OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa de la Vila de Roda

La Casa de la Vila de Roda és una obra eclèctica de Roda de Ter (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta baixa i tres pisos de tres traços. A la planta baixa s'obren dos portals, un d'arc de mig punt, més petit i un altre d'arc carpanell. Al primer pis s'obren dos balcons i una finestra. Al segon pis les mateixes obertures queden lligades per un balcó corregut. El tercer pis és com el segon, però a sobre de cada obertura s'obre un ull de bou de ventilació. Tant les obertures del primer pis com els balcons del segon tenen la mateixa decoració: pilastres de fust estriat i capitells de volutes als brancals, llinda decorada amb motius vegetals i unes mènsules, també decorades, que sostenen els balcons del pis superior. Totes les baranes tenen les brèndoles de ferro forjat i els ampitadors motllurats. La façana acaba amb una barana sostinguda per colls de fusta. La façana és d'obra vista, amb aparell especial: cada tres filades n'hi ha una a testa.

## Història

El desenvolupament demogràfic de Roda fou durant els segles XVII i XVIII, quan es construïren o reformaren la majoria d'habitatges del nucli antic del poble. Però també el segle XX aporta un gran desenvolupament econòmic i moltes de les cases del nucli antic, com és el cas de l'actual ajuntament, es transformen o restauren o s'enderroquen i es construeixen de nou.

## Referències

* 1 2 «Ajuntament de Roda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Colostomia

Una colostomia és un procediment quirúrgic amb el qual es practica una obertura artificial al còlon cap a l'exterior mitjançant un estoma. Es coneix també com a anus contra natura. Aquesta obertura està formada per la fixació de l'extrem sa del còlon (intestí gros) amb la pell mitjançant una sutura, a través d'una incisió en la paret abdominal anterior, a la qual s'hi ha d'adjuntar un dispositiu de bossa d'ostomia, amb la finalitat de proporcionar un canal alternatiu perquè la femta pugui sortir del cos. La colostomia pot ser reversible o irreversible, depenent de les circumstàncies.

## Referències

* ↑ «Colostomia». enciclopèdia.cat. Enciclopèdia Catalana.
# Fitó

Fitó (grec antic: Φύτων, llatí: Phyton) va ser un ciutadà de Règion que els seus conciutadans van elegir general en cap l'any 388 aC, quan la ciutat era assetjada per Dionís I el Vell de Siracusa.
Va actuar amb energia i amb gran habilitat, i va ser un notable combatent aconseguint resistir el setge durat onze mesos. Finalment es va haver de rendir a causa de la gana, i l'heroic Fitó va caure en mans del tirà, que després de tractar-lo amb gran indignitat, va ser torturat i finalment executat junt amb el seu fill i tots els seus altres parents.
Aquesta versió la dona Diodor de Sicília, que explica que el valor, l'heroisme i la desgràcia de Fitó van ser cantats per nombrosos poetes, però no ens n'ha arribat cap mostra. Només hi ha un altre autor que l'esmenta, Filòstrat d'Atenes, qui en dona una versió diferent que diu que Fitó era un exiliat de Règion refugiat a la cort de Dionís, i que es va oposar al tirà quan aquest va atacar la seva ciutat natal, donant informació als seus conciutadans, fins que va ser descobert i executat.

## Referències

* ↑ Phyton a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 364
# Tornos

Tornos és un municipi d'Aragó situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de Jiloca.

## Vegeu també

* Castell de Tornos

## Referències

Viccionari
# Antonín Panenka

Antonin Panenka (Praga, 2 de desembre de 1948) fou un futbolista txecoslovac. La major part de la seva carrera va jugar al FC Bohemians Praha. Forma part de la història del futbol gràcies a la seva hàbil i sorprenent forma de convertir el penal que donà la victòria a la selecció de Txecoslovàquia a la final de l'Eurocopa de Futbol de 1976.

