OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrers del Pont, Torrent i Santa Maria (Castelló de Farfanya)

Els Carrers del Pont, Torrent i Santa Maria és una obra de Castelló de Farfanya (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Són els carrers més antics del poble; les cases millor conservades són les del carrer Santa Maria.
Les cases del carrer Torrent estan molt reformades; les més antigues són de pedra amb la porta d'accés en arc de mig punt, i al pis superior l'habitatge, amb les golfes més amunt. Quasi totes les cases estan arrebossades. Les cases de construcció recent són de totxo.
Les cases del carrer del Pont no es troben tan reformades com les del carrer Torrent. Són de pedra, amb la porta d'accés en arc de mig punt o allindada; en un tram del carrer hi ha uns porxos. Al final d'aquest carrer es trobava la porta d'accés del poble, quan aquest estava emmurallat.

## Història

Els tres carrers es troben dins del poble emmurallat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Carrers del Pont, Torrent i Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Casa Cremada

Casa Cremada és un conjunt de tres masies en ruïnes de Corbera de Llobregat (Baix Llobregat): Ca n'Isidre, Can Baliarda, Can Miquel. Està inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt de tres masies, el nom de les quals obeeix a que foren cremades prop dels anys 1880, per tant el seu aspecte exterior és de context bastant modern, i pel mateix motiu mancat d'elements que puguin definir-ne una data més antiga de construcció.

## Història

Del 1768 consta una segregació del Mas d'en Planas, a nom de Romagosa, que defineix la situació i edificació de la masia, en el lloc actual.
Entrat el segle xix, la casa originària "Ca l'Isidre" era de Joan Cardona. Segueix el llinatge Pau Cardona i Aragai, i després Teodor Cardona i Martí.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Cremada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Casa Cremada». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Cedar Grove (Wisconsin)

Cedar Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.887 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cedar Grove tenia 1.887 habitants, 699 habitatges, i 529 famílies. La densitat de població era de 353,7 habitants per km².
Dels 699 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,7% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.674 $ i la renda mediana per família de 55.781 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.112 $ mentre que les dones 21.701 $. La renda per capita de la població era de 20.658 $. Aproximadament el 3% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cedar Grove» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cedar Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cela s'appelle l'aurore

Cela s'appelle l'aurore és una pel·lícula de Luis Buñuel Portolés, segons la novel·la d'Emmanuel Roblès, estrenada el 1956.

## Argument

Angela està casada amb el doctor Valerio. Viu en una petita ciutat de Còrsega. Un dia té un mareig al carrer i truca a la fàbrica en la qual el seu marit cura un obrer que ha sofert un accident de treball. Angela no pot entendre que el seu marit s'ocupi tant dels pobres i la hi deixi abandonada. En veure la seva dona en tal estat, li aconsella que se'n vagi amb la seva família a Niça, cosa que Angela farà. Un obrer, Sandro Galli, truca urgentment el metge, ja que la seva dona està greument malalta. Més endavant és cridat a comissaria perquè atengui una nena que ha estat violada per un vell psicòpata. Allà coneixerà una bonica jove, Clara, que s'ofereix a prestar-li ajuda. Però aviat s'enamoraran. Gorzone, director de la fàbrica, expulsa a Sandro de la propietat que li havia confiat, però la seva dona Magda mor en el trasllat. Sandro es venja i assassina Gorzone al mig de la festa que aquest està donant. L'assassí aconsegueix escapar gràcies a Clara i Valerio acull el fugitiu, però el seu sogre, que ha vingut a acompanyar a Angela, descobreix l'amagatall. S'organitza una cacera a l'home, però Sandro se suïcida disparant-se una bala al pit. Valerio es negarà a estrènyer la mà del comissari i se n'anirà amb Clara.

