OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gorgs de Santa Càndia

Els Gorgs de Santa Càndia són uns gorgs de la riera de Carme situats a Santa Càndia, al terme municipal anoienc d'Orpí. El gorg més destacat és el Gorg del Diable.
Se situen sota la serra de Can Feixes, a l'inici de la riera de Carme, que forma un seguit d'engorjats que baixen fent cascades i ràpids que excaven profunds pèlags a la llosa. La formació d'aquests talls geològics ha estat conseqüència d'un llarg procés erosiu que han acabat creant un esglaonat de petites cascades, basses i canals d'aigua. El desnivell és abrupte. Els gorgs estan envoltats de bosc. Les aigües de la riera són netes perquè són essencials pels molins paperers de la zona.
Els Gorgs de Santa Càndia són un indret habitual dels practicants d'espeleologia. El lloc ha estat massificat els estius, fet que ha provocat que s'hi hagin produït actes incívics, principalment pintades i abandonament incontrolat d'escombraries. Per les actituds incíviques i per l'incompliment de les mesures adoptades per la pandèmia de coronavirus, durant l'estiu de 2020 s'hi prohibí el bany als gorgs sota risc de sanció per part dels Agents Rurals, l'Ajuntament d'Orpí i els veïns de Santa Càndia, i s'hi contractà un agent cívic per informar-ho als visitants. Els Mossos denunciaren dues persones per incomplir aquesta normativa.

## Referències

* 1 2 «Anoia Turisme - Ruta per Santa Càndia». Consell Comarcal de l'Anoia. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Ferida una persona al patir una caiguda a Santa Càndia, a Orpí». La Veu de l'Anoia, 14-05-2018. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Anoia Turisme - Santa Càndia, aventura a l'aigua». Consell Comarcal de l'Anoia. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Els 5 llocs on prendre un bany en plena natura al Centre de Catalunya». Surtdecasa.cat, 28-06-2017. [Consulta: 29 març 2021].
* 1 2 «L'Ajuntament d'Orpí demana més civisme a aquells que visitin els gorgs de Santa Càndia». La Veu de l'Anoia, 02-06-2020. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ Salgas, Marc. «Banys als gorgs restringits - 23 ago 2020». El Punt Avui. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «L'Ajuntament d'Orpí acorda prohibir banyar-se als Gorgs de Santa Càndia». La Veu de l'Anoia, 18-06-2020. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Els Mossos denuncien dues persones per saltar-se la prohibició del bany a Santa Càndia d'Orpí». AnoiaDiari, 14-07-2020. [Consulta: 29 març 2021].
# Gran Aliança

La Gran Aliança era una coalició europea, que van formar, en diverses èpoques Àustria, Bavària, Brandenburg, Anglaterra, el Sacre Imperi Romanogermànic, el Palatinat electoral del Rhin, Portugal, Saxònia, Espanya, Suècia, i les Províncies Unides Holandeses. L'organització, fundada en 1686 era coneguda com la Lliga d'Augsburg, i com la "Gran Aliança", després que Anglaterra entrés a formar part de la Lliga (el 1689).
La Lliga es va formar oficialment al voltant de Leopold I del Sacre Imperi Romanogermànic, seguint el consell de Guillem III d'Orange. El motiu principal per a la creació de la lliga era defensar el Palatinat de França. Aquesta organització va lluitar a la Guerra de la Gran Aliança contra França de 1688 a 1697.
L'Aliança es va formar dos cops. Entre 1689 i 1698 va lluitar a la Guerra dels Nou Anys contra França. Després del Tractat de la Haia signat el 7 de setembre de 1701 va passar a una segona fase amb el nom de l'Aliança de la Guerra de Successió Espanyola. La Guerra va acabar després de la victòria política tory el 1710 a la Gran Bretanya, que va portar al Tractat d'Utrecht -la pau amb França que va concedir la corona d'Espanya al candidat francès però dividia els territoris externs d'Espanya. A Espanya la guerra va continuar fins a la desfeta de Barcelona, l'11 de setembre de 1714.
Entre 1689 i 1721 -al final de la Gran Guerra del Nord que havia començat en 1700- la noció del concepte "europeu" va evolucionar, reflectint-se en moltes portades en les quals Europa semblava com la paraula central.
El final de la Gran Aliança va ser degut principalment a una insatisfacció creixement entre la població britànica que havia de finançar les guerres a l'estranger. La doctrina d'equilibri de poder finalment va resultar, tanmateix, de les guerres que Gran Bretanya era capaç als tant de començar com acabar, pels seus propis mitjans. La Gran Aliança (i les guerres en les quals va lluitar l'Aliança) també va contribuir a donar un sentit nou de com es lluitaria en endavant a les guerres. El peatge de morts de les batalles i setges més importants va ser enorme, tot i així cap de les tres guerres en les quals es va lluitar des de 1689-1721 no va portar la repetició de les atrocitats de la Gran guerra alemanya (la Guerra dels Trenta Anys) a primers del segle xvii. Encanvi, els generals de la Gran Aliança es van convertir en herois d'una Europa "civilitzada fins i tot en guerra" - una il·lusió que duraria fins als primers dies de la Primera Guerra Mundial.

