OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Primer Congrés Internacional Sindicalista

El Primer Congrés Internacional Sindicalista va ser una trobada de sindicats i altres organitzacions sindicalistes d'Europa i Amèrica que es va fer a Londres, del 27 de setembre al 2 d'octubre de 1913.
Hi van participar entitats de dotze països. El congrés va estar marcat per un fort debat sobre els seus respectius principis i sobre les tàctiques per a assolir els seus objectius. Finalment, la majoria de participants va declarar després que havia estat un èxit, hi van crear el Butlletí Internacional del Moviment Sindicalista com a via oficial de comunicació i l'Oficina d'Informació Internacional Sindicalista, que havia de servir com a medi de solidaritat i cooperació entre les diferents organitzacions.

## Vegeu també

* Primera Internacional

## Bibliografia

* Towards Syndicalist Internationalism: The 1913 London Congress, de Wayne Westergard-Thorpe. International Review of Social History 13: 33–78. Any 1978. ISSN 0020-8590 (anglès)
# Primer Congrés Jurídic Català

El Primer Congrés Jurídic Català fou convocat el 1936 per l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya, amb assistència de totes les corporacions jurídiques catalanes. La seva finalitat era la d'adaptar el dret català tradicional al nou règim autònom i preparar les matèries que havien d'ésser objecte de la facultat legislativa estatuària derivada de la constitució de la Segona República Espanyola i de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya de 1932.
Fou inaugurat el 17 de maig de 1936, a Barcelona, sota la presidència d'Amadeu Hurtado i Miró i la presidència d'honor de Lluís Companys. Organitzà una exposició bibliogràfica de tema jurídic, però la guerra civil espanyola impedí la publicació de les conclusions aprovades.
# Putifigari

Putifigari (Sard Putifigari) és un municipi italià, dins de la província de Sàsser. L'any 2007 tenia 732 habitants. Es troba a la regió del Tataresu. Limita amb els municipis de l'Alguer, Ittiri, Uri i Villanova Monteleone.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Giancarlo Carta | Llista cívica |
# Puteaux

Puteaux és un municipi francès, situat al departament dels Alts del Sena i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 40.780 habitants.
Forma part del cantó de Courbevoie-2 i del districte de Nanterre. I des del 2016, de la divisió Paris Ouest La Défense de la Metròpolis del Gran París.

## Fills il·lustres

* Jean Barraqué (1918-1973) compositor musical.
* Pierre Lalo (1866-1943) musicòleg i crític musical.
# Púixkino (Khabàrovsk)

Púixkino (en rus: Пушкино) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 442 habitants. Pertany al districte rural de Bikinski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Protectorat del Riu Shiré

El protectorat del riu Shiré fou un territori colonial establert per l'Imperi Britànic, sota la forma de protectorat, el 21 de setembre de 1889, agafant el nom del riu Shiré (Chiré en portuguès) a la rodalia del qual (exceptuant la part portuguesa del riu) es trobava. La regió fou separada de la influència de la Companyia Britànica de Sud-àfrica (BSAC) per l'oposició dels missioners i de la Companyia Africana dels Llacs. Va canviar el seu nom a Protectorat dels districtes de Nysalàndia el 15 de maig de 1889. El comissionat fou Sir Harry Hamilton Johnston (1858-1927) que va restar al càrrec quan el protectorat va canviar de nom. Fou el primer establiment britànic al modern Malawi.
# Rafael Marín Lázaro

Rafael Marín Lázaro (Utiel, 1878 - Madrid, 12 d'abril de 1945) fou un polític i advocat valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Estudià als escolapis de València i dret a la Universitat de València, tot doctorant-se a la Universitat de Madrid. Exercí el dret a Madrid i a València, especialitzat en legislació mercantil; formà part de la Congregació Mariana de València i el 1900 participà en el Congrés Internacional d'Estudiants Catòlics. S'afilià al sector confessional catòlic del Partit Conservador. Fou elegit diputat per Madrid a les eleccions generals espanyoles de 1914, i durant aquella legislatura fou governador del Banc Exterior d'Espanya, Director General de l'Administració Local i Subsecretari del Ministeri de Gràcia i Justícia.
A les eleccions generals espanyoles de 1920 fou escollit novament diputat per Requena i destacà per defensar el paper dels responsables del desastre d'Annual en el debat de l'expedient Picasso. En 1920 també fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques. Durant la Segona República Espanyola fou membre d'Acció Catòlica i fou elegit diputat per la CEDA per la província de Madrid a les eleccions generals espanyoles de 1936. Quan esclatà la guerra civil espanyola hagué de fugir de Madrid i la seva casa fou saquejada.