## Repartiment

* Georges Marchal - Doctor Valerio
* Lucia Bosè — Clara
* Julien Bertheau (Soci de la Comèdie Française) - Fasaro
* Jean-Jacques Delbo — Gorzone
* Simone Paris — Madame Gorzone
* Brigitte Elloy — Magda
* Robert Le Fort — Pietro
* Pascal Mazzotti — Azzopardi
* Jean Morlet
* Gaston Modot — Peasant
* Henri Nassiet - Pare d'Angela
* Marcel Pérès — Fesco
* Yvette Thilly
* Giani Esposito — Sandro Galli
* Nelly Borgeaud — Angela

## Referències

* ↑ «Cela s'apppelle Aurora». ImdB.
# Cela (Angola)

Cela és un municipi de la província de Kwanza-Sud a Angola. Té una extensió de 5.525 km² i 218.505 habitants. Comprèn les comunes de Waku-Kungo, Quissanga Kungo i Sanga. Limita al nord amb el municipi de Quibala, a l'est amb Andulo, al sud amb els de Bailundo i Cassongue, i a l'oest amb els de Seles i Ebo.

## Referències

* ↑ Cela al cens d'Angola
# Cedartown

Cedartown és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 9.470 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cedartown tenia 9.470 habitants, 3.370 habitatges, i 2.237 famílies. La densitat de població era de 534,6 habitants per km².
Dels 3.370 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,1% hi vivien parelles casades, en un 17,6% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 13,2% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.562 $ i la renda mediana per família de 28.119 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.295 $ mentre que les dones 20.711 $. La renda per capita de la població era de 12.251 $. Entorn del 20,3% de les famílies i el 24,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cedartown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cedartown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Centre d'Estudis i Assessorament Metal·lúrgic

Centre d'Estudis i Assessorament Metal·lúrgic (CEAM) és una institució creada a Barcelona el 1951 a iniciativa de les empreses metalúrgiques, amb la finalitat d'impulsar el desenvolupament de les empreses del sector. Des de la seva creació és una organització tècnica, de la qual formen part empreses i institucions del metall, que té com missió la millora de la competitivitat industrial.
Des de la seva fundació ha dut a terme actuacions en el marc industrial, comercial i financer, a través de la formació professional, la informació i la preparació de directius. El 1987 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Organització

L'òrgan de govern està constituït per la Junta Rectora, que està integrada per 21 persones, entre ells el president, dos vicepresidents i un secretari general.

## Enllaços externs

* (castellà) Pàgina del CEAM Arxivat 2007-10-13 a Wayback Machine.
# Castell i església del Bullidor

El Castell i l'església del Bullidor és un monument del Bullidor, al municipi de Barbens (Pla d'Urgell) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Del castell de Bullidor queden molt poques restes. Es conserva part de la façana on es troba la porta principal d'arc de mig punt adovellat i una finestra a l'esquerra, de forma rectangular, decorada amb pinacles i una motllura a la part inferior. L'interior està completament buit. El parament és de carreus de pedra regulars.
Adossada al castell apareix l'església de la Nativitat de la Mare de Déu. El temple és de planta rectangular, de 12 metres de llarg per 6 d'ample, tot i que compta amb un afegitó modern a la façana oriental. Els murs de l'església i el campanar estan construïts amb els mateixos carreus regulars que el castell, fins i tot presenten les mateixes marques de picapedrer. Es va emprar pedra irregular en un mur interior que comunica l'església amb el castell.
L'accés a l'església es feia per una petita porta situada a la façana oest. L'altar se situava a la part meridional del temple. Darrere d'aquest hi ha una petita sagristia. El temple era cobert amb volta de canó amb una motllura amb degradació.
Hi ha un petit baptisteri de planta quadrada rematat amb una cúpula. L'interior de la cúpula era policromat, amb falsos nervis pintats de negre. Sota la motllura d'arrencada de la cúpula hi apareixen les restes d'una sanefa pintada amb garlandes blaves. A la teulada, damunt de la cúpula s'hi localitza un petit cimbori de base quadrada.
El campanar, fet amb carreus ben tallats, és de base quadrangular. L'estructura que sostenia la campana és moderna, probablement del segle xix.

