OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bodoni

Bodoni és una sèrie de lletres tipogràfiques dissenyades inicialment per Giambattista Bodoni (1740-1813) l'any 1798. La família tipogràfica està classificada com una Didone moderna. Bodoni va seguir les idees de John Baskerville (augment del contrast de traç que reflecteix la tecnologia d'impressió en desenvolupament i un eix més vertical), amb un contrast incrementat de les línies i unes majúscules més verticals, lleugerament condensades, però les va portar a una conclusió més extrema. Bodoni va tenir una llarga carrera i els seus dissenys van canviar i variar, acabant amb una tipografia d'una estructura subjacent lleugerament condensada amb serifs planes, contrast extrem entre traços gruixuts i prims i una construcció geomètrica general.
Quan es van publicar per primera vegada, Bodoni i altres tipus de lletra Didone es van anomenar dissenys clàssics a causa de la seva estructura racional. Tanmateix, aquests tipus de lletra no eren versions actualitzades d'estils de lletres romanes o renaixentistes, sinó nous dissenys. Van passar a anomenar-se fonts serif "modernes"; des de mitjans del segle XX, també es coneixen com a dissenys de Didone.

## Referències

* ↑ Lawson, Alexander. Anatomy of a Typeface. 1st. Boston: Godine, 1990, p. 196–208. ISBN 9780879233334.
* ↑ «Bodoni». Fonts.com.
* ↑ Arntson, A. (1988). Graphic design basics. New York: Holt, Rinehart, and Winston, p.92.
* ↑ «Type Classifications». Fonts.com.
# Boscarla de Madagascar

La boscarla de Madagascar (Acrocephalus newtoni) és una espècie d'ocell de la família dels acrocefàlids (Acrocephalidae) que habita canyars, pantans i manglars de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Boscarla de Madagascar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Biblioteca Los Palos Grandes

Biblioteca Los Palos Grandes és una biblioteca pública municipal a Chacao (Miranda, Veneçuela) i gestionada per Cultura Chacao. Es va fundar el 2011. Realitza activitats per a promoure la lectura. Formada per: la Sala Eugenio Montejo, la Ludoteca, la Biblioteca Francisco Herrera Luque, l'Espai Álvaro Sotillo, la Sala de Computació, sales d'encontre per a tallers i seminaris, i la Ludoteca Bello Campo. El 2013 s'instal·là un sostre de 124 m2 cobert de vegetació per a la climatització i reducció del consum energètic. Des de 2015 la Ludoteca Bello Campo en depèn, localitzada al Parc Bello Campo. El 2015 participà en la setena edició del Festival de la Lectura.

## Notes

* 1 2 «Biblioteca Los Palos Grandes celebra 5 años con una variada programación». El Universal, 11-02-2016 [Consulta: 11 febrer 2016].
* 1 2 Mendoza, Franco «Biblioteca Los Palos Grandes apaga cinco velitas con variada programación de animación a la lectura». Correo Cultural, 01-02-2016 [Consulta: 11 febrer 2016].
* ↑ Ovalles R., Valentina «Biblioteca de Los Palos Grandes estrenó techo verde». El Universal, 02-03-2013 [Consulta: 11 febrer 2016].
* ↑ Cubas, Romhy «El Festival de la Lectura abre hoy su 7ma edición en Altamira». El estímulo, 30-04-2015 [Consulta: 11 febrer 2016]. Arxivat 13 de novembre 2016 a Wayback Machine.
# Biblioteca Maria Barbal

La Biblioteca Maria Barbal és una obra noucentista de Tremp (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres i emplaçat al carrer Lleida. Es tracta d'una construcció de tres altures, planta baixa, pis i golfes, d'un estil marcadament noucentista. La composició de la façana és totalment simètrica inspirant-se en els temples clàssics. La planta baixa presenta la part inferior del parament a mode de pòdium, pilastres adossades divideixen en tres eixos la façana que culmina amb un entaulament i un frontó triangular amb un òcul en l'interior. Es rellevant el conjunt de les finestres de les dues plantes que, sumades, conformen arcs de mig punt dividits per plafons horitzontals.

