OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Molí nou de Calabuig i capella

El Molí nou de Calabuig i capella és una obra de Bàscara (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a l'est del nucli urbà de la població de Bàscara i al nord del petit poble de Calabuig al qual pertany. Molt proper a la central hidroelèctrica, al molí vell i al riu Fluvià.
Gran casal de planta rectangular, format per diversos cossos, amb pati interior i capella. L'edifici principal, de planta quadrada, presenta la coberta plana a mode de terrat, amb una torre al mig probablement corresponent al badalot de l'escala. Presenta dos cossos adossats a la part posterior i està emmarcat per tres ales allargades que tanquen el conjunt, deixant un espai de pati quadrat al mig. El conjunt està distribuït en planta baixa, dos pisos i golfes. Majoritàriament, les obertures són rectangulars, les originals emmarcades amb maons i moltes d'altres restituïdes o transformades. L'accés a l'interior del recinte es fa a través de dos portals d'arc rebaixat, situats al centre de les ales de llevant i ponent, les quals presenten les cobertes planes utilitzades com a terrassa. L'edifici principal està coronat amb una àmplia cornisa de maons, damunt la que s'assenta la barana d'obra que delimita el terrat. A l'interior hi ha estances cobertes amb voltes de maó pla, situades a la planta baixa, tot i que majoritàriament han estat modificats. Al sud del recinte arquitectònic hi ha la capella de sant Nicolau, d'una sola nau de planta rectangular, amb contraforts als laterals. La façana principal presenta un portal d'arc de mig punt bastit amb maons, amb un gran rosetó enreixat amb la data de 1891. Està coronada amb un petit campanar d'espadanya, també de maons.
La construcció és bastida amb un aparell de còdols i pedra desbastada amb fragments de maons.

## Història

La casa, amb el jardí, les diverses construccions agrícoles annexes i la capella formen un atractiu conjunt construït per un indià que va fer fortuna. La construcció presenta modificacions i ampliacions posteriors. En els anys vuitanta va ser dividida en diversos habitatges de lloguer. Actualment, després d'una rehabilitació, acull una casa de colònies amb serveis de granja - escola.

## Referències

* 1 2 3 4 «Molí nou de Calabuig i capella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Muffin anglès

Un muffin (als Estats Units: English muffin), també conegut com a hot muffin o breakfast muffin (muffin d'esmorzar), és un pa, amb llevat de forma rodona gairebé sempre empolvorat amb farina de blat de moro. És d'origen anglès. Sovint es consumeix en l'esmorzar en països com el Regne Unit, els Estats Units i Austràlia, però també pot ser servit a qualsevol hora del dia.
El muffin anglès sol ser present al Regne Unit i diversos països de la Commonwealth, encara que no és tan corrent en altres cuines. Es fa amb pols per fornejar, i és un pa que presenta una textura més esponjosa que d'altres; es pot consumir sol, o bé es pot fer servir per elaborar entrepans. La seva elaboració és diferent de la d'un muffin tradicional.

## Història

Una vella cançó de bressol anglesa, "The Muffin Man", descriu un proveïdor de muffins que treballa de porta en porta. La cançó es va conèixer durant el segle xix, gràcies a l'obra de Jane Austen, la qual relatava la història d'un home que els venia, això es va deure al fet que s'esmenten durant un moment de la seva novel·la Persuasió. Els panets que es venien en aquella època eren de massa amb llevat i fornejats a la calor d'una planxa.
Els muffins podrien tenir el seu origen al segle x, però van esdevenir una moda durant el segle xviii. A principis del segle xix, n'hi havia dotzenes de fàbriques i l'"home del pa" era una cosa comuna.
Són un pa ràpid d'enfornar i s'han convertit en un element bàsic en la taula de te. Se solen dividir, torrar, untar amb mantega i després se'ls posa algun farcit dolç o salat, com ara mel.

## Estats Units, Canadà, Austràlia i Nova Zelanda

Els muffins estan comunament disponibles per a la venda al detall en Estats Units, Canadà, Nova Zelanda i Austràlia. També és comú trobar-los en els menús dels restaurants que ofereixen esmorzar de menjar ràpid americà arreu del món. Al Canadà i als Estats Units, els muffins són coneguts com a muffin anglès. Sovint es torren i s'unten amb mantega i/o melmelada. Poden ser utilitzats com a sandvitx d'esmorzar amb carn (cansalada, pernil, o salsitxa), ou (fregit, remenats, escaldats) i/o formatge. Són l'ingredient principal en el plat tradicional del brunch de Nova York «Ous Benedictins».