## Obres

* La doctrina de Santo Tomás de Aquino en la ciencia del derecho del siglo XII y en la de nuestros días
* Los ideales del Movimiento Católico Universitario
* La Ciencia y la Educación popular
* La economía agraria y el capitalismo
* Las escuelas económicas del siglo XX
* El divorcio
* La familia cristiana según la Enciclica Divinis Redemptoris
* Las órdenes religiosas y la reforma de la ley de Asociaciones
* El duelo
* Supresión de la enseñanza religiosa en las escuelas

## Referències

* ↑ Medalla 29 Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine. de la RACMYP

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Quadre sinòptic

Un quadre sinòptic és una eina que permet organitzar i interrelacionar idees i conceptes per mitjà de símbols i representacions gràfiques. Són estratègies per organitzar el contingut de coneixements. Un quadre sinòptic és aquell que mostra projectes de manera senzilla i proporciona una estructura global coherent d'una temàtica i les seves múltiples relacions.
Poden presentar-se per mitjà de claus i prendre forma de diagrames (com ara en les estructures arbòries dels diagrames en arbre) o poden estar composts per files i columnes a manera de taules.
S'utilitzen molt a l'escola per resumir els continguts a estudiar. També es pot aplicar per a la gestió de projectes i l'organització industrial. S'utilitza molt a les transparències i presentacions, per a deixar clar en tot moment l'entorn i les relacions sobre el tema del qual parla l'exposant, d'una manera ràpida i visual.
# Aeroports més transitats d'Àsia

Llista dels 10 aeroports més transitats d'Àsia per tràfic de passatgers.
Rànquing (2017) :
| Posició | Aeroport | Serveix | Codi (IATA/OACI) | Passatgers | Evolució |
| 1. | Aeroport Internacional de Pequín | Pequín, República Popular de la Xina | PEK/ZBAA | 95.786.442 | 1,5% |
| 2. | Aeroport Internacional de Dubai | Dubai, Emirats Àrabs Units | DXB/OMDB | 88.242.099 | 5,5% |
| 3. | Aeroport de Haneda | Tòquio (Japó) | HND/RJTT | 85.408.975 | 6,5% |
| 4. | Aeroport Internacional de Hong Kong | Hong Kong | HKG/VHHH | 72.664.075 | 3,4% |
| 5. | Aeroport Internacional de Xangai-Pudong | Xangai, República Popular de la Xina | PVG/ZSPD | 70.001.237 | 6,1% |
| 6. | Aeroport Internacional de Guangzhou-Baiyun | Canton, República Popular de la Xina | CAN/ZGGG | 65.887.473 | 10,3% |
| 7. | Aeroport Internacional Indira Gandhi | Delhi, Índia | DEL/VIPD | 63.451.503 | 14,1% |
| 8. | Aeroport Internacional Soekarno-Hatta | Jakarta, Indonèsia | CGK/WIII | 63.015.620 | 8,3% |
| 9. | Aeroport Internacional de Singapur-Changi | Singapur | SIN/WSSS | 62.220.000 | 6,0% |
| 10. | Aeroport Internacional d'Incheon | Incheon, Corea del Sud | ICN/RKSI | 62.157.834 | 7,5% |

## Referències

* ↑ «Passenger Summary» (en anglès). Airport Councils International, Passenger Summary. Arxivat de l'original el 29 de maig 2020. [Consulta: 7 abril 2020].
# Castell de Libros

El castell de Libros es menciona al document d'annexió de l'ordre de Montgoi a l'ordre dels cavallers templers, qui serien els seus propietaris fins a la dissolució de l'ordre. Es trobava a prop del poble de Libros, a l'actual província de Terol. Se sap que, quan es va ordenar l'arrest de tots els templers de la Corona d'Aragó el castell, comandat per Frey Pedro Rovira, patí el setge de les forces reials, resistint durant sis mesos abans de rendir-se al juny de 1308.
Actualment queden poc més que les ruïnes de la base del castell al cim del risc conegut com "el Mortero": un mur de contenció, dos de tancament recolzats a les penyes (dels quals un encara està sencer i l'altre no), una paret que pareix haver sigut una divisió interior i una depressió circular que, segons la tradició popular, és un pou que penetrava la muntanya fins a arribar al proper riu Túria.