## Vegeu també

* Guerra dels Nou Anys
* Guerra de Successió Espanyola
* Tractat d'Utrecht

## Referències

* ↑ «Gran Aliança». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Guerrero

«Guerrero» té aquests significats:
* Toponímia:
** Estat de Guerrero, estat de Mèxic
** Guerrero (Uruguai), entitat de població de l'Uruguai del Departament de Soriano (Uruguai)
** Cerro del Guerrero, turó al nord de la ciutat de Mèxic
* Biografies:
** Ángela Guerrero González (Sevilla, 1846 - 1932), santa i fundadora de les Germanes de la Companyia de la Creu
** Carlos Guerrero Santiago (Madrid, 1967), futbolista espanyol
** Chavo Guerrero (1970), lluitador mexicà
** Cristóbal Guerrero Ruiz (Ronda, 1984), pilot d'enduro espanyol
** Eddie Guerrero (1967, El Paso, Texas - 2007), lluitador de lluita lliure estatunidenc
** Enrique Guerrero Salom (Carcaixent, 1948), polític i alt funcionari valencià
** Francisco Guerrero (Sevilla, 1528 - 1599), compositor de música sacra del Renaixement espanyol
** Jacinto Guerrero (Ajofrín, 1895- Madrid, 1951), compositor de sarsueles
** Javi Guerrero (1976, Madrid), futbolista
** José Antonio Guerrero Ludeña (València, 1808 - 1891), polític valencià
** José Guerrero (Granada, 1914 - Barcelona, 1991), pintor representant de l'expressionisme abstracte
** José Félix Guerrero López (Portugalete, 1975), futbolista basc, germà de Julen Guerrero
** Julen Guerrero López (Portugalete, 1974), futbolista de l'Athletic Club de Bilbao
** Marianette Jaimes-Guerrero, escriptora mestissa experta en drets indígenes
** Miguel Ángel Guerrero Paz o Niche Guerrero (Cali, 1967), futbolista colombià
** Pere Guerrero (la Seu d'Urgell), esportista català
** Rafael Guerrero Alonso (Lleó, 1963), àrbitre espanyol
** Roberto Guerrero, pilot de curses automobilístiques colombià
** Vickie Guerrero (1968, El Paso), lluitadora de lluita lliure estatunidenca
** Vicente Guerrero (1782-1831), general i segon President de Mèxic
** Miguel Guerrero Sanchez (Otivar, Granada), sindicalista i cofundador de Comissions Obreres
Viccionari
# Grega Bole

Grega Bole (Jesenice, 13 d'agost de 1985) és un ciclista eslovè, professional des del 2005. Actualment corre a l'equip Shabab Al-Ahli, després que a la fi del 2020 es trobés sense equip.
Com a amateur i en els seus primers anys com a professional va aconseguir nombroses victòries, destacant una etapa al Critèrium del Dauphiné 2010 i el Campionat d'Eslovènia en ruta de 2011. Aquest mateix any aconseguí la seva victòria més important en guanyar el GP Ouest France-Plouay.

