OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dodecasíl·lab

El dodecasíl·lab, com indica el nom, és un vers en principi de 12 síl·labes. En les diferents tradicions mètriques, però, les síl·labes no es compten igual, de manera que a la pràctica en pot arribar a tenir entre 12 i 16.
De vegades dodecasíl·lab es fa servir com a sinònim d'“alexandrí”, i de vegades els dos versos es distingeixen. En aquest cas, se sol entendre que el dodecasíl·lab és com un alexandrí sense cesura.
Un exemple d'aquesta distinció és el de Josep Bargalló (1991), segons el qual el dodecasíl·lab presenta dotze síl·labes sense cesura ni hemistiquis i dona l'exemple de
I ens diu que per això algun autor el considera un alexandrí sense cesura. De tota manera cal veure'l dins de la composició per a distingir-lo bé. Bargalló (1991), més endavant presenta el cas de
On identifica: 1 alexandrí (6+6), un dodecasíl·lab (12), perquè, si bé podria semblar també una cesura femenina (corrua) cal veure el vers següent, també dodecasíl·lab, amb accent a la sisena i paraula masculina (aguda), per tant amb el recompte de 12 igual que l'anterior; i, finalment, un altre alexandrí (6+6) amb cesura femenina igual que el primer vers.

## Bibliografia

* Bargalló Valls, Josep (1991): Manual de Mètrica i versificació catalanes. Ed. Empúries. Col·lecció Les Naus. Barcelona, 1991. (pàg. 99 i pp.114-115.))
Viccionari
# Earl Calloway

Earl Calloway (Atlanta, Estats Units, 30 d'agost de 1983), és un jugador de bàsquet estatunidenc, que juga de base. Ostenta també la nacionalitat búlgara.

## Carrera esportiva

Calloway va iniciar la seva formació basquetbolística a la Universitat d'Indiana, on va militar en les campanyes 2005-06 i 2006-07. La temporada 2007-08, el base va fitxar pel Fort Wayne Mad Ants de la D-League, la lliga de desenvolupament de l'NBA, on va disputar 50 partits en els quals va fer de mitjana 19,0 punts, 5,8 assistències i 5,1 rebots. La campanya 2008-09, va passar al bàsquet europeu signant amb la Cibona Zagreb de Velimir Perasovic, on es va erigir en un dels pilars de l'equip i un dels jugadors més estimats per l'afició croata.
A la Cibona de Zagreb, es va proclamar campió de la lliga i la copa croats. Calloway, que va tenir un paper determinant en la consecució dels dos títols, va disputar un total de 16 partits en la competició nacional croat, en els quals va fer de mitjana 9,8 punts, 3,9 assistències i 1,8 rebots.
Així mateix, va arribar amb la Cibona fins a la final de la Lliga Adriàtica, on va caure davant el Partizan de Belgrad (28 partits, 11,1 punts, 3,2 assistències, 3,2 rebots), i va arribar al Top16 de l'Eurolliga, competició en la qual va disputar un total de 16 partits on va fer de mitjana 12,7 punts, 2,8 assistències i 3,4 rebots.
En la campanya 2009-10, el base nascut a Atlanta disputar un total de 37 partits amb la samarreta del CB Sevilla en el seu primer exercici a l'ACB, amb una mitjana de 28 minuts sobre la pista. Calloway va fer una mitjana de 9.5 punts, 4.1 assistències, 2.3 rebots i 8.5 de valoració.
L'agost de 2012 Calloway fou fitxat per l'Unicaja de Màlaga, un cop vençut el termini perquè el seu anterior equip, el Cajasol, pogués igualar l'oferta per dues temporades presentada deu dies abans per l'Unicaja davant l'ACB, seguint el procediment de la normativa de dret de tempteig.

