OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yemassee

Yemassee és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000, tenia 807 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Yemassee tenia 807 habitants, 323 habitatges i 208 famílies. La densitat de població era de 69,4 habitants/km².
Dels 323 habitatges en un 34,1% vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,3% vivien parelles casades; en un 24,8%, dones solteres; i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones que vivien en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats,la població es repartia de la següent manera: un 31% tenia menys de 18 anys; un 8,2%, entre 18 i 24; un 26%, entre 25 i 44; un 17,3%, de 45 a 60;i un 17,5%, 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24 868 $ i la renda mediana per família, de 31 429 $. Els homes tenien una renda mediana de 31 944 $ mentre que les dones, de 19 375 $. La renda per capita de la població era de 14 186 $. Entorn del 22,2% de les famílies i el 22,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Yemassee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Yemassee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Perla kiritschenkoi

Perla kiritschenkoi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba al Caucas i l'Àsia occidental.

## Referències

* ↑ Geoffroy, 1762. Histoire abrégée des insectes qui se trouvent aux environs de Paris; dans laquelle ces animaux sont rangés suivant un ordre méthodique 2:229.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zhiltzova, 1961. Entomol. Obozr. 40(4):874.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ RareSpecies.ru (rus)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:290.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:263.
* Zwick, P., 1977. Entomol. Basil. 2:112.
* Zhiltzova, 1995. Katalog tipovykh ekzemplyarov kollektsii zoologicheskogo instituta RAN. Vesnyanki (Plecoptera) (Catàleg d'exemplars tipus a la col·lecció de l'Institut Zoològic de l'Acadèmia Russa de les Ciències. Plecoptera), 12.
* Sivec & Stark, 2002. Scopolia 49:16.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Sinagoga Central d'Alep

La Sinagoga Central d'Alep —en àrab كنيس حلب المركزي, Kanīs Ḥalab al-Markazī; en hebreu בית הכנסת המרכזי של חאלב— va ser el major centre de culte de la comunitat jueva a Síria i era una de les majors sinagogues de tot l'Orient Mitjà.

## Còdex d'Alep

En aquesta sinagoga es conservava l'anomenat Còdex d'Alep. El Còdex d'Alep (en hebreu כֶּתֶר אֲרָם צוֹבָא, Keter Aram Tsova) és el més antic i complet manuscrit de la Tanakh, produït i editat pel respectat masoreta Aharon ben Moixé ben Aixer. La seva antiguitat ha estat datada cap als voltants de l'any 930 dC, el manuscrit inclou gairebé tota la Torà. És considerat el manuscrit original de major autoritat masoreta, ja que segons la tradició familiar, aquestes escriptures hebrees foren preservades de generació en generació. És vist com una font original i com la major autoritat per al text bíblic i els rituals jueus. També cal senyalar que el Còdex d'Alep té una llarga història de consultes per part de les autoritats rabíniques.

## Referències

* ↑ http://www.bh.org.il/database-article.aspx?76807 Arxivat 2012-03-13 a Wayback Machine.
* ↑ M. H. Goshen-Gottstein, "The Aleppo Codex and the Rise of the Massoretic Bible Text" The Biblical Archaeologist 42.3 (Summer 1979), pp. 145-163.
# Textos dels Sarcòfags

Els textos dels sarcòfags són escrits que contenen conjurs pintats o gravats en els sarcòfags de l'antic Egipte.
Són un repertori de fórmules sagrades, ofrenes i rituals d'inspiració solar i osiríaca, que tenia com a finalitat ajudar el mort a protegir-se dels perills que pogués trobar-se en el viatge per l'altre món, la duat, preservant així la immortalitat del difunt i els mètodes per a poder alimentar-se en l'altra vida. Pel limitat espai dels sarcòfags, aquests textos a vegades s'escrivien a les parets de les tombes, als vasos canopis, en rotlles de papir i, fins i tot, a les màscares funeràries.
Sorgeixen a partir del primer període intermedi (cap al 2100 aC) i es desenvolupen durant l'Imperi mitjà, quan la noblesa va aconseguir el dret a ser sepultada en sarcòfags i utilitzar els textos màgics que abans només estaven reservats als faraons.
El seu origen prové dels textos de les piràmides (cap al 2350 aC) de l'Imperi antic, època en què la immortalitat i resurrecció estava limitada únicament a la reialesa, encara que inclouen nous continguts i creences pròpies de l'Imperi mitjà.
El poble només va poder accedir a les fórmules sagrades a partir de l'Imperi nou (cap al 1500 aC), i això va donar lloc als textos del denominat llibre dels morts.