## Història

El Casal Cultural Catòlic començà la seva activitat com ateneu cultural al 1939.

## Referències

* 1 2 «Biblioteca Maria Barbal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 març 2019].
# Brangus

Brangus és una raça de bestiar boví originària dels Estats Units a principis del segle xx. Els primers creuaments es van començar a fer des de 1912 La raça té en la seva composició genètica 3/8 de raça brahman i 5/8 de raça angus, és a dir 37,5% i 62,5% respectivament.
Brangus vermell o colorit és una raça de bestiar boví resultant de l'aparellament entre vaques angus i toros brahman negres.
Aquesta raça va veure la llum durant els primers anys 30 del segle passat, quan els ramaders van observar que els vedells creuats naixien més petits, creixien més ràpid i tenien més carn que els de raça pura britànics populars de l'època.
Durant més de 20 anys després dels primers aparellaments, es va continuar investigant per assegurar-se que els resultats d'aquest encreuament fossin repetibles i predictibles. Des d'aquella època han sorgit nombrosos grups per a la producció d'un bestiar funcional i rendible que proporciona la prima i gustosa carn de vaca que satisfà el gust del consumidor d'avui.
La raça ha adquirit ja personalitat pròpia i s'ha estès per diversos continents entre ells Amèrica del Nord, Amèrica del Sud i Sud Àfrica.

## Races bovines sintètiques

Les races sintètiques es formen pel creuament de dos o més races i després van essent perfeccionades a través de la selecció.
En realitzar aquest encreuament es busca un animal amb un tipus de carn que conservi les bones característiques de la raça angus com: productora de carn de qualitat amb excel·lència i condicions d'alta eficiència de producció, fertilitat, conformació carnissera, precocitat en l'engreixament. El brahman els aporta l'adaptació al tròpic, és a dir, a les altes temperatures, humitat, paràsits interns i externs i a més la robustesa.

## Enllaços externs

* Races Angus Brangus
# Branford (desambiguació)

«Branford» té aquests significats:
* Branford, població dels Estats Units a l'estat de Florida
* Branford (Connecticut)
* North Branford, població dels Estats Units a l'estat de Connecticut.
# Braniff International Airways

Braniff Airways, Inc., operant com Braniff International Airways, des de 1948 fins 1965, i després com Braniff International des de 1965 fins 1983, va ser una aerolínia nord-americana que va operar des de 1928 fins a 1982. Les seves rutes van ser principalment al mig oest i sud-oest dels Estats Units, Mèxic, Amèrica Central i Amèrica del Sud. A finals de la dècada de 1970, es va expandir a Àsia i Europa. L'aerolínia va deixar de funcionar el maig de 1982, perquè els alts preus dels combustibles i la Llei de desregulació aèria de desembre de 1978 la van fer no competitiva. Dues aerolínies posteriors van utilitzar el nom de Braniff: els Hyatt Hotels van recolzar Braniff, Inc. el 1984-89 i Braniff International Airlines, Inc. el 1991-92. A principis de 2015, una sèrie de noves empreses Braniff es van incorporar a l'Estat d'Oklahoma, amb finalitats històriques i per a l'administració de les marques registrades de Braniff, drets d'autor i altres propietats intel·lectuals. Aquestes empreses inclouen Braniff Air Lines, Inc., Paul R. Braniff, Inc., Braniff Airways, Inc., Braniff International Hotels, Inc., i Braniff International Corporation.