## Regne Unit

Són un dels principals elements en la majoria de les llars i els supermercats britànics, on es venen variacions del muffin de pa normal, amb formatge, amb farina, canyella o panses de raïm. Els muffins ja no són molt comuns en els tradicionals salons de te britànic, mateixos que es serveixen amb l'esmorzar o l'hora del te, encara que comunament es troben pastissos de te al menú en aquests llocs.

## Vegeu també

* Muffin

## Bibliografia

* English Bread and Yeast Cookery per Elizabeth David, Penguin Books, 1979, conté la història dels orígens i ús del muffin anglès.

## Enllaços externs

* Com fer muffins anglesos en anglès
* Imaginatorium — Imágenes e información sobre muffins
# Mufidah Abdul Rahman

Mufidah Abdul Rahman (àrab: مفيدة عبد الرحمن) (Al-Darb al-Ahmar, 20 de gener de 1914 - 3 de setembre de 2002) fou una advocada egípcia, una de les primers dones en exercir l'advocacia en aquest país. Entre els seus principals èxits hi ha ser la primera dona a portar casos davant el Tribunal de Cassació, la primera dona a exercir l'advocacia al Caire, la primera a presentar un cas davant un tribunal militar egipci i la primera a presentar casos davant tribunals al sud d'Egipte.

## Educació

Quan entrà a la Universitat del Caire per estudiar dret el 1935, fou la primera dona casada a inscriure-s'hi, i més tard fou la primera mare a graduar-se en aquesta universitat.

## Treball

Fou elegida per defensar a Doria Shafik davant la cort. Al febrer de 1951, Shafik havia aplegat en secret a 1.500 dones dels dos principals grups feministes d'Egipte (Bint Al-Nil i la Unió Feminista d'Egipte), i organitzaren una marxa que interrompé el parlament quatre hores amb una sèrie de demandes relacionades sobretot amb els drets socioeconòmics de les dones. Quan el cas anà a judici, molts simpatitzants de Bint al-Nil assistiren a la sala del tribunal, i el jutge n'ajornà l'audiència indefinidament.
També en la dècada de 1950, fou defensora en famosos judicis polítics sobre un grup acusat de conspirar contra l'estat. El 1959, fou membre del Parlament pels districtes de Ghouriya i Ezbekiya (tots dos del Caire). Fou diputada durant dèsset anys seguits.
Fou l'única dona membre del Comité per a la modificació de les lleis d'estatus per als musulmans que començà en la dècada de 1960.
També fou membre de la junta de l'Al-Gomhouriya Bank, el Col·legi d'Advocats, el Consell de Sindicats Universitaris, la Conferència Nacional de la Unió Socialista, la Unió Nacional i el Consell de l'Autoritat Postal. Cofundà la Societat de Dones de l'Islam, i en fou presidenta durant uns anys.

## Vida personal

Era mare de nou fills i tenia un matrimoni polígam.

## Referències

* ↑ «Al-Ahram Weekly | Egypt | Obituary: Lady of the law». weekly.ahram.org.eg. Arxivat de l'original el 2017-10-13. [Consulta: 12 octubre 2017].
* ↑ McLarney, Ellen «The islamic public sphere and the discipline of adab». International Journal of Middle East Studies, 43, 3, 01-08-2011, pàg. 429–449.
* 1 2 3 4 5 6 «Al-Ahram Weekly | Egypt | Obituary: Lady of the law». Weekly.ahram.org.eg, 18-09-2002. Arxivat de l'original el 2017-10-13. [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ Cynthia Nelson. Doria Shafik Egyptian Feminist : A Woman apart. American Univ in Cairo Press, 1996, p. 169-176–. ISBN 978-977-424-413-1.
* ↑ Anne Commire; Deborah Klezmer. Women in World History: Schu-Sui. Yorkin Publications, 2002. ISBN 978-0-7876-4073-6.
# Mutsumi Sasaki

Mutsumi Sasaki (ささき むつみ, Sasaki Mutsumi, nascut el 17 de febrer) és un artista manga/anime japonès freelance d'Hokkaidō, Japó. Principalment fa dissenys de personatges per obres bishōjo.

