OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Liubov Kótxetova

Liubov o Liudmila Kuzmínitxna Kótxetova (en rus: Любовь Кузьминична Кочетова), (Baríssau, RSS Belarús, 12 de juliol de 1929 - Tula, 4 de novembre de 2010) va ser una ex-ciclista soviètica. Especialista en la persecució, va aconseguir 2 medalles a les primeres edicions dels Campionats mundials de l'especialitat. També va guanyar nombrosos campionats nacionals en pista.

## Palmarès

* 1958
** Campiona del món de persecució

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a velorider.ru
* Fitxa a cyclebase.nl
# Motskaroi

Motskaroi (en rus: Моцкарой) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 86 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Quercitello

Quercitello (en cors U Quercitellu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 40 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 126 | 126 | 87 | 53 | 37 | 40 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Jules Marc Mattei | | |
# Pas dels Volters

El Pas dels Volters és una collada situada a 619 m d'altitud a cavall dels termes municipals d'Àger, a la Noguera, i de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà.
És en el sector oriental del Montsec d'Ares, a l'extrem occidental del Serrat de Fontfreda, al sud-est del Picó de Coscolla, a llevant del Pas d'Emílio, al nord-est del Canal de Coscolla i al nord-oest de la Feixa d'Alonso.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Resolució 1422 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1422 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de juliol de 2002. Després d'assenyalar la recent entrada en vigor de l'Estatut de Roma de la Cort Penal Internacional, el Consell va concedir immunitat de persecució de la Cort Penal Internacional (CPI) al personal de manteniment de la pau de les Nacions Unides de països que no eren part de la CPI.
La resolució es va aprovar per la insistència dels Estats Units, que va amenaçar amb el vetar la renovació de totes les missions de manteniment de la pau de les Nacions Unides (inclosa la renovació de la Missió de les Nacions Unides a Bòsnia i Hercegovina aprovada el mateix dia) a menys que els seus ciutadans estiguessin protegits contra la persecució per part de a CPI. La resolució 1422 va entrar en vigor l'1 de juliol de 2002 per un període d'un any. Va ser renovada durant dotze mesos per la Resolució 1487, aprovada el 12 de juny de 2003. Tanmateix el Consell de Seguretat es va negar a renovar l'exempció de nou el 2004 després que van fer-se públiques fotografies de tropes que abusaven de presoners iraquians a Abu Ghraib, i els EUA van retirar la seva demanda.

## Resolució
### Observacions

En el preàmbul de la resolució, el Consell va assenyalar la importància de les operacions de les Nacions Unides en el manteniment de la pau i la seguretat. Va assenyalar que els no tots els països formaven part en l'Estatut de la CPI o havien optat per acceptar la seva jurisdicció, i continuarien complint les seves responsabilitats dins de les seves jurisdiccions nacionals pel que fa als delictes internacionals.

### Actes

Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell de Seguretat va demanar que la CPI, per un període de dotze mesos a partir de l'1 de juliol de 2002, s'abstingués de començar o continuar les investigacions sobre personal o funcionaris d'estats que no eren part Estatut de la CPI. Va expressar la seva intenció de renovar la mesura en un termini de dotze mesos durant el temps que fos necessari. A més, la resolució va demanar que els estats no prenguessin cap acció contrària a la mesura ni a llurs seves obligacions internacionals.

## Referències

* ↑ «Security Council requests International Criminal Court not to bring cases against peacekeeping personnel from states not party to the statute». United Nations, 12-07-2002.
* ↑ «Dispute over war crimes court settled». BBC News, 13-07-2002.
* ↑ Human Rights Watch. «The ICC and the Security Council: Resolution 1422». Human Rights Watch, 01-05-2003.
* ↑ «Q&A: International Criminal Court». BBC News, 04-03-2009.
* ↑ Langholtz, Harvey. International Peacekeeping: The Yearbook of International Peace Operations. Martinus Nijhoff Publishers, 2003, p. x. ISBN 978-90-411-2191-2.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 - 2003)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Jacutingaïta

La jacutingaïta és un mineral de la classe dels sulfurs, que va ser aprovat per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2011. El seu codi era IMA2010-078. Rep el seu nom del filó aurífer ric en hematites conegut com a jacutinga, a Mines Gerais (Brasil).

