OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Felipe Guréndez Aldanondo

Felipe Guréndez Aldanondo és un futbolista basc. Va néixer a Vitòria, el 18 de novembre de 1975. Juga de migcampista (normalment en labors defensives) i el seu primer equip va ser l'Athletic Club. Va ser internacional sub-21 per Espanya, guanyat l'Europeu de la categoria.

## Trajectòria

Ha jugat sempre en les categories inferiors del conjunt bilbaí. El 1994 debuta en el Bilbao Athletic i el 1995 passa a formar part del primer equip. Debuta en la Primera divisió de la lliga espanyola de futbol el 3 de gener de 1996 en el partit Athletic 1 - 0 Zaragoza. La temporada 97-98 es marxa a jugar al CA Osasuna, on juga 23 partits com a titular i marca un gol.
De nou a San Mamés, va esdevindre una peça clau de l'Athletic del canvi de segle, sent titular entre el 98 i el 01. A partir d'ací, el seu rendiment cau fins amb prou feines disputar uns quants partits per temporada. L'estiu del 2006 fitxa pel CD Numancia, on recupera certa regularitat, jugant una vintena de partits per temporada.

## Clubs

| Club | Any |
| Bilbao Athletic | 1994-1995 |
| Athletic Club | 1995-1997 |
| Osasuna | 1997-1998 |
| Athletic Club | 1998-2006 |
| CD Numancia | 2006 - present |
# Leptobotia curta

Leptobotia curta és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Fa 15 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat, el qual viu a Àsia: el Japó (el llac Biwa, el riu Yodo i diversos rius de la prefectura d'Okayama).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Uonokai, T. Nakajima i K. Ohara (eds.), 2005. Activities of Uonokai (Fish survey group): Fish distribution in the watershed of Lake Biwa. Shiga, el Japó: Lake Biwa Museum. 233 p.
* ↑ FishWise (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Crookesita

La crookesita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom del científic britànic, Sir William Crookes (1832-1919), qui va descobrir el tal·li l'any 1861.

## Característiques

La crookesita és un sulfur, un selenur de coure, tal·li i argent de fórmula química Cu₇(Tl, Ag)Se₄. Antigament es considerava que la seva fórmula era (Cu, Tl, Ag)₂Se. Cristal·litza en el sistema tetragonal, i es troba en forma de taques o disseminada en petits filons. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la crookesita pertany a «02.BD: Sulfurs metàl·lics, M:S > 1:1 (principalment 2:1), amb Hg, Tl» juntament amb els següents minerals: imiterita, gortdrumita, balcanita, danielsita, donharrisita, carlinita, bukovita, murunskita, talcusita, rohaïta, calcotal·lita, sabatierita i brodtkorbita.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits hidrotermals, juntament amb altres selenurs. Sol trobar-se associada a altres minerals com: umangita, berzelianita, eucairita, klockmannita, clausthalita, sabatierita, linnaeïta, calcita o quars. Va ser descoberta l'any 1866 a la mina Skrikerum, a Valdemarsvik (Östergötland, Suècia).

## Referències

* ↑ «Crookesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 febrer 2016].
* 1 2 «Crookesite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Cumulus humilis

Cumulus humilis (del llatí humilis, humble) comunament referida al "bon temps amb cumulus". En regions caloroses i en terreny muntanyenc, aquests núvols es troben a més de 6 km d'altitud encara que típicament apareixen molt més baix.
Estan formats davant l'ascens d'aire calent, escalfat des del sòl, pel sol. Tenen una profunditat limitada (tècnicament mai mostra desenvolupament vertical). Això indica que la temperatura dalt de l'atmosfera, no permet generar gotes d'aigua. De vegades els Cumulus humilis poden estar acompanyats per altres tipus de núvols, i quan apareixen indiquen bon temps en les pròximes hores.
Per sota de la base dels núvols, l'atmosfera pot estar turbulenta, provocant a aeronaus, turbulències. Per a evitar aquestes turbulències on estan aquests núvols, els pilots poden passar per sobre dels seus topalls. En canvi els pilots de planejadors aprofiten activament aquests núvols per a guanyar altura.

## Referències

* ↑ Perkins, Oliver. Reeds Cloud Handbook (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2022-03-03, p. 42. ISBN 978-1-4729-8208-7.
* ↑ «Cumulus humilis» (en anglès). cloudatlas.wmo.int. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ Grant, Hugh Duncan. Cloud and weather atlas (en anglès). Hugh Duncan Grant, 1944, p. 69.
* ↑ «Turbulence». weather.gov. [Consulta: 29 maig 2022].
# Shanaze Reade

Shanaze Reade (Crewe, Cheshire, 23 de setembre de 1988) és una ciclista britànica especialista en el ciclisme en pista i en BMX
En pista destaca els seus resultats en la prova de velocitat per equips, on s'ha proclamat campiona del món dues vegades juntament amb Victoria Pendleton.
En BMX, ha guanyat l'or als Campionats del món en 4 ocasions.