## Història
### Paul R. Braniff, Inc.

El 26 d'abril de 1926, Paul Revere Braniff va registrar Braniff Air Lines, Inc. però no va ser utilitzat per operar cap aerolínia i finalment es va dissoldre. El 29 de maig de 1928, el magnat d'assegurances Thomas Elmer Braniff va finançar i fundar una companyia d'aviació amb el seu germà Paul, i la van batejar Paul R. Braniff, Inc.. El 20 de juny de 1928, el servei va començar des d'Oklahoma City fins a Tulsa utilitzant un avió de 5 passatgers Stinson Detroiter registrat com NC1929 el 20 de juny de 1928. Paul Braniff va actuar com a pilot del primer vol amb un passatger a bord. El vol va funcionar normalment a Tulsa, però es va retardar per al viatge de tornada per tempestes a la zona de Tulsa.
Els germans Braniff van romandre com a part de la companyia quan la propietat es va transferir a Universal Aviation Corporation l'abril de 1929. Amb la compra de la companyia per Universal, l'entitat va començar a operar com Braniff Air Lines, Inc. Universal era un conglomerat de línies aèries més petites i empreses ferroviàries que planificaven donar un servei de costa a costa dels Estats Units. A principis de 1930, l'empresa va ser comprada per l'Aviation Corporation (AVCO) que, juntament amb altres empreses, van constituir American Airlines.

## Referències

* ↑ Nance, John J. Splash of Colors The Self Destruction of Braniff International. Nova York: William Morrow and Company, 1984. ISBN 0-688-03586-8.
* ↑ «Braniff Airways, Inc.». State of Oklahoma. [Consulta: 12 novembre 2016].
* ↑ Aerolínies i correu aeri: l'oficina de correus i el naixement del comercial. Robert Van der Linden, p. 112.

## Enllaços externs

* Braniff Airways Foundation
# Braquinins

Els braquinins (Brachininae) són una subfamília de coleòpters dins la família Carabidae. Alguns dels seus membres són capaços d'expulsar per l'anus una substància repuganatòria defensiva, acompanyada d'una petita detonació, per la qual cosa es coneixen com a escarabats escopeters o bombarders.

## Taxonomia

La subfamília Brachininae conté els següents gèneres:
* Aptinoderus Hubenthal, 1919
* Aptinus Bonelli, 1810
* Brachinulus Basilewsky, 1958
* Brachinus Weber, 1801
* Brachynillus Reitter, 1904
* Crepidogaster Boheman, 1848
* Crepidogastrillus Basilewsky, 1959
* Crepidogastrinus Basilewsky, 1957
* Crepidolomus Basilewsky, 1959
* Crepidonellus Basilewsky, 1959
* Mastax Fischer von Waldheim, 1828
* Pheropsophus Solier, 1833
* Styphlodromus Basilewsky, 1959
* Styphlomerus Chaudoir, 1875

## Vegeu també

* Mastax albonotata
* Mastax alternans
* Mastax annulata
* Mastax burgeoni

## Referències

* ↑ «Brachininae Bonelli, 1810». Carabidae of the World, 2011. Arxivat de l'original el 24 de març 2011. [Consulta: 24 juny 2011].
# Bonaventura Bassegoda

Bonaventura Bassegoda és el nom dels següents personatges:
* Bonaventura Bassegoda i Amigó (Barcelona, 1862 - 1940), escriptor i arquitecte
* Bonaventura Bassegoda i Musté (Barcelona, 1896 - 1987), arquitecte, fill de Bonaventura Bassegoda i Amigó
* Bonaventura Bassegoda i Hugas (Barcelona, 1954), historiador de l'art
# Buenas tardes (Telecinco)

Buenas tardes va ser un programa emès per la cadena espanyola de televisió Telecinco entre el 2000 i 2001.

## Història

El programa es va estrenar el dia 27 de novembre de 2000. La idea original i la direcció de l'espai corresponen a la periodista malaguenya María Teresa Campos i la presentació va ser a càrrec de la valenciana Nuria Roca.
L'espai va sorgir com una aposta de la cadena privada per a fer-se buit d'audiència en una franja horària, les tardes de dilluns a divendres, en aquest moment copada per la cadena rival, que en aquell moment emetia l'espai d'Ana Rosa Quintana Sabor a ti.
L'espai, tanmateix, no va aconseguir les expectatives d'audiència desitjades (al voltant de l'11% de quota de pantalla), per la qual cosa va ser retirat de la programació poques setmanes després de la seva estrena. No obstant això, li va valer a la seva presentadora una nominació als Premis TP d'Or d'aquell any.
El programa es va recuperar durant unes setmanes des del mes de gener de 2001. Comptava amb tres seccions: el concurs Lid, presentat per Nuria Roca; El color de la tarde, tertúlia sobre temes d'actualitat social i Tu dirás, terturlia política i social conduïda per María Teresa Campos. Van ser tan sols 12 dies, ja que el programa es va decidir cancel·lar el 27 de gener, passant Tu dirás, a convertir-se en programa independent.

