OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acroneuria petersi

Acroneuria petersi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Alabama, Geòrgia i Tennessee (els Estats Units).

## Referències

* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:144.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Gaufin, 1976. J. Kans. Entomol. Soc. 49(2):245.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Grubbs, Scott A., 2011. A review of stonefly (Insecta; Plecoptera) taxonomic research in Alabama, with new state records and an updated checklist. Illiesia, 7(2):24-30. «PDF». [Consulta: 15 juliol 2012].
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Georgia (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Sevier County, Tennessee (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 juliol 2012].
# Alcova

Alcova és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 20 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alcova tenia 20 habitants, 7 habitatges, i 7 famílies. La densitat de població era de 27,6 habitants/km².
Dels 7 habitatges en un 42,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 85,7% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 0% no eren unitats familiars. En el 0% dels habitatges hi vivien persones soles el 0% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 15% entre 25 i 44, un 30% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 102.264 $ i la renda mediana per família de 102.264 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.250 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 27.432 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alcova». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alcova». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alcover (desambiguació)

«Alcover» té aquests significats:
* Toponímia:
** Alcover, municipi de l'Alt Camp
* Biografies:
** Antoni Maria Alcover i Sureda, escriptor mallorquí dels segles XIX-XX i un dels autors del Diccionari català-valencià-balear
** Jaume Vidal Alcover (Manacor, 1923 - Barcelona, 1991), escriptor mallorquí autor d'una extensa obra poètica, narrativa, teatral i assagística
** Joan Alcover i Maspons (Ciutat de Mallorca, 1854-1926), poeta, assagista i polític balear
** Josep Alcover Llompart arquitecte, urbanista i polític
# Blasius Amon

Blasius Amon (Hall in Tirol, 1558 $^{(Gregorià)}$ - Viena, 1590) Anton Blasius Amon va ser un frare franciscà austríac i sacerdot catòlic, que també va ser compositor i cantant durant el Renaixement tardà.
Cap al 1568 Blasius Amon va arribar a l'orquestra de la cort de l'arxiduc Ferran II a Innsbruck com a noi de cor. Va rebre una formació musical exhaustiva sota la direcció dels mestres de banda Wilhelm Bruneau (actiu del 1564 al 1584) i Alexander Utendal (actiu del 1564 al 1581), que va perfeccionar en viatges d'estudis. La seva estada a Venècia del 1574 al 1577, en particular, va marcar la seva obra. No només hi va portar les modulacions habituals, sinó també el doble cor venecià amb ell a la seva terra natal.
El 1582 va publicar a Viena la seva primera obra musical, Liber sacratissimarum cantionum selectissimus. Sacrae Cantiones va aparèixer a Munic el 1590.
S'ha demostrat que Blasius Amon va treballar per a diversos monestirs (Zwettl, Lilienfeld, Heiligenkreuz i Neustift prop de Brixen). Va crear principalment obres vocals sagrades, incloent motets polifònics i misses.
A la primavera de 1587 va ingressar a l'orde dels franciscans de Viena i va ser ordenat sacerdot abans de la seva prematura mort.

## Feina

Entrades dominicals durant tot l'any, segons el ritu de l'Església catòlica, conreades amb dolçor i brevetat en quatre paraules, útils i necessàries. Wien 1601 (Online-Version der Bayerischen Staatsbibliothek).

## Referències

* ↑ A Companion to Music at the Habsburg Courts in the Sixteenth and Seventeenth Centuries (en anglès). BRILL, 2020-09-25, p. 235. ISBN 978-90-04-43503-2.