## Referències

* ↑ «El Cajasol tanca el fitxatge del base nord-americà Earl Calloway» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 3 agost 2012].
* ↑ «Earl Calloway ya es jugador del Unicaja» (en castellà). acb.com, 06-08-2012. Arxivat de l'original el 2012-08-06. [Consulta: 7 agost 2012].

## Enllaços externs

* Earl Calloway jugador a l'ACB
# Dolmen de Degernau

El dolmen de Degernau és una tomba de grans pedres, pertanyent a la cultura megalítica, que es troba a Degernau, un barri del municipi de Wutöschingen, al districte de Waldshut, a Baden-Wurtemberg, a Alemanya.
El dolmen és de l'època del 2000 abans de la nostra era; fou descobert el 1936 i el reconstruïren al 1970. La placa de coberta pesa aproximadament 3,3 tones. En la placa del frontó hi ha un buit orbicular anomenat Buit de les ànimes. Segons la creença d'aquella època, l'ànima o l'esperit del mort hi podia eixir i entrar lliurement.

## Referències

* ↑ Pàgines de Baden: Tomba megalítica de Degernau
# Dugesia effusa

Dugesia effusa és una espècie de triclàdide dugèsid que habita a l'illa de Chios. El nom específic prové de l'adjectiu llatí effusus (generós, abundant) i fa referència a la papil·la peniana, que presenta un elevat nombre de glàndules.

## Filogènia

L'anàlisi molecular més completa de Dugesia realitzada fins avui indica que D. effusa està estretament emparentada amb altres espècies gregues, principalment de l'est del mar Egeu.
| Dugesia | D. aethiopica D. sicula D. etrusca D. ilvana D. gonocephala D. benazzii D. hepta D. cretica D. elegans D. damoae D. effusa D. improvisa D. ariadnae D. arcadia D. malickyi D. aenigma D. sagitta D. parasagitta |

## Referències

* ↑ Sluys, Ronald; Solà, Eduard; Gritzalis, Konstantinos; Vila-Farré, Miquel; Mateos, Eduardo; Riutort, Marta «Integrative delineation of species of Mediterranean freshwater planarians (Platyhelminthes: Tricladida: Dugesiidae)» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 169, 3, 2013, pàg. 523-247. DOI: 10.1111/zoj.12077.
* ↑ Solà, Eduard; Sluys, Ronald; Gritzalis, Konstantinos; Riutort, Marta «Fluvial basin history in the northeastern Mediterranean region underlies dispersal and speciation patterns in the genus Dugesia (Platyhelminthes, Tricladida, Dugesiidae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 66, 3, 2013, pàg. 877-888. DOI: 10.1016/j.ympev.2012.11.010.
Espècies de Dugesia :
# Eclipsi solar del 10 de maig del 2013

L'eclipsi solar del 10 de maig de 2013 va tenir lloc a l'oceà Pacífic amb una magnitud de 0,9544 i la seva faceta anular es va mostrar al nord d'Austràlia i al sud del Pacífic, amb una màxima visibilitat de 6 minuts i 3 segons a l'est de la Polinèsia Francesa. En contrast amb l'eclipsi anterior, que també va passar a Austràlia, aquesta vegada el diàmetre angular de la Lluna no va bloquejar completament el Sol, i el cobrí només fins a un 97%.
Un eclipsi solar s'esdevé quan la Lluna transita entre la Terra i el Sol, i enfosqueix totalment o parcialment al Sol Un eclipsi solar anul·lar ocorre quan el diàmetre angular és menor que el Sol, i bloqueja la major part de la seva llum i causa que el Sol sembli una corona circular. Els eclipsis anulars es veuen com eclipsis parcials en una regió de milers de quilòmetres.