## Format

L'espai pretenia, en la tradició dels magazins vespertins, abastar el tractament de tota mena de temes d'actualitat, amb entrevistes, concursos i actuacions musicals i una especial atenció als temes de premsa rosa.

## Referències

* ↑ «Telecinco ficha a Nuria Roca para presentar "Buenas tardes", un magacín vespertino». Diario de Navarra, 14-11-2000. Arxivat de l'original el 2004-11-11. [Consulta: 23 desembre 2019].
* ↑ «Còpia arxivada». Vertele!, 30-11-2000. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 23 desembre 2019].
* ↑ «Telecinco recupera «Buenas tardes», al que se incorpora María Teresa Campos». Diari ABC, 15-01-2001.
* ↑ «Telecinco retira el espacio de Nuria Roca». Diari ABC, 27-01-2001.
# Buenaventura

«Buenaventura» té aquests significats:
* Buenaventura (Colòmbia), ciutat de Colòmbia al departament de Valle del Cauca
* Buenaventura (Toledo), municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
* Riu Buenaventura, riu fictici que es va localitzar originalment en els Estats Units d'Amèrica
* Lorenzo Buenaventura (Sevilla, 1963), preparador físic espanyol
# Bupleurum gibraltarium

Bupleurum gibraltarium és una espècie de planta de la família de les Apiàcies que es distribueix pel nord-oest d'Àfrica i Espanya. És un arbust perenne que es troba sobre sòls calcaris a llocs rocosos, d'ambient solejat de subhumit a àrid. No s'ha establert encara si el nom d'aquesta espècie està acceptat o es considera un sinònim d'una altra espècie.

## Referències

* ↑ «Bupleurum gibraltarium» a The Plant List. Data consulta: 19 de març de 2014.

## Enllaços externs

* Bupleurum gibraltarium en Flora Ibérica, RJB/CSIC, Madrid
# Bupleurum handiense

Bupleurum handiense és una espècie de planta de la família de les Apiàcies, endèmica de Lanzarote, Fuerteventura (a les Illes Canàries). És un arbust perenne que es troba a penya-segats desabrigats.

## Referències

* ↑ «Bupleurum handiense» a The Plant List. Data consulta: 19 de març de 2014.

## Enllaços externs

* http://floradecanarias.com/bupleurum_handiense.html
# Bupleurum salicifolium

Bupleurum salicifolium és una espècie de planta de la família de les Apiàcies, endèmica de les Illes Canàries i l'arxipèlag de Madeira. És un matoll perenne que creix des dels pins bassals fins als pinars.

## Referències

* ↑ «Bupleurum salicifolium» a The Plant List. Data consulta: 19 de març de 2014.
# Boscarla d'aigua

La boscarla d'aigua o xitxarra dels joncs (Acrocephalus paludicola) és una espècie d'ocell de la família dels acrocefàlids (Acrocephalidae) que habita zones de vegetació d'aiguamolls a la zona paleàrtica. Als Països Catalans es pot observar com un migrant escàs quan es desplaça entre les seves zones de cria al centre d'Europa i les d'hivernada a l'Àfrica occidental.