## Bibliografia

* Arrey von Dommer: Ammon, Blasius. a: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Volum 1, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, S. 404.
* Arnold Geering: Amon, Anton Blasius. a: Neue Deutsche Biographie (NDB). cinta 1, Duncker & Humblot, Berlín 1953, ISBN 3-428-00182-6, S. 255 f. (Digitalitzat).
* Kurt Drexel, Monika Fink (Hrsg.): Musikgeschichte Tirols. Volum 1: Des dels inicis fins a principis de l'època moderna. Wagner, Innsbruck 2001, ISBN 3-7030-0348-0.
* Caecilianus Huigens (Hrsg.): Blasius Amon: Kirchenwerke (Denkmäler der Tonkunst in Österreich. cinta 73 = Vintage 38, 1). Volum 1. Universal-Edition, Viena 1931.
* Caecilianus Huigens: Blasius Amon. a: Studien zur Musikwissenschaft. Cinta 18, Viena 1931, S. 3–22, JSTOR:41465160.
# Alcubilla de Avellaneda

Alcubilla de Avellaneda és un municipi espanyol ubicat a la província de Sòria, dins la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Alcubilla de Avellaneda :
| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 |
| Població | 780 | 803 | 737 | 626 | 590 | 580 | 508 | 395 | 309 | 292 | 228 |
# Briartita

La briartita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la stannita. Rep el nom en honor de Gaston Briart (Brussel·les, 26 d'octubre de 1897 - 13 de juny de 1962), geòleg belga que va estudiar el dipòsit de Kipushi (República Democràtica del Congo).

## Característiques

La briartita és un sulfur de fórmula química Cu₂(Fe,Zn)GeS₄. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la briartita pertany a «02.KA: Sulfarsenats i sulfantimonats, amb (As, Sb)S₄ tetraedre» juntament amb els següents minerals: enargita, petrukita, famatinita, luzonita, permingeatita, barquillita i fangita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Kipushi, situada a la localitat homònima de la regió de Katanga, a la República Democràtica del Congo. Posteriorment també ha estat descrita als Estats Units, Espanya, França, Bulgària, Grècia, Namíbia i Zàmbia.

## Referències

* ↑ «Briartite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 abril 2019].
# Josep Maria Cullell i Nadal

Josep Maria Cullell i Nadal (Barcelona, 11 de desembre de 1942) és un polític i economista català, un dels fundadors de Convergència Democràtica de Catalunya.

## Trajectòria política

Fins a començaments dels anys setanta va militar al Moviment Socialista de Catalunya, però el 1974 s'integrà en el Grup d'Acció al Servei de Catalunya, amb el qual el 1976 fou un dels fundadors de Convergència Democràtica de Catalunya.
A les eleccions generals espanyoles de 1979 fou elegit diputat a les Corts Espanyoles, i a les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou escollit regidor i tinent d'alcalde de Barcelona. Fou membre de la comissió mixta de traspassos Estat-Generalitat, a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980 fou elegit diputat al Parlament de Catalunya, elecció que va repetir a les de 1984. Fou conseller de política territorial i obres públiques del 1980 al 1983, i d'economia i finances de 1983 al 1987. Fou membre de la Comissió Mixta de Valoracions de Traspassos de l'Estat a la Generalitat (1977-1984, 1984-1990).
Deixà el càrrec de conseller per a ser cap de l'oposició a l'Ajuntament de Barcelona de 1987 a 1993 i diputat al Parlament espanyol a les eleccions generals espanyoles de 1989. El 1993 fou nomenat conseller d'obres públiques i urbanisme, però dimití el 1994 acusat de corrupció. El 1999 abandonà els seus càrrecs dins CDC per raons professionals i personals.

## Trajectòria personal i professional

És llicenciat en Ciències Empresarials per ESADE, en Ciències Econòmiques per la UAB i doctorat “troisième cycle” per la Universitat de Montpellier. Ha estat professor d'economia política i d'hisenda pública a diferents universitats catalanes.
És membre associat del gabinet jurídic Cullell Associats des de 1995, i ha estat conseller de Fira 2000, TABASA, ACESA,CAA i president de Gestió de Projectes d'Inversió 2007, S.A. El 2003 fou nomenat president de Fira 2000, societat patrimonial responsable de la construcció del recinte firal Montjuïc-2, situat al polígon Pedrosa de l'Hospitalet de Llobregat, càrrec que abandonà el 2004. Actualment és President de TRAMBAIX i TRAMBESÓS.
És assessor econòmic del Vaticà i ha escrit llibres sobre aspectes econòmics i empresarials i ha fet col·laboracions en diferents mitjans de comunicació.