## Trànsit

La fase anul·lar l'eclipsi va començar prop de Canning Stock Route, a l'oest d'Austràlia. El sol del matí només va estar a dos graus sobre l'horitzó. El trànsit de l'eclipsi es va estendre cap al nord-est, passant per una zona desèrtica escassament poblada fins a arribar al Golf de Carpentària. A l'est del golf va passar sobre la península del Cap York. A una velocitat de 5000 quilòmetres per hora, l'ombra de la Lluna va seguir movent-se fins a passar per la gran barrera de corall i entrar a l'oceà Pacífic. Després de moure's 800 quilòmetres sobre l'oceà, la faceta anular es va veure a Nova Guinea, Woodlark i les Illes Salomó. Després va passar sobre Nauru i les illes Gilbert, i va acabar a uns 5000 quilòmetres a l'oest de la costa del Perú. Indonèsia i Nova Zelanda es van enfosquir parcialment.

## Bibliografia

* Fred Espenak. «Besselian Elements - Annular Solar Eclipse of 2013 May 10» (en anglès). NASA. [Consulta: 9 maig 2013].
* Held, Wolfgang. Sonnen- und Mondfinsternisse und die wichtigsten astronomischen Konstellationen bis 2017. Stuttgart: Verlag Freies Geistesleben, 2005. ISBN 3-7725-2231-9.

## Referències

* ↑ «El primer eclipsi solar del 2013 deixa imatges sorprenents a Austràlia». El Periódico de Catalunya, 10-04-2013. [Consulta: 10 maig 2013].
* ↑ «Eclipsi solar total». 324.cat, 13-11-2012. [Consulta: 10 maig 2013].
# Dècada del 330 aC
## Esdeveniments

* Fundació d'Alexandria
* La Lliga de Corint venç els seus enemics
* Batalla d'Issos i Batalla de Gaugamela, amb victòries macedònies
* Fundació del Liceu aristotèlic

## Personatges destacats

* Alexandre el Gran
* Aristòtil
# Dècada del 340 aC
## Esdeveniments

* Pau entre Atenes i Macedònia (pau de Filòcrates)
* Roma venç les guerres amb els samnites i etruscs
* Aristòtil ensenya el jove Alexandre Magne

## Personatges destacats

* Demòstenes de Peània
* Èsquines d'Atenes
* Mentor de Rodes
* Artaxerxes III de Pèrsia
# Crenicichla coppenamensis

Crenicichla coppenamensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Surinam.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pètasos

El pètasos (en grec antic: πέτασος) era un capell rodó amb ala ampla i plana. Els grecs consideraven que era d'origen tessali, igualment que la clàmide, que formaven part de l'equipament dels joves quan servien a la cavalleria.
Molts dels efebs que participaven a les processons de les Panatenees, representats al Fris del Partenó portaven aquesta indumentària, i també els joves que anaven al gimnàs, i és una de les més comunes en les representacions de les figures a la ceràmica grega. De molt antic es representava Hermes amb un pètasos, encara que amb una ala molt estreta, que quasi no sembla aquesta classe de capell. A final del segle v aC, les imatges d'Hermes porten ocasionalment un pètasos alat, i sempre en les imatges romanes (Mercuri), indicant la seva rapidesa com a missatger dels déus. També porta ales l'elm sagrat (κυνέη αἵδου, Kynée aidu) que portava Perseu.
El pètasos que portaven els viatgers i els caçadors se subjectava fortament al cap amb una cinta exterior que el fixava al crani, i una corretja per sota la barbeta que permetia penjar-se'l del coll sobre l'esquena en cas que fes nosa, cosa que permetia en les representacions mostrar completament les formes del cap i dels cabells. Les ales del pètasos no eren moltes vegades rodones, sinó de formes imaginatives i variades, i de vegades tenia dues ales sobreposades que permetien que una s'abaixés per tapar les orelles o el clatell. A l'època hel·lenística es portava una varietat macedònia del pètasos anomenada càusia, principalment com a emblema del poder.
D'aquest capell, va néixer l'expressió grega «ὑπὸ πέτασον ἄγειν», utilitzada per la Septuaginta (2 Macabeus 4, 12), que literalment vol dir 'portar sota el pètasos', és a dir, 'conduir al gimnàs'. Els romans l'usaven també al teatre per protegir-se del sol.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pilleus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 3-XII-2020].

