OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Skills Challenge

El Skills Challenge o concurs d'habilitats de l'NBA va començar en l'All-Star Weekend de 2003. Està patrocinat tradicionalment per PlayStation i és un concurs per a jugadors que manegen bé la pilota. Consisteix en un exercici en el qual, en el menor temps possible, s'han de driblar obstacles, encistellar algunes cistelles i fer un passe directe i un altre picat que es validen si la bola passa per cercles. Els jugadors han de complir les regles bàsiques de maneig de la pilota del bàsquet. Dels quatre jugadors que competeixen, els dos amb millor temps passen a la següent ronda, on ambdós efectuen la mateixa prova per a així poder triar al guanyador.

## Guanyadors

| | Jugador en actiu |
| Jugador(s) (#) | Número de victòries del jugador |
| Team(s) (#) | Número de vegades de l'equip al qual pertany el jugador vencedor |
| Temporada | Jugador(s) | Equip(s) | Temps |
| 2002-03 | Kidd, JasonJason Kidd | New Jersey Nets | 35.1 segons |
| 2003-04 | Davis, BaronBaron Davis | New Orleans Hornets | 31.6 segons |
| 2004-05 | Nash, SteveSteve Nash | Phoenix Suns | 25.8 segons |
| 2005-06 | Wade, DwyaneDwyane Wade | Miami Heat | 26.1 segons |
| 2006-07 | Wade, DwyaneDwyane Wade (2) | Miami Heat (2) | 26.4 segons |
| 2007-08 | Williams, DeronDeron Williams | Utah Jazz | 25.5 segons |
| 2008-09 | Rose, DerrickDerrick Rose | Chicago Bulls | 35.3 segons |
| 2009-10 | Nash, SteveSteve Nash (2) | Phoenix Suns (2) | 29.9 segons |
| 2010-11 | Curry, StephenStephen Curry | Golden State Warriors | 28.2 segons |
| 2011-12 | Parker, TonyTony Parker | San Antonio Spurs | 32.8 segons |
| 2012-13 | Lillard, DamianDamian Lillard | Portland Trail Blazers | 29.8 segons |
| 2013-14 | Lillard, DamianDamian Lillard (2) Burke, TreyTrey Burke | Portland Trail Blazers (2) Utah Jazz (2) | 45.2 segons |
| 2014-15 | Beverley, PatrickPatrick Beverley | Houston Rockets | — |
| 2015-16 | Towns, Karl-AnthonyKarl-Anthony Towns | Minnesota Timberwolves | — |
| 2016-17 | Porziņģis, KristapsKristaps Porziņģis | New York Knicks | — |
# Seropositiu

En general, s'anomena seropositiu a l'individu que presenta en sang anticossos que, quan se li sotmet a la prova diagnòstica apropiada, confirmen la presencia anticossos específics d'un determinat agent infecciós.
El terme seropositiu s'aplica a un estat immunitari caracteritzat per la presència d'un anticòs específic en la sang, creat enfront d'un antigen, que pot provenir d'un agent infecciós (paràsit, bacteri, fong, virus i fins i tot prions) al que s'ha vist exposat l'organisme, o enfront d'un agent no infecciós (sobretot en patiments d'origen autoimmune).
Aquest estat es comprova mitjançant l'aplicació de proves de laboratori que busquen detectar els anticossos. La seva utilitat radica en establir l'existència d'una determinada infecció en la persona examinada i indica que si no es presenten símptomes, la malaltia es troba en condició latent (com en infecció per VIH, herpes o papil·loma) o, segons la prova, confirma la seva existència prèvia (proves treponèmiques en la sífilis).
En el cas de la infecció per VIH, per exemple, una persona seropositiva pot ser portadora del virus en la fase inicial de la infecció i no patir la malaltia.

## Vegeu també

* Serofòbia

## Referències

* ↑ Real Academia Española (2014). «seropositivo».
* ↑ Janssen, Robert S; Holtgrave, David R; Valdiserri, Ronald O; Shepherd, Melissa; Gayle, Helene D; De Cock, Kevin M (julio de 2001).

