OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Amanç de Viladés

Sant Amanç de Viladés és una capella situada a la barriada de Viladés, dins del terme del municipi de Rajadell, al Bages. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Està adossada a una capella més moderna, de la qual serveix, en un tros, de sagristia. Conserva un absis romànic del segle xii, amb finestra monolítica, dues grans obertures, una amb la funció de porta i l'altra de finestra.

## Descripció

Església romànica constituïda al segle xii, que repeteix un esquema molt senzill format per una sola nau de dimensions molt reduïdes, amb un radi a llevant tan ample com la nau. La nau és coberta amb volta de canó apuntada lleugerament i al centre de l'absis hi ha una finestra d'una sola esqueixada, amb un arc de mig punt, format per un bloc monolític. Al segle xvii s'hi adossa un nou temple que va alterar la construcció Romànica.

## Història

L'església és situada dins l'antic terme de Rajadell, al lloc de Sant Amanç, documentat ja l'any 1027. L'any 1284 l'església es coneix com a Santa Maria de Sant Amanç. No deuria ser mai parròquia. El 1676 es construïa una sagristia. Cada 15 d'agost es fa allà una cerimònia religiosa a la qual hi és convidada tota la gent del poble, i els amos conviden a un petit vermut, al vespre hi ha ball i el joc del Conill porquí. També té adossat un petit cementiri familiar.

## Referències

* ↑ «Sant Amanç de Rajadell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].

## Bibliografia

* Buron, Vicenç. Esglésies romàniques catalanes: guia. 2a edició. Barcelona: Artestudi, 1980. ISBN 84-85180-24-0.
# Sanai (cràter)

Sanai és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 490 km de diàmetre. Porta el nom del poeta persa Sanai (fl. c. 1131), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2014.

## Referències

* ↑ «Sanai». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 13-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Can Massot (Darnius)

Can Massot és una casa de Darnius (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casal situat als afores del poble. És un casal de planta rectangular amb planta baixa i dos pisos. Consta de cinc cossos orientats a llevant. Els dos primers, de migdia, són més llargs i contenen l'escala d'accés al primer pis. Darrere els altres tres cossos n'hi ha dos de perpendiculars. Tots estan coberts per voltes de pedruscall i suportats per parets de pedra. Les plantes superiors, a les façanes de llevant, de tramuntana i de migdia, es retiren donant lloc a una terrassa que envolta la casa. A la banda de migdia hi ha un cos afegit a la façana que cobreix un tros de terrassa amb una volta de llunetes de maó. Les obertures estan emmarcades amb pedres ben tallades. Cal destacar alguns elements arquitectònics, com per exemple el gran arc de mig punt que dona a la terrassa des de la planta pis.

## Història

L'estiu del 2021, el mas es va convertir en l'allotjament principal del rodatge de la pel·lícula Suro (2022) de Mikel Gurrea on es van establir també les sales de maquillatge i vestuari.

## Referències

* ↑ «Can Massot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].
* ↑ turisapps. «Can Massot, centre neuràlgic de la pel·lícula Suro (2022)». [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ DDG, Josep Coll /. «Darnius i el món del suro fan el salt al cinema» (en castellà), 19-09-2022. [Consulta: 16 juny 2024].
# Musaranya ratolí sud-africana

La musaranya ratolí sud-africana (Myosorex varius) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes que es troba a Lesotho, Sud-àfrica i Eswatini.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Musaranya ratolí sud-africana. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 21-12-2007 (en anglès).
# Shell (informàtica)

En informàtica, una shell és una peça de programari que proporciona una interfície als usuaris. Típicament, el terme es refereix a una shell d'un sistema operatiu que proporciona accés als serveis del kernel.