## Vegeu també

* Barret frigi
# Kitab mafàkhir al-bàrbar

Kitab mafàkhir al-bàrbar és una compilació històrica d'autor anònim, destinada a cantar les glòries del poble amazic del Marroc i l'Àndalus.
Una part fou editada per Évariste Lévi-Provençal a Rabat el 1934 per l'Institut d'Alts Estudis Marroquins amb el títol de Fragments historiques sur les berbères au moyen âge. Nubadh tarikhiyya fi-akhbar al-bàrbar fi-l-qurun al-wustà. Fou una referència principal per a Ibn Khaldun. L'autor anònim era un amazic que va redactar la compilació el 1312.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Kitāb Mafākhir al-Barbar".
# Acció Valenciana

* Per a altres significats, vegeu «Acció Valenciana (partit polític)».
Acció Valenciana fou una revista valencianista, mitjà d'expressió d'Acció Cultural Valenciana. El seu contingut era força eclèctic: informació general, crítica de llibres, història, nacionalisme, música, pintura, cinema, etc. S'identificaven amb el lema: "Estudi, defensa i sobirania" del País Valencià, del setmanari Avant. S'oposaven a l'antivalencianisme del diari ABC, a la manipulació centralista dels interessos valencians, a la pèrdua de la identitat col·lectiva i lluitaven per l'autonomia.
Pretenien desmarcar-se de la que anomenaven "vella tradició pairalista": Roc Chabàs, Lluís Tramoyeres, Josep Rodrigo Pertegàs, Serrano Morales, Josep Sanchis Sivera, etc. La qual no confiava en les possibilitats socials del català. S'adheriren al congrés de les minories nacionals europees i es confederaren amb l'organització catalana Palestra i amb l'Associació per la Cultura de Mallorca.

## Referències

* ↑ Cortés, Santi. Manuel Sanchis Guarner, 1911-1981. Una vida per al diàleg. Universitat de València, 2002. ISBN 8484154130.

## Bibliografia

* Vallés, Santi. Acció valenciana (1930-1031). La consciència desvetlada. València: Acadèmia Valenciana de la Llengua, 2008
* Acció Valenciana (1930-1931). La consciència desvetlada, de Santi Vallés Casanoves, a L'interés per la llengua dels valencians, de Josep Daniel Climent
# Vescomtat de Forgas

El Vescomtat de Forgas és un títol nobiliari espanyol creat el 30 de maig de 1919 pel rei Alfons XIII a favor de Joan Maria Forgas i Frígola, Senador del Regne i Diputat a Corts.

## Vescomtes de Forgas

| | Titular | Període |
| creació per Alfons XIII |||
| I | Joan Maria Forgas i Frígola | 1919-1932 |
| II | Oscar Maria Forgas i Pascual | 1950-1974 |
| Vacant |||

## Història dels Vescomtes de Forgas

* Joan Maria Forgas i Frígola (1862-1932), I vescomte de Forgas.
* Casat amb Pilar Pascual i Puig. El succeí, en 1950, el seu fill:
* Oscar Maria Forgas i Pascual (1898-1974), II vescomte de Forgas.
* Casat amb Elena Cano y Martínez de Bretón.

## Referències

* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I..C.
# Afiq

Afiq (en hebreu: קיבוץ אפיק) (en àrab: فيق) és un quibuts i un assentament israelià del sud-est dels Alts del Golan. Va ser primer un assentament militar que fou establert per la Brigada Nahal després de la guerra dels Sis Dies prop del poble sirià de Fiq, fins que l'any 1972 es va fundar el quibuts. Es troba sota jurisdicció municipal del Consell Regional del Golan.

