OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Canon EF-M 18-55mm f/3.5-5.6 IS STM

El Canon EF-M 18-55mm f/3.5-5.6 IS STM és un objectiu zoom normal amb muntura Canon EF-M.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 23 de juiol de 2012, amb un preu de venta suggerit de 299€.
Aquesta, és la primera òptica presentada per Canon de la sèrie EF-M.
La seva distància focal de 18-55mm té el mateix camp visual en una càmera EOS de la sèrie M que una lent de 29-88mm en una càmera de fotograma complet.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 18-55mm
* Obertura: f/3.5 - 22 (a 18mm) i f/5.6 - 38 (a 55mm)
* Motor d'enfocament: STM (Motor d'enfocament pas a pas, silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 4 passes
* Distància mínima d'enfocament: 25cm
* Rosca de 52mm
* Distorisió òptica a 18mm de -3,76% (tipus barril) i a 45mm de 0,048% (tipus coixí)
* A 18mm i f/3.5 l'objectiu ombreja les cantonades més d'un pas i mig de llum, però aquest efecte es veu rebaixat a f/11 amb poc més d'un pas. A 55mm i f/5.6 l'objectiu ombreja les cantonades més de mig pas de llum, però aquest efecte es veu rebaixat a f/11 on és gairebé inapreciable.
* A partir de f/5.6 és on l'objectiu dona la millorar qualitat òptica i menys distorsiona les cantonades.

## Construcció

* La muntura, canó i anell de filtre son de plàstic
* El diafragma consta de 7 fulles, i les 13 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 11 grups.
* Consta de 3 elements asfèrics

## Accessoris compatibles

* Tapa E-52 II
* Parasol EW-54
* Filtres de 52mm
* Tapa posterior EB
* Funda LP814

## Referències

* 1 2 3 4 «Canon EF-M 18-55mm f/3.5-5.6 IS STM Specs» (en anglès). Dpreview.
* 1 2 «Canon EF-M 18-55mm f/3.5-5.6 IS STM. Ficha Técnica» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «La Linea del Tiempo de los Objetivos Canon Montura EF-M» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «Canon EF-M 18-55mm f/3.5-5.6 STM IS - Review / Test» (en anglès). Optical limits. Arxivat de l'original el 2023-01-15. [Consulta: 15 gener 2023].
* 1 2 «Canon EF-M 18-55mm f/3.5-5.6 STM IS - Review / Test - Analysis» (en anglès). Optical limits. Arxivat de l'original el 2023-01-15. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «Canon EF-M 18-55mm f/3.5-5.6 IS STM Accesorios» (en castellà). Canon España. Arxivat de l'original el 2023-01-15. [Consulta: 15 gener 2023].
# Canon EF-M 18-150mm f/3.5-6.3 IS STM

El Canon EF-M 18-150mm f/3.5-6.3 IS STM és un objectiu zoom tot terreny amb muntura Canon EF-M.
Aquest, va ser anunciat per Canon el 15 de setembre de 2016, amb un preu de venta suggerit de 479€.
Aquesta, és l'òptica que ve de sèrie amb el kit de la Canon EOS M50 Mark II.
Actualment, és l'òptica amb més zoom de Canon de la sèrie EF-M, amb un zoom de 8,3x.
La seva distància focal de 18-150mm té el mateix camp visual en una càmera EOS de la sèrie M que una lent de 29-240mm en una càmera de fotograma complet.
Aquest, està disponible en dos colors per combinar amb les càmeres dels mateixos colors: negre i platejat.