## Referències

* ↑ «boscarla». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 3 Estrada, Joan; Jutglar, Francesc; Llobet, Toni. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears : Inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. Barcelona: Lynx, març de 2010, pàgs. 214-215. ISBN 978-84-96553-54-5.
* 1 2 Svensson, Lars. Guia d'ocells : Europa i regió mediterrània. Barcelona: Omega, 2018. ISBN 978-84-282-1534-3.
# Brahmana suffusa

Brahmana suffusa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids. Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Walker, 1852. Catalogue of the specimens of neuropterous insects in the collection of the British Museum 1:154.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:326, 327.
* Kimmins, 1970. Bull. Br. Mus. Nat. Hist. Ent. 24(8):350.
* Klapálek, 1916. Cas. ces. Spol. ent. 13:45-84.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 22 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Caballero (equip ciclista)

L'equip Caballero, conegut posteriorment com a Goudsmit-Hoff, va ser un equip ciclista neerlandès, que va competir professionalment entre el 1960 i el 1972.

## Principals victòries

* Omloop der Kempen: André van Middelkoop (1964)
* Campionat de Flandes: Gerard Vianen (1967)
* Druivenkoers Overijse: John Schepers (1968)
* Tour del Nord-oest de Suïssa: Leo Duyndam (1970)
* Ronda van Midden-Nederland: Ger Harings (1970)
* Circuit de les Ardenes flamenques - Ichtegem: Tino Tabak (1972)
* Volta a Andalusia: Jan Krekels (1972)

### A les grans voltes

* Tour de França:
** 3 participacions (1970, 1971, 1972)
** 4 victòries d'etapa :
*** 2 el 1971: Gerben Karstens, Jan Krekels
*** 2 el 1972: Leo Duyndam, Rini Wagtmans
** 0 classificació final:
** 0 classificació secundària:
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 2 participacions (1971, 1972)
** 8 victories d'etapes :
*** 2 el 1971: Gerben Karstens, Ger Harings
*** 6 el 1972: Gerard Vianen (2), Ger Harings (2), Jos van der Vleuten, Cees Koeken
** 0 classificació secundària:

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles 2 a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
Viccionari
# CDF

CDF té els següents significats:
* Congregació de la doctrina de la Fe, òrgan col·legiat del Vaticà
* Carta de Drets Fonamentals, document sobre els drets humans proclamat per la Unió Europea
* Collège de France, institució francesa d'ensenyament superior i recerca
* Convergència Democràtica de la Franja, partit polític de la Franja de Ponent
* Convenció per la Democràcia i la Federació, partit polític de Burkina Faso
* Collider Detector at Fermilab, programa internacional de recerca en física de partícules al Fermilab
* Classificació de Derivacions Farmacoterapèutiques, taxonomia d'ús mèdic i farmacèutic
* Canal del Fútbol, canal de televisió de Xile especialitzat en futbol
* Croisières de France, Companyia de creuers amb seu a França
* Compound Document Format, estàndard del World Wide Web Consortium per a fitxers que contenen diversos formats
* CDF també és el codi ISO 4217 del franc congolès, moneda de la República Democràtica del Congo
Viccionari
# Calcioandyrobertsita

La calcioandyrobertsita és un mineral de la classe dels fosfats. Rebé el seu nom en honor d'Andrew (Andy) Clifford Roberts, mineralogista del Servei Geològic del Canadà i especialista en la documentació de noves espècies minerals. La calcioandyrobertsita és isoestructural i l'anàleg de calci de l'andyrobertsita; també es troba relacionada estructuralment amb el grup de la lavendulana.

## Característiques

La calcioandyrobertsita és un fosfat de fórmula química KCaCu₅(AsO₄)₄(H₂AsO₄)·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calcioandyrobertsita pertany a «08.DH: Fosfats amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: minyulita, leucofosfita, esfeniscidita, tinsleyita, jahnsita-(CaMnFe), jahnsita-(CaMnMg), jahnsita-(CaMnMn), rittmannita, whiteïta-(CaFeMg), whiteïta-(CaMnMg), whiteïta-(MnFeMg), jahnsita-(MnMnMn), kaluginita, jahnsita-(CaFeFe), jahnsita-(NaFeMg), jahnsita-(NaMnMg), jahnsita-(CaMgMg), manganosegelerita, overita, segelerita, wilhelmvierlingita, juonniïta, calcioferrita, kingsmountita, montgomeryita, zodacita, arseniosiderita, kolfanita, mitridatita, pararobertsita, robertsita, sailaufita, mantienneïta, paulkerrita, benyacarita, xantoxenita, mahnertita, andyrobertsita, keckita, englishita i bouazzerita.

