OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Madi

«Madi» té aquests significats:
* Llengua madi del poble dels madis al Sudan del Sud
* Mahdí, figura messiànica de l'islam
* Mahdi, nom musulmà
# Creu de Vol 1945

La Creu de Vol 1945 (en grec: ΠΕΤΩΝΤΑΣ ΣΤΑΥΡΟΣ 1945) és una condecoració grega, creada pel Rei Jordi II de Grècia i lliurada a oficials i a no oficials per accions de valor en vol. Es va crear imitant la Creu dels Vols Distingits britànica.
En el seu disseny, destaca una creu d'or, composta de quatre ales amb el monograma reial suspès d'una corona. La condecoració penja d'una cinta composta de barres diagonals de 4 mm. d'ample, en vermell i groc.
Les condecoracions posteriors s'indiquen mitjançant una corona.
# Francesc Planells Costa

Francesc Planells Costa (Eivissa, 1958) és un advocat i polític eivissenc, diputat al Parlament de les Illes Balears en la III Legislatura.
Es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona. Militant del PSIB-PSOE a Eivissa, fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 1991 i membre del Consell Insular d'Eivissa i Formentera. A les eleccions municipals espanyoles de 1995 fou elegit regidor socialista a Sant Josep de Sa Talaia. L'octubre de 2002 fou nomenat membre del Consell Econòmic i Social de les Illes Balears. El 2006 deixà els càrrecs públics i es dedicà a exercir d'advocat.

## Referències

* ↑ Decret del nomenament
* ↑ Francesc Planells Costa a l'EEIF
# Apamea de Bitínia

Apamea de Bitínia o Apamea Mirlea (en grec antic Απάμεια Μύρλεια) era una ciutat de la Propòntida, a la costa sud del golf de Cios, i al nord-oest de Bursa, a Bitínia.
Va ser fundada com a colònia de Colofó amb el nom de Mirlea (Μύρλεια), segons diu Plini el Vell. Filip V de Macedònia, el pare de Perseu la va ocupar i la va cedir poc després a Prúsies I rei de Bitínia a canvi del seu ajut en la guerra contra Pèrgam. Prúsies la va rebatejar i la va anomenar Apamea, del nom de la seva dona Apameia.
Els romans van convertir Apamea en una colònia, possiblement en temps d'August, encara que també podria haver estat en temps de Juli Cèsar, ja que s'han trobat monedes que li donen el títol de Julia. Les monedes del període immediatament anterior a la dominació romana portaven la inscripció Ἀπαμέων Μυρλεάνων ("Apameia Mirleánon"). Plini el Jove quan era governador de Bitínia, va demanar instruccions a Trajà sobre una petició que li havia fet la colònia de no fer examinar per l'autoritat romana els seus comptes de despeses.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «4. Apameia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 març 2021].
# Apama de Megalòpolis

Apama de Megalòpolis fou reina consort dels athamans.
Era filla d'Alexandre de Megalòpolis, i es va casar amb Aminandre (Amynander), rei dels athamans amb el que va regnar.

## Referències

* ↑ Appià, Syr. 13; Livi. XXXV 47, que l'anomena Apàmia
# Asi

«Asi o ASI» té aquests significats:
* Sigles
** ASI o Agència Espacial Italiana
** ASI o Agrupación Social Independiente, partit polític mallorquí
* Onomàstica
** Asi és el nom de dos troians que van lluitar a la Guerra de Troia
** Asi de Samos, poeta de l'antiga Grècia
* Toponímia
** Asi o alagwa, llengua cuixítica
# Angustidòntids

Els angustidòntids (Angustidontidae) són és una família extinta de crustacis eucàrides i els únics representants de l'ordre Angustidontida. Van ser depredadors que mesuraven entre 4 i 9 centímetres de longitud i van viure durant els períodes tardans de Devonià i Carbonífer.
Van ser alguns dels primers eucàrides a desenvolupar maxil·lípedes, modificats a partir del primer o segon toracòpode.