## El penal de Panenka

La final de l'Eurocopa de futbol que enfrontava la selecció de Txecoslovàquia i la d'Alemanya Occidental va acabar en empat (2-2) després de la pròrroga. Els set primers penals van acabar en gol fins que Uli Hoeneß va fallar el seu. Amb un 4-3 a favor, Panenka tenia la possibilitat de convertir el llançament decisiu.
Sota els pals hi havia Sepp Maier, llegendari porter del Bayern de Múnic. Panenka es va aproximar a la pilota i, just abans de xutar-la, va fingir xutar cap a un costat. Maier va estirar-se cap a la seva esquerra i Panenka va xutar per la part inferior de la pilota, que s'aixecà un parell de metres iniciant una vaselina. La pilota acabà entrant lentament pel bell mig de la porteria sense que el porter alemany, que ja era a terra, pogués fer res per a evitar-ho. De fet, Panenka, molt segur de si mateix, va començar a aixecar els braços en senyal de victòria instants abans que la pilota entrés a la porteria.
Aquest gol, ha passat a la història del futbol fins al punt que a una pena màxima convertida d'aquesta forma se l'anomena popularment penal estil Panenka.

## Referències

* ↑ «Antonin Panenka – International Appearances». The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.

## Enllaços externs

* Vídeo del penal de Panenka
# Ateneu (general)

Ateneu (en llatí Athenaeus, en grec antic Ἀθήναιος) fou un general selèucida al servei d'Antíoc VII Sidetes o Evergetes (138 aC-129 aC) al que va acompanyar en una expedició contra els parts.
Va ser dels primers a fugir en la darrera batalla en la qual el 129 aC el rei selèucida va ser rodejat i va morir. La fugida no li va servir de res doncs va morir de gana, ja que els que l'acompanyaven, que havien patit els seus excessos, no li van voler donar provisions.

## Referències

* ↑ 3.Athenaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 400
Viccionari
# Casa de la Coma (Moià)

La Casa de la Coma és una obra noucentista de Moià inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de tres plantes, de façana molt estreta, l'interès de la qual radica en les tribunes dels dos pisos superiors que divideixen l'edifici en dues parts. Aquestes tribunes es repeteixen als darreres de la casa, en nombre de tres, per tal de salvar el desnivell del terreny. La tribuna acaba en un petit teulat que sobresurt de l'edifici, i que combina teules verdes amb vermelles. A la planta baixa hi ha dues entrades: la que dona accés a l'habitatge i la que servia per a guardar la tartana.

## Història

La casa fou construïda durant el quinquenni 1920-25, pels propietaris del mas de la Coma del mateix municipi, que combinaven l'estada al mas amb l'estada al poble.

## Referències

* 1 2 «Casa de la Coma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 juny 2020].
# Fiuggi

Fiuggi és una comune de la província de Frosinone, a la Regió del Laci, al centre d'Itàlia, a la Vall Llatina. Fou anomenada Anticoli di Campagna fins al 1911. La ciutat és coneguda per l'Acqua di Fiuggi, que emana de les fonts naturals de les seves muntanyes, una aigua emprada a Itàlia des del segle xiv per les propietats curatives naturals.
Limita amb les comuni d'Acuto, Ferentino, Guarcino, Piglio, Torre Cajetani, Trevi nel Lazio i Trivigliano.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Tit Crispí

Tit Crispí (en llatí Titus Crispinus) va ser un magistrat romà del segle i aC.
Va ser qüestor l'any 69 aC. És mencionat per Ciceró a Pro Fonteio. Segurament va exercir altres magistratures però es desconeix la data.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/906?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=CrispinusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 891. ]
# Walter Bénéteau

Walter Bénéteau (Les Essarts, 28 de juliol de 1972 - Bali, 11 de desembre de 2022) va ser un ciclista francès, professional entre el 2000 i 2006. En el seu palmarès destaquen les victòries al Tour de Finisterre de 1997 i la dels Boucles de l'Aulne de 2000 i 2003.
L'11 de desembre de 2022 fou trobat mort en un hotel de Bali.

