OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Múscul tensor del timpà

El múscul tensor del timpà (musculus tensor tympani) o múscul del martell, és un múscul situat dins l'orella. Està situat en el canal ossi sobre de la part òssia de la trompa d'Eustaqui. La seva funció és amortir els sons que arriben a l'orella com, per exemple, els produïts en l'acte de mastegar. El tensor del timpà és el més gran dels dos músculs de la cavitat timpànica; l'altre és el de l'estrep.
El tensor del timpà sorgeix de la porció cartilaginosa de la trompa d'Eustaqui, i la part adjacent de la gran ala de l'os esfenoide, així com des del canal ossi en el qual està contingut. Passa cap enrere a través del canal i acaba en un tendó prim que penetra en la caixa timpànica. A continuació fa una corba tancada al voltant de l'extremitat de l'envà, conegut com a processus cochleariformis, i s'insereix en el mànec del martell, prop de la seva arrel. $^{:862}$
La innervació del tensor del timpà correspon al nervi tensor del timpà, una branca de la divisió mandibular del nervi trigemin.$^{:863}$ Com que el tensor del timpà està innervat per fibres motores del nervi trigemin, no rep fibres del gangli del trigemin, que només té fibres sensitives.
El tensor del timpà actua per esmorteir el soroll produït per la masticació. Quan es tensa, el múscul tira del martell des del centre, medialment, tensa la membrana timpànica i aconsegueix amortir la vibració en la cadena d'ossets de l'oïda. D'aquesta manera, redueix l'amplitud dels sons que precibim.$^{:863}$

## Notes

* ↑ Tant el Diccionari enciclopèdic de medicina com el TERMCAT recullen les dues denominacions i sempre com a principal, múscul tensor del timpà, com també el Diccionari de neurociència [en línia] de Reig et al. El Diccionari d'anatomia (1993, Fundació Barcelona) també incorpora com a sinonímia complementària la denominació múscul tensor del martell, i el Diccionari enciclopèdic de medicina, múscul de Toynbee.

## Referències

* 1 2 3 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ Reig, J.; Navarro, X. (coord.); Valero-Cabré, A. [et al.]. Diccionari de neurociència [en línia].. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, 2012.
* ↑ FUNDACIÓ BARCELONA; TERMCAT, CENTRE DE TERMINOLOGIA. Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993, p. 435. ISBN 84-88169-06-X.
* 1 2 3 Drake, Richard L.; Vogl, Wayne; Tibbitts, Adam W.M. Mitchell; illustrations by Richard; Richardson, Paul. Gray's anatomy for students. Pbk.. Philadelphia: Elsevier/Churchill Livingstone, 2005. ISBN 978-0-443-06612-2.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Orella externa i mitjana, obertura des del davant (costat dret).
* Vista de la paret interna del timpà.
* Canal auditiu, obert amb un tall longitudinal.

## Enllaços externs

* LUC tt
* McGill Arxivat 2011-08-12 a Wayback Machine.
* MadSci Network
# Josep Tolzà i Adroguer

Josep Tolzà i Adroguer (Millars (Rosselló), 17 de desembre del 1931) és un dels autors de teatre contemporanis més coneguts de la Catalunya del Nord.

## Biografia

Josep Tolzà fou professor a l'Educació Nacional francesa i tingué una activitat docent molt variada i rica abans de tornar al seu poble i de dedicar-s'hi a l'escriptura i al periodisme (al diari Midi Libre). La seua producció es caracteritza per la crítica de diversos aspectes històrics o actuals de la societat nord-catalana, com la col·laboració, la crisi vitícola, l'especulació immobiliària...
Va fundar el grup de Teatre de Força Real de Millars que tingué un gran èxit a finals dels anys 70, i que encara es mantenia el 2010. Tolzà continua escrivint per al grup en el qual participa activament. També ha escrit algunes novel·les en francès, com Les scorpions de Corbéra (1981), L'homme de Cosprons (1984) i més recentment Urbanya, mon amour (2006).