## Palmarès en pista

* 2007
** Campiona del món en velocitat per equips (amb Victoria Pendleton)
* 2008
** Campiona del món en velocitat per equips (amb Victoria Pendleton)

### Resultats a la Copa del Món

* 2007-2008
** 1a a Copenhaguen, en Velocitat per equips

## Palmarès en BMX

* 2006
** Campiona del món júnior en BMX
* 2007
** Campiona del món en BMX
* 2008
** Campiona del món en BMX
* 2010
** Campiona del món en BMX
* 2011
** Campiona del món en BMX - Contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Gignod

Gignod (arpità Dzegnoù) és un municipi italià, situat a la regió de Vall d'Aosta. L'any 2007 tenia 1.436 habitants. Limita amb els municipis d'Allein, Aosta, Doues, Étroubles, Roisan, Saint-Oyen, Saint-Pierre, Saint-Rhémy-en-Bosses i Sarre.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Claudio Bredy | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Maria Ida Viglino, mestra i política valldostana.
# Paul Jeanjean

Paul Jeanjean (Montpeller, 1 de novembre de 1874 - Bèusoleu, 9 de gener de 1929) va ser un destacat compositor francès i clarinetista principal de la banda Garde Republicaine i de l'òpera MonteCarlo.
Tot i que és conegut principalment per les seves composicions de clarinet, també va compondre per a altres instruments, com el fagot i el cornet. Va estudiar amb un dels professors de clarinet més importants, Chrysogone Cyrille Rose. Les seves composicions per a clarinet són principalment estudis per a la pràctica d'elements tècnics. Cada any, el Conservatori de París demanava als professors de clarinet que composessin música per al seu propi ús i també per als seus estudiants. Com a resultat, ara tenim molts conjunts d'estudis per al clarinet.

## Obres

Les seves obres inclouen:
* 18 estudis de desenvolupament
* 16 Estudis moderns
* 3 llibres de 20 estudis coneguts com a estudis progressius i melòdics
* 25 "Estudis tècnics i melòdics", en 2 volums
* 'Vade-Mecum' per al clarinetista, 6 estudis especials
* A la llum de la lluna
* Arabescos
* Matí clar

## Notes

* ↑ "Paul Jeanjean". BBC Music. Retrieved August 20, 2016.
* ↑ Neidich, Charles// https://www.bookdepository.com/Paul-Jeanjean-Paul-Jeanjean/9781581061093// Dipòsit de llibres. Consultat el 29 d'abril de 2020.
* ↑ https://www.marineband.marines.mil/Portals/175/Docs/Programs/160727.pdf// Arxivat 2022-04-05 a Wayback Machine. (PDF). (Programa - United States Marine Band - dimecres, 27 de juliol de 2016 - U. S. Capitol, West Terrace). 2016. Recuperat el 20 d’agost de 2016.

## Bibliografia

* Paul, Jean-Marie (2006). "The Jeanjeans and the Clarinet". The Clarinet. 33/4: 36–43.
# Leptobarbus melanopterus

Leptobarbus melanopterus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 24,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jam (Iran)

* Per a altres significats, vegeu «Jam (Khurasan)».
Jam (en farsi: جم; també Jamm o afrancesat Djam; alternativament Jām-e Jam) és una ciutat de l'Iran, capital del comtat de Jam a la província de Bushehr. El 2016 tenia 31.436 habitants. És prop d'un aeroport, i gràcies a la industria petroquímica i a la proximitat de la Zona Especial Econòmica Energètica de Pars (PSEEZ) està progressant molt en desenvolupament i població. Està situada just enfront a Bahrein on hi ha població originaria de la vila. Es parla un dialecte del farsi anomenat jamí.

## Referències

* ↑ https://www.amar.org.ir/english
* ↑ PSEEZ
# Shan (ètnia)

Els shan són un dels pobles del grup etnolinguístic dels tais. Els shan són, com tots els pobles tai, majoritàriament budistes. Parlen l'idioma shan, una llengua tai, de la família de llengües tai-kadai.

## Característiques

El poble shan viu principalment a l'estat Shan, Myanmar, a on forma el grup ètnic minoritari més gran. Hi ha també minories shan a altres estats de la zona com Tailàndia, Xina, Cambodja, Laos i el Vietnam, ans que en menor mesura. El poble dels antics Estats Shan de Myanmar (ara Estat Shan) té una monarquia ancestral representada per un príncep que viu a l'exili. Viuen en un estat de guerra civil quasi permanent imposat pel govern de Myanmar o Birmània des dels anys 1950.