## Palmarès

* 1993
** 1r al Gran Premi Cristal Energie
* 1994
** Vencedor d'una etapa al Circuit des plages vendéennes
** Vencedor d'una etapa al Tour Nivernais Morvan
* 1996
** 1r al Tour de Guadalupe
* 1997
** 1r al Tour de Finisterre
* 1998
** 1r a la Ronda del Sidobre
** 1r al Tour de Tarn-et-Garonne
* 1999
** 1r al Circuit de la vall de la Loire
** 1r a la Jard-Les Herbiers
* 2000
** 1r als Boucles de l'Aulne
* 2003
** 1r als Boucles de l'Aulne

### Resultats al Tour de França

* 2000. 71è de la classificació general
* 2001. 42è de la classificació general
* 2002. 117è de la classificació general
* 2003. 59è de la classificació general
* 2004. 102è de la classificació general
* 2005. 68è de la classificació general
* 2006. 111è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. 105è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 101è de la classificació general

## Referències

* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Walter BENETEAU» (en italià). [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ «Encuentran muerto en Indonesia al exciclista francés Walter Bénéteau» (en castellà), 12-12-2022. [Consulta: 12 desembre 2022].

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Antonín Procházka

Antonín Procházka (Brno, 3 d'abril de 1942) és un jugador de voleibol txec, ja retirat, que va competir sota bandera txecoslovaca durant la dècada de 1960.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat d'Europa de voleibol de 1967.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Antonín Procházka». [Consulta: 22 abril 2023].
* ↑ «Antonín Procházka» (en txec). [Consulta: 22 abril 2023].
# Ardico Magnini

Ardico Magnini (21 d'octubre de 1928 - 3 de juliol de 2020) fou un futbolista italià.
Va formar part de l'equip italià a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ «Fiorentina in lutto: è morto Ardico Magnini, eroe del primo scudetto» (en italià), 1571653299976. [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ Prizio, Stefano; Signoria, Leonardo. I campioni che hanno fatto grande la Fiorentina (en italià). Newton Compton Editori, 2018-10-18. ISBN 978-88-227-2631-5.
# Casa de la Conferència de Wannsee

La Casa de la Conferència de Wannsee és un edifici situat a la vora del llac Wannsee de Berlín (Alemanya). És avui un espai de memòria que recorda la Conferència de Wannsee que l'any 1942 van celebrar diversos mandataris nazis per acordar la deportació i l'extermini dels jueus d'Europa. L'any 1992, en commemoració del 50è aniversari d'aquella conferència, es va inaugurar el memorial, que acull una exposició permanent, un centre de documentació i una biblioteca, així com sales de treball per a grups.
La casa on se celebrà la Conferència de Wannsee havia estat la mansió d'un industrial alemany i entre 1941 i 1945 fou utilitzada com a residència d'hostes i com a centre de conferències de les SS. El 20 de gener de 1942, quinze alts representants de les SS, de la policia secreta de Hitler i de diferents ministeris nazis es reuniren en aquesta casa per planificar el sistema de deportació i assassinat dels jueus europeus. Des del 1941 l'exèrcit alemany ja havia practicat diversos sistemes d'extermini contra els jueus a les zones ocupades de la Unió Soviètica.

## Referències

* 1 2 «Casa de la Conferència de Wannsee». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 1 de desembre 2017. [Consulta: 7 gener 2017].
# Comtat d'Ístria (medieval)

El comtat d'Ístria fou un territori dependent inicialment del ducat de Baviera i després del de Caríntia, constituït el 955. Els seus comtes portaven el títol de comtes i marquesos (marcgravis) fins al 1062, en què el títol comtal fou l'únic emprat. Va pertànyer als Eppenstein i als Sponheim, i el 1173 va passar a la casa d'Andechs-Meran fins al 1267, que va formar part del comtat de Gorizia (Görz, en alemany) governat per la dinastia de comtes de Lurngau, el qual, des del 1373, per un pacte successori, va passar als Habsburg.
Actualment el comtat d'Ístria és una divisió administrativa de Croàcia, anomenada en croat Istarska Županija.