## Característiques

La jacuntingaïta és un selenur de platí i mercuri amb fórmula Pt₂HgSe₃. És isotípic amb una espècie mineral encara sense anomenar, un selenur de pal·ladi i mercuri. Cristal·litza en el sistema hexagonal, i la seva duresa a l'escala de Mohs és de 3,5. Tant el seu color com la seva ratlla són grises.

## Formació i jaciments

La jacupingaïta ha estat trobada a la mina Cauê, a Itabira (Minas Gerais, Brasil), una mina de ferro, or i pal·ladi amb una associació única de metalls preciosos. Se n'ha trobat en un gra de 50μm, en un agregat d'atheneïta, potarita i hematites.

## Referències

* ↑ «Jacutingaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 setembre 2015].
* ↑ «Jacutingaite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 2 setembre 2015].
* ↑ «Cauê mine, Itabira, Iron Quadrangle, Minas Gerais, Brazil» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Svínoy (Svínoy)

Svínoy [ˈsvʊinɪ] és un petit poble de l'illa de Svínoy, a les illes Fèroe. L'1 de gener de 2021 tenia 31 habitants. Administrativament pertany al municipi de Klaksvík. Svínoy significa "Illa dels porcs" en feroès.
La localitat està situada a la badia de Svínoy (Svínoyarvík), a la costa oriental de l'illa. És l'únic poble de l'illa del mateix nom. Una petita carretera condueix a través de la vall al costat oest de l'illa, on hi ha un port que visita un o dos cops al dia un transbordador provinent de Hvannasund, a l'illa Viðoy.Un helicòpter també arriba fins a Svínoy tres vegades per setmana.
Fins a l'1 de gener de 2009 era també l'únic nucli de població de l'ara abolit municipi de Svínoy. Debut al seu aïllament, la població de la localitat ha caigut dràsticament en els darrers quaranta anys, passant de les 200 persones a les 27 que hi havia censades el 2019.
L'església actual es va construir el 1878.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en feroès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 1r agost 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* 1 2 3 4 «Svínoy» (en anglès). faroeislands.dk. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «Mapa de les Illes Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 28 novembre 2019].
* ↑ «Svínoy» (en feroès). Fólkakirkjan (Església de les Illès Fèroe). [Consulta: 28 novembre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Klaksvík. (feroès) (anglès)
# Llengua greco-romaní

Greco-romaní (també conegut com a helenoromaní; en grec, Ελληνο-ρομανική) és un idioma mixt gairebé extingit (referit com a para-romaní en lingüística romaní), parlat pel poble gitano a Grècia que va sorgir del contacte lingüístic entre la romaní dels col·lectius que la parlaven i la llengua grega. Hom pensa que l'idioma era emprat com un idioma secret que es parlava a Tessàlia i a la unitat administrativa de Grècia Central. Tipològicament el llenguatge està estructurat en grec amb un fort préstec lèxic de Romaní. Les variants relacionades d'aquest idioma reben el nom de Dortika i Kaliarda. El dortika és un idioma secret parlat encara principalment a Atenes pels constructors ambulants provinents de la prefectura d'Euritània. En ambdós casos, és probable que les llengües no siguin natives dels seus parlants.