## Palmarès

* 2003
** 1r a la Kroz Istru i vencedor de 2 etapes
** 1r a la Lieja-La Gleize
* 2006
** Campió d'Eslovènia en ruta sub-23
** Vencedor d'una etapa de la Paths of King Nikola
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovàquia
* 2007
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja sub-23
** Vencedor d'una etapa de la Istrian Spring Trophy
** Vencedor d'una etapa dels Giro de les Regions
** Vencedor d'una etapa del Giro del Friül-Venècia Júlia
* 2008
** 1r al Gran Premi de Kranj
* 2009
** Campió del món militar contra-rellotge
** 1r al Gran Premi Nobili Rubinetterie
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa del Tour de Hainan
* 2010
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Eslovènia
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné
* 2011
** Campió d'Eslovènia en ruta
** 1r al GP Ouest France-Plouay
* 2013
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Ain
* 2014
** Vencedor d'una etapa del Circuit de les Ardenes
** Vencedor d'una etapa del Szlakiem Grodów Piastowskich
** Vencedor d'una etapa del Tour de Corea
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai
* 2015
** Vencedor d'una etapa del Tour de Croàcia
* 2015
** 1r al Gran Premi de la costa dels Etruscs
* 2016
** 1r al Tour de Corea
* 2018
** Vencedor de 2 etapes de la Volta al Japó
* 2022
** 1r al Sharjah International Cycling Tour i vencedor d'una etapa
* 2023
** 1r al Tour de Salalah i vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 2010. 125è de la classificació general
* 2011. 127è de la classificació general
* 2012. Abandona (16a etapa)
* 2017. 143è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 97è de la classificació general
* 2013. 97è de la classificació general
* 2020. Abandona (5a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2013. Abandona (20a etapa)
* 2015. 61è de la classificació general
* 2016. 135è de la classificació general
* 2019. 110è de la classificació general

## Referències

* ↑ Route - Grega Bole : «J'espère toujours poursuivre ma carrière»
* ↑ Fitxa de Grega Bole a procyclingstats.com

## Enllaços externs

* Fitxa de Grega Bole a sitiodeciclismo.net
# Grand Wizzard Theodore

Theodore Livingston (Nova York, 5 de març de 1963), més conegut com a Grand Wizzard Theodore, és un discjòquei de hip-hop estatunidenc. És conegut mundialment com l'inventor de l'scratch, a més d'inventar o perfeccionar altres tècniques.

## Biografia

Nascut al Bronx, el germà de Theodore, Mean Gene, va ser-ne el mentor que va començar a ensenyar-li la tècnica de punxar discos a una edat primerenca. Més endavant, Theodore va ser alumne de Grandmaster Flash.
A principis de la dècada del 1980, Theodore va formar part del grup Grandwizard Theodore & the Fantastic Five. Van publicar «Can I Get a Soul Clap» el 1982. També va aparèixer a la pel·lícula Wild Style de 1983, a més de contribuir-hi a la banda sonora. A la pel·lícula documental de 2001 Scratch hi explica l'origen de la tècnica de l'scratch.
La frase de Theodore say turn it up de la seva cançó «Fantastic Freaks at the Dixie» ha estat samplejada per grups de rap com Public Enemy (a la cançó «Bring the Noise») i Bomb the Bass (a la cançó «Megablast»), entre d'altres.

## Referències

* ↑ «The Birth of Rap: A Look Back» (en anglès). NPR.org.
* 1 2 Steve Huey. «Grand Wizard Theodore». AllMusic. [Consulta: 25 novembre 2019].
* ↑ «"Drunk History" Game Changers (TV Episode 2018)».
* ↑ «Grand Wizard Theodore, the Fantastic Romatic Five* - Can I Get a Soul Clapp "Fresh Out the Pack"».
# Grandaïta

La grandaïta és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al supergrup de la brackebuschita. Rep el nom de la província italiana de Cuneo, on va ser descoberta. Aquesta província, a causa de la seva mida, és coneguda al Piemont amb el sobrenom de Provincia Granda o simplement la Granda (és a dir: la gran).