## Gèneres

* Angustidontus (†)
* Schramidontus (†)

## Referències

* 1 2 Gueriau, Pierre; Charbonnier, Sylvain; Clément, Gaël «Angustidontid crustaceans from the Late Devonian of Strud (Namur Province, Belgium): Insights into the origin of Decapoda». Neues Jahrbuch für Geologie und Paläontologie - Abhandlungen, 273, 01-09-2014. DOI: 10.1127/0077-7749/2014/0434.
# Autopista A5 (Lituània)

L'autopista A5 és una autopista a Lituània (en lituà: Magistralinis kelias A5 (Lietuva)). S'estén des de Kaunas a la frontera amb Polònia, arribant fins a la població de Suwałki. La longitud de la carretera és 97,86 quilòmetres. Una secció de l'autopista A5 - oest forma part de la circumval·lació de Kaunas, incloent el Pont Lampedžiai sobre el riu Nemunas.
Part de l'autopista A5 està codificada en el sistema de ruta europea Via Bàltica, l'autopista E67 que a la seva última part connecta Praga amb Tallin.

## Principals ciutats al llarg de la ruta

* Kaunas
* Marijampolė
* Kybartai
# Arar

Arar (àrab: عرعر, ʿArʿar) és una localitat de l'Aràbia Saudita, capital de l'emirat de Frontera del Nord. El 2010 tenia 166.512 habitants.
# Aristònides (pintor)

Aristònides fou un pintor grec de certa qualitat esmentat per Plini el Vell, que fou pare i mestre de Mnasítim.

## Referències

* ↑ Aristonidas Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, pàg. 327
* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Aristonides». [Consulta: 24 juliol 2023].
* ↑ «Pliny the Elder, The Natural History, BOOK XXXV. AN ACCOUNT OF PAINTINGS AND COLOURS., CHAP. 40.—THE FIRST INVENTORS OF VARIOUS KINDS OF PAINTING. THE GREATEST DIFFICULTIES IN THE ART OF PAINTING. THE SEVERAL VARIETIES OF PAINTING. THE FIRST ARTIST THAT PAINTED CEILINGS. WHEN ARCHED ROOFS WERE FIRST PAINTED. THE MARVELLOUS PRICE OF SOME PICTURES.». [Consulta: 24 juliol 2023].
# Aristònides

Aristònides és el nom dels següents personatges:
* Aristònides, escultor grec
* Aristònides, pintor grec
# Aristònous

Aristònous és el nom dels següents personatges:
* Aristònous d'Egina, escultor de l'antiga Grècia
* Aristònous de Pel·la, un dels somatofílacs d'Alexandre el Gran
* Aristònous de Gela, un dels fundadors de la colònia d'Agrigent el 582 aC
# Auliscomys pictus

Auliscomys pictus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 3.400 i 4.900 msnm al centre del Perú i el nord-oest de Bolívia. Ocupa diversos hàbitats montans, tant secs com humits, incloent-hi herbassars, matollars i zones rocoses. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Dunnum, J. et al. Auliscomys pictus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 8 març 2017.
# Ayan

Ayan fou una paraula àrab utilitzada per designar als notables durant el califat i alguns règims musulmans posteriors. És el plural de la paraula ayn.
Sota els otomans el nom designava als habitants més importants d'un barri o districte; al segle xviii s'aplicava als personatges que havien tingut anteriorment influència política i havien gaudit d'un càrrec oficial. Generalment dominaven el districte al que tenien les seves terres i eren personatges molt influents a mesura que el poder del govern i el sultà minvaven.
A la guerra del 1767 al 1774 els ayan van ser cridats a aportar recursos i reclutes i foren designats representants del poble davant el govern; reberen el nomenament d'ayanalik buyurultsu que els donaven els governadors però com que es van cometre abusos el 1779 el nomenament el va començar a fer el gran visir.
Foren abolits el 1786 però en esclatar la guerra el 1787 el govern els va tornar a necessitar i els va restablir el 1790. Alguns van arribar a dominar als seus districtes com a verdaders sobirans encara que en temps de guerra aportaven soldats al sultà. El més notables foren Paswan Oghlu (no era un ayan sinó fill de l'ayan Bayrakdar Mustafa Paixà) i Ismail Bey de Serres (Serez).
Foren eliminats per Mahmut II en 1831 després que els geníssers foren abolits i substituïts per eshkindiyan, un cos de soldats d'elit professionals, i provocant la revolta bosniana.