## Característiques

Les seves característiques més destacades són:
* Distància focal: 18-150mm
* Obertura: f/3.5 - 22 (a 18mm) i f/6.3 - 40 (a 150mm)
* Motor d'enfocament: STM (Motor d'enfocament pas a pas, silenciós)
* Estabilitzador d'imatge de 4 passes
* Distància mínima d'enfocament: 25cm
* Rosca de 55mm
* Entre f/5.6 i f/8 és on menys vinyetatge dona l'òptica

## Construcció

* La muntura, canó i anell de filtre son de policarbonat
* El diafragma consta de 7 fulles, i les 17 lents de l'objectiu estan distribuïdes en 13 grups.
* Consta de 2 elements asfèrics i una lent d'ultra baixa dispersió

## Accessoris compatibles

* Tapa E-55
* Parasol EW-60F
* Filtres de 55mm
* Tapa posterior EB
* Funda LP816

## Objectius similars amb muntura Canon EF-M

* Tamron 18-200 f/3.5-6.3 Di III VC

## Referències

* 1 2 3 4 «Canon EF-M 18-150mm F3.5-6.3 IS STM Specs» (en anglès). Dpreview.
* ↑ «Canon EF-M 18-150mm F3.5-6.3 IS STM. Ficha Técnica» (en castellà). Todo fotografia.
* ↑ «Cámara EOS M50 Mark II Mirrorless de Canon en negro y objetivo EF-M 18-150mm f/3.5-6.3 IS STM en grafito» (en castellà). Canon store.
* ↑ «La Linea del Tiempo de los Objetivos Canon Montura EF-M» (en castellà). Todo fotografia.
* 1 2 3 «Canon EF-M 18-150mm f/3.5-6.3 IS STM Lens Review» (en anglès). The digital picture.
* ↑ «Canon EF-M 18-150mm f/3.5-6.3 IS STM» (en castellà). Canon España.
* ↑ «Tamron 18-200mm F3.5-6.3 Di III VC Overview» (en anglès). Dpreview.
# Casa del Sol (la Corunya)

A Casa del Sol (en gallec: Casa do Sol) és un edifici situat a la ciutat de la Corunya, a la cantonada del carrer Sol, davant de la platja de l'Orzán.
Va ser dissenyat per Pedro Mariño el 1903, i en un primer moment es va dedicar a tractar malalties com la tuberculosi. Actualment és propietat de l'ajuntament de la Corunya i en ell hi té la seu la Comissió de festes de la ciutat.

## Enllaços externs

* Informació al web de l'Ajuntament Arxivat 2014-05-11 a Wayback Machine. (castellà)
# Casa del Sabater (la Vall de Boí)

La Casa del Sabater és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de característiques més urbanes, que té dues botigues a la planta baixa i habitatges al pis, a més d'un magatzem en semi-soterrani.
La façana principal, arrebossada, està presidida per una tribuna al centre del pis, just sobre la porta d'una de les botigues. La façana lateral, amb un cert desordre a les obertures, és de maçoneria vista i té a la part més baixa la porta del soterrani.
La coberta, de geometria complexa, resol molt bé el gir de la cantonada, amb un carener a un sol nivell a les dues façanes.

## Referències

* 1 2 3 «Casa del Sabater». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Cantó de Sizun

El cantó de Sizun (bretó Kanton Sizun) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Finisterre a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 4 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Kommanna | Commana | --- |
| Lokmelar | Locmélar | --- |
| An Dre-Nevez | Saint-Sauveur | --- |
| Sizun | Sizun | --- |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Pierre Breton | RPR |
| 2008- | Francis Estrabaud | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Castell de Clariana (Argençola)

El Castell de Clariana va ser un castell situat al municipi d'Argençola, a l'actual comarca de l'Anoia, a Catalunya. Actualment es troba en un estat ruïnós, però encara se'n pot veure part dels murs i d'una torre de planta circular. Aquestes restes són posteriors, no obstant, ja que han estat datades al voltant de la segona meitat del segle xi. També es té constància d'una tomba excavada a la roca que ha estat saquejada.