## Obres

* Capitalisme i crisi econòmica (1999)

## Referències

* ↑ «Josep Maria Cullell i Nadal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Perfil de Josep Maria Cullell a CDC
* ↑ «JORNADA "ESPANYA UNA, POLÍTICAMENT I ECLESIALMENT?", Secció: Notícies - Article Nº: 107». esglesiaplural.cat, 09-12-2006. [Consulta: 8 setembre 2011].

## Enllaços externs

* «Josep Maria Cullell i Nadal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Cullell Associats
# Tutupaca

El Tutupaca és un volcà de la regió de Tacna al Perú. Forma part del segment peruà de la Zona Volcànica Central, un dels diversos cinturons volcànics dels Andes. Tutupaca consta de tres volcans superposats formats per colades de lava i cúpules de lava fetes d'andesita i dacita, que van créixer sobre roques volcàniques més antigues. El més alt d'aquests és de 5.815 m d'altitud i va ser glacera en el passat.
Diversos volcans del Perú han estat actius en els últims temps, inclòs el Tutupaca. El seu vulcanisme és causat per la subducció de la placa de Nazca sota la Placa sud-americana. Un d'aquests volcans es va esfondrar fa temps, probablement el 1802, generant una gran allau de runes amb un volum que probablement superava els 0,6- 0,8 km$^3$ i un flux piroclàstic. L'erupció associada va ser una de les més grans del Perú de les quals hi ha registres històrics. El volcà es va activar fa uns 700.000 anys, i l'activitat va continuar fins a l'Holocè, però inicialment no estava clar si hi va haver erupcions històriques; algunes erupcions es van atribuir, en canvi, al volcà Yucamane menys erosionat. El govern peruà té previst supervisar el volcà per a activitats futures. Tutupaca presenta manifestacions geotèrmiques amb fumaroles i aigües termals.

## Tradició oral

La gent de Candarave considerava que Tutupaca era una muntanya "dolenta", mentre que Yucamane era la "bona"; això pot reflectir que el Tutupaca va tenir erupcions volcàniques recents. El geògraf peruà Mateo Paz Soldán va dedicar una oda al Tutupaca.

## Referències

* ↑ Pinti, Daniele. «Mafic and Felsic». A: Springer Berlin Heidelberg. (en anglès). Springer Berlin Heidelberg, 2011, p. 938. DOI 10.1007/978-3-642-11274-4_1893. ISBN 9783642112713.
* ↑ Defense Mapping Agency. «Latin America, Joint Operations Graphic», 1996.
* ↑ Samaniego et al., 2015, p. 13.
* ↑ «En Tacna hay alto potencial geotérmico» (en castellà). Diario Correo, 22-10-2014 [Consulta: 8 maig 2018]. Arxivat 18 April 2023$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-05-09. [Consulta: 8 juny 2022].
# Tututepec

Tututepec és un jaciment arqueològic mesoamericà situat a la vall del riu Verde, a les terres altes d'Oaxaca, que formaven el nucli de l'extens estat mixteca durant el període postclàssic tardà (segles XII - XVI). Durant l'època de màxima extensió, el lloc cobria prop de 21.85 km², i la seua influència política s'estenia per una àrea circumdant de més de 25.000 km².
A hores d'ara, el jaciment és ocupat pel poble de Villa de Tututepec de Melchor Ocampo.

## Referències

* ↑ Arthur et. al. (2004), abstract.

