OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Criticón

El Criticón és una novel·la espanyola de Baltasar Gracián. Fou publicada en tres parts durant els anys 1651, 1653 i 1657. És considerada la seva millor obra, i una de les obres més influents de la literatura espanyola, juntament amb El Quixot i La Celestina. El Criticón reuneix i expandeix les seves obres anteriors. És considerada l'obra pionera del gènere Bildungsroman.
L'obra és una al·legoria que cobreix la vida d'Andrenio, representant dues facetes de la seva vida: la seva impulsivitat i la seva falta d'experiència. Remarca la visió filosòfica del món de Gracián en forma de conte èpic.
Gracián va produir aquest romanç per resumir les seves reflexions i expandir la seva habilitat com a escriptor alhora. Gracián va escriure la novel·la durant els seus últims anys i conté la seva visió final del món i de la vida humana. La visió global és pessimista i desolada, tot i que els dos protagonistes virtuosos representen l'esperança. Escapen de la mediocritat i aconsegueixen la fama eterna.
L'animadversió cap als valencians de l'autor que es troba a l'obra podria ser explicada perquè va ser objecte de murmuracions contra la seua persona a causa d'una superxeria que tramà per a atraure l'atenció en un dels seus sermons al afirmar que li havia arribat una carta de l'infern portada per Aqueront i que l'obriria i llegiria un altre dia. La superxeria causà un escàndol entre les autoritats eclesiàstiques valencianes que l'obligaren a retractar-se de manera pública.

## Referències

* ↑ «Concepto y forma atrevida unidos hacen de El Criticón, junto con el Quijote, la mejor novela española de todos los tiempos.», Santos Alonso, pp. 23; 25. ISBN 84-376-0257-2
* ↑ Gerhart Schröder, Baltasar Graciáns «Criticón»: eine Untersuchung zur Beziehung zwischen Manierismus und Moralistik (1966) p. 23
* ↑ Jiménez, 2004, p. 112.
* ↑ Gili Gaya, 1950, p. 8.

## Bibliografia

* Gili Gaya, Samuel. «Relación del Socorro de Lérida». A: Relación del Socorro de Lérida. Lleida: Escuela Provincial, 1950, p. 7-15.
* Jiménez, Mauro «La novela filosófica a propósito de El hombre sin atributos de Robert Musil». Dicenda. Cuadernos de Filología Hispánica, 22, 2004, pàg. 109-128.
* Concepto y forma atrevida unidos hacen de El Criticón, junto con el Quijote, la mejor novela española de todos los tiempos.» (en spanish), 1980. ISBN 84-376-0257-2.
# Blanket protest

La Blanket protest (en català, Protesta de les mantes) és un moviment dels presoners paramilitars republicans de la Presó del Maze en la segona meitat dels anys 1970, durant el conflicte nord-irlandès.
El 1976, el govern britànic posa fi al Special Category Status, distingint els condemnats per terrorisme (és a dir els membres d'organitzacions paramilitars) dels presoners de dret comú. El 15 de setembre de 1976, Kieran Nugent, de l'IRA Provisional, és empresonat a la presó del Maze. En considerar-se com un pres polític, es nega a portar l'uniforme dels presoners i decideix no vestir-se més que amb una manta. És seguit per alguns altres presoners en 1976. i el 1978, són prop de 300 els presos que es neguen a dur l'uniforme dels presoners, a l'hora que sorgeix un moviment popular de suport. De cara a provocar un gir mediàtic a la protesta, els presoners radicalitzen la seva acció i el març de 1978 comença la Dirty protest.

## Referències

* ↑ Taylor, Peter. Bloomsbury. Provos - The IRA & Sinn Féin, 1997, p. 203-204. ISBN 0-7475-3818-2.
* ↑ Taylor, Peter. Bloomsbury. Provos - The IRA & Sinn Féin, 1997, p. 217. ISBN 0-7475-3818-2.
* ↑ Taylor, Peter. Bloomsbury. Provos - The IRA & Sinn Féin, 1997, p. 220. ISBN 0-7475-3818-2.

## Vegeu també

* Conflicte nord-irlandès
* Vaga de fam del 1981 a Irlanda del Nord
* Dirty protest
# Unibet.com Continental

L'equip Unibet.com Continental (codi UCI: UNT) va un equip ciclista belga de categoria continental. Va fer d'equip reserva de la formació Unibet.com i va sorgir amb part de l'equip Unibet-Davo.