## Bibliografia

-En català (obres de teatre)
* El vi de l'Anton (1976)
* Vinçà (1977)
* Tresserres (1978)
* Illa de Tet (1979)
* La... de Millars (1980)
* Sem de Sant Feliu (2005)
- Textos per còmics:
* El xicot pelut (1995)
* Les catalans, il·lustrat per Seb, Sébastien Piera (Cerdanya ?, 24.3.1983)
* Galdric et les fantômes du passé (2012)
* Galdric et le secret des comtes (2014), premi Méditerranée Roussillon 2015
- En francès (novel·les):
* Les scorpions de Corbéra (1981).
* L'homme de Cosprons (1984)
* Urbanya, mon amour (2006)

## Referències

* ↑ Verdaguer, Pere «Retorn de Josep Tolzà i Força Ral al teatre». L'Indépendant, 17-02-2010 [Consulta: 17 desembre 2015].
* ↑ «PERPIGNAN : Seb, Josep Tolza et Vincent Couture lauréats du Prix Méditerranée Roussillon 2015» (en francès). Ouillade, avr 10, 2015 [Consulta: 17 desembre 2015].
# Holden Heights

Holden Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 3.856 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Holden Heights tenia 3.856 habitants, 1.391 habitatges, i 950 famílies. La densitat de població era de 1.172,3 habitants/km².
Dels 1.391 habitatges en un 26,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,7% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,7% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.950 $ i la renda mediana per família de 48.693 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.731 $ mentre que les dones 28.707 $. La renda per capita de la població era de 20.761 $. Entorn del 12,6% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Holden Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Holden Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mark J. Cherry

Mark J. Cherry és professor d'Ètica aplicada a la Universitat St. Edward, d'Austin, Texas. Al seu llibre Kidney for Sale by Owner: Human Organs, Transplantation, and the Market (2005) hi argumenta que els òrgans humans són béns que hom pot vendre i comprar, i que el mercat és la via més eficient i moralment justificada d'obtenir o proporcionar òrgans per als trasplantaments. Es basa en part en el que ell anomena l'autoritat moral de les persones sobre elles mateixes. Cherry és l'editor del Journal of Medicine and Philosophy, de Christian Bioethics, etc.

## Obres

* Kidney for Sale by Owner: Human Organs, Transplantation, and the Market, Georgetown University Press, 2005. ISBN 1-58901-040-X, 9781589010406

## Referències

* 1 2 [http://www.asiaing.com/prohibitions-by-the-institute-of-economic-affairs.html Mark J. Cherry], Asiaing.com, consultat: 23/1/2010.
* ↑ Cherry, Mark. "Why Should We Compensate Organ Donors When We Can Continue to Take Organs for Free? A Response to Some of My Critics" Arxivat 2010-06-12 a Wayback Machine., The Journal of Medicine and Philosophy, 21/10/2009.
# Musaranya de Sclater

La musaranya de Sclater (Myosorex sclateri) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae) endèmica de Sud-àfrica. El seu hàbitat natural són els boscos i aiguamolls de plana humits tropicals o subtropicals. Es troba amenaçada per la pèrdua d'hàbitat.
# Mark Kingsland

Mark Lyle Kingsland (14 de juliol de 1970) va ser un ciclista australià que s'especialitzà en la pista. Va guanyar una medalla de bronze al Campionat del món de Persecució per equips i una més als Jocs de la Commonwealth de 1990, amb la mateixa modalitat. Va participar en els Jocs de Barcelona de 1992 i va fer quart a la prova de velocitat individual.

## Referències

* ↑ «Resultados y Clasificaciones - Ciclismo». Mundo Deportivo, 30-07-1992 [Consulta: 23 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# La Hija de Dios

La Hija de Dios és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb els municipis de Narros del Puerto, Solosancho, Mengamuñoz, Sotalbo i La Torre

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 165 | 114 | 112 | 94 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Màscara de soldadura

* No s'ha de confondre amb màscara de soldar.
La màscara de soldadura és una capa de laca que reben les plaques de circuit imprès per protegir zones de la capa de coure on no es desitja aplicar pasta de soldadura en plaques amb tecnologia SMD o THT. Serveix per evitar l'aparició de curtcircuits i protegeix el coure de la corrosió i altres agents externs. Normalment inclou un tint que li dona una coloració verda; encara que també està disponible en altres colors com vermell o blau. La seva composició és a base d'una resina epoxi, l'aplicació es fa per serigrafia.

## Aplicació

La tinta resistent a la soldadura és utilitzada per imprimir circuits impresos, i emmascarar les zones on no haurà d'agafar l'aliatge usat per a la soldadura dels components electrònics, no es recomana per a un altre ús o com a tinta decorativa. El sistema d'impressió variarà d'acord amb el procés al que serà sotmesa la superfície a treballar, en el cas de circuits que estiguin recoberts per una capa de metall per deposició electrolítica, del tipus estany-plom la impressió serà el negatiu de la imatge, deixant només els lòbuls de soldadura al descobert i amb malles obertes per a una bona descàrrega, ja que en sotmetre aquestes plaques a la soldadura per "ona", la re-fusió del metall sota la tinta farà que aquesta "generi arrugues".