## Referències

* ↑ Karpat, Kemal H. Studies on Ottoman Social and Political History: Selected Articles and Essays. Brill, 2002, p. 340. ISBN 9789004121010.
* ↑ Sućeska, Avdo. Sarajevo (en bosnià). Istorija države i prava naroda SFRJ: Svjetlost, 1985.
# Ayden

Ayden és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 5.005 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ayden tenia 4.622 habitants, 1.936 habitatges i 1.217 famílies. La densitat de població era de 769,2 habitants per km².
Dels 1.936 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,4% hi vivien parelles casades, en un 20,3% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 33,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 70,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.004 $ i la renda mediana per família de 34.808 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.991 $ mentre que les dones 22.305 $. La renda per capita de la població era de 14.505 $. Entorn del 21% de les famílies i el 26,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ayden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ayden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Aphanius sirhani

Aphanius sirhani és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Jordània.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Aphanius sirhani» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Freyhof, J.; Harrison, I.J. (2014). "Aphanius sirhani." 2014 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2014. [Consulta: 10 abril 2023]

## Bibliografia

* Krupp, F. i Schneider, W., 1989. The fishes of the Jordan River drainage basin and Azraq Oasis. Fauna of Saudi Arabia 10: 347-416.
* Weisenbacher, A. i Horst, Z., 2001. Report on the current situation of Aphanius sirhani. Viena, Austria University of Vienna.
# Aristòtil d'Atenes (orador)

Aristòtil d'Atenes (en grec antic Ἀριστοτέλης) fou un orador i home d'estat atenenc, del que es coneixen alguns discursos realitzats en judicis que menciona Diògenes Laerci, que diu que es distingien per la seva elegància.

## Referències

* ↑ 2.Aristoteles of Athens a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 344
# Aristòtil d'Argos

Aristòtil d'Argos (en llatí Aristoteles, en grec antic Ἀριστοτέλης) fou un filòsof megàric o dialèctic, segons Plutarc i Diògenes Laerci, i també un polític de la ciutat d'Argos que va florir cap al segle III aC.
Formava part del partit que s'havia establert a Argos que reunia els enemics de Cleòmenes III d'Esparta. Quan Cleòmenes va ocupar Argos, Aristòtil es va posar al servei de la Lliga Aquea per intentar recuperar la ciutat, segons Polibi i Plutarc.

## Referències

* ↑ 4.Aristoteles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 344
# Atila

«Atila» té aquests significats:
* Àtila (406-453), rei dels huns occidentals
* Atila (grup), grup català de rock progressiu
# Bahra

* Per a altres significats, vegeu «Bahra (diari)».
Bahra fou una antiga tribu àrab del grup dels kudaa, que van emigrar cap a la zona de l'Eufrates i finalment a la plana de Homs on al segle vi van esdevenir cristians com els taghlib i els tanukh que eren els seus veïns. El 630 una part de la tribu va enviar una delegació a Medina, on van reconèixer Mahoma i es van fer musulmans però la resta de la tribu (majoria) va restar cristiana i fidel a l'Imperi Romà d'Orient. Van lluitar al costat dels romans d'Orient fins al 634. Després van esdevenir musulmans.

## Bahra destacats

* Al-Miqdad ibn Amr.

