarrasa (Tarragona, 3 de novembre de 1976) és una actriu i escriptora catalana.
Va estudiar art dramàtic a l'Institut del Teatre a Terrassa, on es va llicenciar el 1998. Va iniciar la seva carrera professional al Col·lectiu de Teatre Necessari Trono Villegas, i posteriorment a la Cia. Menudos, dirigida per Pau Miró. Des de llavors, ha col·laborat o participat en diverses produccions teatrals, dirigides, entre d'altres, per Ramón Simó, Joan Anguera o Sílvia Sanfeliu i Elena Espejo.

## Carrera

Va començar la seva carrera televisiva a Televisió de Catalunya, presentant El Club Súper3. Posteriorment va presentar el concurs en anglès Play. Després va participar en diverses produccions d'El Terrat (Malalts de tele, La Cosa Nostra o Set de notícies. Més endavant ha col·laborat amb diversos projectes de la productora Minoria Absoluta, entre els quals destaquen els programes Polònia i Crackòvia, ambdós emesos per TV3. A la ràdio, va col·laborar en el programa La tribu de Catalunya Ràdio, durant l'etapa de Tatiana Sisquella. D'altra banda també és col·laboradora al programa No ho sé de RAC1.
Des del 2009 està casada amb Roger de Gràcia, amb qui té un fill.

## Publicacions

* Mare en pràctiques (Columna, 2012)
* No ho sé, digue-m'ho tu (2023)

## Referències

* ↑ Álvarez, Inés «Agnès Busquets: «Como Ília, de '39+1', quiero ir de 'superwoman', y eso es imposible»» (en castellà). El Periódico, 28-07-2014.
* 1 2 «Agnes Busquets Tarrasa». Edicions 62. [Consulta: 5 febrer 2017].
* ↑ «No ho sé, amb Agnès Marquès». RAC1.cat. [Consulta: 5 novembre 2021].
* ↑ «Casament de l'actriu tarragonina Agnès Busquets i el periodista Roger de Gràcia». Tottarragona.cat. [Consulta: 4 febrer 2017].
* ↑ «Agnès Busquets». Ara.cat.
* ↑ «Zona Franca - 1x83 Agnès Busquets». TV3. [Consulta: 14 abril 2023].
# Bannes (Mayenne)

Bannes és un municipi francès situat al departament de Mayenne i a la regió de País del Loira. L'any 2007 tenia 136 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bannes era de 136 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 69 habitatges, 53 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 68 eren cases i 1 era un apartament. Dels 53 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 10 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 28 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bannes el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 12 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 16 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 81 persones, 58 eren actives i 23 eren inactives. De les 58 persones actives 53 estaven ocupades (27 homes i 26 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 23 persones inactives 9 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Bannes hi havia 54 unitats fiscals que integraven 139 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.766 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Bannes hi havia 18 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.079 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bannes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bannes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Beurey-sur-Saulx

Beurey-sur-Saulx és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 448 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beurey-sur-Saulx era de 448 persones. Hi havia 182 famílies, de les quals 44 eren unipersonals (24 homes vivint sols i 20 dones vivint soles), 61 parelles sense fills, 69 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 208 habitatges, 183 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 18 estaven desocupats. 192 eren cases i 16 eren apartaments. Dels 183 habitatges principals, 135 estaven ocupats pels seus propietaris, 47 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 28 en tenien tres, 45 en tenien quatre i 106 en tenien cinc o més. 158 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 78 habitatges hi havia un automòbil i a 86 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 292 persones, 211 eren actives i 81 eren inactives. De les 211 persones actives 198 estaven ocupades (100 homes i 98 dones) i 13 estaven aturades (7 homes i 6 dones). De les 81 persones inactives 41 estaven jubilades, 21 estaven estudiant i 19 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Beurey-sur-Saulx hi havia 180 unitats fiscals que integraven 425 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.397 €.

### Activitats econòmiques

Dels 8 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de fabricació de material elèctric, 2 d'empreses de construcció, 1 d'una entitat de l'administració pública i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una fusteria, 1 lampisteria i 1 perruqueria.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una fleca.
L'any 2000 a Beurey-sur-Saulx hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola maternal integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beurey-sur-Saulx a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beurey-sur-Saulx a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# EIB

El Bus d'Instal·lació Europeu (EIB o EIBus) és un sistema domòtic basat en un bus de dades. Inicialment va ser conegut amb el nom de Instabus, laboratoris on va ser dissenyat.
A diferència de X10, que fa servir la xarxa elèctrica i altres sistemes per ràdio freqüència, aquest protocol fa servir el seu propi cablejat, el que obliga a instal·lar les conduccions adequades a la llar. Porta més de 20 anys al mercat, comercialitzat per diverses empreses, principalment alemanyes. Des del 1999, la Konnex Association ha fusionat aquest bus amb BatiBUS i EHS per a crear KNX, sistema més avançat que intentarà substituir-lo.
# Vicente Ruiz Valarino

Vicente Ruiz Valarino (València, 1872 - 1945) fou un polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era fill de Trinitario Ruiz Capdepón i germà de Trinitario Ruiz Valarino i Manuel Ruiz Valarino. Treballà com a oficial del cos tècnic de la Sotsecretaria del Ministeri de Gràcia i Justícia. Quan el seu germà Trinitario fou nomenat senador vitalici, va substituir-lo com a diputat pel districte de Dolors per la fracció liberal-demòcrata del Partit Liberal a les eleccions generals espanyoles de 1910, 1914, 1916, 1918, 1919, 1920 i 1923.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.493. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)