## Referències

* ↑ Revista "Historia de Iberia vieja" nº4, ISSN 1699-7913
# China Telecom

China Telecom (Chunghwa Telecom) és l'operador tradicional de telefonia de la Xina. En 1999 la companyia va ser dividida pel Ministeri d'Indústries de la Informació en quatre operadors amb el propòsit d'introduir competència i fomentar la construcció d'una infraestructura més avançada. El 2013 va guanyar 321 mil milions de yuangs de benefici
Serveix el 67% del mercat de telefonia fixa i de dades. És propietària del 80% de la xarxa de fibra òptica. La majoria dels competidors ofereixen serveis sobre la infraestructura de fibra de China Telecom. El 2001 va vendre el 30% de les seves accions al públic per obtenir capital per al finançament de la seva expansió.

## Referències

* ↑ http://www.chinatelecom-h.com/en/ir/finhigh.php

## Enllaços externs

* China Telecom - Lloc web oficial
# China Southern Airlines

China Southern Airlines Company Limited és una aerolínia xinesa amb seu a Guangzhou, a la província de Guangdong. Fou fundada l'1 de juliol del 1988 com a conseqüència del procés de reestructuració de CAAC Airlines. Es tracta de la cinquena aerolínia del món i la primera d'Àsia per nombre d'avions (545 a desembre del 2017). Opera una flota mixta d'Airbus, Boeing i Embraer, a més de tenir encarregats avions de Comac.

## Referències

* ↑ «Top 10 World's Largest Airlines» (en anglès). AirportSpotting, 08-12-2017.
# Charles McCracken

Charles McCracken (Jonesboro, 11 d'abril de 1926 - 5 de novembre de 1997) va ser un violoncel·lista estatunidenc que va interpretar música nova al costat de la música clàssica més antiga, però també va treballar en música pop i jazz.
Després de la seva educació a l'edat de 24 anys, McCracken es va convertir en membre de la Metropolitan Opera Orchestra. També va gravar nombroses obres en disc, com el Trio de Corda d'Artur Schnabel; Leopold Stokowski el va portar a la seva gravació de concerts barrocs el 1967. Com a violoncel·lista també és solista en enregistraments de Harold Shapero, Bill Russo (Escola de Rebel·lió) i Charles Mingus (Pre-Bird, Let My Children Hear Music).
McCracken també va participar en grans actuacions orquestrals d'Oliver Nelson, Hugo Montenegro, Jackie Paris, Stan Getz i Louis Armstrong. Més tard va pertànyer al Quartet de Corda de Belles Arts, amb el qual va participar en nombrosos enregistraments de l'encreuament, com Warren Vaché o Ruby Braff. El 1983 va gravar la Sonata per a violoncel de Samuel Barber. Tom Lord enumera 219 enregistraments amb ell entre 1956 i 1993.
El seu fill és el fagotista Charles McCracken Jr., que va encarregar la composició Elegy for Two Cellos and Piano en memòria del seu pare Robert Paterson.

## Referències

* ↑ https://www.ancientfaces.com/person/charles-p-mccracken-birth-1926-death-1997/80518374
* ↑ https://www.legacy.com/obituaries/nytimes/obituary.aspx?n=charles-mccracken&pid=179576889
* ↑ https://www.gale.com/databases/questia
* ↑ Tom Lord: The Jazz Discography
* ↑ https://robertpaterson.com/elegy-cello-version/
# Christian Fittipaldi

Christian Fittipaldi és un pilot de curses brasiler que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 18 de gener del 1971 a São Paulo, Brasil. És fill del també pilot Wilson Fittipaldi i nebot del doble campió mundial Emerson Fittipaldi. Christian Fittipaldi va debutar a la primera cursa de la temporada 1992 (la 43a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant l'1 de març del 1992 el G.P. de Sud-àfrica al circuit de Kyalami. Va participar en un total de quaranta-tres curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en tres temporades consecutives (temporada 1992 - temporada 1994), on assolí una quarta posició (en diverses ocasions) com a millor classificació a una cursa i obtingué dotze punts pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1992 | Minardi Team | Minardi | Lamborghini | SUD Ret | MEX Ret | BRA Ret | ESP 11 | | | | | | | | | | | | | 17è | 1 |
| 1992 | Minardi Team | Minardi | Lamborghini | | | | | SMR Ret | MON 8 | CAN 13 | FRA NVQ | GBR | ALE | HUN | BEL NVQ | ITA NVQ | POR 12 | JAP 6 | AUS 9 | 17è | 1 |
| 1993 | Minardi Team | Minardi | Ford | SUD 4 | BRA Ret | EUR 7 | SMR Ret | ESP 8 | MON 5 | CAN 9 | FRA 8 | GBR 12 | ALE 11 | HUN Ret | BEL Ret | ITA 8 | POR 9 | JPN | AUS | 13è | 5 |
| 1994 | Footwork Ford | Footwork | Ford | BRA Ret | PAC 4 | SMR 13 | MON Ret | ESP Ret | CAN DSQ | FRA 8 | GBR 9 | ALE 4 | HUN 14 | BEL Ret | ITA Ret | POR 8 | EUR 17 | JPN 8 | AUS 8 | 15è | 6 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 43 (40) | 0 | 0 | 0 | 0 | 12 |