## Referències

* ↑ Ray Murphy & Declan Gannon,Changing the Landscape: Israel's Gross Violations in the Occupied Syrian Golan, Al Marsad, Arab Centre for Human Rights in the Occupied Golan, novembre de 2008. (en anglès)
* ↑ «About the kibbutz» (en iw). [Consulta: 15 setembre 2023].
# Cabildo de La Gomera

El Cabildo de La Gomera és l'òrgan de govern d'aquesta illa. Com tots els cabildos, va ser format a partir de la Llei de Cabildos de 1912, i és la forma governativa i administrativa, pròpia de les Illes Canàries (Espanya), que complix dues funcions principalment. D'una banda, presta serveis i exerceix competències pròpies de la Comunitat Autònoma i per una altra, és l'entitat local que governa l'illa. Els cabildos, formats a partir de la Llei de Cabildos de 1912, són les formes governatives i administratives pròpies de les Illes Canàries. Els Cabildos van esperar per a constituir-se que fossin triats els Delegats del Govern en cadascuna de les illes, una vegada triats això va determinar que fos el dia 16 de març de 1913 en el qual quedessin constituïdes totes les Corporacions amb excepció de la de El Hierro que va quedar pendent fins a ser creat el municipi de Frontera. Des de 1991 és president del Cabildo, Casimiro Curbelo (PSOE).

## Conselleries

* P. Territorial i Medi ambient
* A. Econòmics i Transports
* Turisme i Foment
* Assumptes Socials
* Agricultura, Ramaderia i Pesca
* Ocupació i Desenvolupo Insular
* Activitats Socioculturals
* Activitats Econòmiques
* Règim Interior

## Llista de presidents del Cabildo Insular de La Gomera

Etapa democràtica des de 1979:
| No. | Nom | Inici | Fi | Partit |
| 1. | (?) | 1979 | | |
| | Luis Pedro Izquierdo Rodríguez | | 1987 (?) | (?) |
| | Ramón Jerez Herrera | 1987 | 1991 | PSOE |
| | Casimiro Curbelo Curbelo | 1991 | Actualitat | PSOE |

## Enllaços externs

* Cabildo Insular de La Gomera
# Dugopolje

Dugopolje és un poble i municipi de Croàcia situat al comtat de Split-Dalmàcia. El seu nom significa 'camp llarg' en croat.

## Referències

* ↑ «Dugopolje Beyond the Shopping and the Motorway» (en anglès). . Arxivat 2021-12-31 a Wayback Machine.
# Dugway

Dugway és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 2.016 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dugway tenia 2.016 habitants, 343 habitatges, i 263 famílies. La densitat de població era de 149,7 habitants per km².
Dels 343 habitatges en un 51% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,5% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 23,3% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,4% tenia menys de 18 anys, un 33,4% entre 18 i 24, un 21,6% entre 25 i 44, un 10,1% de 45 a 60 i un 0,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 20 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 48,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.306 $ i la renda mediana per família de 53.148 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.565 $ mentre que les dones 17.695 $. La renda per capita de la població era d'11.023 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dugway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dugway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Crenicichla empheres

Crenicichla empheres és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pé Verhaegen

Pierre "Pé" Verhaegen (Tremelo, 20 de febrer de 1902 - Lovaina, 5 d'abril de 1958) va ser un ciclista belga, professional entre 1925 i 1935. En el seu palmarès destaquen tres victòries d'etapa al Tour de França, dues el 1927 i una el 1928.

## Palmarès

* 1925
** Campió de Bèlgica de ciclocròs
* 1926
** 1r al Tour de Flandes d'independents
** 1r a la Volta a Bèlgica d'independents
* 1927
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1928
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1929
** 1r a la París-Brussel·les
* 1933
** 1r al Tour d'Hesbaye

## Resultats al Tour de França

* 1927. 7è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1928. 16è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1929. Abandona (7a etapa)

## Referències

* ↑ «VERHAEGEN Pé (Petrus)». [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Petrus VERHAEGEN» (en italià). [Consulta: 7 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès de Pé Verhaegen a siteducyclisme.net