## Característiques

La grandaïta és un arsenat de fórmula química Sr₂Al(AsO₄)₂(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, sent publicada per primera vegada el 2014. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la grandaïta pertany a «08.BG: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,5:1» juntament amb els següents minerals: arsentsumebita, bearthita, brackebuschita, gamagarita, goedkenita, tsumebita, arsenbrackebuschita, feinglosita, bushmakinita, tokyoïta, calderonita, melonjosephita i tancoïta.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben dipositades a les col·leccions mineralògiques del Museu regional de ciències naturals, secció de mineralogia, petrografia i geologia, a Torí (Itàlia), amb el número de catàleg: m/ 15999.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Valletta, situada a la localitat de Vallone della Valletta, dins Canosio, a la província de Cuneo (Piemont, Itàlia), on es troba en forma de masses fines o com a agregats en forma de ventall de petits cristalls, inferiors a 1 mm, associada a altres minerals com: tilasita, quars, hematites, braunita, barita i egirina. Aquesta mina italiana és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Grandaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 novembre 2021].
# Gretxikhino

Gretxikhino (en rus: Гречихино) és un poble de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 80 habitants.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ «Минх, Александр Николаевич. Историко-географический словарь Саратовской губернии / Сост. А. Н. Минх. — Саратов, 1898—1902. — 5 т. — Прил. к Трудам Саратовской ученой архивной комиссии. Т. 1 : Южные уезды: Камышинский и Царицынский. Вып. 3 : Лит. Л — Ф / сост. А. Н. Минх; печ. под наблюд. С. А. Щеглова. — 1901. — С 557—1094 с., 17 л. к. C. 935—937». Arxivat de l'original el 2016-11-08. [Consulta: 28 setembre 2016].
# Grup Escolar Ramon Albó

El Grup Escolar Ramon Albó és una escola de Castellterçol (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de planta baixa amb coberta a quatre vessants. La façana principal és simètrica amb obertures rectangulars i un porxo central amb la porta d'entrada d'arc de mig punt motllurat; a sobre de cada finestra hi ha un petit òcul circular.

## Referències

* ↑ «Grup Escolar Ramon Albó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Hacı Giray

Hacı Giray és el nom dels següents personatges:
* Hacı I Giray, kan de Crimea (1428-1466)
* Hacı II Giray, kan de Crimea (1683-1684)
# Had Bouhssoussen

Had Bouhssoussen (en àrab حد بوحسوسن, Ḥadd Būḥsūsn; en amazic ⵃⴷⴷ ⴱⵓⵃⵙⵓⵙⵏ) és una comuna rural de la província de Khénifra, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.368 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Guerres d'Independència de Lituània

Les Guerres d'Independència de Lituània, també conegudes com les Lluites per la Llibertat (Lituà: Laisvės kovos), són tres guerres en les quals Lituània va lluitar per tal de defensar la seva independència al final de Primera Guerra Mundial: amb les forces Bolxeviques (desembre 1918 – Agost 1919), Bermontians (juny 1919 – desembre 1919), i Polonesos (Agost 1920 – novembre 1920). Les guerres van retardar el reconeixement internacional de la Lituània independent i la formació d'institucions civils. Les guerres que acabaren amb la declaració d'Independència de Lituània són tres: la Guerra lituanosoviètica, la guerra contra una armada de voluntaris de la Rússia occidental i la Guerra lituanopolonesa.

## Referències

* ↑ Jordi Bañeres; Marc Leprêtre Lituània: dels inicis a la tercera independència. El Llamp, 1990. ISBN 978-84-7781-052-0.
# Gripau raucador de ventre groc

El gripau raucador de ventre groc (Bombina variegata) és una espècie d'amfibi anur de la família Bombinatoridae que viu a Europa.