## Bibliografia

* Joyce, Arthur A.; Marc N. Levine. «Còpia arxivada». Arqueología Mexicana, XV, 90, 2008, pàg. 44–47. Arxivat de l'original el 2011-09-05 [Consulta: 12 desembre 2020].
* Joyce, Arthur A.; Andrew G Workinger; Byron Hamann; Peter Kroefges; Maxine Oland «Lord 8 Deer "Jaguar Claw" and the Land of the Sky: The Archaeology and History of Tututepec». Latin American Antiquity. Society for American Archaeology, 15, 3, 2004, pàg. 273–297. Arxivat de l'original el 5 juliol 2008. DOI: 10.2307/4141575. JSTOR: 4141575.
* Joyce, Arthur A.. Mixtecs, Zapotecs and Chatinos: Ancient peoples of Southern Mexico. Wiley Blackwell, 2010. ISBN 978-0-631-20977-5.
* Levine, Marc N. «Negotiating Political Economy at Late Postclassic Tututepec (Yucu Dzaa), Oaxaca, Mexico». American Anthropologist, 113, 1, 2011, pàg. 22–39. DOI: 10.1111/j.1548-1433.2010.01304.x.
# Triunfo (revista)

Triunfo va ser una revista espanyola fundada el 1946 com a revista d'informació i crítica teatral i cinematogràfica. Va tenir la seva esplendor en la segona etapa, convertida en setmanari d'informació general que es va publicar de 1962 a 1982 sota la direcció de José Ángel Ezcurra Carrillo. La revista va encarnar, durant dues dècades, les idees i la cultura de l'esquerra espanyola i va ser símbol de la resistència intel·lectual al franquisme. Va patir nombrosos segrests i multes, i van col·laborar-hi periodistes com Eduardo Haro Tecglen, Manuel Vázquez Montalbán (també sota el pseudònim de Sixto Cámara), Lluís Carandell, Carmen Alcalde o Fernando Savater, i fotògrafs com Xavier Miserachs.
El 2006, 24 anys després de l'aparició del seu últim exemplar, es va crear una pàgina web (triunfodigital.com) en la qual s'han penjat, digitalitzats, números de la revista amb un motor de recerca per autor i per títol dels articles.

## Bibliografia

* Alted, Alicia y Paul Aubert (éditores). 1995. Triunfo en su época. Casa de Velázquez - Ediciones Pléyades, S.A. Madrid. ISBN 84-86839-55-6

## Enllaços externs

* Números de la revista Triunfo digitalitzats
Viccionari
# Tuberària

Tuberària (Tuberaria) és un gènere de cistàcies que compta amb unes 112 espècies de plantes anuals o perennes. És originari de l'oest i sud d'Europa. Es presenta en llocs secs i pedregosos, sovint prop del mar.
Les fulles es troben en forma de roseta a la base de les plantes joves, i més tard estan dispoades de forma oposada en la tija; són fulles simples i de forma oval, de 2-5 cm de llargada i 1-2 cm d'alt. Les flors fan 2-5 cm de diàmetre, amb cinc pètals, grogues amb una taca roja a la base de cada pètal.

## Taxonomia

* Tuberaria acuminata
* Tuberaria brevipes
* Tuberaria bupleurifolia
* Tuberaria echioides
* Tuberaria globulariifolia
* Tuberaria guttata – Heliantem maculat
* Tuberaria lignosa - Herba tofonera
* Tuberaria macrosepala
* Tuberaria major
* Tuberaria praecox
* Tuberaria villosissima

## Referències

* Flora Europaea: Tuberaria
# Valladolid Rugby Asociación Club

El Valladolid Rugby Asociación Club, també conegut com a VRAC o Quesos Entrepinares per raons de patrocini, és un club de rugbi espanyol de la ciutat de Valladolid.
El club nasqué el 1986 per jugadors del CD Lourdes quan l'escola a la qual pertanyien deixà de finançar les despeses del club sènior. La temporada 1990-91 assolí el títol de primera divisió i en conseqüència l'ascens a Divisió d'Honor. El seu primer gran triomf fou la Copa del Rei de la temporada 1997-98. El club guanyà la lliga les temporades 1999, 2001, 2012 i 2013, la copa (2010) i la supercopa (2010 i 2012).