## Formació i jaciments

A la mina Tsumeb, la seva localitat tipus, la calcioandyrobertsita es troba formant intercreixements lamelars amb l'andyrobertsita; aquests creixements de dos minerals formen un continu cristal·logràfic i, per tant, només es poden calcular els valors mitjans de les propietats dels minerals. L'any 1999 només es coneixia un espècimen del mineral, un agregat de plaques de 0,1 x 5 x 10 mm. Aquest agregat es trobà associat amb adamita cuprifera, olivenita rica en zinc i tennantita. Actualment s'han descrit exemplars a Alemanya i Suïssa a més a més de Namíbia.

## Referències

* 1 2 3 Cooper, M. A. (et al.) «Andyrobertsite and calcioandyrobertsite: Two new minerals from the Tsumeb mine, Tsumeb, Namibia». Mineralogical Record, 1999, pàg. 181-186.
* 1 2 «Calcioandyrobertsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
# Calcioancilita-(Nd)

La calcioancilita-(Nd) és un mineral de la classe dels carbonats, que pertany al grup de l'ancilita. Rep el seu nom del grec αγκυλός (ankylos), "corb", en al·lusió a les formes dels cristalls, generalment arrodonits i distorsionats, i del prefix "calci-", en al·lusió a la seva composició amb el calci dominant sobre l'estronci, a més del sufic "-(Nd)" degut a ser el neodimi la terra rara dominant.

## Característiques

La calcioancilita-(Nd) és un carbonat de fórmula química Ca(Nd,La,Ce)(CO₃)₂(OH)·H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calcioancilita-(Nd) pertany a «05.DC - Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans» juntament amb els següents minerals: ancilita-(Ce), calcioancilita-(Ce), gysinita-(Nd), ancilita-(La), kozoïta-(Nd), kozoïta-(La), kamphaugita-(Y), sheldrickita, thomasclarkita-(Y), peterbaylissita, clearcreekita i niveolanita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la Mina Seula, al Mont Camoscio, a Oltrefiume, al municipi de Baveno (Província de Verbano-Cusio-Ossola, Piemont, Itàlia). Al mateix comune també ha estat trobada a la pedrera Scala dei Ratti, a Feriolo. La calcioancilita-(Nd) també ha estat descrita a la mina de coure de Paratoo, a Yunta (Austràlia Meridional), a la pegmatita de Stetind, a Tysfjord (Noruega), i a Balayé, a Finhaut (Valais, Suïssa).

## Referències

* ↑ «Calcioancylite-(Nd)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 maig 2017].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Caca

* Aquest article tracta sobre el personatge mitològic. Si cerqueu el rebuig produït al final de la digestió, vegeu «excrement».
Caca era, en la mitologia romana, una deessa molt antiga. És considerada germana de Cacus, el fill de Vulcà que va robar a Hèrcules el ramat de Gerió, en un dels dotze treballs d'Hèrcules. Caca va trair el seu germà dient a Hèrcules on amagava aquest el ramat robat. Llavors Hèrcules matà a Cacus per recuperar-lo.
Originàriament era una deessa de la llar i del foc, i al seu temple hi cremava un foc permanent, però més endavant fou relegada per la deessa Vesta, que prengué el paper i les atribucions de Caca. Malgrat això, Caca és probablement una de les deesses més antigues de Roma. Servi diu que tenia un petit santuari (sacellum), probablement situat a Roma i gestionat per les vestals.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 78. ISBN 9788496061972.
* ↑ Servi, nota a la Eneida 8.190: (hunc soror sua eiusdem nominis prodidit: unde etiam sacellum meruit, in quo ei per virgines Vestae sacrificabatur)
Viccionari