## Història

El primer document on apareix el nom de Bullidor és de l'any 1164, quan Guilla, esposa d'Arnau de Formiguera, dona als templers de Barbens les terres que tenia "in Barbenz super Bullidor". Hi ha molt poques dades sobre els senyors del Bullidor a l'edat mitjana. Se sap que la senyoria del castell canvia sovint de mans. A inicis del segle xiv el Bullidor formava part de la senyoria d'Anglesola. En el fogatge de 1359 consta sota el domini del castell de Montsonís. A finals del segle xiv, el senyoriu passà a mans de Francesc del Bosc. A inicis del segle xv estigué sota el domini del llinatge dels Copons. La família habitava el castell i fou en aquest període en el qual es reformà -queda reflectit en una inscripció de l'any 1538- i construí també la creu de terme de la plaça de l'església de Barbens el 1546. La baronia del Bullidor passà als Massot al segle xvii, els quals van conservar el títol després de l'abolició de les senyories jurisdiccionals del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Castell del Bullidor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Cevico Navero

Cevico Navero és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 320 | 310 | 252 | 253 |
# Chad Stahelski

Chad Stahelski (20 de setembre de 1968) és un director de cinema i doble de risc estatunidenc, reconegut per dirigir la saga de John Wick. Stahelski, a més, va oficiar com a doble de Brandon Lee després de l'accident que va acabar amb la vida de l'actor durant el rodatge de la pel·lícula The Crow (1994). Ha treballat com a coordinador d'acrobàcies i director de segona unitat en varies pel·lícules.

## Filmografia

| Any | Títol | Director | Productor | Notes |
| 2014 | John Wick | Si | No acreditat | Amb David Leitch |
| 2016 | Captain America: Civil War | No | No | Director de segona unitat |
| 2017 | John Wick: Chapter 2 | Si | No | |
| 2019 | John Wick: Chapter 3 – Parabellum | Si | Executiu | |
| 2020 | Birds of Prey (and the Fantabulous Emancipation of one Harley Quinn) | No | No | Director de segona unitat |
| 2023 | John Wick: Chapter 4 | Si | Si | |
| Per definir | Ghost of Tsushima Movie | Si | No | |

## Referències

* ↑ What John Wick's Ultimate Goal Is, According To Franchise Director Chad Stahelski, 22-10-2019.
* ↑ Salvà, Nando «David Leitch y Chad Stahelski sí que se juegan el tipo en Hollywood», 22-10-2019.
* ↑ Chad Stahelski Talks Losing Brandon Lee, 'The Crow' at 25, 22-10-2019.
* ↑ Franco, Gonzalo El director de John Wick, Chad Stahelski, supervisará nuevas escenas de acción de Birds of Prey, 22-10-2019.
# Chalcoela

Chalcoela és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Chalcoela iphitalis (Walker, 1859)
* Chalcoela pegasalis (Walker, 1859)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
* ↑ «Moth Photographers Group – Chalcoela iphitalis – 4895». mothphotographersgroup.msstate.edu.
# Catedral de Nidaros

La catedral de Nidaros de Trondheim (el nom antic de la ciutat és Nidaros) és una de les esglésies més importants de Noruega. Fou la catedral de l'arxidiòcesi de Noruega, la qual fou fundada l'any 1152. Després de la Reforma protestant, passà a ser la seu dels bisbes de Trondheim.
Durant l'edat mitjana i des del 1818 fins al 1906 fou el lloc on es coronaven els reis de Noruega. S'hi van coronar fins a set reis i n'hi ha deu enterrats. Encara avui s'hi guarden algunes insígnies del regne com l'espasa del regne.
La catedral de Nidaros connecta per la part meridional amb el palau arxidiocesà.
L'octàgon de la banda oriental de l'edifici gairebé no s'ha modificat des del segle xii i es fa servir com a dipòsit de l'urna del rei Olaf Haraldsson. L'aspecte de la façana occidental, que consta de figures bíbliques de pedra, és fet del segle xix i no se sap ben bé quin era l'aspecte original.
La catedral disposa de dos orgues. El vell fou acabat l'any 1741 per Joachim Wagner. L'orgue principal fou fet per l'empresa Steinmeyer l'any 1930 i modificat l'any 1960. A l'interior de l'església s'hi troben pintures sobre vidre de Gabriel Kielland que representen la saga del rei Olaf Haraldsson.