## Shells de text
### Shell d'Unix

* Bourne shell (sh)
** Almquist shell (ash)
*** Debian Almquist shell (dash)
** Bourne-Again shell (bash)
** Korn shell (ksh)
** Z shell (zsh)
* C shell (csh)
** TENEX C shell (tcsh)
* Es shell (es)
* esh (Unix) – Easy Shell
* friendly interactive shell (fish)
* rc shell (rc)
* scsh (Scheme Shell)
* Stand-alone Shell (sash)

### Shells no-Unix

* CCP – consola de comandes de CP/M
* cmd.exe – shell d'OS/2, Windows CE i sistemes basats en Windows NT
* Microsoft BASIC – l'entorn operatiu primari de diversos sistemes antics de 8 bits
* Rexx – llenguatge script d'IBM
* Windows PowerShell – la successora de cmd.exe, orientada a objectes

## Shells gràfiques
### Shell d'Unix

* GNOME Shell
* KDE
* LXDE
* Xfce

### Shells no-Unix

Microsoft Windows
Viccionari
# Santa Maria de Castelló de Farfanya

Santa Maria de Castelló de Farfanya és l'església del Castell de Castelló de Farfanya, al municipi homònim de la Noguera, inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Al segle xii, hi havia un primitiu temple romànic, la capella del castell. Aquesta construcció es va refer a mitjan segle xiv. La construcció fou impulsada (1347) per la comtessa Cecília d'Urgell i l'any següent ja s'hi treballava. L'obra va seguir sota Pere II d'Urgell (comte entre 1348 i 1408), fill de Cecília i de Jaume I d'Urgell.
El lloc fou seu d'un priorat canonical dependent de Sant Pere d'Àger.

## L'edifici

Es tracta d'un exemplar gòtic, un edifici de nau única, amb capelles laterals entre els contraforts, bastits amb posterioritat. El campanar és més modern. Té dues portades, la del sud (als peus de la nau) possiblement és una resta de la primitiva església romànica. Una segona porta es troba al mur meridional, encarada a la vila. Aquesta té una bella decoració ornamental; li manca la Marededéu del timpà, ara al Museu Diocesà de Lleida. També hi trobem escuts heràldics: de la família Foix-Bearn (el 1415, Ferran I d'Antequera va vendre el senyoriu al comte de Foix) i dels Cardona, entre d'altres.
El seu estat de conservació no és el desitjable i la part de ponent de la nau té la volta esfondrada.

## Bibliografia

* Carme Berlabé Jové L'art gòtic a Catalunya. Arquitectura II Enciclopèdia Catalana. Barcelona, 2003. ISBN 84-412-0890-5
* Francesc Fité, Carles Puigferrat Catalunya romànica, vol. XVII. La Noguera Enciclopèdia Catalana. Barcelona, 1994. ISBN 84-7739-811-9

## Enllaços externs

* Monestirs de Catalunya.
# Santa Maria de Cellers

Santa Maria de Cellers és el nom de l'antiga església parroquial del poble de Cellers, de l'antic terme municipal de Guàrdia de Tremp, des del 1972 de Castell de Mur, al Pallars Jussà.
L'antiga església de Santa Maria fou remodelada totalment al segle xviii i rebé una nova consagració: actualment està dedicada a sant Joan Baptista.
El seu origen medieval es pot veure a la part baixa de l'absis i de la façana septentrional, que presenten unes filades de carreus sense escairar, però disposades de forma regular. Es tracta d'una obra de caràcter popular, de difícil datació.
El temple devia ser com l'actual: d'una sola nau, amb l'absis a llevant. Les transformacions fetes durant l'edat moderna no permeten saber més detalls de l'obra primigènia.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9
* PAGÈS, M. «Guàrdia de Noguera», a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# BLP

BLP té els següents significats:
* Partit Laborista de Barbados (del seu nom en anglès Barbados Labour Party), partit polític de Barbados
* Model Bell-LaPadula, model de seguretat informàtica desenvolupat pel Departament de Defensa dels Estats Units
* Lipoproteïna de Braun (del seu nom en anglès Braun's Lipoprotein), proteïna de membrana molt abundant en els bacteris
* BLP també és l'acrònim (del llatí Barbara Longhi Pinxit) de la signatura de Barbara Longhi, pintora d'Itàlia
* blp també és el codi ISO 639-3 del blablanga, llengua parlada a les illes Salomó
# Galiot

«Galiot» té aquests significats:
* Per l'embarcació, vegeu Galiota
* Per al mariner, vegeu Galiot (mariner)

## Referències

* ↑ galiota a Optimot
* ↑ galiot a Optimot
# Viguzzolo

Viguzzolo, (Vigseu en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Berzano di Tortona, Casalnoceto, Castellar Guidobono, Pontecurone, Sarezzano, Tortona i Volpeglino.