## Història

La primera notícia històrica que tenim del castell data de l'any 989, quan Eldemar el va testar al seu germà Sesmon d'Oló (pare del levita Guillem de Mediona). La condició de levita indica, pel que sembla, una dependència envers l'església, i es considera que aquesta dependència en concret seria en relació amb l'església de Vic. També consta que el monestir de Sant Cugat del Vallès va posseir drets sobre Clariana.
El 114, l'abat de Sant Cugat i Guillem Pere van acordar reedificar el castell de Clariana, fet que fa pensar als experts que els almoràvits van destruir la fortalesa anterior. És llavors que es va configurar el llinatge de Clariana. Els Clariana eren els castlans de l'indret, essent-ne senyor l'abat de Sant Cugat; aquest fet el determinà el rei Jaume I, el 1234, en confirmar per al monestir el " castrum de Clariana". Durant el segle següent, la propietat del castell recauria en particulars (Berenguer de la Ciera, Dalmau de Queralt, J."Moxona").

## Descripció

A partir de les restes que s'han conservat, sembla que no va ser un castell massa gran. Tot i així, es considera que la torre, de planta circular, podria ser força destacada. Hi ha documentació que indica que al voltant del 1114 es va reedificar ("reedificacione") i restaurar ("restauracionem") el castell ("castelli") de Clariana, motiu pel qual els arqueòlegs i historiadors daten aquesta torre al segle xii.
L'aparell de pedra, de grandària escassa, esdevé harmònic en conjunt. Actualment queden alguns murs i una torre rodona molt malmesa, de planta circular, amb un diàmetre de base de 5,16 metres i un d'intern d'1,78 metres. Constava de tres pisos separats per voltes de pedra.
Dins l'estructura del castell queda una arcada adossada a un mur de la capella de santa Maria.

## Referències

* 1 2 «CASTELL DE CLARIANA». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2014].
* ↑ «CASTELL DE CLARIANA». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2014].
* ↑ «Castell de Clariana». Pobles de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2014].
# Cané

«Cané» té aquests significats:
# Casa Alonso

Casa Alonso és un museu i centre cultural de Vega Baja, Puerto Rico, ubicada al carrer Ramon E. Betances 34. Està inclosa en el Registre Nacional de Llocs Històrics del 1996. La casa es va convertir en museu el 1992 i és coneguda com el Museo de Arte, Historia y Cultura Casa Alonso.
És una residència de dos pisos de fusta i maçoneria de "estil vernacle neoclàssic". Els seus fonaments coincideixen amb la fundació del municipi el 1776 i es conserven mobles i objectes de l'època colonial espanyola. Els esglaons per arribar al segon nivell tenen unes rajoles amb disseny de flor pintats a mà a les illes Canàries. Va rebre el premi URBS a l'Excel·lència Arquitectònica. Va ser ocupada successivament per les famílies Soliveras, Otero, i Alonso. Ramon Alonso Dávila, fou el darrer comprador de la casa el 1912. Es preserva un llit de ferro i bronze, un rober bisellat i un tocador amb mirall allargat de la seva filla i hereva, Eloísa Alonso Müller.

## Referències

* 1 2 «National Register of Historic Places Inventory/Nomination: Casa Alonso». National Park Service, 05-08-1996. [Consulta: 30 desembre 2016].
* ↑ Pedro J. Rivera Arbolay; Pura A. Rivera Pueblos de nuestro Puerto Rico. Publicaciones Puertorriqueñas Editores, 1998. ISBN 978-1-881713-67-8.
* ↑ «Unidas la historia y la cultura en el museo Casa Alonso» (en castellà). Primera Hora, 28-04-2019. Arxivat de l'original el 2019-04-28. [Consulta: 28 abril 2019].

## Enllaços externs

* Museu Casa Alonso Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine.(anglès)
# Carfolita

La carfolita és un mineral de la classe dels silicats (inosilicats) que rep el seu nom del grec karphos (palla) i lithos (pedra). Va ser descrita per primera vegada l'any 1817 per a una aparició a Horní Slavkov, Regió de Karlovy Vary, Bohèmia. Pertany i dona nom al grup de la carfolita. Forma una sèrie de solució sòlida amb la ferrocarfolita, i està estructuralment relacionada amb la magbasita.

## Característiques

La carfolita és un silicat de manganès amb fórmula Mn$^{2+}$Al₂Si₂O₆(OH)₄. Es troba en forma de raïms, de prismes o en agulles primes, gairebé sempre de color groc. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.