## Enllaços externs

* Cómo disminuir los riesgos asociados a la condición de seropositivo.
* Informaciones sobre la prueba de VIH en América Latina Arxivat 2018-11-13 a Wayback Machine.
# Slave Trade Act

Slave Trade Act (Llei del comerç d'esclaus) és el nom curt que reben les lleis que regulaven als Estats Units i al Regne Unit les qüestions relacionades amb el comerç d'esclaus.

## Llista
### Regne Unit

* Slave Trade Act 1788
* Slave Trade Act 1807 (Acta del Comerç d'Esclaus)
* Slave Trade Felony Act 1811
* Slave Trade Act 1824
* Slave Trade Act 1843
* Aberdeen Act (1845)
* Slave Trade Act 1873

### Estats Units

* Slave Trade Act of 1794
* Slave Trade Act of 1800
* Act Prohibiting Importation of Slaves (1807)
* La Slave Trade Act of 1818
* La Act to Protect the Commerce of the United States and Punish the Crime of Piracy (1819) (Llei per a protegir el comerç dels Estats Units i per a penalitzar el crim de pirateria.
* Act in Relation to Service (Utah) - 1852
* Act for the reliev of Indian Slaves and Prisoners (Utah, 1852)

## Vegeu també

* Abolicionisme
# Sil·labari inuktitut

El sil·labari inuktitut va ser un tipus de sil·labari desenvolupat a la fi de la dècada de 1870 com el mètode d'escriptura de l'Inuktitut, i ha estat utilitzat a l'àrtic oriental, tret de Labrador. A l'àrtic occidental i Alaska s'usen caràcters llatins.
El sil·labari inuktitut original va ser adaptat pels missioners anglicans John Horden i E.A. Watkins a partir del sil·labari que el reverend James Evans va crear per a l'idioma cree que, al seu torn, era una modificació del que ell mateix havia creat abans per l'ojibwa. El missioner Edmund Peck s'encarregaria de difondre-ho per tot el territori inuit.

## Sil·labari

La versió actual del sil·labari, que rep el nom de titirausiq nutaaq (en Inuktitut: ), va ser adoptada en 1976 per l'Institut de la Cultura Inuit i és una versió modificada i adaptada del sil·labari creat al segle xix.
| Curta | Trans. | Curta | Llarga | Trans. | Curta | Llarga | Trans. | Curta | Llarga | Trans | Final | Trans. |
| ᐁ | ai | ᐃ | ᐄ | i | ᐅ | ᐆ | u | ᐊ | ᐋ | a | ᐦ | h |
| ᐯ | pai | ᐱ | ᐲ | pi | ᐳ | ᐴ | pu | ᐸ | ᐹ | pa | ᑉ | p |
| ᑌ | tai | ᑎ | ᑏ | ti | ᑐ | ᑑ | tu | ᑕ | ᑖ | ta | ᑦ | t |
| ᑫ | kai | ᑭ | ᑮ | ki | ᑯ | ᑰ | ku | ᑲ | ᑳ | ka | ᒃ | k |
| ᒉ | gai | ᒋ | ᒌ | gi | ᒍ | ᒎ | gu | ᒐ | ᒑ | ga | ᒡ | g |
| ᒣ | mai | ᒥ | ᒦ | mi | ᒧ | ᒨ | mu | ᒪ | ᒫ | ma | ᒻ | m |
| ᓀ | nai | ᓂ | ᓃ | ni | ᓄ | ᓅ | nu | ᓇ | ᓈ | na | ᓐ | n |
| ᓭ | sai | ᓯ | ᓰ | si | ᓱ | ᓲ | su | ᓴ | ᓵ | sa | ᔅ | s |
| ᓓ | lai | ᓕ | ᓖ | li | ᓗ | ᓘ | lu | ᓚ | ᓛ | la | ᓪ | l |
| ᔦ | jai | ᔨ | ᔩ | ji | ᔪ | ᔫ | ju | ᔭ | ᔮ | ja | ᔾ | j |
| ᕓ | vai | ᕕ | ᕖ | vi | ᕗ | ᕘ | vu | ᕙ | ᕚ | va | ᕝ | v |
| ᕃ | rai | ᕆ | ᕇ | ri | ᕈ | ᕉ | ru | ᕋ | ᕌ | ra | ᕐ | r |
| ᙯ | qai | ᕿ | ᖀ | qi | ᖁ | ᖂ | qu | ᖃ | ᖄ | qa | ᖅ | q |
| ᙰ | ngai | ᖏ | ᖐ | ngi | ᖑ | ᖒ | ngu | ᖓ | ᖔ | nga | ᖕ | ng |
| | | ᙱ | ᙲ | nngi | ᙳ | ᙴ | nngu | ᙵ | ᙶ | nnga | ᖖ | nng |
| | | ᖠ | ᖡ | łi | ᖢ | ᖣ | łu | ᖤ | ᖥ | ła | ᖦ | ł |