## Referències

* ↑ Fred M. Donner. The Early Islamic Conquests. Princeton: Princeton University Press, 1981, p.108.
* ↑ Irfan Shahîd, p.52.
* ↑ Irfan Shahîd, p.116-119.
* ↑ Retsö, p.476.

## Bibliografia

* Irfan Shahîd. Byzantium and the Arabs in the Sixth Century. II. Washington DC: Dumbarton Oaks, 2002=.
* Jan Retsö. The Arabs in Antiquity: Their History from the Assyrians to the Umayyads. Routlege-Courzon, 2003.
# Bahr al-Kulzum

«Bahr al-Kulzum» té aquests significats:
* Mar Roja
* Al-Kulzum, antic port i fortalesa de la costa egípcia de la mar Roja
# Badem tatlısı

Badem tatlısı són unes postres de pasta amb xarop de la cuina turca. En turc, badem tatlısı significa dolç d'ametlla, puix que té la forma (el·líptica) d'una ametlla. Es fa amb farina de blat, sèmola, ous, margarina (o mantega), llevat i sucre. També es posa una ametlla al centre de cada porció, abans de cuinar al forn.

## Referències

* 1 2 3000 Adet Yemek Tarifi: 3000 Adet Yemek Tarifi E-kitabı bütün türk yemeklerinden tatlılıarına kadar herşey. dereli, 6 febrer 2015, p. 536–. GGKEY:LAHZTQ8LCLD.
* ↑ mamko. Pasta Ve Tatlı tarifleri. mamko, 26 març 2015, p. 28–.

## Vegeu també

* Şekerpare
# Balagtas (cràter)

Balatgas és un cràter d'impacte de 104 km de diàmetre de Mercuri. Porta el nom del poeta filipí Francisco Balatgas (1788-1862), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* 1 2 «Balatgas». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-10-2016. [Consulta: 7 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Bartolomé Casanueva Ramírez

Bartolomé Casanueva Ramírez, conegut com a Bartolo (1898 - 1948) va ser botxí de l'Audiència Provincial de Sevilla des de 1940 fins a la seva mort en estranyes circumstàncies. En finalitzar la guerra civil, el botxí titular de Sevilla, Cándido Cartón, fou traslladat a Madrid, i fou substituït per Bartolo. Després de la seva mort, fou substituït per Bernardo Sánchez Bascuñana.
Mentre resideix a Setenil, rep una punyalada a l'abdomen que el fa ingressar a l'hospital el 1946. El 1948 és apunyalat novament per un grup d'anarquistes i és mort, unint-se així a altres botxins assassinats en represàlia per execucions com Federico Muñoz Contreras o Rogelio Pérez Vicario.

## Referències

* 1 2 Martínez, Rubén «Una aproximación a la pena de muerte durante el franquismo». La pena de muerte y su abolición en España. Los Libros de la Catarata, 1995.
* ↑ «Le apuñala un desconocido que se da a la fuga». ABC, 13-09-1946 [Consulta: 2 agost 2010].
# Baldichieri d'Asti

Baldichieri d'Asti (Baudiché en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Asti, Castellero, Monale, Tigliole i Villafranca d'Asti.
Pertanyen al municipi les frazioni de Borgo Murati, Bricco Gianotti, Regione Mandoletta i Strada Capello.

## Galeria fotogràfica

* Panorama
* Campanar de S.Segon
# Baldiabari

Baldiabari és un poble del districte de Purnia a Benga Occidental 25° 21′ N, 87° 41′ E﻿ / ﻿25.350°N,87.683°E﻿ / 25.350; 87.683.
Fou escenari de la batalla de Baldiabari (octubre de 1756) entre Shankat Jang, nawab de Purniah, i Siraj al-Daula darrer nawab independent de Bengala, en la que el primer fou completament derrotat i mort quan intentava fugir.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Barranc de la Colomera