## Vegeu també

* Comtat de Gorízia
* Gorízia i Gradisca
* Patriarcat d'Aquileia
# Tit Claudi Sever

Tit Claudi Sever (en llatí Titus Claudius Severus) va ser un magistrat romà del segle ii.
Va ser nomenat cònsol juntament amb Gai Aufidi Victorí l'any 200, segons el Codi Justinià.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/812?rgn=full+text;view=image;q1=SeverusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 804. ]
# Antonín Perner

Antonín Perner (Libeň, 29 de gener de 1899 - 24 de novembre de 1973) és un exfutbolista txec de la dècada de 1920.
Fou 28 cops internacional amb la selecció txecoslovaca amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'Sparta Praga.

## Referències

* ↑ Antonín Perner - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ Perfil a footballdatabase
* ↑ Perfil a pesmitidelcalcio
* ↑ Antonín Perner a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ardicino della Porta el Jove

Ardicino della Porta el Jove (Novara, 1434 - Roma, 4 de febrer de 1493) fou un cardenal italià.

## Biografia

Ardicino della Porta era el renebot del també cardenal Ardicino della Porta. Era Doctor in utroque iure.
Al començament de la seva carrera, va ser vicari general de l'arxidiòcesi de Florència, i en aquesta qualitat va publicar l'interdicte del papa Pau II contra Florència. Més tard va ser legat papal de Frederic III d'Habsburg i Maties Corví, rei d'Hongria, per animar-los a participar en una croada contra l'Imperi Otomà. Posteriorment esdevingué referendari de la Cúria Romana.
El 22 de febrer de 1475 va ser elegit bisbe d'Aleria a Còrsega, càrrec que va ocupar fins a la seva mort. Va continuar servint com a datari apostòlic sota el pontificat de Sixt IV. Va ser governador de Norcia, Terni, Perusa i Città di Castello. El papa Innocenci VIII li va donar l'encàrrec de gestionar les relacions amb els ambaixadors a la Santa Seu.
En el consistori del 9 de març de 1489, el papa Innocenci VIII el va nomenar cardenal. Va rebre el títol cardenalici de Santi Giovanni e Paolo el 23 de març de 1489. El 3 de juny de 1489 va esdevenir administrador apostòlic de la seu metropolitana d'Olomouc, càrrec que va ocupar fins al 8 de febrer de 1492.
El 2 de juny de 1492 va demanar al Papa que li permetés dimitir del cardenal i, amb el permís del papa, es va retirar a un monestir camaldulès, però els altres membres del Col·legi cardenalici s'hi van oposar i es va veure obligat a tornar a Roma.
Va participar en el conclave de 1492 que va escollir el papa Alexandre VI.
Va morir a Roma el 4 de febrer de 1493. Està enterrat a la basílica de Sant Pere de Roma.
En aquesta ciutat posseïa un palau al Borgo Sant'Angelo.

## Bibliografia

* Franca Petrucci, DELLA PORTA, Ardicino, a Dizionario biografico degli italiani, vol. 37.
* Gigli, Laura, Guide rionali di Roma, Borgo (III), Roma, Fratelli Palombi Editori, 1992
* Salvador Miranda, DELLA PORTA, iuniore, Ardicino, The Cardinals of the Holy Roman Church, Florida International University.
# Cantó de Wittenheim

El cantó de Wittenheim (alsacià kanton Wittene) és una divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alt Rin i a la regió del Gran Est

## Composició

El cantó aplega 5 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| Kíngersche | Kingersheim | Kingersheim |
| Lütterbàch | Lutterbach | Lutterbach |
| Pfàscht | Pfastatt | Pfastatt |
| Rainige | Reiningue | Reiningen |
| Richwiller | Richwiller | Reichweiler |
| Wittene | Wittenheim | Wittenheim |

## Conseller general de l'Alt Rin

* 2001-2010: Joseph Spiegel

## Enllaços externs

* Cantó de Mulhouse-Nord al Web del Consell General Arxivat 2006-11-16 a Wayback Machine.
# Comtat d'Örebro

El Comtat d'Örebro, o Örebro län, és un comtat o län al centre de Suècia. Fa frontera amb els comtats de Västra Götaland, Värmland, Dalarna, Västmanland, Södermanland i Östergötland.