## Referències

* ↑ Goelet, Dr. Ogden, i altres The Egyptian Book of the Dead: The Book of Going Forth by Day. San Francisco, Chronicle Books, 1994. (anglès)
* ↑ Shaw, Ian. The Oxford History of Ancient Egypt (en anglès). OUP Oxford, 2003, p. 115. ISBN 0192804588.

## Bibliografia

* Raymond O. Faulkner The Ancient Egyptian Coffin Texts ISBN 0-85668-754-5, 3 vols., 1972-78 (anglès).

## Enllaços externs

* Franco Rafael Maurici Ramon. Cartografia egípcia del més enllà, capítol IX, pàgines 173-201. Edicions clàssiques, Madrid, 1997 Arxivat 2007-04-29 a Wayback Machine..
* Coffin Texts. (anglès)
# Xinhua

L'Agència de Notícies Xinhua (xinès simplificat: 新华社; xinès tradicional: 新華社; pinyin: Xīnhuá shè; literalment : « Grup Xina nova », generalment anomenada « Agència Xina nova »), és l'agència de notícies oficial del govern de la República Popular de la Xina i la més gran del país.
Depèn del Consell d'Estat de la República Popular de la Xina. Els crítics d'aquesta la consideren un instrument de propaganda de l'estat. Reporters sense fronteres l'ha qualificada com la major agència de propaganda del món.
La seva situació de privilegi en l'entramat polític xinès fa que posseeixi més de 10.000 empleats, 31 oficines a la Xina i 107 a l'estranger. La majoria dels mitjans de comunicació xinesos han de recórrer als seus serveis, en no disposar de corresponsals ni a l'interior ni a l'exterior. Xinhua és una editorial i una agència de notícies, que posseeix més de 20 diaris i una dotzena de revistes, i té edicions en set idiomes: xinès, anglès, espanyol, francès, rus, àrab i japonès.
La progressiva reducció de les ajudes estatals, que han quedat en el 40% dels costos, ha obligat Xinhua a buscar alternatives de finançament amb serveis en relacions públiques, construcció i serveis d'informació empresarial.
L'agència va començar la seva marxa al novembre de 1931 amb el nom de Nova Agència de la Xina Roja i va canviar la seva denominació a l'actual en 1937. La seu central es troba a Pequín i va establir la seva primera oficina a l'exterior en 1948.

## Enllaços externs

* Web oficial (àrab) (anglès) (castellà) (francès) (japonès) (rus) (xinès)
# Springerville

Springerville és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2010 tenia 1.961 habitants.
Segons el cens del 2000 tenia 753 habitatges, i 499 famílies.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Springerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Oria (Almeria)

Oria és una localitat i municipi de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 2.488 habitants. La seva extensió superficial és de 235 km² i té una densitat de 10,6 hab/km². És a una altitud de 1025 metres i a 150 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.
Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 2.240 | 2.121 | 2.138 | 2.129 | 2.128 | 2.161 | 2.293 | 2.350 | 2.488 | 2.619 |

## Enllaços externs

* http://www.villadeoria.com
* http://www.juntadeandalucia.es/institutodeestadisticaycartografia/sima/htm/sm04070.htm
* http://www.dipalme.org/Servicios/Municipios/pueblos.nsf/index?ReadForm&id=04070
# Yemysh (cràter)

Yemysh és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 6 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim txeremís, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Yemysh». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Perla ione

Perla ione és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Geoffroy, 1762. Histoire abrégée des insectes qui se trouvent aux environs de Paris; dans laquelle ces animaux sont rangés suivant un ordre méthodique 2:229.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Needham, 1909. Rec. Ind. Mus. 3:185-210.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera) (anglès)

## Bibliografia

* Klapálek, 1923. Coll. Zool. Selys. 4(2):35.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:503.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Sjaak Swart

Jesaia Sjaak Swart (Muiderberg, 3 de juliol de 1938) fou un futbolista neerlandès de la dècada de 1960 de família jueva.
Tota la seva carrera transcorregué a l'AFC Ajax amb més de 600 partits jugats, rècord al club. També fou internacional amb els Països Baixos, amb 31 partits jugats.