## Enllaços externs

* Web oficial Christian Fittipaldi Arxivat 2019-07-15 a Wayback Machine.
# Chrionema furunoi

Chrionema furunoi és una espècie de peix de la família dels percòfids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

Fa 21 cm de llargària màxima.

## Alimentació

El seu nivell tròfic és de 3,62.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, batidemersal i d'aigües fondes, el qual viu al Pacífic nord-occidental: des del sud del Japó fins al mar de la Xina Oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és moderat (38 de 100).

## Referències

* ↑ Gilbert C. H., 1905. II. The deep-sea fishes of the Hawaiian Islands. A: The aquatic resources of the Hawaiian Islands. Bull. U. S. Fish Comm. Vol. 23 (pt 2) (for 1903). 577-713.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Okamura, O., Amaoka, K. & Mitani, F., (Ed.), 1982. Fishes of the Kyushu-Palau Ridge and Tosa Bay. The intensive research of unexploited fishery resources on continental slopes. Japan Fisheries Resource Conservation Association, Tòquio. Fishes of the Kyushu-Palau Ridge and Tosa Bay.: 1-435.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino, 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio, el Japó. 437 p. Pàg. 289.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sea Around Us (anglès)
* ↑ Okamura, O., Y. Machida, T. Yamakawa, K. Matsuura i T. Yatou, 1985. Fishes of the Okinawa Trough and the adjacent waters. Vol. 2. The intensive research of unexploited fishery resources on continental slopes. Japan Fisheries Resource Conservation Association, Tòquio. V. 2: 418-781, Pls. 206-418.
* ↑ Nakabo, T. (ed.), 2000. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Segona edició. Tokai University Press. V. 2: i-vii + 867-1748.
* ↑ Shinohara, G., H. Endo, K. Matsuura, Y. Machida i H. Honda, 2001. Annotated Checklist of the Deepwater Fishes from Fishes from Tosa Bay, Japan. Monographs of the National Science Museum Tokyo. Núm. 20: 283-343.
* ↑ Nakabo, T. (ed.), 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Edició en anglès. Tokai University Press, v. 2: i-vii + 867-1749.
* ↑ All fishes of Japan - FishBase (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan. 1.028 pàgines.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
# Clinopiroxenita

La clinopiroxenita és una roca ultramàfica formada exclusivament per clinopiroxè (piroxè cristal·litzat en el sistema monoclínic), com per exemple augita. Pot tenir petites quantitats d'ortopiroxè i d'olivina.

## Vegeu també

* Ortopiroxenita

## Referències

* ↑ Clinopyroxenite, (en xinès i anglès)
# Clinoptilolita-K

La clinoptilolita-K és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la clinoptilolita. Rep el seu nom del grec klinein (recostat), ptilon (ploma) i lithos (pedra), i per ser l'espècie amb potassi dominant.

## Característiques

La clinoptilolita-K és un silicat de fórmula química K₆(Si$_{30}$Al₆)O$_{72}$·20H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1990. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la clinoptilolita-K pertany a «09.GE - Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de tetraedres de T$_{10}$O$_{20}$» juntament amb els següents minerals: clinoptilolita-Ca, clinoptilolita-Na, heulandita-Ca, heulandita-K, heulandita-Na, heulandita-Sr, heulandita-Ba, estilbita-Ca, estilbita-Na, barrerita, stel·lerita, brewsterita-Ba i brewsterita-Sr.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Hoodoo, al comtat de Park, (Wyoming, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, així com a Mèxic, Xile, Espanya, la República Txeca, Hongria, Bulgària, Rússia, la República Popular de la Xina i el Japó.

