OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Cauberola d'Abella de la Conca

Santa Cauberola és una església romànica del municipi d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà. Sovint és anomenada, erròniament, Santa Maria de Calberola, Callberola o Cauberola.
Era una església d'una sola nau, estreta en relació a la llargada. El mur nord, arredossat a la roca, es manté fins a l'arrancada de la volta. El mur sud té una alçada d'1,5 m aproximadament. Resten unes filades de pedres de l'absis. Aquests fragments conservats mostren un aparell regular, probablement corresponent a una obra del segle xi.
Es tractava, segurament, d'un assentament monàstic, però no se'n conserva cap mena de documentació.
Està situada en un lloc desavinent i de difícil accés, tot i que el camí del Bosc d'Abella passa pels seus peus, una quinzena de metres més avall. L'accés, a peu i per camins no marcats ni fressats, es fa fent una volta per tal de salvar el desnivell pel costat de llevant de Santa Cauberola.

## Etimologia

Aquesta església i monestir estava dedicada a una santa medieval, actualment caiguda en desús: santa Cauberola.

## Referències

* ↑ GEC

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert. "Santa Cauberola d'Abella de la Conca", a El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* AYMAMÍ I DOMINGO, Gener i PALLARÈS-PERSONAT, Joan. "El trogloditisme al Pallars. Estat de la Qüestió". A: Collegats. Anuari del Centre d'Estudis del Pallars 1997, 7. Tremp: Centre d'Estudis del Pallars i Garsineu Edicions, 1997. ISBN 84-88294-64-6
* BURON, Vicenç. Esglésies i castells romànics del Pirineu català i Andorra: Guia. Tremp: Garsineu Edicions, 1994 (Biblioteca pirinenca; 10). ISBN 84-88294-28-X
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
# Santa Caterina de Vinyols i els Arcs

Santa Caterina és l'església parroquial de Vinyols (el Baix Camp) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Arquitectura

L'església actual, construïda sobre una altra preexistent, té planta de creu amb l'eix principal E-O de 29,60 metres, i eix d'orientació N-S de 26,30 metres. Presenta tres espaioses naus. El creuer no sobresurt, i és coronat per una cúpula de mitja esfera que descansa sobre quatre petxines. Les naus principals són cobertes amb voltes de canó amb llunetes i amb aresta a les laterals. Totes elles són formades per arcs de mig punt. La façana té una alçada de 15,40 metres per una amplària de 19,70 metres. La portalada, amb dues columnes a cada costat i decoració de rocalla, té una gran fornícula centrada. El campanar té una alçària de 36 metres i està format per 3 prismes. Campanar d'espadanya sobre la façana.

## Història

L'any 1245 l'arquebisbe concedí permís als habitants de Vinyols per a bastir llur pròpia església, dedicada a Santa Caterina d'Alexandria. L'edifici actual fou bastit entre els anys 1770-78, coincidint en estil i estructura amb altres temples de la contrada, dins de l'època d'expansió econòmica del segle xviii. En 1982 es va inaugurar el nou presbiteri, amb arranjament de l'altar major.

## Referències

* «ESGLÉSIA PARRÒQUIAL DE SANTA CATERINA, VERGE I MÀRTIR». Pat.mapa: arquitectura. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 gener 2019].

## Enllaços externs

* «Església de Santa Caterina». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Sainte-Croix-sur-Orne

Sainte-Croix-sur-Orne és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 78 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sainte-Croix-sur-Orne era de 78 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família i 19 eren segones residències. 46 eren cases i 1 era un apartament. Dels 31 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 7 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sainte-Croix-sur-Orne el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 12 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 27 eren actives i 14 eren inactives. De les 27 persones actives 26 estaven ocupades (14 homes i 12 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 14 persones inactives 3 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Sainte-Croix-sur-Orne hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sainte-Croix-sur-Orne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sainte-Croix-sur-Orne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sainte-Croix-en-Plaine