## Descripció

Mesura uns 5 cm de llarg i té tota la part inferior del seu cos de color groc o groc ataronjat amb petites taques negres, inclús la part inferior de les seves potes i dits. La seva part superior no destaca en especial, sent de color marró verdós.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie es pot trobar en gran varietat d'hàbitats, en boscos de coníferes i boscos caducifolis, des de pèlags als pobles, rius, llacunes, pantans, llacs i gairebé en qualsevol lloc on hi hagi aigua estancada, inclús en l'aigua en neumàtics abandonats.
Es distribueix per una gran part de l'Europa central i el sud. Va des del centre de França, Suïssa, Alemanya, nord-est d'Itàlia la zona dels Balcans i fins als Carpats. Es troba entre els 100 i els 2.100 metres d'altitud.

## Reproducció

Les femelles ponen fins a 100 ous que es desclouen al cap de 12 dies. Els capgrossos mesuren un 6 mm de longitud.

## Amenaces

En general, l'espècie no es troba amenaçada. Els únics perills per l'espècie són la pèrdua d'hàbitat per culpa de la urbanització humana, la seva captura furtiva com a mascota i la seva captura com a esquer de pesca en certes regions.

## Referències

* ↑ Anfibios y reptiles (en castellà). 2a edició. Madrid: Susaeta, 1991, p. 54-55.
* ↑ «AmphibiaWeb» (en anglès). [Consulta: 29 agost 2016].
* Kuzmin et al (2004). Gripau raucador de ventre groc. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 15 d'abril del 2008 (en anglès).
# Guillem de Prússia (príncep hereu de Prússia)

Guillem de Prússia (Potsdam, 6 de maig de 1882 - Hechingen, 20 de juliol de 1951) fou un aristòcrata prussià, príncep hereu de Prússia i d'Alemanya, últim de l'ancestral casa dels Hohenzollern.
L'any 1905 es casà a Berlín amb la duquessa Cecília de Mecklenburg-Schwerin, filla del gran duc Frederic Francesc III de Mecklenburg-Schwerin i de la gran duquessa Anastàsia de Rússia. La parella s'establí a Potsdam on es construí el Cecilienhoff. La parella tingué els següents fills:
Durant la seva joventut, la seva persona fou associada amb els cercles més conservadors i militaristes d'Alemanya. Durant la Primera guerra mundial participà activament en el front occidental dirigint l'ofensiva contra França.
Amb la caiguda de la monarquia a Alemanya l'any 1918, Guillem hagué de marxar a l'exili i s'establí als Països Baixos junt amb el seu pare, el kàiser Guillem II de Prússia. Malgrat tot, la seva muller pogué romandre tranquil·lament a Alemanya. L'any 1923, Guillem retornà al país.
Aviat se sentí atret pels moviment d'extrema dreta i del nacionalsocialisme malgrat que la seva participació en el moviment nazi és molt exigua, a diferència d'altres membres de la seva família. Durant la Segona Guerra Mundial visqué com un ciutadà més.
Morí l'any 1951 a Hechingen i fou enterrat al Castell de Sigmaringen.
# Guillem de York

* Per a altres significats, vegeu «Sant Guillem (desambiguació)».
Guillem de York (York, final del s. XI - 1154) va ésser un prevere i bisbe de York. És venerat com a sant per l'Església catòlica i l'anglicana.