El Barranc de la Colomera és un barranc del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, pertanyent íntegrament a l'antic terme d'Isona.
Es forma just al nord del Turó de la Colomera, per la junció de diversos corrents d'aigua: el riu del Llinar, que baixa de la zona del Mullol i recull tot de barrancs i llaus de la seva zona, i el barranc de l'Obaga de la Colomera, que davalla del mateix Turó de la Colomera, al sud.
Fa el tomb pel nord al Turó de la Colomera, i davalla cap al sud-oest de forma paral·lela a la carretera L-511, sempre cap al sud-oest. Passa pel sud-est de la vila d'Isona, i just a llevant seu travessa la carretera C-1412, i durant un bon tros segueix paral·lel a aquesta carretera, deixant al sud el Pui de Juli. Des d'allí, altre cop cap al sud-oest, s'adreça al riu de Conques.
En el tram final s'anomena també barranc del Pont del Molí, atès que discorre per sota del pont del Molí del Piteu.
# Bambuco

El bambuco un ritme típic colombià en un compàs de 3/4 o de 6/8 (o alternats) i lletra escrita en octosílabs.

## Origen etimològic del terme

No hi ha dades documentals del bambuco anteriors al segle xix, perquè es transmetia de forma oral, sent una música heretada dels inques, que solien interpretar-lo mentre feien ceràmica; a aquesta conclusió s'ha arribat degut al fet que la paraula bambuco deriva etimològicament dels mots quítxues wampu (canoa, bassa) i puku (atuell) donant lloc a wampu puku (atuell en forma de canoa), que a l'arribada dels conquistadors davant la falta d'aquests d'entendre bé la pronunciació es va convertir en: wampuku i després en bambuco que és com es pronuncia actualment. Nogensmenys, existeix la controvèrsia per un altre possible significat: segons altres opinions ku es refereix al possessiu, cosa que voldria dir que la paraula bambuco derivaria de wampu ku és a dir, canoers, el què implicaria que eren els canoers indígenes quítxues de Colòmbia els que van inventar el bambuco.

## Qualitats d'aquest ritme i aportacions ètniques

El bambuco es pot cantar tocar i interpretar instrumentalment. El seu origen es troba a la regió andina colombiana i és fruit de la barreja de diverses danses provocades per la mescla racial a la qual va haver lloc en el continent després de l'arribada dels espanyols.
Encara que en realitat en aquesta dansa van predominar elements de tipus indígena en els seus primers orígens, després li van anar aportant diversos elements els altres grups racials que en si no van passar més que d'un 10% la qual després els seus descendents mestissos la van seguir usant.

## Bambuco i nacionalitat

El ritme va acompanyar les tropes de Simón Bolívar en tots els seus viatges, en cerca i en la lluita per assolir la independència dels territoris, doncs la tropa era en la seva gran majoria de Nova Granada.

## Característiques

Dansa de ritme moderat en un compàs de ¾ o de 6/8 (o alternats) lletra escrita en octosílabos que resisteix a la seva traducció rítmica i de l'estructura musical arran de la seva sincopa cíclica que apareix en cada 2 compassos, les melodies consten d'una o dues o tres parts d'acord amb el poema, el seu pas en la forma de ball és col·locant un peu davant de l'altre que aquesta recolzat en la puntera fent-lo relliscar en aquesta posició i retrocedint en un petit salt.

## Referències

* ↑ (castellà) Sergio A. Sanchez Suarez, Reflexión histórica de las formas de escritura del bambuco, entre el colonialismo y la República de Colombia, Música, Cultura y Pensamiento p.116
# Basilisc marró

El basilisc marró o basilisc cafè (Basiliscus vittatus) és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família dels coritofànids autòcton d'Amèrica Central. També ha estat introduït per l'home a Florida.

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Basiliscus vittatus
# Basilissa i Anastàsia de Roma

Basilissa i Anastàsia (Roma, mitjan segle I - 68) eren dues joves romanes, convertides al cristianisme i màrtirs. Són venerades com a santes a tota la cristiandat.