Sainte-Croix-en-Plaine (en alsacià Heilikriz) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2008 tenia 2.580 habitants. Forma part de la Comunitat d'Aglomeració de Colmar.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.354 | 1.532 | 2.014 | 1.933 | 1.895 | 2.121 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -2001 | Armand Roth | |
| 2001-2008 | François Heyman | |
# Sclerophrys brauni

Sclerophrys brauni és una espècie de gripau de la família Bufonidae. És una espècie endèmica de l'est de Tanzània i es troba entre 750 i 1800 m d'altitud a les muntanyes Usambara occidentals i orientals, així com les Uluguru, Nguru i Udzungwa. Fins 2016 era classificat en el gènere, avui obsolet dels Amietophrynus.
El seu hàbitat inclou boscos tropicals o subtropicals secs i a baixa altitud, montans secs, zones seques d'arbustos tropicals o subtropicals, rius i zones prèviament boscoses ara molt degradades. Tot i que perd hàbitat i poblacióper l'agricultura i altres activitats humanes, la UICN el classifica en la categoria de risc mínim.
El nom de l'espècie es va posar en honor del botànic alemany Karl Braun (1870–1935).

## Referències

* ↑ Sprague, Jared; Zimkus, Breda M. «Description of the tadpole of Amietophrynus brauni (Anura: Bufonidae) from the West Usambara Mountains, Tanzania» (en anglès). African Journal of Herpetology, 60, 1, 01-04-2011, pàg. 70–77. DOI: 10.1080/21564574.2010.542776. ISSN: 2156-4574.
* ↑ Ohler, Annemarie; Dubois, Alain «The identity of the South African toad Sclerophrys capensis Tschudi, 1838 (Amphibia, Anura)» (en anglès). PeerJ, 4, 11-01-2016, pàg. e1553. DOI: 10.7717/peerj.1553. ISSN: 2167-8359. PMC: PMC4715445. PMID: 26788431.
* ↑ «Sclerophrys brauni» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 05-06-2012. DOI: 10.2305/iucn.uk.2020-3.rlts.t54592a177146462.en.
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The Eponym Dictionary of Amphibians (en anglès). Pelagic Publishing, 2013-04-22. ISBN 978-1-907807-42-8.
# Salts al Campionat del Món de natació de 1973

La competició de salts al Campionat del Món de natació de 1973 es realitzà a les Piscines Tašmajdan (Belgrad).

## Proves

Es realitzen quatre proves, separades en competició masculina i competició femenina:
* trampolí 3 m
* plataforma 10 m

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 3 m. | Phil Boggs (USA) | 618.57 | Klaus Dibiasi (ITA) | 615.18 | Keith Russell (USA) | 579.48 |
| plataforma 10 m. | Klaus Dibiasi (ITA) | 559.53 | Keith Russell (USA) | 523.74 | Falk Hoffmann (GDR) | 492.15 |

### Categoria femenina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 3 m. | Christa Köhler (GDR) | 442.17 | Ulrika Knape (SWE) | 434.19 | Marina Janicke (GDR) | 426.33 |
| plataforma 10 m. | Ulrika Knape (SWE) | 406.77 | Milena Duchková (TCH) | 387.18 | Irina Kalynina (URS) | 381.42 |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Estats Units | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2 | Itàlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | Suècia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | RDA | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 5 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Unió Soviètica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |
# Salts al Campionat del Món de natació de 1982

La competició de salts al Campionat del Món de natació de 1982 es realitzà al complex esportiu de la Piscines Alberto Vallarino de Guayaquil (Equador).