## Referències

* ↑ "Soldermask: it's not just green anymore, Jody (2005-03-01).
* ↑ Mitzner, Kraig (2009). Elsevier, Inc., Burlington, MA, USA. Complete PCB Design Using OrCAD Capture and PCB Editor, p. 9–10.. ISBN 978-0-7506-8971-7.
* ↑ Wright, Allan (2007-04-14).. [Consulta: 17 juny 2018].

## Bibliografia

* «Forschungsallianz Fela und Würth - »s.mask« - der erste Schritte zur digitalen Leiterplatte» (en alemany). Elektroniknet.de. Markt & Technik, 12-12-2017. Arxivat de l'original el 2018-06-17.

## Vegeu també

* PCB

## Enllaços externs

* Pong photomask
# José Ramón Mackenna Muñoz

José Ramón Mackenna Muñoz (San Fernando, 10 de març de 1814 - Madrid, 20 de març de 1878) fou un militar espanyol, Capità general de València durant el regnat d'Isabel II d'Espanya i senador durant la restauració borbònica.
Era fill de José Ramón Mackenna, general i director de l'Acadèmia Militar de Granada, i en 1826 va ingressar com a cadet a l'Acadèmia General Militar. En 1833 es va incorporar a la Guàrdia Reial i en 1836 va participar en la primera guerra carlina i en la repressió del motí de la Granja de San Ildefonso. En 1840 va ascendir a comandant i participà de la repressió del pronunciament de 1841 a Barcelona.
En 1843 fou professor de l'Escola d'Estat Major, de 1845 a 1850 director del Col·legi General Militar i de 1851 a 1853 director del Reial Seminari de Bergara, de manera que va ascendir a coronel el 1844 i a brigadier en 1851. De 1853 a 1857 fou cap d'Estat Major de Castella la Vella i de 1857 a 1858 governador militar de Valladolid. Després participà en la Guerra d'Àfrica i en 1859 fou ascendit a mariscal de camp. En 1860 fou governador militar de Pamplona i actuà com a capità general del País Basc (1864), València (1865-1866) i Aragó (1866-1867).
Va participar en la revolució de 1868 i fou ascendit a tinent general. Durant el sexenni democràtic fou capità general d'Andalusia i Extremadura (1868-1871 i 1874) i director general de l'Administració Militar. Després de la restauració borbònica fou director general d'Estat Major de 1865 fins a la seva mort en 1878, i escollit senador per les Illes Balears (1876-1877) i per la província de Lleida (1877-1878).

## Referències

* ↑ Retrat del general Mackenna
* ↑ [ https://gw.geneanet.org/antonioalvistur?lang=es&n=ramon+mackenna+munoz&oc=0&p=jose José Ramón Mackenna], a geneanet.org
* ↑ Mackenna y Muñoz, José Ramón, Real Academia de la Historia
* ↑ Fitxa del Senat
# Phyllorhachis

Phyllorhachis és un gènere monotípic de plantes de la família de les poàcies. La seva única espècie: Phyllorhachis sagittata, és originària de Sud-àfrica. Fou descrita per primer cop pel botànic anglès Henry Trimen (1843-1896).

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 11 març 2010].
# Henry Heaton

Henry Heaton (1846-1927) va ser un matemàtic aficionat estatunidenc.

## Vida i Obra

Heaton era fill d'un mecànic de molins. El 1852 la família es va traslladar a Greenfield (Pennsilvània) on Heaton anava a l'escola quatre mesos cada hivern fins que va tenir catorze anys. Als divuit anys va començar les seves dues carreres professionals: una com fuster i una altra com mestre. També va estudiar per la seva graduació al Mount Union College a Alliance (Ohio) durant el curs 1866-1867. El 1869 es va traslladar a Taylor (Iowa) i, poc després, a Des Moines on va conèixer Joel E. Hendricks, l'editor i fundador de la revista The Analyst (actualment Annals of Mathematics) qui el va encoratjar a publicar problemes matemàtics i les seves solucions a la revista. El 1877, ell i la seva família, estaven vivint a Sabula (Iowa), al costat del Mississipi; el 1879 a Atlantic (Iowa); el 1881 a Lewis (Iowa); el 1906 a Belfield (Dakota del Nord); i, finalment, va morir a Biddle (Montana) el 1927.
Entre 1874 i 1918, Heaton va publicar a la vora d'un centenar de solucions de problemes matemàtics a The Analyst i a The American Mathematical Monthly. El 1896 va donar una curiosa demostració alternativa de la fórmula per resoldre l'equació de segon grau. Al final del breu article, ell mateix es preguntava si allò que havia fet era realment una novetat.