## Referències

* 1 2 Romano-Greek en Ethnologue (18a edició, 2015)
# Muntanyes Jaintia

* Per a altres significats, vegeu «Districte de Jaintia Hills».
Muntanyes Jaintia (Jaintia Hills) és un territori muntanyós de Meghalaya, Índia.
Sota els britànics fou considerat a efectes administratius un subdistricte del districte de Khasi i Jaintia Hills, aleshores a la província d'Assam. La seva superfície s'estimava en 5200 km². Tenia al nord el districte de Naugaon (Nowgong), a l'est el districte de Cachar, al sud el districte de Sylhet, i a l'oest les muntanyes Khasi; l'estació de Jowai era considerada la capital i era residència del subcomissionat. El territori fou annexionat el 1835 per cessió voluntària del seu raja. Quan es va imposar un impost general el 1860, va esclatar una revolta aviat reprimida, i es van establir nous impostos, no molt elevats però pels que els natius no estaven preparats. El gener de 1862 va esclatar una nova revolta més general amb causa immediata en la interferència d'un oficial britànic a una cerimònia religiosa. L'estació de policia de Jowai fou cremada i la guarnició de sipais assetjada; l'autoritat britànica a les muntanyes es va esvair. Amb llances i arcs els jainties van lluitar per la seva independència de manera valenta; inicialment foren victoriosos contra forces reduïdes però quan es va presentar l'exèrcit regular incloent dos regiments sikhs, les coses van canviar; el darrer grup de rebels fou capturat el març de 1863.
Fiscalment el territori estava format per 23 divisions fiscals, 2 de les quals poblades per kukis i 2 per mikirs, sent la resta santengs o syntengs (jainties). El cens de 1881 va donar una població de 56.448 dels que 47.108 eren syntengs amb religió animista i 2485 hinduista (176 eren musulmans). El cultiu principal era l'arròs. El país era ric en argila i carbó.

## Vegeu també

* Luka.
* Lyng-ker-dem.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Raïs M'Bolhi

Adi Rais Cobos Adrien M'Bolhi (nascut el 25 d'abril de 1986) conegut com a Rais M'Bolhi, és un futbolista algerià que juga com a porter al CSKA Sofia, i l'equip nacional d'Algèria.

## Referències

* ↑ «Argelia: M'Bolhi hace una de las paradas del Mundial», 01-07-2014. [Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «Raïs M'Bolhi - Player profile» (en anglès). Transfermarkt. [Consulta: 15 octubre 2022].
# Paddy Hehir

Patrick O'Sullivan, conegut com a Paddy Hehir, (1889 - ?) fou un ciclista australià, professional des del 1907 fins al 1926. Va destacar en les curses de sis dies on va aconseguir set victòries.

## Palmarès

* 1907
** 1r als Sis dies d'Atlantic City (amb Eddy Root)
* 1911
** 1r als Sis dies de Sydney (amb Alfred Goullet)
* 1912
** 1r als Sis dies de Melbourne (amb Alfred Goullet)
** 1r als Sis dies de Toronto (amb Eddy Root)
* 1913
** 1r als Sis dies de Buffalo (amb Peter Drobach)
** 1r als Sis dies de Newark (amb Peter Drobach)
** 1r als Sis dies d'Indianapolis (amb Peter Drobach)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Jaume Llauradó i Gràcia

Jaume Llauradó i Gràcia (Barcelona, 25 de febrer de 1944 - 2 d'abril de 2017) va ser un dirigent esportiu català, vicepresident del Futbol Club Barcelona amb Joan Gaspart a les eleccions del 2003. També va presidir el Fòrum Samitier.
Llauradó va cursar estudis a l'Escola Tècnica Universitària d'Aparelladors i Arquitectes Tècnics. També tenia un Màster en Assessoria Fiscal i Dret Tributari per ESET. Era president d'honor i fundador de l'Associació Catalana de la Pedra Natural, patró de la Fundació d'Antics Jugadors del FC Barcelona i de la Fundació Orfeó Català - Palau de la Música Catalana i l'organitzador del partit de futbol de la Marató de TV3.