## Proves

Es realitzen quatre proves, separades en competició masculina i competició femenina:
* trampolí 3 m
* plataforma 10 m

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 3 m. | Greg Louganis (USA) | 752.67 | Sergei Kuzmin (URS) | 636.15 | Aleksandr Portnov (URS) | 631.56 |
| plataforma 10 m. | Greg Louganis (USA) | 634.26 | Vladimir Aleynik (URS) | 629.85 | Bruce Kimball (USA) | 619.68 |

### Categoria femenina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| trampolí 3 m. | Megan Neyer (USA) | 501.03 | Christina Seufert (USA) | 490.02 | Peng Yuanchuan (CHN) | 482.10 |
| plataforma 10 m. | Wendy Wyland (USA) | 438.78 | Ramona Wenzel (GDR) | 417.99 | Zhou Jihong (CHN) | 399.78 |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Estats Units | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 2 | Unió Soviètica | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 3 | RDA | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | R.P. de la Xina | 0 | 0 | 2 | 2 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |
# Sauna

* Per a altres significats, vegeu «Sauna (desambiguació)».
Una sauna és un bany de vapor a altes temperatures, que oscil·len entre els 70 °C centígrads (en saunes humides o banys turcs) i els 70 °C o 90 °C (en saunes seques).
Té lloc en recintes petits generalment de fusta, i proporciona als seus usuaris efectes beneficiosos per l'organisme a través de l'eliminació de toxines gràcies a la sudoració. Per aquesta raó és utilitzada per a fins higiènics iterapèutics.

## Història
### Etimologia

Pel que fa a l'etimologia, el mot sauna prové del finès i fa referència als banys tradicionals finlandesos i tanmateix, a les cases de bany. La reconstrucció del mot arcaic és savńa. Hi ha, a més a més, mots equivalents en les llengües bàltiques i fineses.

### Primeres saunes

Les primeres saunes eren forats excavats en vessants de terra i que eren destinats a habitatges per a l'hivern. Van evolucionar cap a llars de foc on s'escalfaven pedres a una elevada temperatura. Per oferir una major sensació de calor, aquestes es mullaven amb aigua i desprenien vapor d'aigua. L'aparent elevat augment de la temperatura del recinte incitava a treure's la roba. Són encara utilitzades a Finlàndia, habitualment en dies festius.

## Referències

* ↑ Roy, Robert L. The Sauna: A Complete Guide to the Construction, Use, and Benefits (en anglès). Chelsea Green Publishing, 2009, p. 192-193. ISBN 1603581707.
* ↑ Häkkinen, Kaisa (2004): Nykysuomen etymologinen sanakirja. WSOY: Helsinki. pp. 1131–1132 (Diccionari etimològic modern finès)

## Vegeu també

* Jacuzzi
* Spa (salut)
* Bany
Viccionari
# Seiichi Morimura

Seiichi Morimura (japonès: 森村 誠一, Morimura Seiichi; Kumagaya, 2 de gener de 1933 – Tòquio, 24 de juliol de 2023) fou un escriptor japonès, conegut sobretot per The Devil's Gluttony (悪魔の飽食) (1981), on relata les atrocitats comeses per la Unitat 731 de l'Exèrcit Imperial Japonès durant la Segona Guerra Sinojapanesa (1937-1945).
The Devil's Gluttony va ser publicat primer com una sèrie de relats a Akahata (diari del Partit Comunista Japonès) el 1980, i després va ser publicat per Kobunsha (光文社), en dos volums el 1981 i 1982. El 1983 va sortir una segona edició publicada per Kadokawa Shoten in 1983, sense una fotografia que havia estat objecte de controvèrsia.
Va guanyar el premi Edogawa Ranpo el 1969 per "Death in the High-Rise".
El seu relat curt "Devil of a Boy" apareix traduït a l'anglès a l'antologia Ellery Queen's Japanese Golden Dozen: The Detective Story World in Japan, editada per Ellery Queen.