## Biografia

Havia nascut com a William FitzHerbert, William I FitzHerbert i també fou conegut com a Guillem de Thwayt. Fill de Herbert de Winchester, o de Herbert FitzAlberic, estava emparentat amb el rei Esteve d'Anglaterra (sembla que la seva mare, Emma, era germanastre del rei). Va seguir la carrera eclesiàstica i va obtenir els beneficis de Weighton (Yorkshire) entre 1109 i 1114, i fou tresorer de la Catedral de York. Intervingué en la disputa entre els bisbes Thurstan de York i el de Canterbury sobre la subordinació del primer al segon, que era el que volia el rei Enric I d'Anglaterra. Thurstan fou exiliat i Guillem l'acompanyà, anant a Roma, i no pogueren tornar a Anglaterra fins al 1121; en 1127, el papa decretà la independència dels arquebisbes de York.
El gener de 1141 va ésser nomenat arquebisbe de York amb el suport del rei, després que altres candidats proposats per diferents partits no aconseguissin la confirmació papal. Els cistercencs de la regió s'oposaren a l'elecció, acusant-lo de simonia, però finalment Innocenci II el confirmà i el 26 de setembre de 1143 fou consagrat bisbe de York. Va començar la reforma eclesiàstica de la diòcesi i esdevingué popular. Els cistercencs continuaven sense voler reconèixer-lo i influïren perquè el nou papa Eugeni III, també cistercenc, el deposés i nomenés arquebisbe Henry Murdac, cistercenc, en 1147. Guillem es retirà a Winchester.
Fins al 1153, FitzHerbert va treballar per retornar a la seu de York, amb el suport del rei Esteve. La recuperà en 1154, quan van morir Murdac i Eugeni III i el nou papa Anastasi IV el va restaurar com a bisbe. En tornar a York, mentre la processó triomfal travessava el pont de l'Ouse, a York, aquest es va enfonsar, tot i que no va haver-hi víctimes. No havia passat un mes encara quan, el 8 de juny va morir. Es va dir que el vi de la missa havia estat enverinat. Guillem fou sebollit a la catedral i aviat se li atribuïren miracles i la seva tomba, des de 1177, va ésser meta de pelegrinatge.

## Veneració

Honori III va ordenar la investigació dels suposats miracles en 1223 i el 18 de març de 1226 fou canonitzat. La festa litúrgica es va fixar el 8 de juny, dia de la seva mort. Les seves restes, redescobertes cap al 1969, són avui a la cripta de la catedral de York.

## Enllaços externs

* Catholic Encyclopedia. "St. William".
# Gvardéiskoie

«Gvardéiskoie» té aquests significats:
* Gvardéiskoie (Txetxènia), localitat de Txetxènia, a Rússia
* Gvardéiskoie (Krasnodar), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
# Gymnocypris

Gymnocypris és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Gymnocypris chilianensis (Li & Chang, 1974)
* Gymnocypris chui (Tchang, Yueh & Hwang, 1964)
* Gymnocypris dobula (Günther, 1868)
* Gymnocypris eckloni (Herzenstein, 1891)
* Gymnocypris firmispinatus (Wu & Wu, 1988)
* Gymnocypris namensis (Ren & Wu, 1982)
* Gymnocypris potanini (Herzenstein, 1891)
* Gymnocypris przewalskii (Kessler, 1876)
* Gymnocypris scleracanthus (Tsao, Wu, Chen & Zhu, 1992)
* Gymnocypris scoliostomus (Wu & Chen, 1979)
* Gymnocypris waddellii (Regan, 1905)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia), Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Francisco Caetano de Aragón

Francisco Caetano de Aragón (Francesco Caetano de Aragona) fou un militar napolità del segle xviii al servei del Regne d'Espanya. Va lluitar en la Guerra de Successió Espanyola al costat de Felip V d'Espanya, assolí el grau de tinent general i en 1710 fou nomenat Comandant del Regne de València i del regne de Múrcia, i de les fronteres de Castella i Catalunya. En maig de 1720 va ocupar interinament el càrrec de Capità general de Catalunya i fou destituït per desavinences amb Francisco Pío de Saboya y Moura, qui el considerava responsable de la mala situació a les defenses i línies de comunicació al Principat.

## Referències

* ↑ Antonio Valladares de Sotomayor Semanario erudito, que comprehende varias obras ineditas ..., Volums 16-18, p. 185
* ↑ Don Francisco Caetano y Aragon, Theniente General de los exercitos de su Magestad ... y Comandante de los Reynos de Valencia, y Murcia, y de las Fronteras de Castilla, y Cataluña
* ↑ Enrique Giménez López CONFLICTO ARMADO CON FRANCIA Y GUERRILLA AUSTRACISTA EN CATALUÑA (1719-1720), p. 552 i 580, publicat pel CSIC