## Referències

* ↑ Hund, Andrew J. Antarctica and the Arctic Circle: A Geographic Encyclopedia of the Earth's Polar Regions (en anglès). ABC-CLIO, 2014, p. 404. ISBN 9781610693936.
* ↑ Harper, Kenn. «The First Inuktitut Language Conference», 10-08-2012. Arxivat de l'original el 2018-11-29.
# Sinibald Mas i Gas

Sinibald de Mas i Gas, més conegut com Sinibald de Mas, (Torredembarra, juny de 1735 – Barcelona, 31 de juliol de 1806) fou un home de mar, navegant i l'impulsor de l'Escola de Nàutica de Barcelona, de la que fou director i professor entre 1769 i 1806.
Havia començat a navegar als catorze anys. Anà a Amèrica el 1762 i fou retingut per corsaris anglesos. Un cop alliberat, en tornar a Catalunya fou capturat per pirates d'Algèria, que el van fer treballar en les seves naus (1762-68). Expert marí i bon cosmògraf, després de llargues i accidentades navegacions va obtenir el títol de primer pilot d'altura l'any 1768 de l'Escola de Pilotatge de Cartagena.
Amb aquesta titulació a la mà va presentar-se a Barcelona per plantejar a la Junta de Comerç la proposta de la creació d'una escola de nàutica. La Junta de Comerç va establir l'Escola de Nàutica pel seu compte, confiant la direcció a Sinibald de Mas. La Junta va fixar que, després d'un nombre d'anys prudencial, ningú que no hagués passat l'examen no podria comandar embarcacions. Sinibald de Mas es va comprometre a ensenyar les regles geomètriques i cosmogràfiques, el maneig de totes les operacions de navegació, astronomia aplicada, etc. A canvi del seu professorat, la Junta va assignar-li un sou durant quatre anys, a més de pagar el lloguer del local per establir l'Escola i de comprometre's a adquirir els instruments necessaris per a l'ensenyament. Cap a l'any 1796 Sinibald de Mas va anar a Londres, on comprà aparells per a l'escola. Intentà d'oposar-se a l'uniformisme imposat per Madrid als plans d'estudi de nàutica. Va ser el director de l'escola fins al 1806 quan va morir i fou substituït pel seu ajudant.

## Centre d'Estudis Sinibald de Mas

L'any 1983 es va fundar a Torredembarra el Centre d'Estudis Sinibald de Mas, entitat de caràcter cultural que té com a finalitat impulsar la recerca, els estudis, el debat, la difusió i la conservació dels valors culturals, científics i artístics de l'àmbit de Torredembarra i les localitats veïnes. El centre organitza sortides, conferències i exposicions, i edita periòdicament el Recull de Treballs amb estudis monogràfics sobre diferents temes d'interès.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sinibald Mas i Gas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 «Història de la Facultat». Facultat de Nàutica de Barcelona. [Consulta: 25 novembre 2021].
* ↑ «Centre d'Estudis Sinibald de Mas». [Consulta: 25 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Centre d'Estudis Sinibald de Mas, a Torredembarra
# Sissoievka

Sissoievka (en rus: Сысоевка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 356 habitants. Pertany al districte rural de Iàkovlevski.

## Referències

* ↑ Законодательное Собрание Приморского края. Закон Приморского края № 161-КЗ от 14 ноября 2001 г «Об административно-территориальном устройстве Приморского края», в ред. № 148-КЗ от 8 ноября 2007 г.
# Sissy van Alebeek

Sissy van Alebeek (Schijndel, 8 de febrer de 1976)va ser una ciclista neerlandesa que fou professional del 1999 al 2009. El 2001 va guanyar el Campionat nacional en ruta.