## Municipis

* Ljusnarsberg
* Hällefors
* Lindesberg
* Nora
* Karlskoga
* Örebro
* Lekeberg
* Degerfors
* Kumla
* Hallsberg
* Laxå
* Askersund
# Fluorapofil·lita-(NH₄)

La fluorapofil·lita-(NH₄) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'apofil·lita. Rep el nom per ser l'anàleg d'amoni (NH₄) de la fluorapofil·lita-(K).

## Característiques

La fluorapofil·lita-(NH₄) és un fil·losilicat de fórmula química NH₄Ca₄(Si₈O$_{20}$)F·8H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional el 2019, sent publicada l'any 2020. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del departament de mineralogia i petrologia del Museu Nacional de Praga, a la República Txeca, amb el número de catàleg: p1p 44/2019.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta en una pedrera de la localitat de Vechec, al districte de Vranov nad Topľou (Regió de Prešov, Eslovàquia), on es troba formant agregats o crostes cristal·lines formades per cristalls individuals ben desenvolupats de fins a 4 mm de mida, en cavitats de xenòlits de quars-il·lita-saponita-tobelita incrustats en andesita. Aquesta pedrera eslovaca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fluorapophyllite-(NH₄)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 març 2022].
# Torrelló

* No s'ha de confondre amb Torelló.
Un torrelló és una petita torre adossada a un mur, del qual sobresurt només una part de la secció prismàtica de la torre. També es coneix com a torratxa, torreta i torricó. En els castells i fortificacions, servien per garantir una posició defensiva que permetia cobrir les zones adjacents dels murs. També era habitual utilitzar-los com a element decoratiu; per exemple, en l'art romànic s'utilitzava per ornar les cantonades sota teulada, de vegades sostinguts per mènsules. Pot anar cobert de merlets o bé dur un sostre cònic.

## Referències

* ↑ «Torrelló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Torratxa a DIEC2
* ↑ Torricó a DIEC2
* ↑ Turret a ontarioarchitecture
# Vàskino

Vàskino (en rus: Васькино) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia 26 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Antonín Rükl

Antonín Rükl (22 de setembre de 1932, Čáslav, Txecoslovàquia – 11/12 de juliol de 2016, Praga, República Txeca)fou un divulgador txec de l'astronomia i selenògraf.
Com a estudiant, es va interessar de ben jove per l'astronomia. El 1956 es va graduar a la Universitat Tècnica de Praga i es va convertir en membre del departament astronòmic de l'Institut de Geodèsia de Praga .
A partir de 1960 va treballar al planetari de Praga; es va convertir en cap adjunt i després cap de la institució. També es va convertir en president de la secció planetària de la Unió Astronòmica Txecoslovaca. Des de 1996 fins a la seva jubilació el 1999, va ser vicepresident de la International Directors Planetarium Conference.
Rükl va ser l'autor de diversos llibres astronòmics. Va adquirir grans habilitats en cartografia i especialment en selenografia. La seva obra més famosa és l'Atlas of the Moon ("Atles de la Lluna"), profusament il·lustrat amb imatges procedents de les sondes espacials.
Rükl va estar casat i fou pare de dos fills.