## Palmarès

* 4 Lliga espanyola: 1999, 2001, 2012, 2013
* 2 Copa del rei: 1998, 2010
* 2 Supercopa d'Espanya: 2010, 2012

## Referències

* ↑ «El VRAC Quesos Entrepinares no disputará la Amlin Challenge Cup». Valladolid RAC, 12-06-2012 [Consulta: 29 juny 2012.].

## Enllaços externs

* Web oficial del VRAC Arxivat 2011-12-27 a Wayback Machine.
# Uba Budo

Uba Budo és una localitat de São Tomé i Príncipe al districte de Cantagalo, a l'est de l'illa de São Tomé. La seva població és de 433 (2008 est.).

## Evolució de la població

Població de Uba Budo (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 380 | 433 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Bradley Efron

Bradley Efron (Saint Paul, Minnesota, 24 de maig de 1938) és un estadístic estatunidenc ben conegut per la tècnica del bootstraping amb gran impacte en l'estadística. El bootstrap va ser una de les primeres tècniques estadístiques intensives d'ordinador que reemplaçà l'àlgebra tradicional amb simulacions de dades basades en l'ordinador. Efron era fill de jueus emigrants de Rússia. Va assistir al California Institute of Technology, i es graduà en matemàtica el 1960. Ha estat professor d'estadística a la Universitat Stanford.

## Obres

* Efron, B.; Hinkley, D.V. «Assessing the accuracy of the maximum likelihood estimator: Observed versus expected Fisher Information». Biometrika, 65, 3, 1978, pàg. 457–487. DOI: 10.1093/biomet/65.3.457. JSTOR: 2335893.
* Bradley Efron «Bootstrap Methods: Another Look at the Jackknife». The Annals of Statistics, 7, 1, 1979, pàg. 1–26. DOI: 10.1214/aos/1176344552.
* Bradley Efron; Robert Tibshirani. An Introduction to the Bootstrap. Chapman & Hall/CRC, 1994. ISBN 9780412042317.
* Efron, B. (1979). "Computer and the theory of statistics: thinking the unthinkable". SIAM Review.
* Efron, B. (1981). "Nonparametric estimates of standard error: The jackknife, the bootstrap and other methods". Biometrika, 68, 589-599.
* Efron, B. (1982). "The jackknife, the bootstrap, and other resampling plans". Society of Industrial and Applied Mathematics CBMS-NSF Monographs, 38.
* Diaconis, P. & Efron, B. (1983). "Computer-intensive methods in statistics". Scientific American, May, 116-130.
* Efron, B. (1983). "Estimating the error rate of a prediction rule: improvement on cross-validation". J. Amer. Statist. Assoc.
* Efron, B. (1985). "Bootstrap confidence intervals for a class of parametric problems." Biometrika.
* Efron, B. (1987). "Better bootstrap confidence intervals". J. Amer. Statist. Assoc.
* Efron, B. (1990). "More efficient bootstrap computations". J. Amer. Statist. Assoc.
* Efron, B. (1991). "Regression precentiles using asymmetric squared error loss". Statistica sinica.
* Efron, B. (1992). "Jackknife-after-bootstrap standards errors and influence functions". in Journal of the Royal Statistical Society
* Efron, B., & Tibshirani, R. J. (1993). "An introduction to the bootstrap". New York: Chapman & Hall, software Arxivat 2012-07-12 at Archive.is.