## Referències

* ↑ «Clinoptilolite-K» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 abril 2020].
# Clarence Öfwerman

Clarence Öfwerman és un artista suec, denominat de vegades només Clarence o Öfwerman, molt conegut per ser el productor de Roxette, així com la carrera en solitari de Per Gessle. Va néixer el 22 de novembre de 1957 i és el germà gran de Staffan Öfwerman, percussionista i vocalista de suport del duet Roxette; i fill de Ryune Öfwerman músic de jazz d'anomenada a Suècia i casat amb Marika Erlandsson. Actualment resideix a Estocolm.

## L'artista

Clarence té com a professió productor, teclista i arranjador musical, dins del pop, pop-rock i euro-dance. Ha participat en projectes de diversos cantants (Janne Goldman o Raj Montana) i recopilatoris musicals. El 1981 enregistraria en solitari l'àlbum Ansikten. Però estaria després en col·laboració amb Roxette i sobretot amb Per Gessle.

## Amb Roxette i Gessle

El suec col·laboraria amb el duet Roxette des dels seus començaments, de Pearls of passion fins a Room service el 2001 i dels seus DVD's. Ell estaria el principal responsable dels arranjaments del grup, com també el que faria multitud de versions dels seus senzills inclosos als EP's.
Per altra banda, es convertiria en l'ombra inseparable de Per Gessle, ocupant-se ell mateix de tots els seus discos, arranjaria els recopilatoris, etc. De fet, la unió amb Gessle ve de més lluny; van tocar juntament a un grup (Passagerarna), que realitzaria només un àlbum.
Després Öfwerman s'uniria a la denominada Mazarinerna, creada per Gessle tot seguit d'enregistrar Mazarin, entre els que hi estarien Helena Josefsson i Marie Fredriksson; per la Sommar Mazarin Turné 2003 (SMT).
Productor principal del llibre Att vara Per Gessle que tracta de la biografia oficial del cantant. Darrerament se l'ha vist a la gira Party Crasher Tour el 2009.

## Vegeu també

* Roxette
* Per Gessle
* Marie Fredriksson

## Referències i enllaços externs

* Web oficial
* Run to Roxette Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine., web per a fans en diverses llengües
# Clorosoma

Un clorosoma és un complex d'antena fotosíntètic que es troba en els bacteris verds del sofre (GSB) i en alguns fotòtrofs anoxigènics filamentosos verds (FAP) (Chloroflexaceae, Oscillochloridaceae). Es diferencien d'altres complexos d'antena per la seva mida més grossa i no tenir proteïna en la matriu que suporta els pigments fotosintètics. Per aconseguir en el seu ambient del mar profund capturen pocs fotons cada dia i necessiten tenir les estructures dels clorosomes que contenen fins a 250.000 molècules de clorofil·la. Els clorosomes són cossos el·lipsoides, en els GSB la seva llargada varia de 100 a 200 nm, d'amplada de 50-100 nm i d'alçada de 15-30 nm, en els FAP els clorosomes són un poc més petits.

## Font alternativa d'energia

Les interaccions que porten a l'assemblatge de les clorofil·les en els clorosomes són força simples i els resultats podrien algun dia construir sistemes fotosintètics artificials que converteixin l'energia solar en electricitat o biocombustible.

## Llista d'espècies bacterianes que contenen clorosomes

* Chlorobiaceae
** Chlorobium limicola
** Chlorobium phaeobacteroides
** Chlorobium phaeovibrioides
** Chlorobium vibrioforme
** Chlorobium tepidum
** Pelodictyon lutoleum
** Prostecochloris aestuarii
* Chloroflexaceae
** Chloroflexus aurantiacus
** Chloroflexus aggregans
** Chloronema giganteum
* Oscillochloridaceae
** Oscillochloris trichoides
* Acidobacteriaceae
** Chloracidobacterium thermophilum

## Notes

* ↑ A Martinez-Planells et al.: Determination of the topography and biometry of chlorosomes by atomic force microscopy, Photosynthesis Research 71, 2002, p. 83-90 «Enllaç».
* ↑ Bryant, Donald A. et al.; Costas, AM; Maresca, JA; Chew, AG «Candidatus Chloracidobacterium thermophilum: An Aerobic Phototrophic Acidobacterium». Science, 317, 5837, 27-07-2007, p. 523–526. DOI: 10.1126/science.1143236.
# Cobitis conspersa

Cobitis conspersa és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9 cm de llargària total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord d'Itàlia.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Cobitis conspersa». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.