## Principals victòries

* Scandinavian Open Road Race: Lucas Persson (2007)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip va participar com a equip continental

### UCI Europa Tour

| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 80è | Lucas Persson (195è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Stenocactus

Stenocactus és un gènere de cactus amb 10 espècies natiu de Mèxic.

## Taxonomia

* Stenocactus coptonogonus
* Stenocactus crispatus
* Stenocactus lamellosus
* Stenocactus multicostatus
* Stenocactus obvallatus
* Stenocactus vaupelianus
* Stenocactus hastatus
* Stenocactus ochoterenanus
* Stenocactus phyllacantus
* Stenocactus rectospinus
* Stenocactus sulfureus
# Adelaida de Vilich

Adelaida de Vilich (morta a Colònia, 5 de febrer de 1015) fou una noble, religiosa i santa alemanya. La seva festivitat se celebra el 5 de febrer. Era filla del comte de Gueldre Megingoz (ca. 920-1002).
Quan encara era molt jove, entrà al convent de Santa Úrsula de Colònia, sota la regla de Sant Jeroni. Quan els seus pares fundaren el convent de Vilich, davant de la ciutat de Bonn, a la vora del Rin, Adelaida n'esdevingué abadessa i, al cap d'un temps, hi introduí la regla de Sant Benet, que li semblava més estricta que la de Sant Jeroni. La fama de la seva santedat i del do que tenia per fer miracles ben aviat va cridar l'atenció de l'arquebisbe de Colònia, Heribert. El prelat la volia com a abadessa del convent de Santa Maria a la seva ciutat, com a successora de la seva germana Bertha. No obstant això, només amb el mandat de l'emperador Oto III, Adelaida va acceptar la nova dignitat. Això sí, a més d'ostentar el càrrec d'abadessa de Santa Maria, ho continuà sent de Vilich.
Morí al convent de Colònia el 5 de febrer de 1015, però fou enterrada a Vilich, on tradicionalment s'ha celebrat la seva festivitat de forma solemne.

## Referències

* ↑ «Santa Adelaida, abadessa». Santoral. llaurado.info. [Consulta: 16 febrer 2018].
* 1 2 3 Ott, Michael. «St. Adelaide, Abbess» (en anglès). Catholic Encyclopedia. Wikisource, 1913. [Consulta: 16 febrer 2018].
# Acadèmia Manent

L'Acadèmia Manent és una obra de Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'ús col·lectiu de planta baixa, pis i golfes. Disposa d'un pati lateral que té una petita edificació auxiliar de dos plantes. La coberta és de teula àrab a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana. Aquesta queda amagada darrere del coronament en forma de mur que corona la façana. Al centre de la coberta hi ha un lluernari que il·lumina l'escala.
La façana presenta finestres i balcons amb baranes de ferro forjat. L'entrada principal queda remarcada per la presència d'un balcó al damunt.

## Referències

* 1 2 «Acadèmia Manent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Llista d'autors balears de l'edat moderna en llatí

Aquesta és una llista d'autors balears que escriviren tota o part de la seva obra en llatí a l'edat moderna

## A

* Arnau Albertí

## E

* Pere Jaume Esteve

## J

* Joan Jubí

## L

* Antoni Llull

## N

* Jeroni Nadal

## O

* Pere Bernat Olesa

## R

* Jaume Romanyà

## Referències

* Vilallonga, Mariàngela Studia Humanitatis. Biblioteca Digital. Universitat de Girona [Girona] [Consulta: 31 desembre 2015].
* Fèlix Torres Amat, Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes, Barcelona, 1836.
# Unibol Pernambuco Futebol Clube

L'Unibol Pernambuco Futebol Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Paulista a l'estat de Pernambuco.

## Història

El club va ser fundat el 12 de desembre de 1996. Guanyà el campionat de Pernambuco de segona divisió l'any 1998.

## Palmarès

* Segona Divisió del campionat pernambucano:
** 1998

## Estadi

L'Unibol Pernambuco Futebol Clube juga a l'Estadi Ademir Cunha amb capacitat per a 7.000 espectadors.