## Referències

* ↑ «Bradley Efron Curriculum Vitae». Arxivat de l'original el 2012-12-09. [Consulta: 9 desembre 2012].
* ↑ «American Mathematical Society» (en anglès). [Consulta: 25 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Statistical Science Silver Anniversary issue on Bootstrap, including interview with Efron
* Mathematics Genealogy Project
# Pestxànoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Pestxànoie».
Pestxànoie (en rus: Песчаное) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 280 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Jules Miquel

Jules Miquel (Saint-Affrique, 10 d'abril de 1885 - París, 23 de novembre de 1966) va ser un ciclista francès, professional des del 1910 fins al 1927. Es va especialitzar el ciclisme en pista, en què va aconseguir una medalla al Campionat del Món de mig fons.

## Palmarès

* 1911
** 2n als Sis dies de Frankfurt (amb Léon Comès)
* 1913
** 2n al Campionat del Món de mig fons
** 2n als Sis dies de Berlín (amb John Stol)
* 1914
** 2n als Sis dies de Brussel·les (amb Octave Lapize)
** 2n als Sis dies de Berlín (amb John Stol)
* 1920
** 2n al Campionat d'Europa de mig fons
* 1921
** 3r als Sis dies de París (amb Marcel Dupuy)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Club Deportivo Atlético Marte

El Club Deportivo Atlético Marte Quezaltepeque és un club salvadorenc de futbol de la ciutat de San Salvador.

## Història

El club va ser fundat el 22 d'abril de 1950 amb el nom de C.D. Atlético Marte per iniciativa de les Forces Armades, tot i que té les arrels en un club fundat el 1930 anomenat C.D. Alacranes. L'aparició del nou club també coincidí amb la desaparició del Libertad F.C., del quan n'absorbí els jugadors i tècnics. El club es va anomenar C.D. Arabe Marte i C.D. Atlético Marte Quezaltepeque des de la temporada 2006-07 en traslladar-se a la ciutat de Quezaltepeque. A l'equip han jugat figures del futbol del país com Luis Ramírez Zapata i Norberto Huezo.
Els colors originals de club foren camisa crema i pantaló ocre. L'any 1959 canvià els colors als blaus i blancs.

## Palmarès

* Lliga salvadorenca de futbol: 8
** 1955, 1956, 1957, 1969, 1970, 1980-81, 1982, 1985
* Segona divisió salvadorenca de futbol: 1
** 2008 Apertura
* Recopa de la CONCACAF: 1
** 1991

## Enllaços externs

* http://www.fesfut.org.sv/cd_atletico_marte.html Arxivat 2007-06-22 a Wayback Machine.
* http://www.clima.com.sv/campeones.php Arxivat 2007-01-26 a Wayback Machine.
* http://www.elsalvador.com/enlajugada/13edicion/nota2.html
* http://www.elsalvador.com/enlajugada/13edicion/nota1.html
* http://espanol.groups.yahoo.com/group/atleticomarte/ Arxivat 2007-02-27 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ http://www.goal.com/es-mx/news/14572/el-salvador/2016/02/10/20225422/sarulyte-nuevo-entrenador-del-marte
# Uztaritze

Uztaritze (en francès i oficialment Ustaritz) és un municipi d'Iparralde al territori de Lapurdi, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de la Nova Aquitània). Durant l'Antic Règim fou la capital de Lapurdi.

## Fills il·lustres

* Pierre Jean Garat, cantant i compositor.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 877 | 1 539 | 1 583 | 1 826 | 1 940 | 2 154 | 2 348 | 2 465 | 2 259 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 424 | 2 272 | 2 327 | 2 265 | 2 342 | 2 453 | 2 590 | 2 514 | 2 507 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 485 | 2 399 | 2 322 | 2 105 | 2 062 | 2 546 | 2 505 | 2 508 | 2 754 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 393 | 2 477 | 2 841 | 3 353 | 4 263 | 4 984 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Vegeu també

* Eleccions municipals a Iparralde de 2008

## Enllaços externs

* Uztaritze
* (castellà) Uztaritze a Bernardo Estornés Lasa - Auñamendi Encyclopedia (Euskomedia Fundazioa)