## Galeria fotogràfica

* Ajuntament
* Façana de l'església
* Capelleta de Sta. Maria
* Absis
# Can Gom

Can Gom és una obra de Calldetenes (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana situada a migdia.
La façana presenta un cos adossat a la part dreta amb un portal i una finestra. Edifici de dos pisos amb golfes amb llindes a la porta i les finestres.

## Referències

* 1 2 «Can Gom». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Musaranya rogenca

La musaranya rogenca (Crocidura fumosa) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae) que viu a Kenya. La seva principal amenaça és la pèrdua dels boscos a causa de la tala d'arbres i l'expansió agrícola.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Kennerley, R. (2016). "Crocidura fumosa." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# 130
## Naixements

* 15 de desembre (Roma): Luci Aureli Ver, nascut amb el nom de Luci Ceioni Còmmode, emperador romà.

## Necrològiques

* Antínous, amant de l'emperador romà Hadrià, mor ofegat al Nil.
* Keikō, emperador del Japó.

## Referències

* ↑ Potter, D. Emperors of Rome: the story of imperial Rome from Julius Caesar to the last emperor (en anglès). Quercus, 2009, p. 91.
* ↑ Melton, 2014, «130».

## Bibliografia

* Melton, J. G. Faiths Across Time: 5,000 Years of Religious History (en anglès). Volum 1. ABC-CLIO, 2014. ISBN 978-1-61069-025-6.
# Sipura

Sipura o Sipora és una illa situada a prop de Sumatra a la província de Sumatra occidental d'Indonèsia. És la segona més petita però la més desenvolupada de les quatre illes de l'arxipèlag de Mentawai amb només 651 km². Tenia una població de 17.557 al cens del 2010 i 21.901 al cens del 2020. A l'illa hi ha la capital de l'arxipèlag, Tua Pejat. Aproximadament només resta un 15% de la selva original de l'illa. El nom el van posar els britànics el 1806.

## Referències

* ↑ Biro Pusat Statistik, Jakarta, 2011.
* ↑ Badan Pusat Statistik, Jakarta, 2021.
* ↑ Office, United States Hydrographic. Publications ... (en anglès). U.S. Government Printing Office, 1959, p. 434.
# Barbus turkanae

Barbus turkanae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Turkana (Àfrica).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hopson, A.J. i J. Hopson, 1982. The fishes of Lake Turkana with a description of three new species: Alestes ferox sp. nov., Alestes minutus sp. nov. (Pisces: Characidae) and Barbus turkanae sp. nov. (Pisces: Cyprinidae). p. 283-347. A A.J. Hopson (ed.) Lake Turkana. A report on the findings of the Lake Turkana project 1972-1975. Overseas Development Administration, Londres. 1873 p.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Galinsoga ciliata

Galinsoga ciliata és una espècie de planta asteràcia. És planta nativa del neotròpic (Amèrica tropical). S'ha estés en altres llocs del món incloent Catalunya.
Viu en llocs ombrívols i frescals. Es considera una mala herba en el conreu del cafè, a més d'hostatjar nematodes perjudicials per a les plantes cultivades. També ocasionalment és una planta medicinal.

## Descripció

Aquesta espècie té les fulles menors i més estretes que altres del seu gènere. El seu mecanisme fotosintètic és per la via C3.
Arriba a fer 50 cm d'alt.

## Taxonomia

Galinsoga ciliata va ser descrita per Raf. Blake i publicat a Rhodora 24(278): 35. 1922.