## Palmarès

* 1999
** Vencedora d'una etapa a la Ster van Walcheren
* 2001
** Campiona dels Països Baixos en ruta
* 2004
** 1a al Novilon Euregio Cup i vencedora d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Sisseton

Sisseton és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 2.572 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sisseton tenia 2.572 habitants, 1.003 habitatges, i 631 famílies. La densitat de població era de 632,5 habitants per km².
Dels 1.003 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,9% hi vivien parelles casades, en un 16,9% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.698 $ i la renda mediana per família de 33.977 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.393 $ mentre que les dones 20.586 $. La renda per capita de la població era de 14.019 $. Entorn del 14,9% de les famílies i el 18,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sisseton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sisseton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sonámbulos

Sonámbulos és una pel·lícula dramàtica espanyola del 1978 escrita i dirigida per Manuel Gutiérrez Aragón, la seva tercera pel·lícula després d' Habla, mudita i Camada negra. Fou protagonitzada per Ana Belén, que per primer cop rodava amb aquest director. En la pel·lícula posa en escena la comunicació ideològica entre dues persones davant de la seva posició personal com a exemple del difícil despertar durant la transició espanyola després de la dictadura franquista i També representa una reflexió sobre la militància política i la tensió que es crea entre el compromís i la obediència al partit i la llibertat individual.

## Sinopsi

L'acció transcorre a finals de l'any 1970, en ple procés de Burgos. Ana treballa en el Comitè per l'alliberament d'uns presos polítics acusats de terrorisme i pateix un desmai. El seu oncle Norman, antic metge a qui van retirar la llicència per contraban de medicaments, li ofereix un remei que pot ajudar a la seva malaltia cerebral, però li adverteix que pot tenir conseqüències: produeix tal desinhibició que el pacient se situa més enllà del mal i del bé, de l'ètica i de les conviccions. Així Ana assumeix una doble personalitat, princesa imaginària i revolucionària real.

## Repartiment

* Ana Belén ... Ana Cuesta
* Norman Briski ... Norman
* María Rosa Salgado ... María Rosa Gala
* Lola Gaos ... Fátima
* Javier Delgado ... Javier, fill d'Ana
* Laly Soldevila ... Laly Soldevila
* Enriqueta Carballeira ... Actriu
* Julia Peña ... (veu)
* Eduardo MacGregor ... Metge
* José Manuel Cervino ... Pepe
* Félix Rotaeta ... Félix
* Ricardo Franco ... Javier
* José Luis Borau ... Director de la biblioteca

## Premis

Manuel Gutiérrez Aragón va guanyar la Conquilla de Plata al millor director al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1978. la pel·lícula fou escollida com a candidata espanyola a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa als premis Oscar de 1979, però finalment no fou nominada.

## Referències

* ↑ "Sonámbulos" la pesadilla del franquismo, El País, 26 de setembre de 1978
* ↑ Presentació de "Sonámbulos" a Historia de nuestro cine, rtve.es
* ↑ Sonámbulos a Fotogramas
* ↑ Un excelente filme, fuera de concurso, de Jaime de Armiñán, La Vanguardia, 21 de setembre de 1978
* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
# Soo

Soo (曽於市, Soo-shi) és una ciutat de la prefectura de Kagoshima, al Japó. El 2015 tenia una població estimada de 38.963 habitants.
Soo està situada en el nord-est de la prefectura de Kagoshima i al centre de la península d'Osumi, fent frontera amb Miyazaki i Miyakonojō de la prefectura de Miyazaki. La major part del municipi és muntanyós i forestal. Soo està situada en les proximitats dels volcans Shinmoedake i Sakurajima, dels quals rep cendra.
L'actual ciutat de Soo fou establerta l'1 de juliol de 2005 com a resultat de la unió dels pobles d'Ōsumi, Sueyoshi i Takarabe, tots del districte de Soo.

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. Arxivat de l'original el 2016-05-19. [Consulta: març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Soo (japonès)
# Spock

    *Per a l'asteroide vegeu (2309) Mr. Spock
Spock, també anomenat Sr. Spock, és un vulcanià que forma part de la tripulació de l'Enterprise, de la sèrie Star Trek: La Sèrie Original. Fou interpretat per l'actor Leonard Nimoy en la sèrie original i posteriorment per Zachary Quinto.