## Referències

* ↑ Rodolfo Rodrigues. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2009, p. 67.
* ↑ «CNEF - Cadastro Nacional de Estádios de Futebol» (PDF) (en portuguès). Confederação Brasileira de Futebol. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2013. [Consulta: 27 abril 2011].
# Cañaveral

Cañaveral és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
# El veler

El veler (títol original en anglès, The Boat) és una pel·lícula de thriller dramàtic maltès del 2018 dirigida per Winston Azzopardi i escrita per Joe Azzopardi i Winston Azzopardi. Joe Azzopardi és l'únic membre del repartiment, i la pel·lícula té molt poques línies parlades. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Miska, Brad. «'The Boat' Trailer Brings Thrills to Survival Film Playing Fantastic Fest» (en anglès americà). Bloody Disgusting!, 05-09-2018. [Consulta: 26 octubre 2019].
* ↑ «Critically Acclaimed Maltese Film The Boat Premieres As Actor Joe Azzopardi Shines». Lovin' Malta.
* ↑ «'The Boat': Film Review» (en anglès). The Hollywood Reporter. [Consulta: 9 juliol 2020].
* ↑ «The Boat». Goita què fan, ara!. [Consulta: 20 maig 2023].
# Boissa

Boissa (en francès Bouisse) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Alex Trebek

Alex Trebek (Sudbury, 22 de juliol de 1940 - Los Angeles, 8 de novembre de 2020) fou un presentador de concursos i actor estatunidenc. Des de 1984, era conegut per ser el presentador de Jeopardy, havent estat presentador d'altres concursos com ara Pitfall, High Rollers, Classic Concentration, i Strategy. També va ser actor en diverses sèries de televisió, generalment interpretant-se a si mateix. Sent nadiu de Canadà, Trebek va obtenir la ciutadania nord-americana el 1998.

## Referències

* ↑ «Alex Trebek, anfitrión de “Jeopardy”, anuncia que tiene cáncer de páncreas» (en castellà). CNN, 07-03-2019. [Consulta: 8 març 2019].
* ↑ Bromwich, Jonah Engel «Why America Loves Alex Trebek» (en anglès). The New York Times, 08-03-2019. ISSN: 0362-4331.
# Agnès

«Agnès» té aquests significats:
* (641) Agnes, asteroide.
* Agnès (prenom)
* Agnès Tejada coneguda com a Venus, locutora de ràdio i presentadora de televisió.
* Agnès de França i de Provença (1260 - Lantenay 1327), princesa de França i duquessa consort de Borgonya (1279-1305)
* Agnès de França i de Xampanya (1171-1240), princesa de França i emperadriu consort de l'Imperi Romà d'Orient (1180-1183 i 1183-1185)
* Agnès de Merània (c 1172-1201), reina consort de França.
* Agnès de Peitieu, Agnès de Poitiers o Agnès d'Aquitània (1103-1159), reina d'Aragó.
* Agnès de Babenberg (1111 – 25 de gener del 1157), muller de Ladislau II de Polònia.
* Agnès Visconti (Agnese Visconti) (Senyoriu de Milà 1362 - Senyoriu de Màntua 1391), princesa de Milà de la família Visconti que va esdevenir senyora consort de Màntua.
* Agnès Baltsa (Leucas, 1944), mezzosoprano grega.
* Agnès de Castro (Galícia 1325 - Coïmbra 1355), reina consort de Portugal.
* Agnès Pardell i Veà, (Llardecans, Segrià, 1954), advocada i política
* Agnès de Navarra, (1334-1396), infanta de Navarra i comtessa consort.
* Agnès Armengol i Altayó (1852-1932), escriptora i poetessa sabadellenca.
Viccionari
# Cañamares

Cañamares és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Priego, La Frontera, a Cañizares i Fuertescusa. A la comarca de la serra de Conca. Té una població de 467 habitants a l'any 2017.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Eladio Pérez Cañizares | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Eladio Pérez Cañizares | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Eladio Pérez Cañizares | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Arturo Guijarro Vindel | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# El vell que llegia novel·les d'amor

El vell que llegia novel·les d'amor (títol original: The Old Man Who Read Love Stories) és una pel·lícula australiana dirigida per Rolf de Heer, estrenada l'any 2001. És l'adaptació de la novel·la del mateix nom de Luis Sepúlveda apareguda l'any 1992. Ha estat doblada al català.

## Argument

Antonio José Bolivar (Richard Dreyfuss), de 60 anys, porta dècades vivint en un recòndit poble de la selva amazònica amb els indis Shuar. Allunyat de tota civilització, un bon dia comença a llegir les novel·les d'amor que dues vegades a l'any li porta el dentista Rubicundo Loachamin (Hugo Weaving).