## Palmarès
### Ajax

* Eredivisie (7): 1959-60, 1965-66, 1966-67, 1967-68, 1969-70, 1971-72, 1972-73
* Copa neerlandesa de futbol (5): 1960-61, 1966-67, 1969-70, 1970-71, 1971-72
* Copa d'Europa de futbol (3): 1970-71, 1971-72, 1972-73
* Copa Intertoto de la UEFA: 1962
* Supercopa d'Europa de futbol: 1972, 1973
* Copa Intercontinental de futbol: 1972

## Referències

* ↑ «Football: Why Tottenham and Ajax Fans Have a Jewish Identity». Der Spiegel, 04-10-2013 [Consulta: 7 gener 2016].
* ↑ Ajax, the Dutch, the War: The Strange Tale of Soccer During Europe's Darkest ... - Simon Kuper
* ↑ «Escribimos parte de la historia del fútbol» (en castellà). El País, 02-11-2014 [Consulta: 7 gener 2016].
* ↑ "Sjaak Swart: the forgotten genius of an Ajax legend"
* ↑ Mister Ajax: de eeuwige jeugd van Sjaak Swart - Raymond Bouwman
* ↑ Stokkermans, Karel. «Sjaak Swart - International Appearances». RSSSF, 05-02-2010.
# Górnoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Górnoie».
Górnoie (en rus: Го́рное) és un poble (possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.860 habitants.
# Xarop

Un xarop o aixarop (de l'àrab شراب xarab) és un líquid de consistència viscosa que en general conté solucions concentrades de sucres, com per exemple la sacarosa o el xarop de blat de moro alt en fructosa, dissolts en aigua o en un altre líquid. N'hi ha de diverses menes:
* Xarop simple. És un líquid viscós amb usos culinaris. Consisteix en una simple solució saturada de sucre en aigua. Es pot utilitzar per a confitar fruita (confitat en dolç o en almívar). És també el líquid obtingut com a part de les primeres fases de la producció de sucre.
* Xarop medicat. Preparació dolça que conté algun ingredient medicinal actiu, com el xarop de la tos. És una forma d'administrar medicaments per via oral. Actualment moltes preparacions farmacèutiques per als infants són en forma de xarop, però alguns xarops medicats ja s'utilitzaven a la medicina tradicional casolana, com per exemple el xarop de saüc.
* Xarop aromatitzant. Conté una concentració de substàncies aromàtiques o de gust agradable. S'utilitza en la majoria dels casos com a vehicle o agent aromatitzant per a preparar begudes refrescants, sobretot al Magreb, l'Orient mitjà, els països àrabs i l'Àsia meridional (Índia, Pakistan). També es fa servir en l'elaboració de dolços com els zlabia. Entre aquests xarops cal mencionar el xarop de roses, el xarop de sarsaparrella i el xarop de magrana. Aquests tipus de xarop poden estar també medicats en alguns casos.
* Xarop d'auró. Xarop molt utilitzat a la cuina dels Estats Units, sobretot per a acompanyar els famosos pancakes. També es fa servir per a preparar altres dolços.
* Granadina. Xarop de magrana.
Entre les expressions populars derivades del xarop cal mencionar: donar o repartir xarop d'estopa/de bastó/de pàmpol/de gaiato/de reblanir que vol dir "atonyinar, ablanir, apallissar" en el llenguatge col·loquial tradicional.

## Vegeu també

* Almívar
* confitat
* curat (alimentació)
* Kakigori

## Referències

* ↑ DIEC
* ↑ La Cisterna - La producció de sucre a La Safor
* ↑ «Remeis casolans - Xarop de saüc». Arxivat de l'original el 2009-08-10. [Consulta: 5 juny 2009].
* ↑ Galetes de mantega i xarop d'erable

## Enllaços externs

* Fruita vermella amb xarop de marialluïsa - Receptes Arxivat 2010-05-07 a Wayback Machine.
# Springfield (Carolina del Sud)

Springfield és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 504 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springfield tenia 504 habitants, 228 habitatges i 152 famílies. La densitat de població era de 124,7 habitants/km².
Dels 228 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 18% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.563 $ i la renda mediana per família de 40.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.833 $ mentre que les dones 21.364 $. La renda per capita de la població era de 19.285 $. Entorn del 4% de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Otonycteris

El gènere Otonycteris pertany a la família dels vespertiliònids.

## Taxonomia

Aquest gènere està format per les següents dues espècies:
* O. hemprichii
* O. leucophaea

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Benda, P.; Gvoždík, V «Taxonomy of the Genus Otonycteris (Chiroptera: Vespertilionidae: Plecotini) as Inferred from Morphological and mtDNA Data» (en anglès). Acta Chiropterologica, 12, 1, 2010, pàg. 83-102. DOI: http://dx.doi.org/10.3161/150811010X504617.