## Referències

* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Vegeu la relació a Mactutor History of Mathematics.
* ↑ Heaton, 1896, p. 236-237.
* ↑ Krantz i Parks, 2014, p. 320.

## Bibliografia

* Heaton, Henry «A Method of Solving Quadratic Equations» (en anglès). The American Mathematical Monthly, Vol. 3, Num. 10, 1896, pàg. 236-237. ISSN: 0002-9890.
* Krantz, Steven G.; Parks, Harold R. A Mathematical Odyssey (en anglès). Springer, 2014. ISBN 978-1-4614-8938-2.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Henry Heaton» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Marta Palau Barquero

Marta Palau Barquero (Sant Cugat del Vallès, 23 d'abril de 1988) és una esquiadora catalana, formada esportivament a la Val d'Aran.

## Biografia

Marta Palau va començar a esquiar amb un monitor a Vaquèira-Beret des de molt petita. Als 15 anys, va ser seleccionada per la selecció espanyola juvenil i va ser l'abanderada de l'equip al Festival olímpic d'hivern de 2005 a Monthey (Suïssa). Posteriorment, començaria a disputar proves amb la selecció absoluta al costat d'esquiadores com María José Rienda. Va competir fins al 2010, i després va exercir de fisioterapeuta i osteòpata al club de golf Sant Cugat.

## Referències

* ↑ «Biografía de Marta Palau Barquero». RFEDI - Real Federación Española de Deportes de Invierno. [Consulta: 1r març 2023].
* ↑ «Biografia de Marta Palau Barquero». RFEDI. [Consulta: 13 maig 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Marta Palau Barquero a la Federació Internacional d'Esquí (FIS) Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Entrevista a Marta Palau Barquero Arxivat 2010-07-01 a Wayback Machine.
# Filoxen d'Erètria

Filoxen (grec antic: Φιλόξενος, llatí: Philoxenus) fou un pintor grec nascut a Erètria, a l'illa d'Eubea.
Va ser deixeble del pintor Nicòmac de Tebes (que va florir el 360 aC), del que va imitar la velocitat en pintar, velocitat que fins i tot va superar quan va descobrir nous mètodes de coloració. Plini el Vell menciona una pintura seva, que diu que no era inferior a cap altra pintura, i que presentava una batalla entre Alexandre el Gran i Darios III de Pèrsia, feta a petició de Cassandre de Macedònia. El mateix tema apareix en un mosaic de Pompeia, però els crítics pensen que el mosaic no va ser copiat d'aquest quadre sinó d'una pintura de la pintora Hèlena sobre la batalla d'Issos.
Va viure en temps d'Alexandre el Gran, a partir del 330 aC i en endavant. Cassandre va ser rei el 317 aC o el 315 aC, i la pintura devia ser posterior a aquestes dates.

## Referències

* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia XXXV, 10
* ↑ Philoxenus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 334
# Nivarox

Nivarox és el nom d'una aliatge metàl·lic amb altes concentracions de cobalt, Co, (42-48%), níquel, Ni, (15-25%) i crom, Cr, (16-22%) més petites quantitats de titani, Ti i beril·li, Be. L'aliatge Nivarox és utilitzada principalment en la indústria rellotgera, encara que també en altres indústries de micromàquines i en alguns equips mèdics i instruments quirúrgics. El nom és un acrònim en alemany de Nicht Variable Oxydfest és a dir "ni variable ni oxidable".
Usant aquest aliatge en components crítics de rellotgeria es reduïxen els errors deguts a la variació de temperatura. Les molles espirals fabricades amb Nivarox són resistents al desgast, a més de pràcticament no ser magnètiques, no sofrir oxidació i posseir un baix coeficient de dilatació tèrmica. El Nivarox, junt amb l'aliatge Glucydur, han convertit en obsolets els cars sistemes de compensació del balanç. Els ressorts de Nivarox són utilitzats per la majoria dels rellotgers de tot el món i posseïxen també un ús limitat per a components específics d'instruments científics sensibles.
# NGC 1260

NGC 1260 és una galàxia espiral de tipus S0/al fet que es troba en la constel·lació de Perseu. De lluentor tènue, la seva magnitud aparent és 14,3 i la seva lluentor superficial és 12,5 mag/arcsec2.
En aquesta galàxia es troba l'objecte més lluminós de l'univers observable (a data maig del 2007), la supernova SN 2006gy. En la galàxia predomina una població estel·lar vella amb metal·licitat solar. No obstant això, s'ha observat una línia de pols en la galàxia i sembla que existeix una regió H II en el veïnatge de SN 2006gy.
Va ser descoberta el 19 d'octubre de 1884 per Guillaume Bigourdan.