## Biografia

La tradició cristiana diu que eren dues nobles dones romanes i que es van convertir al cristianisme gràcies a la predicació dels sants Pere apòstol i Pau de Tars. Després que aquests patissin martiri i fossin morts a Roma l'any 67, Basilissa i Anastàsia van anar a cercar els seus cossos i els van enterrar en secret una nit.
Les autoritats romanes van descobrir que eren elles les que havien enterrat els cossos dels apòstols i les empresonaren, posant-les sota la jurisdicció del tribunal de Neró. Cap de les dues va voler abjurar de la fe cristiana i foren torturades i, finalment, gitades a la foguera; la intervenció divina les salvà i continuaren proclamant la seva fe fins que l'emperador ordenà d'arrancant-los la llengua i que fossin decapitades.

## Veneració

Les seves relíquies es conserven a Santa Maria della Pace de Roma. L'Església Catòlica en celebra la festa el 15 d'abril.

### Tradició de Basilissa i Anastàsia de Xàtiva

La falsa crònica de Luci Flavi Dextre, en realitat obra del final del segle xvi, deia, sense cap fonament històric, que les dues santes eren naturals de Xàtiva:
| « | Sanctæ fæminæ, Virgines, Basilissa & Anastasia, Hispanæ, ex Urbe Setabi in Edetanis, sequutæ sunt S. Apostolum Paulum | » |
El capítol i el poble de Xàtiva van creure que la invenció era veritat i van formalitzar el culte a la ciutat, considerant-les com a santes patrones i diferenciant-les de les santes romanes autèntiques, tot i que es mantingué la celebració litúrgica el mateix dia. L'ermita de les Santes de l'Albacar, a Xàtiva, els és dedicada.
La llegenda elaborada al voltant de les llegendàries santes les fa nascudes a Xàtiva en una família de sastres, raó per la qual, a Xàtiva eren patrones d'aquest gremi. La predicació a Hispània de sant Pau de Tars, que hauria arribat a Saetabis, va fer que es convertissin al cristianisme. Van a Roma i allí la llegenda es confon amb la de les santes romanes: són deixebles dels dos apòstols i els sebolleixen a la seva mort.

## Referències

* ↑ «Sts Anastasia and Basilissa of Rome» (en anglès americà). Aleteia. [Consulta: 19 juliol 2020].
* 1 2 Holweck, Frederick George. A Biographical Dictionary of the Saints. 1. Londres: B. Herder Book Company, 1924, p. 138.
* 1 2 «Saints Basilissa and Anastasia». Monza, Italy: Daily Compass, 15-04-2020. [Consulta: 19 juliol 2020].
* ↑ Dunbar, Agnes B.C.. A Dictionary of Saintly Women. 1. Londres: George Bell & Sons, 1901.
* ↑ Zaragoza, Verònica. «Recordant la Venerable Agullona: la xativina més il·lustre del segle XVI». [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ «Basilissa». Enciclopèdia.cat.

## Enllaços externs

* Santes Basilissa i Anastasia a Holy Trinity Orthodox.com.(anglès)
* Santi e Beati(italià)
# Bardúlia

Bardúlia és el nom antic dels territoris que formaven part del primitiu comtat de Castella, entre les actuals províncies de Burgos, Cantàbria, Àlaba i La Rioja.
El nom procedeix de la tribu preromana, probablement celta-indoeuropea, dels vàrduls, que en època preromana i romana poblaven part de la costa oriental cantàbrica.
S'especula que una possible expansió dels bascons, que van ocupar l'actual Euskadi, durant els segles vi i viii va ocasionar migracions d'aquest poble cap a aquest territori.
L'adopció del terme Castella, per referir-se a aquestes terres, data de l'any 800, en la carta fundacional de San Emeterio a Taranco de Mena, on diu "Bardulia quae nunc vocatur Castella", en català: "Bardúlia, a la que anomenarem Castella".

## Referències

* ↑ (castellà) Gonzalo Martínez Díez, El condado de Castilla (711-1038): la historia frente a la leyenda, p.134