## Repartiment

* Richard Dreyfuss: Antonio Bolivar
* Timothy Spall: Luis Agalla, l'alcalde
* Hugo Weaving: Rubicondo, el dentista
* Cathy Tyson:
* Victor Bottenbley: Nushino
* Fede Celada: Juan
* Luis Hostalot: Manuel
* Guillermo Toledo: Onecen

## Al voltant de la pel·lícula
### Rodatge

El film ha estat totalment rodat a la Guaiana Francesa, sobretot a Dégrad-Edmond al municipi de Roura.

### Crítica

"Una agradable i encantadora adaptació de la novel·la (...) centrada en una interpretació atractivament continguda i subtil de Richard Dreyfuss"

## Referències

* ↑ «El vell que llegia novel·les d'amor». esadir.cat.
* ↑ «The Old Man Who Read Love Stories», 07-03-2001. [Consulta: 16 abril 2018].
* ↑ Stratton, David «The Old Man Who Read Love Stories». Variety.
# Busqueta groga muntanyenca

La busqueta groga muntanyenca (Iduna similis) és una espècie d'ocell de la família dels acrocefàlidss (Acrocephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i canyars de bambú de les muntanyes africanes, a la República Democràtica del Congo, sud-est del Sudan, Uganda, oest i centre de Kenya, Ruanda, Burundi, Tanzània, Zàmbia i nord de Malawi.

## Referències

* ↑ «Busqueta groga muntanyenca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Sinistrofòbia

La sinistrofòbia o levofòbia és un tipus de fòbia que es manifesta com una por persistent, anormal i injustificada a les persones esquerranes o a tot allò relacionat amb el costat esquerre. El mot prové de la unió dels termes llatins sinister (esquerra) i fobia (por).
Es manifesta sovint en pacients amb patologies d'afectació unilateral com ara l'heminegligència atencional —un dèficit en la lateralització de l'orientació després de lesions en l'hemisferi dret i que pot discapacitar pràcticament del tot a qui el pateix. La misoplegia, l'odi cap a una extremitat del cos pròpia (un braç o una cama), és alhora una variant de sinistrofòbia i resultat de la utilització diferent de l'entrada sensorial del contingut a la consciència.
La por contrària a la sinistrofòbia, és a dir, al costat dret, és la dextrofòbia.

## Referències

* 1 2 Solomon, 2013.
* ↑ Doctor, Kahn i Adamec, 2008, p. 448.
* ↑ Latta, 2014, p. 156.
* ↑ Block, Flanagan i Güzeldere, 1997, p. 249.

## Bibliografia

* Block, Ned Joel; Flanagan, Owen J; Güzeldere, Güven. The nature of consciousness : philosophical debates (en anglès). Cambridge: MIT Press, 1997. ISBN 9780262522106.
* Doctor, Ronald M; Kahn, Ada P; Adamec, Christine. The encyclopedia of phobias, fears, and anxieties (en anglès). 3rd edition. Nova York: Facts on File, 2008. ISBN 9781438120980.
* Latta, Sara. Scared stiff : Everything you need to know about 50 famous phobias (en anglès). San Francisco: Houghton Mifflin Harcourt, 2014. ISBN 9781936976492.
* Gary., Solomon,. The Phobia Quiz Book : Vol. 1. (en anglès). Cork: BookBaby, 2013. ISBN 9781624889325.
# Alexandre de Berea

Alexandre de Berea (en llatí Alexander, en grec antic Ἀλέξανδρος) fou un militar macedoni nascut a Berea que va sufocar la revolta de Demetri, fill de Filip III de Macedònia, a Heraclea l'any 179 aC, segons diu Titus Livi.

## Referències

* ↑ Alexander of Beroea a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 115
# Acta Phytotaxonomica Sinica

Acta Phytotaxonomica Sinica, (abreujat Acta Phytotax. Sin.), va ser una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada per l'Acadèmia Xinesa de les Ciències. Es van publicar 45 números entre els anys 1951-2007. Va ser substituïda per Journal of Systematics and Evolution.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# Llista d'artistes de Luxemburg