## Formació

La seva ocurrència típica és en lutites que han patit metamorfisme de baix grau. Els minerals associats inclouen sudoïta, granat, o fluorita.

## Referències

* ↑ «Carpholite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 abril 2014].
* ↑ «Carpholite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 abril 2014].
* ↑ «Carpholite-Ferrocarpholite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 abril 2014].
# Capaci

Capaci (sicilià Capaci) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 10.342 habitants. Limita amb els municipis d'Isola delle Femmine, Carini i Torretta.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Benedetto Salvino | Llista Cívica |

## Personatges il·lustres

El 23 de maig de 1992, en el túnel de l'autovia A-29 vora l'entrada de Carini, fou assassinat per la màfia el jutge Giovanni Falcone, la seva esposa Francesca Morvillo, i tres agents d'escorta, Vito Schifani, Rocco Di Cillo i Antonio Montinaro.
Viccionari
# Capacitat

«Capacitat» té aquests significats:
* Capacitat o discapacitat, persona que la seva mitja de consciència intel·lectual està per sota de la mitja requerida per a ser una persona capacitada a fer certes coses amb un nivell mitjanament alt.
* Capacitat o volum, porció o quantitat d'espai tridimensional tancat dins una frontera
* Capacitat de bescanvi catiònic o capacitat d'intercanvi catiònic, capacitat que té un sòl per a retenir i alliberar cations entre el sòl i una solució de sòl a un pH determinat
* Capacitat de camp, capacitat hídrica de camp o capacitat de retenció hídrica de camp quantitat d'humitat que hi ha al sòl després que l'excés d'aigua hagi drenat i la taxa de moviment d'aigua cap avall ha disminuït substancialment
* Capacitat de càrrega, nombre màxim de membres d'una espècie que un determinat hàbitat pot suportar indefinidament
* Capacitat elèctrica, propietat d'un conductor que en ser sotmès a una diferència de potencial d'un volt adquireix una càrrega elèctrica d'1 coulomb
* Capacitat jurídica o capacitat legal, aptitud per a ser titular de drets i obligacions
* Capacitat d'obrar, possibilitat que tots els actes o accions amb conseqüències jurídiques tinguin els efectes previstos
* Capacitat de procés, aptitud per a generar un producte que complisca amb determinades especificacions
* Capacitat tèrmica o capacitat calorífica, magnitud física que caracteritza la quantitat de calor necessària per canviar la temperatura d'una substància una quantitat determinada
* Factor de capacitat
* Teoria de les capacitats, teoria econòmica que basa l'enriquiment en la inversió en el desenvolupament de les llibertats i capacitats humanes de cada persona
# Castell de Tàrbena

Castell de Tàrbena (/Hisn Tarbana/ en àrab), a la Marina Baixa està situat en el Tossal de Santa Barberà al terme de Tàrbena,

## Descripció

Situat en el Tossal de Santa Barberà, en la seva llarga cresteria; en el vessant nord hi ha un impressionant penya-segat, en el vessant sud menys inclinada s'alçava el cos del castell. Del que encara es conserven les restes de mur en la seva part de ponent, alguns merlets en la part central, la resta d'un aljub amb dos cossos, sobre els quals sembla que hi havia una torre. En la part est i fora del recinte es troba un altre aljub, on sembla que hi era la vila.

## Història

Rodrigo Díaz de Vivar, conegut com a el Cid, una vegada acabada la seva campanya contra terres murcianes i de tornada a València, va fer una aturada en el castell; que en la narració se'l anomena "Ondia" i se'l situa en el "portus Tarna. Es troba documentat per primera vegada en l'acte de vassallatge que el noble àrab al-Azraq va fer al príncep Alfons d'Aragó, fill primogènit del rei Jaume I, en el qual hi apareix sota la forma de “Tarbana".

## Referències

* 1 2 «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».