## Enllaços externs

* Distribució mundial d'aquest gènere. (anglès)
# Zahia Dahel Hebriche

Zahia Dahel Hebriche (Annaba, 11 de febrer de 1952) és una escultora i pintora algeriana. Va obtenir el primer premi de les medalles de Mèrit i el primer premi d'honor del president. Va estudiar Belles arts a les Escoles Nacionals (ENBA) de Constantina i Alger (1969). És professora de dibuix a Guelma, ciutat en la qual va presentar una exposició el 1985.

## Bibliografia

* Mansour Abrous, Dictionnaire donis Artistes Algériens (1917-2006), Edicions L'Harmattan
# Sombras de gloria

Sombras de gloria és una pel·lícula estatunidenca en castellà estrenada l'any 1930. Va ser produïda per Sono Art-World Wide Pictures per servir com a versió en llengua alternativa del seu llançament en anglès Blaze o' Glory (1929). Va ser la primera pel·lícula sonora en llengua estrangera produïda als Estats Units.

## Argument

Sombras de gloria, com Blaze o' Glory, pren la seva premissa de la història The Long Shot de Thomas Alexander Boyd. És en part pel·lícula de guerra, en part drama judicial .

## Repartiment

* José Bohr com Eddie Williams
* Mona Rico com Helen Williams
* Francisco Maran com Dr. Castelli
* Cesar Vanoni com Fiscal de districte
* Demetrius Alexis com Carl Hummel
* Juan Torena com Jack
* Enrique Acosta com Jutge

## Producció i distribució

Segons fonts web modernes, Sombras de gloria es va rodar als Metropolitan Studios de Hollywood l'octubre de 1929. L'estrena va tenir lloc a l'estudi el 25 de gener de 1930. La pel·lícula es va estrenar al públic en general als Estats Units cinc dies després. Actualment no està disponible en DVD.

## Referències

* ↑ «Sombras de Gloria». Govern d'Espanya. [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ «Sombras de gloria (1930) - IMDb». IMDb.
* ↑ «Ecos y noticias» (en castellà). La Vanguardia, 19-11-1929. [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ «Sombras de gloria (1930)» (en anglès). TCM. Arxivat de l'original el 19-10-2012. [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ «Sombras de gloria (1930) - IMDb». IMDb.
# Till glädje

Till glädje és una pel·lícula sueca dirigida per Ingmar Bergman, estrenada el 1950.

## Argument

Stig i Martha són tots dos violinistes a l'orquestra dirigida pel vell Sönderby. Es casen però l'ambició de Stig és desbordant i el seu orgull desmesurat. Els esquinços trobats en la vida de la parella, la seva incapacitat en abraçar una carrera de solista el tornen amarg. Freqüenta Mikael Bro, un vell amic tronera que forma amb la seva dona Nelly una parella sulfurosa.

## Repartiment

* Maj-Britt Nilsson: Marta Olsson
* Stig Olin: Stig Eriksson
* Birger Malmsten: Marcel
* John Ekman: Mikael Bro
* Margit Carlqvist: Nelly Bro
* Victor Sjöström: Sönderby
# Ígor Txislenko

Ígor Txislenko (Moscou, 4 de gener de 1939 - Moscou, 22 de setembre de 1994) fou un futbolista rus de la dècada de 1960.
Fou 53 cops internacional amb la selecció soviètica amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1962 i 1966.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Dynamo Moscou i FC Dynamo Tselinograd.

## Referències

* ↑ Arnhold, Matthias. «Igor Leonidovich Chislenko - Goals in International Matches». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 01-10-2015. [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ (rus) RussiaTeam biography Arxivat 2020-07-03 a Wayback Machine.
* ↑ Ígor Txislenko a National-Football-Teams.com (anglès)
# Sparta (Tennessee)

Sparta és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 4.599 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sparta tenia 4.599 habitants, 1.952 habitatges, i 1.270 famílies. La densitat de població era de 280,1 habitants/km².
Dels 1.952 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,7% hi vivien parelles casades, en un 17,6% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.775 $ i la renda mediana per família de 33.060 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.970 $ mentre que les dones 20.295 $. La renda per capita de la població era de 15.340 $. Entorn del 16,2% de les famílies i el 21,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sparta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sparta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.