## Història

La catedral fou construïda sobre la tomba d'Olaf Haraldsson, qui caigué l'any 1030 a la batalla de Stiklestad. Fou nomenat sant un any després de la seva mort i es produí una allau de pelegrins a la seva tomba. Ben aviat s'hi construí al damunt una petita capella de fusta.
El rei Olaf III va donar permís, l'any 1070, de substituir la capella per una església de pedra, la qual s'enllestí l'any 1090. L'any 1152 es dugué a terme una extensa ampliació de l'església que, fins a l'any 1300, seria constantment reformada i ampliada.
L'església fou greument danyada a causa dels incendis dels anys 1328, 1432 i 1531. Després de l'incendi de l'any 1531, i per manca de recursos financers, només se'n reconstruí l'absis. L'any 1708 l'església s'incendià i només en quedaren els fonaments. L'any 1719, poc abans que s'enllestís la reconstrucció, hi impactà un llamp i l'incendi que provocà devastà l'església reconstruïda.
L'any 1869 s'inicià oficialment la reconstrucció de la catedral per l'arquitecte Heinrich Ernst Schirmer. A causa de la manca de models de l'antiga església, basà la reconstrucció en especulacions. La reconstrucció s'enllestí, oficialment, l'any 2001.

## Tombes reials

Els següents personatges de la reialesa noruega van ser soterrats a la Catedral de Nidaros:
* Olaf el Sant, rei de Noruega (995 - 1030)
* Magne Olavsson (1024 - 1047)
* Olaf III (ca. 1050 - 1093)
* Haakon Magnusson (? - 1094)
* Olaf Magnusson (1099 - 1115)
* Eystein I de Noruega (ca. 1088 - 1123)
* Haakon II (1147 - 1162)
* Guttorm Sigurdsson (1199 - 1204)
* Inge II (1185-1217)
* Skule Bårdsson (ca. 1189 - 1240), noble, pretendent al tron, proclamat rei de Noruega el 1240.

## Enllaços externs

* (anglès) i (noruec) Pàgina oficial de la catedral de Nidaros i del palau arxidiocesà
# Chalfant

Chalfant és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 870 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chalfant tenia 870 habitants, 407 habitatges, i 234 famílies. La densitat de població era de 2.099,4 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 407 habitatges en un 21,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,3% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 42,5% no eren unitats familiars. En el 37,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,9% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.125 $ i la renda mediana per família de 46.471 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.889 $ mentre que les dones 21.420 $. La renda per capita de la població era de 17.784 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chalfant». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chalfant». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cerne

Cerne (en grec antic Κέρνη) era una illa d'Àfrica occidental descoberta pels cartaginesos durant el viatge anomenat Periple d'Hannó i convertida en una gran estació comercial cartaginesa per aquella zona d'Àfrica.
Es trobava, segons el Periple, en una badia a tres dies de viatge cap al sud i cap a l'est del riu que passava per Lixus. Escílax de Carianda la situa prop del riu Xion, un riu per altra banda desconegut, però que podria ser el Lixus d'Hannó, i a set dies de viatge del promontori anomenat Soloeis i a dotze des de l'estret. Afegeix que el mar ja no era navegable a partir d'aquest punt per estar ple d'algues i de bancs d'arena, encara que Hannó va anar més enllà), i descriu el comerç d'aquella illa amb els fenicis i els etíops. Dionís Periegetes situa l'illa al sud d'Etiòpia.
No se sap ben bé quina illa representa, però podria ser una de les Canàries, algun illot davant la costa marroquina o fins i tot Arguin a Mauritània.