## Treballs
### Dissenys de personatges

* Happy Lesson
* Futakoi
* Memories Off
* Memories Off 2nd
* Myself; Yourself
* Chaos;Head

### Il·lustració

* Aquarian Age
* Aquarian Age Alternative
* Character Net Ai$Tantei no Jiken Bo
* Futakoi Alternative
* Misuteri Aru Character Net

### Altres

* Yogurting

## Enllaços externs

* Lloc web personal de Mutsumi Sasaki (japonès)
# Mutsalaül

Mutsalaül (en rus: Муцалаул) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 6.760 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Село Ортатюбе на карте
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24.
* ↑ Село Кандаураул на карте
# Montjay (Saona i Loira)

Montjay és un municipi francès, situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2017 tenia 202 habitants.
Habitants censats

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montjay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montjay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Múscul recte posterior major del cap

El múscul recte posterior major del cap (musculus rectus capitis posterior major) sorgeix des d'un tendó prim en l'apòfisi espinosa de l'axis i s'eixampla mentre ascendeix fins a inserir-se en la part lateral de la línia nucal inferior de l'os occipital. Recentment, el 2011, s'ha informat que hi ha teixit connectiu suau que va des d'aquest múscul fins a la duramàter cervical. Diversos estudis clínics podrien confirmar aquesta relació anatòmica. Es podria interpretar que aquesta connexió serveixi per ajustar la tensió de la duramàter amb el múscul recte posterior menor del cap.
Com aquest múscul té dos extrems que tenen una posició ascendent i en diagonal, es pot observar a través d'un espai triangular el múscul recte posterior menor del cap.
L'acció principal d'aquest múscul és estendre i rotar el coll a nivell de l'articulació entre l'atles i l'os occipital.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ Frank Scali, Eric S. Marsili, Matt E. Pontell «Anatomical Connection Between the Rectus Capitis Posterior Major and the Dura Mater». Spine, 36, 25, 2011, pàg. E1612–4. DOI: 10.1097/BRS.0b013e31821129df. PMID: 21278628.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Animació on s'observa la posició del recte posterior major del cap (destacat en vermell).
* Múscul recte posterior major del cap
* Os occipital. Superfície exterior.
* Relació del múscul recte posterior major del cap amb altres músculs occipitals.

## Vegeu també

* Múscul recte posterior menor del cap
* Múscul recte lateral del cap
* Múscul recte anterior del cap

## Enllaços externs

* LUC rpmj
* PTCentral Arxivat 2005-08-04 a Wayback Machine.
# Mostra Internacional Folklòrica de Sóller

Mostra Internacional Folklòrica de Sóller és una manifestació folklòrica internacional anual celebrada a Sóller des de 1980, sense afany de lucre, que arreplega grups d'arreu del món. Aquesta mostra no tan sols té la intenció d'oferir un espectacle, sinó que també vol ser una manifestació de germanor entre els diferents pobles que hi participen. Així, els grups, encara que facin espectacles de cara al públic, també tenen intercanvis culturals entre si, per tal d'ampliar els coneixements mutus.
D'aquesta manera, a més de les actuacions, s'organitzen seminaris sobre diversos aspectes de les cultures que hi prenen part. Es tracta de descobrir i conèixer altres maneres d'expressar-se col·lectivament, altres tradicions populars i sobretot altres maneres de viure i conviure.
L'agrupació folklòrica Aires Sollerics, fundada el 1969 amb la intenció de recuperar i donar a conèixer les cançons i els balls tradicionals de la Vall, va ser la que impulsà la creació de la mostra el 1980. Des de llavors, durant 8 dies dels mesos d'estiu, se celebra, cada vegada amb més èxit i més repercussió social. A més d'actuacions públiques a la plaça Constitució de Sóller, també fan actuacions a altres indrets de l'illa. Així han fet actuacions al Teatre Principal de Palma, al Parc de la Mar i a altres municipis. Hi han participat agrupacions provinents de nombroses regions d'Espanya i de diferents països d'Europa, Àsia, Àfrica i Amèrica.
Des de 1982, és membre de la Confederació Internacional d'Organització de Festivals Folklòrics i de les Arts Tradicionals (CIOFF), associada a les Nacions Unides per l'Educació, la Ciència i la Cultura (UNESCO). El 2004 va rebre el Premi Ramon Llull.
# Música drone