Aquesta és una selecció d'artistes més notables de, o amb relació amb, Luxemburg.
* Pierre Brandebourg (1824–1878), pintor, fotògraf.
* Claus Cito (1882–1965), escultor
* Max Dauphin (1977), pintor
* Michel Engels (1851–1901), il·lustrador, pintor
* Jean-Baptiste Fresez (1800–1867), artista
* Gust Graas (1924), artista, empresari
* Frantz Heldenstein (1892-1975), escultor
* Jean Jacoby (1891–1936), pintor
* Théo Kerg (1909–1993), artista
* Will Kesseler (1899–1983), pintor
* Emile Kirscht (1913–1994), pintor
* Nico Klopp (1894–1930), pintor
* Max Kohn (1954) pintor, escultor
* Joseph Kutter (1894–1941), pintor
* Dominique Lang (1874–1919), pintor
* Nicolas Liez (1809–1892), litografista, pintor
* Michel Majerus (1967–2002), artista
* Bady Minck (1960), artista, director de cinema
* Raymond Petit (1954), escultor
* Joseph Probst (1911–1997), artista
* Harry Rabinger (1895–1966), pintor
* Pierre-Joseph Redouté (1759–1840), pintor
* Frantz Seimetz (1858–1934), pintor
* Michel Stoffel (1903–1963), pintor
* Auguste Trémont (1892–1980), escultor
* Foni Tissen (1909–1975), artista
* Su-Mei Tse (born 1973), artista, escultor
* Sosthène Weis (1872–1941), pintor, arquitecte
* Lucien Wercollier (1908–2002), escultor

## Vegeu també

* Llista de pintors de Luxemburg
# Tsarevski

Tsarevski (en rus: Царевский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia vuit habitants.

## Referències

* ↑ Расстояние от Херсонского до Россоши
* 1 2 Херсонский хутор на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
# Chandrika Kumaratunga

Chandrika Kumaratunga (Colombo, 29 de juny de 1945) és una política de Sri Lanka. Va ser la cinquena presidenta de Sri Lanka i primera dona en el càrrec. El seu mandat va començar el 12 de novembre de 1994 i va acabar el 19 de novembre de 2005. També va ser primera ministra entre el 19 d'agost i el 14 de novembre de 1994.
Filla de Sirimavo Bandaranaike i Solomon Bandaranaike, tots dos del partit polític Freedom Party. El seu pare va ser primer ministre de Sri Lanka, però va ser assassinat el 1959. Després d'aquest succés la seva mare assumiria aquest mateix càrrec durant tres períodes. Chandrika va ser triada com a primera ministra de Sri Lanka el 19 d'agost de 1994 i va guanyar les eleccions presidencials al novembre del mateix any.

## Referències

* ↑ «BBC Profile: Chandrika Kumaratunga». BBC News, 26-08-2005.
* ↑ «Chandrika».
* ↑ Skard, Torild "Chandrika Kumaratunga" in Women of Power - half a century of female presidents and prime ministers worldwide, Bristol: Policy Press, 2014, 978-1-44731-578-0
# Breviceps sopranus

Breviceps sopranus és una espècie de granota que viu a Sud-àfrica, Eswatini i, possiblement també, a Moçambic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Minter, L., Channing, A. & Harrison, J. 2004. Breviceps sopranus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Sinització

La sinització (en mandarí: 中国化 Zhōngguóhuà o 汉化 Hànhuà) és l'assimilació lingüística o assimilació cultural de conceptes del llenguatge i la cultura xinesos (particularment la cultura, la llengua, les normes socials i la identitat ètnica han-xinesa, l'ètnia majoritària de la Xina) per part de societats no xineses.
Les àrees d'influència inclouen la dieta, l'escriptura, la indústria, l'educació, l'idioma, la llei, l'estil arquitectònic, la política, la filosofia, la religió, la ciència i tecnologia, els sistemes de valors i l'estil de vida. En termes més generals, la "sinització" pot referir-se a polítiques d'aculturació, assimilació cultural o imperialisme cultural imposades per la Xina a les veïnes societats asiàtiques i a grups ètnics minoritaris a la Xina. L'evidència d'aquest procés es reflecteix en les històries de Corea, Japó i Vietnam amb l'adopció del sistema d'escriptura xinès, que ha estat durant molt de temps una característica unificadora a la Sinosfera com a vehicle per exportar la cultura xinesa a aquests països asiàtics.
En lingüística, el terme és usat específicament per a referir-se a la transliteració, i en aquest aspecte la "sinització" és paral·lela a la romanització.

## Vegeu també

* Disglòssia

## Referències

* ↑ «GDLC - sinitzar». [Consulta: 20 setembre 2020].