## Referències

* ↑ «Jaume Llauradó i Gràcia». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mor Jaume Llauradó als 73 anys». Ara (diari). [Consulta: 2 abril 2017].
* ↑ «abril 2017 Mor Jaume Llauradó als 73 anys». ccma.cat, 02-04-2017.
# Svétloie

«Svétloie» té aquests significats:

## Crimea

* Svitle (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Svétloie (Astracan), localitat de l'óblast d'Astracan, a Rússia
* Svétloie (Sverdlovsk), localitat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia
# Michael Rohde (futbolista)

Michael Rohde (Copenhaguen, 3 de març de 1894 - Copenhaguen, 5 de febrer de 1979) fou un futbolista danès de la dècada de 1920.
Fou 40 cops internacional amb la selecció de Dinamarca.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de B.93.

## Referències

* ↑ Danish national team profile
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ Michael Rohde (futbolista) a National-Football-Teams.com (anglès)
# Llengua guayabero

El guayabero (jiw) és una llengua parlada pels indígenes guayaberos que forma la branca suroccidental de la família guahibana. Tenia un miler de parlants el 2011.
És una llengua aglutinant. Encara que hi ha llibertat relativa quant a l'ordre de les paraules, l'ordre comú de l'oració és subjecte, objecte, verb, però les circumstàncies temporals tendeixen a anteposar-se al subjecte,, l'objecte directe tendeix a anar entre el subjecte i el verb i les circumstàncies espacials es posposen al verb.

## Casracterístiques

Per als noms hi ha tres gèneres: masculí (-n), femení (-w) i neutre (-x). El sufix -t actua com article singular. El plural dels noms considerats "animats" o en moviment, es marca amb el sufix -(a)n; els noms referents als humans es pluralitzen -iwi, encara que els termes de parentiu i els pronoms es pluralizan amb el sufix -i. El diminutiu es marca amb el sufix -c i l'augmentatiu amb el prefix pin-.
Hi ha possessius generals (tha_jax: "el meu"; wha'jax: "nostre"; niej_jax: "teu", "vostre"; piaj_jax: "el seu"); i prefixos possessius (tha-, wha-, nih-, pih-), per als noms relatius al posseïdor, com els termes de parentiu.
En els pronoms un prefix distingeix entre els que conversen (ja-: "jo" xan, "tú" xam, "nosaltres" xatis, "nosaltres sense tu" xatisel, "vosaltres" xamal) i els altres (japi-: "el" japon, "ella" japow, "allò" japox, "ells" o "elles" japi). En la conjugació verbal, mitjançant sufixs s'indiquen la persona, número, manera i temps.

## Fonologia

Vocals
| | Anteriors | Centrals | Posteriors |
| Tancada | i | ɨ | o |
| Mitjana | e | | o |
| Oberta | | a | |
En síl·labes accentuades la vocal es realitza tancada i en síl·labes àtones sona oberta.
Consonants
| | labial | alveolar | palatal | velar | glotal |
| oclusiva sordes | p | t | č | k | |
| oclusiva sonores | b | d | | | |
| nasals | m | n | | | |
| fricativa sordes | ɸ | s | | x | h |
| lateral | | l | | | |
| vibrant | | r | | | |
| Aproximants | w | | i | | |
La n sona ñ després d' i i e (/benel/ = béñel : "fariña"). La w sona v al començament de la paraula o en síl·laba accentuada (/wik/ = vik : "vent"). La k pot sonar g abans de consonant alveolar com a l. La s es palataliza i sona sh, al final de la paraula o lde una síl·laba després de les vocals «i» i «e». L'accent és fonèmic (no és predictible), encara que recau en una de les dues últimes síl·labes.

## Referències

* ↑ Lewis, M. Paul. Ethnologue: Languages of the World. 18th. Dallas, Texas: SIL International, 2015.
* ↑ «SAPhon – South American Phonological Inventories» (en anglès).