Música drone, drone ambiental, ambiental o, simplement drone, és un gènere musical minimalista que emfasitza l'ús sostingut o repetit de sons, notes o clusters tonals denominats drones. Es caracteritza per llarges seqüències d'àudio amb petites variacions harmòniques durant cada peça. Monte Young, un dels seus primers exponents durant la dècada dels seixanta, la va definir l'any 2000 com "la branca del to sostingut del minimalisme".
# Música del Trecento

La música del Trecento és la música produïda a Itàlia durant el segle xiv.
El Trecento va ser un període de vigorosa activitat en les arts al Regne d'Itàlia, incloent els camps de la pintura, l'arquitectura, la literatura, i la música. La música del Trecento evoluciona en paral·lel als èxits de les altres arts en molt diverses formes, per exemple, sent pioners de noves formes d'expressió, especialment en el cant secular en la llengua vernacla, italià.
El gènere vocal en forma de cànon de la caça fou molt estès durant aquest període.

## Multimèdia

* Madrigal Cum altre ucele
* compositor anònim, versió instrumental. Font: Rossi Codex

## Referències

* ↑ «Caça». diccionari.cat. Grup Enciclopèdia Catalana.
# Myiophobus

Myiophobus és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere està format per 6 espècies:
* Myiophobus fasciatus - mosquer estriat.
* Myiophobus cryptoxanthus - mosquer de pit olivaci.
* Myiophobus flavicans - mosquer groc.
* Myiophobus phoenicomitra - mosquer de cresta taronja.
* Myiophobus inornatus - mosquer humil.
* Myiophobus roraimae - mosquer del Roraima.
# Myiomela

Myiomela és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, juliol 2021) aquest gènere està format per 3 espècies:
* Myiomela diana - Rossinyol de la Sonda.
* Myiomela leucura - Rossinyol cuablanc.
* Myiomela sumatrana.
Anteriorment es considerava que aquest gènere estava format per 4 espècies que provenien del gènere Cinclidium (M diana, M leucura, M albiventris i M. major), però dues d'aquestes es van desagregar en el nou gènere Sholicola (Sholicola albiventris i Sholicola major). Ja M. sumatrana no va ser creada fins al 2020 a partir del desmembrament d'una subespècie de M. diana.
Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), M sumatrana encara constituiria una subespècie de M. diana. En canvi, la subespècie del rossinyol cuablanc (M. leucura cambodiana), hauria de ser considerada una espècie separada:

## Referències

* 1 2 «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ Robin, V.V.; Vishnudas, C. K.; Gupta, Pooja; Rheindt, Frank E.; Hooper, Daniel M.; Ramakrishnan, Uma; Reddy, Sushma «Two new genera of songbirds represent endemic radiations from the Shola Sky Islands of the Western Ghats, India». BMC Evolutionary Biology, 17, 2017. DOI: 10.1186/s12862-017-0882-6. PMC: 5259981.
* ↑ Ng, Elize Y. X.; Yue, Arya Y.; Eaton, James A.; Gwee, Chyi Yin; Balen, Bas van; Rheindt, Frank E. «Integrative taxonomy reveals cryptic robin lineage in the Greater Sunda Islands». Treubia, vol. 47, 1, 30-06-2020, pàg. 39–52. DOI: 10.14203/treubia.v47i1.3872. ISSN: 2337-876X.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 677. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Motel (Schilde)

* No s'ha de confondre amb Motel (Warnow).
El Motel (pronúnica Mòtel) és un riu de Mecklenburg-Pomerània Occidental. És un afluent de l'Schilde, que via l'Schaale i el Sude desemboca a l'Elba. El nom prové d'una arrel eslau motiti se que significa moure's amb molt vivacitat.
Neix a Harst, un llogaret de Wittendörp i desemboca 26,2 km més avall a l'Schilde a Camin. Després de travessar l'autopista A24 entre a la zona de protecció natural de la planura de l'Schilde i Mòtel. Sobretot al seu curs superior va ser parcialment rectificat al segle XX però en l'actualitat s'assatja allà on és possible deixar el riu recuperar un curs natural i meandrós, és llistat com curs d'aigua amb gran potencial de renaturalització, el que no agrada a tots els veïns.
* Pont al Mòtel a Wittenburg
* El Mòtel a Wittenburg
* A l'entrada de Dreilützow

## Afluents

* Nagelsbach
* una sèrie de wetterns de desguàs sense nom.