### Grups

Tot i que hi ha altres subgrups, el poble shan es pot dividir en quatre grups principals:
* Els Tai Yai o "Shans genuïns", la gran majoria dels shans.
* Els Tai Khuen, una branca dels Tai Yai que constitueixen una gran part dels Tais de Kengtung
* Els Tai Lue, que viuen a Sipsong Panna (Xina) i als estats de l'est
* Els Tai Neua, que viuen principalment a Dehong (Xina)

## Vegeu també

* Songkran

## Referències

* ↑ H.R.H. Princep Hso Khan Pha de Yawnghwe Arxivat 2006-06-24 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Casas, Roger. «Capítulo 34. Recuperación de artes tradicionales budistas entre los Tai Lue de Sipsong Panna». A: La investigación sobre Asia Pacífica en España. Granada 2006. Granada: Universitat de Granada, 2007, p. 571. ISBN 978-84-338-4589-4.

## Enllaços externs

* Shan Human Rights Foundation (anglès)
* Shan Women's Action Network (SWAN) Arxivat 2010-09-19 a Wayback Machine. (anglès)
* Ethnologue - Idioma shan (anglès)
* Etnologia - Grups ètnics de Tailàndia (anglès)
* Fotos contemporànies de dones Shan amb vestits tradicionals
# Gavotí de Scripps

El gavotí de Scripps (Synthliboramphus scrippsi) és un ocell marí de la família dels àlcids (Alcidae), que antany era inclòs en el gènere Brachyramphus. Ha estat considerat coespecífic del gavotí de Xantus (Synthliboramphus hypoleucus).
D'hàbits pelàgics i costaners cria a terra o dins de caus que de l'illa Santa Bàrbara, propera a la costa de Califòrnia, i a les illes Guadalupe i San Benito, de Baixa Califòrnia. Es dispersen a la llarga de la costa del Pacífic des de Baixa Califòrnia fins al sud del Canadà.
# Pedasis

Pedasis (en grec antic Πηδασίς) és el nom d'un districte de Cària poblat pels leleges que tenia per capital la ciutat de Pedasa.
Pedasa va ser unida en sinecisme a Halicarnàs l'any 334 aC, per Alexandre el Gran, però el territori va conservar el nom durant almenys quatre segles.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pedasa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 juliol 2021].
# Florian Maitre

Florian Maitre (Meudon, Alts del Sena, 3 de setembre de 1996) és un ciclista francès. Combina la carretera amb el ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 2014
** Vencedor d'una etapa als Boucles de Seine-et-Marne
* 2016
** 1r a l'Essor breton i vencedor d'una etapa
** 1r al Premi Marcel-Bergereau
* 2017
** 1r als Boucles de l'Austreberthe

## Palmarès en pista

* 2016
** Campió d'Europa en Persecució per equips (amb Thomas Denis, Benjamin Thomas, Corentin Ermenault i Sylvain Chavanel)
** Campió d'Europa sub-23 en Persecució per equips (amb Thomas Denis, Benjamin Thomas i Corentin Ermenault)
* 2017
** Campió d'Europa de Madison (amb Benjamin Thomas)
** Campió d'Europa en Persecució per equips (amb Louis Pijourlet, Corentin Ermenault i Benjamin Thomas)
** Campió de França en Puntuació
** Campió de França en Persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Lenexa

Lenexa és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2005 tenia 43.434 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lenexa tenia 40.238 habitants, 15.574 habitatges, i 10.559 famílies. La densitat de població era de 453,2 habitants/km².
Dels 15.574 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.990$ i la renda mediana per família de 76.321$. Els homes tenien una renda mediana de 50.495$ mentre que les dones 32.166$. La renda per capita de la població era de 30.212$. Entorn de l'1,8% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lenexa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lenexa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jean Rossius

Jean Rossius (Cerexhe-Heuseux, Soumagne, 27 de desembre de 1890 - Lieja, 2 de maig de 1966) va ser un ciclista belga que va córrer entre 1913 i 1930. En el seu palmarès destaquen 5 etapes del Tour de França i el campionat nacional en ruta de 1919.