## Referències

* 1 2 Arxivat 2012-11-04 a Wayback Machine. [+The+Devil's+Feast...+&pqatl=google "The Devil's Feast.
* ↑ "Japanese public reliving war".
* ↑ Croddy, Eric (1997).
* ↑ Nozaki, Yoshiko (2000).
* ↑ Gid Powers, Richard; Hidetoshi Katō; Bruce Stronach (1989).
# Santas Martas

Santas Martas és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. En el nucli de Reliegos hi passa el Camí de Sant Jaume.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1220 | 1072 | 961 | 952 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Schœnbourg

Schœnbourg (en alsacià Scheenburi) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 448 habitants. Limita al sud-est amb Eschbourg, al sud amb Pfalzweyer, al sud-ouest amb Hangviller a l'oest amb Bust i al nord-oest amb Lohr.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 462 | 464 | 460 | 446 | 440 | 414 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Jung | |
# Serena Bortone

Serena Bortone (Roma, 8 de setembre de 1970) és una periodista i presentadora de televisió italiana.

## Biografia

Bortone va iniciar la seva carrera periodística a la cadena Rai durant la dècada dek 1980. Més endavant, va formar part de l'equip de treball de programes de televisió com Avanzi i Ultimo minuto. El 1994 va iniciar el seu cicle en el programa de defensa al ciutadà Mi manda Lubrano, que més endavant va canviar el seu nom a Mi manda Raitre. A la dècada de 2000 es va associar amb xous com TeleCamere, Tatami i Ágora. Des de 2020 és la presentadora d'Oggi è un altro giorno, un programa de varietats on realitza entrevistes a diverses personalitats de la vida italiana.

## Filmografia
### Com a periodista

* Alla ricerca dell'arca (Rai 3, 1989)
* Avanzi (Rai 3, 1991-1993)
* Ultimo minuto (Rai 3, 1993-1997)
* Mi manda Lubrano (Rai 3, 1994-1996)
* Mi manda Raitre (Rai 3, 1996-1998, 2007-2008)
* TeleCamere (Rai 3, 1998-2006)
* Tatami (Rai 3, 2008-2010)
* Agorà (Rai 3, 2010-2020)
* Agorà Estate (Rai 3, 2013-2017)
* Dodicesimo Presidente (Rai 3, 2015)
* Tutti salvi per amore (Rai 3, 2016)
* Oggi è un altro giorno (Rai 1, 2020)

### Com a presentadora

* TeleCamere (Rai 3, 2006)
* Agorà Estate (Rai 3, 2013-2017)
* Agorà (Rai 3, 2017-2020)
* Tutti salvi per amore (Rai 3, 2016)
* Oggi è un altro giorno (Rai 1, 2020)
* Festa di Natale - Una serata per Telethon (Rai 1, 2020)
* Telethon (Rai 1, 2020)
* Dantedì (Rai 1, 2021)

## Referències

* ↑ Insolia, Isabella. «Serena Bortone prima di diventare famosa cosa faceva?» (en italià). CheNews.it, 22-12-2021. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ Signore, Nina. «Serena Bortone, 'beccata' proprio insieme a lei: "Irresistibile"» (en italià). Political24, 03-12-2021. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ Pisapia, Daniela. «Serena Bortone, stenterete a riconoscerla» (en italià). Altranotizia.it, 08-12-2021. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «Oggi è un altro giorno, Serena Bortone stravolge tutto: "Ci ha lasciati una grande", come entra in studio» (en italià). Libero Quotidiano. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «Gloria Paul, a “Oggi è un altro giorno” il tragico incidente che l'ha costretta sulla sedia a rotelle: «Facevo la doccia...»» (en italià). Leggo, 21-12-2021. [Consulta: 24 desembre 2021].
# Segle XVI aC

El segle XVI aC comprèn els anys inclosos entre el 1600 aC i el 1501 aC i està marcat pel declivi temporal de Babilònia i la recuperació del poder per part d'Egipte després de l'expulsió dels hikses per part d'Amosis.