### Etimologia

L'epítet específic ciliata en llatí aludeix a la mena com de cilis que tenen les seves fulles.

### Sinònims

   * Adventina ciliata Raf.
   * Galinsoga aristulata Auct. Fl. Europ.
   * Galinsoga bicolorata H. St. John & D. White
   * Galinsoga caracasana (de Candolle) Schultz-Bipontinus
   * Galinsoga quadriradiata Ruiz, & Pav.
   * Galinsoga quadriradiata subsp. hispida (DC.) Thell.
   * Galinsoga parviflora var. hispida DC.
   * Galinsoga urticifolia (Kunth) Benth.
   * Wilburgia urticifolia Kunth

## Referències

* ↑ «Galinsoga ciliata». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 17 agost 2012].
* ↑ Galinsoga ciliata en PlantList

## Bibliografia

* Anzola M., Luis H. Índice Agropecuario (Venezuela) (en español). 37a ed.. Agroluca C.A., 2012.
* Abrams, L. & R. S. Ferris. 1960. Bignonias to Sunflowers. 4: 732 pp. In L. Abrams Ill. Fl. Pacific States. Stanford University Press, Stanford.
* Brako, L. & J. L. Zarucchi. (editors) 1993. Catalogue of the Flowering Plants and Gymnosperms of Peru. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 45: i–xl, 1–1286.
* Cabrera, A. L. 1978. Compositae. Fl. Prov. Jujuy 10: 1–726.
* Fernald, M. 1950. Manual (ed. 8) i–lxiv, 1–1632. American Book Co., New York.
* Gibbs Russell, G. E., W. G. Welman, E. Reitief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. v. Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* Gleason, H. A. 1968. The Sympetalous Dicotyledoneae. vol. 3. 596 pp. In H. A. Gleason Ill. Fl. N. U.S. (ed. 3). New York Botanical Garden, New York.
* Hitchcock, C. H., A. J. Cronquist, F. M. Ownbey & J. W. Thompson. 1984. Compositae. Part V.: 1–343. In Vasc. Pl. Pacif. N.W.. University of Washington Press, Seattle.
* Long, R. W. & O. K. Lakela. 1971. Fl. Trop. Florida i–xvii, 1–962. University of Miami Press, Coral Cables.
* Molina Rosito, A. 1975. Enumeración de las plantas de Honduras. Ceiba 19(1): 1–118.
* Moss, E. H. 1983. Fl. Alberta (ed. 2) i–xii, 1-687. University of Toronto Press, Toronto.
* Radford, A. E., H. E. Ahles & C. R. Bell. 1968. Man. Vasc. Fl. Carolinas i–lxi, 1–1183. University of North Carolina Press, Chapel Hill.
* Scoggan, H. J. 1979. Dicotyledoneae (Loasaceae to Compositae). Part 4. 1117–1711 pp. In Fl. Canada. National Museums of Canada, Ottawa.
* Small, J. K. 1933. Man. S.E. Fl. i–xxii, 1–1554. Published by the Author, New York
# Santa Crotz de Quintilhargues

Santa Crotz de Quintilhargues (en francès Sainte-Croix-de-Quintillargues) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Volta a Andalusia 2009

La Volta a Andalusia 2009 és una competició ciclista que es disputà entre el 15 i el 19 de febrer de 2009. El vencedor fou el neerlandès Joost Posthuma, de l'equip Rabobank, per davant del català Xavier Tondo i l'italià Davide Rebellin.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 15 de febrer | Jaén - Jaén | 7,3 km (CRI) | Xavier Tondo | Xavier Tondo |
| 2a | 16 de febrer | La Guardia de Jaén - Humilladero | 169,2 km | Danilo Napolitano | Joost Posthuma |
| 3a | 17 de febrer | Vegas del Genil - Còrdova | 164,2 km | Gert Steegmans | Joost Posthuma |
| 4a | 18 de febrer | Marbella - Benahavís | 162,5 km | Davide Rebellin | Joost Posthuma |
| 5a | 19 de febrer | Torrox Costa - Antequera | 165,8 km | Davide Rebellin | Joost Posthuma |