## Referències

* ↑ Hernández, Virginia «Los Personajes de Star Trek» (en castellà). El Mundo.
# Splitter

«Splitter» té aquests significats:
* Tiago Splitter jugador bàsquet hispanobrasiler.
* Splitter Un filtre ADSL.
* Haali Media Splitter.El filtre
* splitter (àudio), unitat d'interconnexió en preses de so
# Sixte Quintana Cascante

Sixte Quintana Cascante (Barcelona, 1922 - 1977) fou dirigent esportiu.
Va practicar el futbol, l'automobilisme i l'esquí abans de començar la seva etapa de dirigent. El seu primer càrre el va tenir a la Federació Catalana de Bàsquet, de la qual va ser vicepresident al principi dels anys cinquanta, també va ser membre de la junta directiva del Reial Automòbil Club de Catalunya (RAAC), fent les funcions de comissari esportiu en moltes competicions, i del FC Barcelona sota la presidència de Francesc Miró Sans. Els càrrecs en el RACC i el Barça els va compaginar amb la presidència de la Federació Catalana d'Esquí precedent de la Federació Catalana d'Esports d'Hivern, del 1958 al 1964. Després d'una brillant etapa de vuit anys al capdavant de la federació, en la qual l'esquí català va consolidar el seu prestigi esportiu i organitzador, el 1967 va ser designat president del Comitè Espanyol de Bobsleigh, dependent directament de la Delegación Nacional de Educación Física y Deportes, que el 1969 es va convertir en federació. Com a president d'aquesta nova federació, va viure una altra brillant etapa en la qual l'equip espanyol de bob a quatre va ser subcampió d'Europa l'any 1970. Rebé la medalla de plata al mèrit esportiu de la Delegación Nacional de Deportes el 1963.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Soler Botei

Soler Botei és una casa amb elements eclèctics i modernistes de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Casal de planta rectangular de grans dimensions que es troba en el pla del Toneu, a prop de Sant Sebastià, des d'on es veu tota la Plana.
A través d'un túnel s'accedeix a un espaiós jardí que envolta la casa. A la part dreta de la façana s'eleva una torre, adossada al túnel, de planta quadrada i quatre pisos i coberta a quatre vessants. A la part baixa hi ha una capella dedicada a la Immaculada. El cos de la casa consta de planta baixa i dos pisos, el portal d'entrada és dovellat, damunt d'unes mènsules se sosté un balcó en el qual hi ha un escut d'armes que no es pot descriure, ja que es troba cobert per l'heura que s'enfila per les parets de l'edifici. Està construït amb pedra i estuc amb formes decoratives.

## Història

Casal d'edificació moderna, des del qual es divisa tota la Plana. És de línies modernistes per bé que hi ha una data damunt el portal principal que indica una data anterior: 1804.
Té un caire d'edifici defensiu amb grans pretensions senyorials, l'envolta un bell jardí.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Soler Botei». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Synasellus vilacondensis

Synasellus vilacondensis és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: Portugal.

## Referències

* ↑ Braga, J. M., 1944. Note sur un genre d'Asellides nouveau du Portugal (Synasellus n. gen.) et description d'une sous-espèce nouvelle de ce genre. Publicaçoes do Instituto de Zoologia "Dr. Augusto Nobre" 17: 1–11.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Afonso, O., 1987. Contribution pour la connaissance des rapports entre la qualité de l'eau phréatique et les communautés d'asellides (Crustacea, Isopoda, Asellota). Publicações do Instituto de Zoologia "Dr Augusto Nobre" 198: 1-61.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Biodiversidade em Portugal (portuguès)
* ↑ Reboleira, Ana Sofia P.S.; Paulo A.V. Borges; Fernando Gonçalves; Artur R.M. Serrano i Pedro Oromí, 2011. The subterranean fauna of a biodiversity hotspot region - Portugal: an overview and its conservation. International Journal of Speleology, 40 (1): 23-37.