## Referències

* ↑ Escílax de Carianda. Periple, 53-55
* ↑ Dionís Periegetes. περιήγησις τῆς γῆς, Orbis desciptio, 217-219
* ↑ Smith, William (ed.). «Cerne». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Monod, Théodore «A propos de l'île Herné (baie de Dakhla, Sahara occidental).». Bulletin de l'Institut fondamental d'Afrique noire. Série B, Sciences humaines, 41, 1, 1979, pàg. 23-25.
# Cerreto d'Asti

Cerreto d'Asti, (Srèj d'Ast en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Capriglio, Passerano Marmorito i Piovà Massaia.
Pertanyen al municipi les frazioni de Casaglio, Gallareto, Monina i Vairola.
# Chelsea Ashurst

Chelsea Ashurst (Leeds, 22 d'abril de 1990) és una futbolista professional anglesa que juga com a portera del club de la Lliga F Sporting de Huelva.
Ashurst va néixer a Normanton a West Yorkshire, al nord d'Anglaterra, però de petita es va traslladar a Granada a Andalusia, al sud d'Espanya. Criada a Granada, ha passat tota la seva carrera futbolística a Espanya.
Ashurst va començar a jugar a futbol uns quants anys després de traslladar-se a Espanya, i va provar de jugar de portera a catorze anys; es va incorporar al Club Atlètic Màlaga a la màxima divisió espanyola a quinze anys. Posteriorment, ha jugat el 2012 a l'Sporting de Huelva, del 2013 al 2015 al FC Barcelona, després a Màlaga i des del 2019 juga a l'Sporting de Huelva.
Amb l'equip que ha guanyat més títols és amb el Barça, on ha guanyat la lliga 2013-2014 i la 2014-2015, així com la Copa de la Reina 2014.

## Referències

* ↑ «La portera inglesa Chelsea regresa al Sporting de Huelva». Diario AS, 25-06-2019.
* ↑ Malaga, Marina Rivas. «It's painful when the other side scores, but we are learning to just keep fighting». surinenglish.com, 05-10-2018.
* ↑ «El Barça empieza a reforzarse». web.archive.org, 08-07-2013. Arxivat de l'original el 9 d’agost 2013. [Consulta: 12 febrer 2023].
* ↑ Hoy, Málaga. «"Me costó mucho tomar la decisión de marcharme, pero tengo mis objetivos"». Málaga Hoy, 24-06-2019.
* 1 2 Ashurst, Chelsea. «British-born, Spain-raised: meet Málaga keeper Chelsea Ashurst!». Womens Soccer United, 29-01-2019. Arxivat de l'original el 2022-12-26. [Consulta: 26 desembre 2022].
# Chelawas

Chelawas fou una thikana o jagir hereditari, feudatari de Jodhpur format per dos pobles (Chelawas i Gopawas) al districte de Pali. Estava governada per la dinastia rajput rathor del clan Kumpawat, i el seu títol era thakur sahib. Fou concedit el 1595 pel maharajà Sur Singh de Marwar o Jodhpur (1595-1620) a Lakshmi Das. El 1751, en temps de Ratan Singh, el maharajà Bakhat Sing de Marwar el va recuperar, però el seu successor Bijai Singh el va conferir altre cop el 1753.

## Llista de thakurs

* Thakur LAKSHMI DAS 1595-1611
* Thakur MEGHRAJ SINGH 1611- després de 1638 (fill)
* Thakur KISHAN SINGH (fill)
* Thakur BHIM SINGH (fill)
* Thakur RATAN SINGH (fill)
* Thakur JHUJHAR SINGH (fill)
* Thakur MUKAN SINGH ?-1805 (fill)
* Thakur GUMAN SINGH 1805-1859 (fill)
* Thakur SHAKTI SINGH 1859-1869 (fill)
* Thakur MOHABAT SINGH 1869-1877 (fill)
* Thakur KESARI SINGH 1877-1889 (fill)
* Thakur BHAIRU SINGH 1889-? (fill)
* Thakur BHOPAL SINGH ?-1945 (fill)
* Thakur ANAND SINGH 1945-1949 (fill)
* Thakur Sarvan KUmar Singh

## Referències

* Genealogia per H. Sozzynsky Arxivat 2009-05-27 a Wayback Machine.