## Enllaços externs

* / Sa caseta es Moros. Castell de Tàrbena
# Castell de Turku

El castell de Turku (en finès: Turun linna, en suec: Åbo slott) és un castell monumental de Finlàndia situat a la ciutat de Turku. Juntament amb la catedral de Turku, aquest castell és un dels edificis més antics de Finlàndia que encara s'utilitzen. Es troba a la riba del riu Aura.

## Història

Es va començar a construir cap a l'any 1280. Els conqueridors suecs de Finlàndia originàriament el van construir com una fortalesa militar. Es va ampliar molt durant el segle xvi amb Gustav Vasa. Només una vegada va actuar el castell en missió de defensa del regne i va ser durant la invasió russa des de Nóvgorod que va destruir Turku l'any 1318.
Dues vegades es va incendiar: una d'aquestes en un setge l'any 1614, l'altra en la Guerra de Continuació, l'any 1941, a causa d'una bomba incendiària. El castell va quedar restaurat completament el 12 d'octubre de 1993 i actualment té la funció de museu històric.

## Referències

* ↑ «Castles and Fortifications». National Board of Antiquities, 01-10-2008. Arxivat de l'original el 2013-10-30. [Consulta: 1r març 2009].
* Turku Castle, Guide to the Main Castle. Turku Provincial Museum. Translated by Christopher Grapes. Jyväskylä: Gummerus Kirjapaino Oy, 1996. ISBN 951-595-022-8.

## Vegeu també

* Turku

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* NBA Finlàndia
* Castells medievals de Finlàndia
# Castell de Cruïlles

* Per a altres significats, vegeu «Castell de Cruïlles (Aiguafreda)».
El Castell de Cruïlles fou un edifici a la vila de Cruïlles de la que, avui dia, només en resta la torre de l'homenatge. És al mig de la plaça de la Torre, al centre i punt més alt de la població. La torre és una edificació romànica dels segles XI-XII, lleugerament troncocònica amb les següents mides:
* Alçada: 22,50 m.
* Circumferència: 24,03 m.
* Diàmetre interior: 2,86 m.
* Diàmetre exterior: 7,65 m.
* Gruix parets: 2,39 m.
Feta amb carreus escairats de pedra sorrenca de color cigronós fins a una alçada de 13 m, llavors existeix una franja de 4 m feta amb rierencs i la darrera franja de 4,25 m és feta amb la mateixa pedra que el primer tram. Malgrat les diferències, sembla que els trams es construïren en moments cronològicament propers. A la part inferior hi ha un basament de fonamentació fet amb pedres sense treballar, d'una alçada de 90 cm. Dins la torre, a uns 5 m d'alçada hi ha una falsa cúpula, damunt, una arcada que sostenia un trespol de fusta i finalment damunt, una altra cúpula.
En el coronament de la torre hi ha una olivera que ha sigut el seu símbol, atribuint-se el seu origen a un ocell que va deixar-hi una llavor.
Inicialment no existia la porta d'entrada actual, la porta principal era a una alçada de 7 m en el costat sud-est, acabada en un arc de mig punt fet amb sis dovelles. Dalt de tot de la torre, una altra porta semblant a la descrita que devia servir per a passar a una galeria volada que hi hauria a tot el voltant. S'observen uns quinze forats o encaixos que devien sostenir permòdols de fusta per a aquesta construcció volada.
L'entrada actual a peu pla es va fer als voltants de l'any 1927. En treure la terra de la plaça de la Torre, per cobrir la plaça de la Creu, la porta va quedar un altre cop enlairada i va ser necessari fer una escala de set graons orientada al revés de l'existent en aquests moments, (l'actual va ser construïda durant la remodelació de la plaça de l'any 1993).
La reforma interior de la Torre s'ha fet en els anys 2004 i 2005, havent instal·lat una escala de cargol que permet l'accés a la part superior, on es gaudeix d'una vista extraordinària i es pot contemplar l'olivera original, que mentre van durar els treballs de reforma va dipositar-se en un viver a fi de sanejar-la.

## Bibliografia

* Catalunya Romànica,vol. VIII L'Empordà I. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1984, p. 295 a 299. ISBN 84-7739-098-3.
* Catalunya Romànica (Guies Comarcals),vol. 10 Baix Empordà, La Selva. Barcelona: Pòrtic, 2010. ISBN 84-7306-637-5.