## Palmarès

* 1914
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
* 1919
** Campió de Bèlgica en ruta
** 1r a la Lieja-Malmedy-Lieja
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1920
** 1r a la Retinne-Spa-Retinne
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
* 1922
** 1r a la París-St.Etienne
* 1923
** 1r al Gran Premi Sporting

### Resultats al Tour de França

* 1913. Abandona (7a etapa)
* 1914. 4t de la classificació general, vencedor de 2 etapes i porta el mallot groc durant 4 etapes
* 1919. Abandona (3a etapa), vencedor d'una etapa i mallot groc durant 1 etapa
* 1920. 7è de la classificació general i vencedor de 2 etapes
* 1921. Abandona (2a etapa)
* 1922. 9è de la classificació general
* 1923. Abandona (3a etapa)

## Referències

* ↑ «ROSSIUS Jean». [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Jean Rossius» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a museociclismo.it
# Cryptocentrus nigrocellatus

Cryptocentrus nigrocellatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i Taiwan.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Simeó d'Eucaita

Simeó d'Eucaita (grec antic: Συμεών o Συμεάνης, llatí: Symeon o Simeon o Symeones) va ser arquebisbe d'Eucaita a la Regió del Pont.
Va ser també un escriptor grec de data incerta i se suposa que devia viure probablement cap al final del segle ix.
Es conserven dues de les seves cartes manuscrites: Epistolae duae ad Joannem Monachum, que cita Lleó Al·laci. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Symeon». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 30 setembre 2022].
# Gavotí de Cassin

El gavotí de Cassin (Ptychoramphus aleuticus) és un ocell marí de la família dels àlcids (Alcidae), de formes arrodonides, que s'estén àmpliament pel Pacífic Nord. És l'única espècie viva del gènere Ptychoramphus.

## Morfologia

* Petit gavotí d'uns 25 cm de llargària i un pes de 175 grams.
* Per sobre és de color gris molt fosc, barbeta, gola i part anterior del coll brunenc. Flancs gris fosc. Pit i abdomen blancs.
* Hi ha unes taques blanques per sobre i sota dels ulls.
* Potes blavoses i petit i esmolat bec, de color negre.

## Hàbitat i distribució

Ocell pelàgic i costaner. Cria en caus a illes properes al continent americà, des del sud d'Alaska, les illes Aleutianes i cap al sud fins Baixa Califòrnia.
# Pere de Vilagut

Pere de Vilagut (? - 1449) fou un noble empordanès, senyor de Sant Mori, fill de Bernat de Vilagut i germà d'un altre Bernat de Vilagut, Guillem de Vilagut i el castellà d'Amposta fra Joan de Vilagut.
Les primeres dades que tenim de Pere de Vilagut és que participava en les campanyes italianes del rei Alfons V durant la dècada de 1420, juntament amb els seus germans. Però a ell li interessà molt més ser el protagonista de diferents fets d'armes al Principat en el que s'anomenava guerra privada i que era un dels privilegis dels nobles, així el 1428 el rei li ha de fer un requeriment per tal que retorni a l'ordre i no faci més malvestats.
El 1429 ja apareix com a senyor del castell de Sant Mori, per tant els seus germans Bernat i Guillem ja devien ser morts. L'any següent el rei demanava a fra Vilagut que intentés controlar el seu germà Pere davant la bandositat que aquest tenia amb Bernat Senesterra, un altre noble empordanès, veí dels Vilagut. El conflicte amb Senesterra va ser llarg i continuat, el 1435 Pere enderrocava un molí a Castelló d'Empúries i es passejava per aquesta vila com si en fos l'amo, quan era Bernat Senesterra el procurador del comtat d'Empúries i qui n'havia de tenir cura. El 1444 el rei Alfons, des d'Itàlia tornava a fer un requeriment per tal que els familiars del castellà d'Amposta, fra Vilagut, fessin cas a les seves ordres a canvi d'una amnistia per tots els delictes comessos. Entre aquests familiars hi havia, òbviament, Pere de Vilagut, i també fra Bernat Hug de Rocabertí, personatge emparentat amb els Vilagut, com veurem tot seguit.
Una de les darreres dades que tenim d'aquest noble és que el 1449 va tenir un dur enfrontament armat amb Bernat Senesterra en un camí ral que no s'especifica. El resultat fou d'allò més dramàtic, Bernat Senesterra morí i Pere de Vilagut potser també morí d'aquesta feta, ja que poc temps després consta com a mort i ho feia sense descendència.
Pere de Vilagut es casà en una data no determinada amb Joana de Rocabertí, membre de la família dels barons de Maçanet de Cabrenys, concretament era filla de Guillem Hug de Rocabertí i Francesca d'Erill i germana de Dalmau de Rocabertí i d'Erill, Pere de Rocabertí i fra Bernat Hug de Rocabertí. Tot i que l'herència li pertocava a Joana, aquesta passà a Pere de Rocabertí, que es convertí en el nou senyor de Sant Mori.
# Font dels Estudiants

La Font dels Estudiants és una obra de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Hi ha moltes incògnites sobre aquesta font: la data de construcció, l'origen del seu nom..., el que sí se sap és que l'aigua prové del mas la Fàbrega, situat uns metres més amunt a la falda de la muntanya de Sant Antoni.
La font està en una cavitat rectangular a un nivell inferior al del carrer. Calen unes escales per accedir-hi.

## Referències

* 1 2 «Font dels Estudiants». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].