## Bibliografia

* Tobar Ortiz, Nubia 1989. "El nominal en Guayabero"; Lenguas de la Orinoquia: Achagua y Guayabero. Lenguas Aborígenes de Colombia, Descripciones 4. Bogotá: CCELA - Universidad de los Andes.
* Waller, John y Victor Kondo 2012. Una Gramática Pedagógica de Guayabero. SIL Internacional.

## Enllaços externs

* Informació sobre Llengua guayabero a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “guo” (anglès)
# Mutxula

Mutxula (en rus: Мучула) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Raïssa Beliàieva

Raïssa Vassílievna Beliàieva (rus: Раиса Васильевна Беляева) (Kírov, 25 de desembre de 1912 – Vorónej, 19 de juliol de 1943) va ser una militar russa, tinent de la Força Aèria Soviètica i una de les primeres pilots de combat femenines russes de la història. Va lluitar al costat de Lídia Lítviak i se li va atribuir tres victòries aèries. Va morir en combat, per causes desconegudes, el 1943.

## Orígens

Va assistir a un institut tècnic per a adobers a la seva ciutat natal, Kírov, de la província homònima. Després de la graduació, va demanar a la seva amiga d'infantesa Olga Iamsxikova, instructora de vol de Leningrad, que l'ensenyés a volar. Aviat es va postular com una alumna entusiasta i infatigable. Abans de la guerra, va acumular més de mil hores de vol i cent salts en paracaigudes, instruint centenars de paracaigudistes. També va participar en molts recorreguts sobre l'aeròdrom de Tuxino, a prop de Moscou.

## Carrera militar

Va participar en la batalla de Stalingrad en el 586è Regiment d'aviació de caça i va volar com a pilot escorta de Nikita Khrusxov.
El 19 de juliol de 1943 Va morir en un accident aeri a la ciutat russa de Vorónej.

## Referències

* ↑ Milananetti, 2011, p. 105-106.
* ↑ Milananetti, 2011, p. 106.
* 1 2 Pennington, 2003, p. 522-523.

## Bibliografia

* Cottam, Kazimiera. Women in War and Resistance: Selected Biographies of Soviet Women Soldiers (en anglès). Newburyport: Focus Publishing/R. Pullins Co, 1998. ISBN 1585101605. OCLC 228063546.
* Milanetti, Gian Piero. Soviet Airwomen of the Great Patriotic War - A pictorial history (en anglès). Roma: Istituto Bibliografico Napoleone, 2013. ISBN 9788875651466.
* Milanetti, Gian Piero. Le Streghe della Notte: La storia non detta delle eroiche ragazze-pilota dell'Unione Sovietica nella Grande Guerra Patriottica (en italià). Roma: Istituto Bibliografico Napoleone, 2011. ISBN 88-7565-100-0.
* Pennington, Reina. Wings, Women, and War: Soviet Airwomen in World War II Combat (en anglès). University Press of Kansas, 1997. ISBN 0-7006-1554-7.
* Pennington, Reina. Amazons to Fighter Pilots - A Biographical Dictionary of Military Women (en anglès). vol. 2. Westport: Greenwood Press, 2003. ISBN 0-313-32708-4.
# Palau de Foixà

Palau de Foixà és un antic habitatge gòtic, actualment un restaurant, de Maçanet de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de dues plantes i golfes amb coberta de dues aigües a laterals amb diverses ampliacions i adossats. És un gran casal senyorial de planta quadrada la façana del qual està composta d'una porta adovellada de mig punt i d'un finestral gòtic d'arc conopial de tres peces amb decoracions florejades, tretze lòbuls i relleus amb escuts a les impostes. Les golfes estan dotades d'una finestra de triple arcada de mig punt amb la central més elevada.
La part esquerra del casal, que com bona part del conjunt edificat té les obertures emmarcades de pedra i amb relleus ben treballats, originals i més moderns, conserva un gran contrafort que salva el desnivell del pendent. A la planta baixa i en uns edificis de planta baixa adossats en front del casal actualment hi ha un restaurant que queda emmarcat de restes decoratives com piques de pedra i un pou interior de la casa senyorial.
A l'interior destaca el primer pis amb una gran sala principal i una gran llar de foc.