## Enllaços externs

* Castell de Cruïlles en la web de Castells Catalans Arxivat 2013-10-22 a Wayback Machine.
* Llegenda de la Torre de Cruïlles a la pàgina web Catalunya medieval
# Carrer de les Hortes (Girona)

El Carrer de les Hortes és un carrer del municipi de Girona. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya en el seu conjunt.

## Descripció

La via comença al pont de les Peixateries Velles, travessa el carrer de Santa clara, segueix en direcció ponent i gira en forma de colze per acabar a la Plaça de Santa Susanna. És una artèria vital per al barri, ja que el posa en comunicació amb la zona cèntrica de la Rambla i la plaça del Vi. Sobresurt el Pont de les Peixeteries Velles, construït amb una armadura de gruixudes planxes de ferro encreuades en diagonal; el sòl està format per taulons de fusta. Malgrat la llarga història del carrer, la seva estructura i les cases que hom pot contemplar avui dia són dels segles XIX i XX. L'edifici més característic és el vell col·legi de les Dominiques, construcció de la darrera dècada del segle xix.

## Història

El carrer de les Hortes té una denominació d'origen medieval, i evoca un antic paratge agrícola del barri del Mercadal que al segle xv quedà dins la muralla que encerclava aquella part de la ciutat.
Ja des de l'edat mitjana existien diversos ponts per comunicar el Mercadal amb la Rambla, reconstruïts amb una certa regularitat a causa dels aiguats i les crescudes del riu Onyar. L'actual, de ferro, data del 1877 i fou construït per la casa Gustave Eiffel de París. El pagà la companyia del ferrocarril com a contraprestació per travessar la ciutat. El pont és conegut popularment com el de les Peixateries Velles, perquè des de les darreries del segle xviii aquesta activitat es desenvolupava en un edifici de planta baixa situat a la dreta del pont. Subsistí fins a la dècada dels 40, en que el nou mercat absorbí les seves funcions.

## Referències

* 1 2 3 4 «Carrer de les Hortes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Carne de cabaret

Carne de cabaret és una pel·lícula estatunidenca de 1931 dirigida per Christy Cabanne i Eduardo Arozamena i protagonitzada per Lupita Tovar, Ramón Pereda i René Cardona. Produïda per Columbia Pictures, era la versió en castellà de la pel·lícula Ten Cents a Dance també del 1931.

## Argument

Els homes paguen un cèntim per ballar amb la Drothy i els seus companys de ball. Quan es casa amb l'Eddie planeja deixar de ballar. Però abans de fer-ho, coneix un home bonic i ric.

## Referències

* ↑ «Carne de cabaret». Govern d'Espanya. [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ «Ten Cents a Dance». AFI CATALOG. [Consulta: 16 gener 2024].
* ↑ «Carne de cabaret». mubi.com. [Consulta: 16 gener 2024].
# Castrejón de Trabancos

Castrejón de Trabancos és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 285 | 277 | 250 | 253 |
# Casa i jardí d'Eduard Rosa

La Casa i jardí d'Eduard Rosa és una obra del monumentalisme academicista de Palafrugell (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt format per una cada d'estiueig i un extens jardí, situat a la part alta del nucli de Calella de Palafrugell. L'edifici presenta planta molt allargada, amb un cos central de dos pisos i tres eixos que té una terrassa amb balustrada al nivell del pis superior, recolzada sobre un pòrtic amb columnes. El jardí té una avinguda central amb xiprers a banda i banda que condueix a la casa, situada en un nivell més elevat, a la qual s'accedeix a través d'una petita escala.

## Història

Es tracta d'una de les primeres obres realitzades per Rubió i Tudurí després d'haver retornat de l'exili. El conjunt format per la casa i el jardí va ser projectat i dirigit per aquest arquitecte entre els anys 1955 i 1957.

## Referències

* 1 2 «Casa i jardí d'Eduard Rosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].