## Vegeu també

* Llista d'objectes NGC

## Enllaços externs

* Catàleg SEDS

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* ↑ «Search and redshift survey for IRAS galaxies behind the Northern Milky Way». Astronomy and Astrophysics, 1994, pàg. 529–555.
* ↑ R. Brent Tully «Galaxy groups: a 2MASS catalog». Astronomical Journal, 5, 2015, pàg. 171. DOI: 10.1088/0004-6256/149/5/171.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ofek et al., The Astrophysical Journal, volume 659, part 2 (2007), pages L13–L16
# Plumosita

Tradicionalment la plumosita ha estat, i encara és, un mineral de la classe dels sulfurs.
Es tracta d'un mineral aprovat per l'Associació Mineralògica Internacional abans de la seva creació l'any 1959, però actualment és una espècie dubtosa. El terme plumosita acostuma a emprar-se com a sinònim d'altres espècies com la boulangerita, però de vegades també jamesonita, cosalita, zinkenita, dadsonita i fins i tot owyheeïta; normalment és el nom amb que el que es coneixen alguns d'aquests minerals que formen capil·lars dins de la matriu circumdant, amb fórmula general Pb₂Sb₂S₅.

## Referències

* ↑ «Plumosite». Mindat. [Consulta: 22 febrer 2022].
* ↑ «Plumosite Mineral Data». Webmineral. [Consulta: 22 febrer 2022].
# Mary Page Stone

Mary Page Stone (Mornington, 31 de maig de 1865 - Auburn, 19 de desembre de 1910) MB, BS, també coneguda com a Emily Mary Page Stone, va ser una metgessa de l'estat de Victòria, Austràlia.

## Biografia

Mary (nascuda Reed) va néixer a Mornington, Victoria, filla del botiguer John Stone i de la seva esposa Laura Matilda. Va ser educada a Austràlia i a Anglaterra, formant-se com a professora. Va tornar a Melbourne, on va ensenyar a diverses escoles privades abans de formar part de la Universitat de Melbourne com a estudiant de medicina el 1889.
Es va graduar després d'una brillant carrera escolar, quedant segona entre els cinc millors del seu postgrau. Això l'hauria d'haver donat dret a un lloc com a oficial mèdic resident al Royal Melbourne Hospital, però fou polèmicament desqualificada per raó de sexe.
Va fer la pràctica durant setze anys, primer a Windsor i després a Hawthorn, abans de morir com a conseqüència d'una caiguda de la bicicleta després de xocar contra un carretó.
Va ser activa en la causa per la temprança i secretària de la branca victoriana del Consell Nacional de les Dones d'Austràlia (NWA).
Les seves cosines Constance Stone i Clara Stone també van ser metgesses.

## Reconeixements

Una sala d'operacions a l'Hospital Queen Victoria de Melbourne, dissenyat per I. G. Beaver, va ser dedicat a la seva memòria pel Consell Nacional de les Dones d'Austràlia.
El 2007, Stone va ser afegida al Llibre d'honor de dones victorianes.

## Referències

* ↑ Russell, Penny «Stone, Emily Mary (1865–1910)» (en anglès). Australian Dictionary of Biography, National Centre of Biography [Universitat Nacional Australiana].
* ↑ «Stenograms» (en anglès). The Queenslander (Brisbane, Qld. : 1866 - 1939). National Library of Australia [Brisbane, Qld.], 21-04-1894, pàg. 730.
* ↑ «A Cycling Tragedy» (en anglès). The Age. National Library of Australia [Victoria, Australia], 17,398, 19-12-1910, pàg. 7.
* ↑ «Queen Victoria Memorial Hospital» (en anglès). The Age (Melbourne, Vic. : 1854 - 1954). National Library of Australia [Melbourne, Vic.], 28-08-1911, pàg. 6.
* ↑ «Victorian Honour Roll of Women List of Inductees 2001-2011» ( PDF) (en anglès). Whise.