## Història

Les primeres notícies d'hàbitat del lloc són d'època romana (segle II aC), sobretot la vil·la romana del segle V dC que ocupava, en part, el lloc del posterior casal medieval, habitat per la família de donzells dels Foixà i dels senyors de Palau, entre els segles XII i XIV. Els llinatges dels Foixà, dels Palau i dels Trilla es van emparentar i va continuar fins al segle xix (l'últim dels hereus fou Rafel de Foixà i de Vidal), quan la casa senyorial passà a funcionar com a masia. El casal, comprat el 1943 per la família Pascual, fou restaurat i convertit en el restaurant "Palau de Foixà" l'any 1969.

## Referències

* 1 2 3 4 «Palau de Foixà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Spirostachys africana

Spirostachys africana és una espècie d'arbre caducifoli de la família de les euforbiàcies de talla mitjana (aproximadament 10 m d'alçada) amb la tija recta, que creix a les parts temperades subtropicals d'Àfrica austral. Prefereix créixer en llocs purs als boscos caducifolis, sovint al llarg de cursos d'aigua o sòls sorrencs.

## Descripció

Les flors són petites, el·líptiques amb els marges crenats, i es tornen vermelles brillants abans de caure. El pecíol té 2 glàndules petites a l'extrem distal. L'escorça gris-negràcia està distintivament dividida en rectangles ben formats. Les flors en forma d'aments apareixen a principis de primavera abans de les fulles. Les flors masculines i femenines es produeixen en el mateix arbre (monoic). Les petites glàndules de 3 lòbuls es divideixen en tres segments iguals quan maduren; en un dia càlid aquesta separació (dehiscència) pot semblar una descàrrega de trets.

## Fusta

Tot i ser susceptible a la putrefacció del cor, és apreciada en la indústria dels mobles per la seva fusta bella densa i durable, la qual és cafè-vermellosa amb ratlles més fosques, un llustre semblant al setí i una olor dolça extremadament fragant. La fusta oliosa traspua un làtex blanc i verinós quan està fresc, i els focs de campament que la cremen com a combustible emeten fums nocius que contaminen la carn o altres menjars a la graella a les flames o carbó. El làtex és usat com a verí per a peixos, és aplicat a les puntes de les fletxes i és usat com a purgant pels nadius. El principi actiu és la excoecarina de diterpè, anomenada així pel manglar de l'Índia Excoecaria agallocha.

### Toxicitat

La carn cuinada sobre la fusta d'aquest arbre causa diarrea severa i en casos extrems la mort. Tot i que el fum del foc d'aquest arbre és verinós i la fusta no ha d'usar-se per a cuinar al foc, una vegada que ha estat cremada, els carbons roents poden usar-se amb completa seguretat.

## Fesols saltarins

Els fruits són amb freqüència parasitats per les larves de la petita arna gris Emporia melanobasis. Les larves es desenvolupen dins dels fruits creixents, els quals no mostren danys externs. La larva es plega dins dels segments caiguts, fent que es moguin erràticament i amb força, per sorpresa de l'inexpert. Això l'ha dut a ser atorgat amb el nom d'"Arbre del fesol saltarí". El "fesol saltarí" mexicà, Sebastiania sp., també pertany a la família de les Euphorbia i està parasitat per l'arna Cydia deshaisiana.

## Referències

* ↑ «Spirostachys africana a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 1r agost 2017].
* ↑ Tree: Tamboti (Spirostachys africanus)

## Bibliografia

* Medicinal and Poisonous Plants of Southern and Eastern Africa - John Mitchell Watt & Maria Gerdina Breyer-Brandwyk (E&S Livingstone 1962)
* «Spirostachys africana». Plantz Afrika. Arxivat de l'original el 2017-03-04. [Consulta: 4 març 2010].