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* Discover Life (anglès)
* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Nombre 145

El nombre 145 (CXLV) és el nombre natural que segueix el nombre 144 i precedeix el nombre 146. La seva representació binària és 10010001, la representació octal 221 i l'hexadecimal 91. La seva factorització en nombres primers és 5×29; altres factoritzacions són 1×145 = 5×29; és un nombre 2-gairebé primer: 5 × 29 = 145.

## Referències

* ↑ «Number 145: mathematical and symbolic properties | Crazy Numbers». [Consulta: 26 juliol 2021].
# Nombre 148

El nombre 148 (CXLVIII) és el nombre natural que segueix el nombre 147 i precedeix el nombre 149. La seva representació binària és 10010100, la representació octal 224 i l'hexadecimal 94. La seva factorització en nombres primers és 2²×37; altres factoritzacions són 1×148 = 2×74 = 4×37; és un nombre 3-gairebé primer: 2 × 2 × 37 = 148.

## Referències

* ↑ «Number 148: mathematical and symbolic properties | Crazy Numbers». [Consulta: 26 juliol 2021].
# Museu d'Antioquia

El museu de Antioquia és un museu d'art ubicat a Medellín, Colòmbia fundat el 1881. Fou el primer museu establert al departament d'Antioquia i el segon dins Colòmbia. El museu compta amb la més gran col·lecció d'obres de Fernando Botero al mon i amb obres dels artistes colombians i antioquenys com Francisco Antonio Cano, Eladio Vélez, Pedro Nel Gómez, Débora Arango, Alejandro Obregón, Enrique Grau, Edgar Negret, Santiago Cárdenas, Luis Fernando Peláez i Luis Caballero.

## Història

El 1881, Manuel Uribe Ángel, Antonio José Restrepo i Martin Gómez, van establir el museu Zea en honor de Francisco Antonio Zea a la Biblioteca de l'Estat Sobirà d'Antioquia, amb una col·lecció de llibres i artefactes històrics i artístics dels seus fundadors.
La història d'Antiòquia va ser representada en documents, armes, banderes i altres elements del temps de la independència colombiana a la guerra dels Mil Dies. La col·lecció també contenia peces precolombianes, roques, minerals, i monedes. La biblioteca contenia una recopilació dels primers diaris del país. El 1886, amb la reforma de la Constitució, el museu van passar a dependre del govern central i els Governadors. El museu va tancar per esdevenir el palau de Rafael Uribe Uribe, el Governador de Antioquia, i una part de la col·lecció va ser emmagatzemada i l'altra va ser enviada a la Universitat de Antioquio i l'Acadèmia Històrica de Antioquia.
El 1946, a través de la Societat de Millores Públiques de Medellín, es va proposar reobrir el museu com a entitat privada sense anim de lucre i, el 1955, es va obrir a la Casa de la Moneda, antiga fàbrica de aiguardent. El lloc ara és Ala Experimental, a prop de l'Església de Veracruz.
El 1977, el museu es va anomenar Museu d'Art Francisco Antonio Zea de Medellín. El 1978, l'artista Fernando Botero va fer la primera donació de les seves obres al museu i va ser proposat que el canvi de nom a Museu d'Antioquia.
* El Museu de Antioquia i la plaça Botero

## Referències

* 1 2 3 «Museo de Antioquia. Lugares de exposición» (en castellà). Universes in Universe - Mundos del Arte. [Consulta: 27 juny 2020].
* Un museo Contra más de 1.000 visitantes diarios Arxivat 2012-02-25 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina de web oficial (en castellà)
* Descripció breu en anglès amb fotos Arxivat 2016-10-02 a Wayback Machine.
# Museu d'Antigua i Barbuda

El Museu d'Antigua i Barbuda (en anglès: Museum of Antigua and Barbados) és un museu ubicat a Saint John, Antigua i Barbuda. Està ubicat al Palau de Justícia colonial, construït el 1747 en el lloc de la ciutat on es trobava en primer lloc el mercat, i és l'edifici més antic encara en ús a la ciutat.
El museu mostra els artefactes Arawak i colonials recuperats en les excavacions arqueològiques a les illes. També compta amb una rèplica de mida natural d'una casa Arawak, models de les plantacions de sucre, juntament amb la història de l'illa.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-03-17 a Wayback Machine.