## Referències

* ↑ AA.VV.. Gesamtliste der Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet (pdf). Magdeburg: FGG Elba, 2012, p. 21.
* ↑ Kühnel, Paul. «Die slavischen Ortsnamen in Mecklenburg». A: Jahrbücher des Vereins für Mecklenburgische Geschichte und Altertumskunde. 46, 1881.
* ↑ Verordnung über das Landschaftsschutzgebiet „Schilde- und Motelniederung“ (pdf) (en alemany), 1 de juny del 2005, p. 6.
* ↑ Pla marc Mecklemburg occidental, 2008, p. II-34.
* ↑ «Die Motel als fieser „Landräuber“» (en alemany). Hagenower Kreisblatt, 02-04-2015.

## Bibliografia

* Gutachtlicher Landschaftsrahmenplan Westmecklenburg (Pla marc del paisatge del Mecklemburg Occidental) (pdf) (en alemany). Landesamt für Umwelt, Naturschutz und Geologie Mecklenburg-Vorpommern, setembre del 2008, p. 274. Arxivat 2016-04-10 a Wayback Machine.
# Nachos

Els nachos són un plat típic tex-mex que consisteix en tortilla xips recoberts de formatge fos, sovint amb altres ingredients. Són molt populars als Estats Units i se serveixen a altres parts del món. La recepta original consistí en només tortilla xips cobertes de formatge ratllat i rostides al forn, amb trossos de bitxo jalapeño confitat per sobre. Se serveix com a aperitiu i, amb més ingredients o en porció més gran, com a plat principal.

## Variacions

Tenen força variants incloent tota mena d'ingredients mexicans i estrangers. Els nachos servits com a plat principal sol contenen carn, fesols, o tots dos; també és comú afegir verdures i condimentar-los amb salses. Addicions freqüents inclouen:
* Fesols fregits, frijoles refritos, elaborats amb fesols negres o pintos; són un plat típic tant de la cuina mexicana com de la cuina tex-mex.
* Carn de diversos tipus: carn de bou picada o cuita a la graella (anomenat carne asada), carn de pollastre, xoriço mexicà, o el guisat chili con carne.
* Tomàquet
* Cebes
* Olives
* Pebre verd
* Bitxos frescs o confitats
* Enciam
* Crema agra
* Suc de llimó dolç
* Fulles de coriandre
* Salsa picant
* Guacamole
Un altre variant reemplaça el formatge ratllat amb una salsa feta de formatge processat (anomenat nacho cheese). La salsa s'aboca per sobre de les tortilla xips; aquest variant sovint se serveix als cines, estadis, o altres llocs on no convé ratllar i fondre formatge per cadascun client. Aquest nacho cheese es pot comprar també en pots a supermercats.

## Origen

Els nachos foren inventats l'any 1943 per un home qui es va dir Ignacio "Nacho" Anaya. Anaya treballava com cambrer a un restaurant en Mèxic just al costat de la frontera amb Texas. El restaurant estigué a punt de tancar-se per la nit quan arribaren les dones d'uns oficials militars estatunidencs apostats a una base militar a prop. Al no poder trobar el cuiner, Ignacio va decidir fer un plat simple. Va fondre formatge per sobre de tortilla xips i hi va posar bitxos confitats. A les dones els van agradar molt, i quan el van preguntar el nom del plat perquè poguessin tornar a demanar-lo, Anaya l'anomenà l'"especialitat del Nacho". Altres clients van començar a demanar-los "nachos", com la gent començava a referir-se al plat, i els nachos es feien un clàssic de la cuina tex-mex.

## Referències

* 1 2 Karen Haram. «The History of Nachos Revealed» (en anglès). San Antonio Express-News. Arxivat de l'original el 2009-03-06. [Consulta: 18 novembre 2011].
# NGC 2025

NGC 2025 és un cúmul obert a la constel·lació de Mensa. Forma part del Gran Núvol de Magallanes. La seva magnitud aparent és de 10,9.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 Dennis Zaritsky «The star clusters of the Large Magellanic Cloud: structural parameters». Astronomical Journal, 2011, pàg. 48. DOI: 10.1088/0004-6256/142/2/48.
* ↑ Rojas, Sebastián García. «Cúmulo abierto NGC 2025 - Cúmulo Abierto in Mensa Constellation» (en castellà). [Consulta: 17 gener 2020].
# Neila de San Miguel

Neila de San Miguel és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Sorihuela i Medinilla, al sud amb San Bartolomé de Béjar i a l'est amb Becedas.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].