## Política

Els hurrites arriben fins a Babilònia en la seva expansió. A Creta es posen els fonaments de la civilització micènica, que dominarà l'illa i tota Grècia en períodes posteriors. A Europa s'estén la cultura dels túmuls. Sorgeix la primitiva cultura olmeca. La dinastia XVIII d'Egipte recupera l'esplendor d'aquest poble i el seu rol com a potència central de la zona després de l'expulsió dels monarques hikses. Es desenvolupa la cultura dels talaiots a les Balears (data discutida).

## Economia i societat

Es comencen a introduir més àmpliament els productes de vidre, complicat de treballar per les altes temperatures que exigeixen els seus forns.

## Invencions i descobriments

Els egipcis milloren el calendari, marcat per les aparicions regulars dels astres. S'usa la ceba marina per tractar inflamacions, segons un document d'un escriba.

## Art, cultura i pensament

Es crea el disc de Nebra (data aproximada), que dibuixa completament la volta del cel, el document d'aquestes característiques més antic encara conservat. El segle xvi aC hauria estat el del regnat del mític Cècrops. Comencen els treballs a la Vall dels Reis.
En literatura, els escribes de Nippur comencen a compilar el cànon mesopotàmic, expressant per primer cop preocupació per la font original enmig de les versions orals divergents, essent un dels primers procediments de crítica textual.
# Scurelle

Scurelle és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.348 habitants. Limita amb els municipis de Bieno, Carzano, Castello Tesino, Castelnuovo, Cinte Tesino, Pieve Tesino, Spera, Strigno, Telve i Villa Agnedo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Fulvio Ropelato | Llista cívica |
# Serrat de Picamill

El Serrat de Picamill és una muntanya de 1.415 metres que es troba al municipi de la Nou de Berguedà, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ «Serrat de Picamill». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sent Maurici de Cròc

Sent Maurici de Cròc (en francès Saint-Maurice-près-Crocq) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 115 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Haut Pays Marchois.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 225 | 210 | 158 | 130 | 115 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Charpeaud | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Caney

* Per a altres significats, vegeu «Caney (Kansas)».
Caney és un poble al Comtat d'Atoka a l'estat d'Oklahoma. D'acord al cens del 2000 tenia 199 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Caney tenia 199 habitants, 85 habitatges, i 57 famílies. La densitat de població era de 91,5 habitants per km².
Dels 85 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 14,1% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.063 $ i la renda mediana per família de 17.045 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.438 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 6.825 $. Entorn del 25% de les famílies i el 36,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Caney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Caney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Josep Moll Marquès

Josep Moll Marquès (Ciutadella, 7 de desembre de 1934 - Palma, 26 d'agost de 2007) fou un periodista, pèrit químic i polític mallorquí del PSIB-PSOE, representant de l'ala més autonomista del partit.
Fill de Francesc de Borja Moll i germà de la filòloga Aina Moll i del músic Joan Moll, va residir del 1960 al 1977 a Alemanya, on va dirigir i presentar el programa de ràdio destinat als treballadors espanyols en aquell país. El contacte amb aquesta problemàtica el va decidir a assumir un compromís polític, ingressant al PSOE el 1968. S'establí a Mallorca el 1977, va esser Secretari General del seu partit (1985-1991), impulsant el corrent intern Socialisme i Autonomia i la col·laboració amb els partits socialistes de Catalunya i el País valencià.
Del 1979 al 1995 fou conseller del Consell Insular de Mallorca, del 1983 al 1995 fou diputat al Parlament de les Illes Balears temps durant el qual fou vicepresident segon del Parlament de les Illes Balears (1983-1991) i secretari segon del Parlament de les Illes Balears (1991-1995), del 1995 al 1999 fou cap de l'oposició a l'Ajuntament de Palma. Els darrers anys de la seva vida col·laborà regularment al Diari de Balears. El 2007, just després de la seva mort, el Consell de Mallorca li feu entrega del Premi Jaume II.

## Bibliografia

* Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11.