## Classificacions finals
### Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Joost Posthuma | Rabobank | 17h 28' 40" |
| 2 | Xavier Tondo | Andalucía-Cajasur | + 2" |
| 3 | Davide Rebellin | Serramenti PVC | + 3" |
| 4 | Martin Velits | Team Milram | + 5" |
| 5 | Michele Scarponi | Serramenti PVC | + 18" |
| 6 | Juan José Oroz Ugalde | Euskaltel-Euskadi | + 21" |
| 7 | David López García | Caisse d'Epargne | + 21" |
| 8 | Beñat Intxausti | Fuji-Servetto | + 23" |
| 9 | Joan Antoni Flecha | Rabobank | + 34" |
| 10 | Gilberto Simoni | Serramenti PVC | + 51" |

### Classificació de la muntanya

| | Ciclista | Equip | Punts |
| 1 | Luis Ángel Maté | Serramenti PVC | 29 |
| 2 | Francisco José Martínez Pérez | Andalucía-Cajasur | 16 |
| 3 | Jesús del Nero Montes | Fuji-Servetto | 12 |

### Classificació dels punts

| | Ciclista | Equip | Punts |
| 1 | Davide Rebellin | Serramenti PVC | 58 |
| 2 | Joost Posthuma | Rabobank | 40 |
| 3 | Martin Velits | Team Milram | 37 |

### Classificació de les metes volants

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Alberto Benítez Román | Fuji-Servetto | 9 |
| 2 | Javier Ramírez Abeja | Andalucía-Cajasur | 8 |
| 3 | Luis Ángel Maté | Serramenti PVC | 6 |

### Classificació per equips

| | Equip | País | Temps |
| 1 | Serramenti PVC | Veneçuela | 52h 27' 09" |
| 2 | Rabobank | Països Baixos | + 01' 02" |
| 3 | Fuji-Servetto | Espanya | + 01' 25" |

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa
# Can Gol (Mataró)

Can Gol és una masia de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia amb teulada a una vessant i amb frontó lateral. El celler, a la part posterior, té una coberta a dues vessants. Té tres cossos perpendiculars a la façana. Portal adovellat i balcó al damunt.
A l'interior, l'escala és de pedra amb graons motllurats visibles pel costat.
Cuina amb una llar de foc interessant. Al pis superior es conserva la sala, sobre el cos central, i una habitació sobre el menjador. La resta ha estat modificat.

## Història

Per les característiques d'estructura i distribució, així com els elements, portes, finestres i portal adovellat, creiem que es pot datar la masia al segle xvi. Les modificacions fetes en els segles XIX i XX, motivades principalment pels canvis de propietaris no han alterat la manera important el conjunt de la masia, que conserva la mateixa distribució del 1636.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Gol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Nohut yahnisi

Nohut yahnisi o Etli nohut yahnisi (turc, estofat de cigrons i estofat de cigrons amb carn respectivament) és un plat de "yahni" o estofat tradicional de la cuina turca fet amb cigrons i carn de vedella o d'ovella com a ingredients principals. El plat és semblant als altres yahnis de Turquia, inclou cebes, salça, sèu d'ovella o bé oli de cuinar o mantega.

## Referències

* ↑ Algar,. Complete Book Of Turkish Cooking. Taylor & Francis, 28 octubre 2013, p. 114–. ISBN 978-1-136-16621-1.

## Vegeu també

* Nohutlu işkembe yahnisi
* Kuru fasulye

## Enllaços externs

* Imatges de "nohut yahnisi"
# Scinax arduous

Scinax arduous és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax arduous. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Barbus trispilos

Barbus trispilos és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Ghana i Guinea.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Teugels, G.G., C. Lévêque, D. Paugy i K. Traoré, 1988. État des connaissances sur la faune ichtyologique des bassins côtiers de Côte d'Ivoire et de l'ouest du Ghana. Rev. Hydrobiol. Trop. 21(3):221-237.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.