## Premis i reconeixements

* L'asteroide (15395) Rükl,rebé el seu nom l'any 2000.
* Premi Bruno H. Bürgel, 2004
* Littera Astronomica, 2004
* Premi Nušl, 2012

## Obres

* Skeleton Map of the Moon, 1:6000000. Central Institute of Geodesy and Cartography, Praga 1965.
* Maps of Lunar Hemispheres, 1:10000000. D. Reidel, Dordrecht 1972.
* Moon, Mars and Venus. Hamlin, Londres 1976, ISBN 0-600-36219-1.
* Welten, Sterne und Planeten. Mosaik, Múnic 1979, ISBN 3-570-02118-1.
* The Hamlyn Encyclopedia of Stars and Planets. The Hamlyn Publishing Group Limited, Praga 1988. ISBN 0-600-55151-2.
* Hamlyn Atlas of the Moon. Hamlyn, 1991, ISBN 0-600-57190-4.
* A Guide to the Stars, Constellations and Planets. Caxton Editions, 2000, ISBN 1-84067-050-9.
* The Constellation Guide Book. Sterling Pub., Nova York 2000, ISBN 0-8069-3979-6.
* Atlas of the Moon. Sky Publishing Corp, 2004, ISBN 1-931559-07-4.
* The Constellations. amb Josef Klepešta, Hamlin, Londres 1969, ISBN 0-600-00893-2.
* Maps of Lunar Hemispheres. Reidel, Dordrecht 1972, ISBN 90-277-0221-7, a: Astrophysics and space science library. Vol. 33.
* Der Kosmos-Atlas Sterne und Planeten. amb Storm Dunlop i Wil Tirion, Kosmos, Stuttgart 2005, ISBN 3-440-10144-4.

## Referències

* ↑ (txec) Ing. Antonín Rükl, planetarium.cz, cit. 13 de juliol de 2016
* ↑ (txec)Zemřel přední český astronom Antonín Rükl. Vědu o vesmíru chtěl přiblížit široké veřejnosti, rozhlas.cz
* ↑ (anglès) Ramotowski, Becky (2007) "Moon should be the star in coming nightly drama", San Antonio Express-News, 26 de març de 2007
* ↑ (anglès) Minor Planet Center: (15395) Rükl
* ↑ (anglès) Minor Planet Circular, S. 41388
* ↑ (txec) "Saló de la fama" de la Societat Astronòmica Txeca
* ↑ (txec) Societat Astronòmica Txeca: Premi František Nušl
# Cantó de Zaups

El cantó de Zaups és un cantó francès del departament de la Var, situat al districte de Brinhòla. Té sis municipis i el cap és Zaups.

## Municipis

* Aiguina
* Bèudiran
* Bauduen
* Lei Salas de Verdon
* Verinhon
* Zaups

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1973 | Edouard Le Bellegou | SFIO, després PS |
| 1973-2008 | Pierre Rollandy | app. PS, després Divers droite |
| 2008- | Pierre Lambert | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.882 | 2.037 | 1.960 | 2.191 | 2.490 | 2.716 | 2.944 |
# Constante Gil Rodríguez

Constante Gil Rodríguez (Taragoña, Rianxo, La Coruña, 1926 — València, 7 de juny de 2009) fou un pintor espanyol.
El 1948, Gil, es va traslladar a la ciutat de València on va realitzar tota la seva producció artística. Va ser fundador del Grup Bulto al costat de Rafa Calduch, Uiso Alemany, Miguel Ángel Rios, Ramón de Soto, Pep Buigues i altres nombrosos artistes valencians que feien reunions en el café que dirigia el mateix Gil per socialitzar i per popularitzar l'art contemporani. Aquest grup va ser el més influent en la creació artística a València durant la transició democràtica.
La seva obra més coneguda és la sèrie de Tertúlies de Cafè en què retrata la societat valenciana dels anys de la transició, en el desaparegut cafè valencià La Cerveceria Madrid, local que va dirigir de 1956 a 2000. En aquest local el pintor va crear la popular beguda anomenada Aigua de Valencia.

## Referències

* ↑ «Adiós al autor del agua de Valencia. Las Provincias». [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ País, Ediciones El «La cervecería perdida» (en castellà). El País [Madrid], 09-06-2009. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Arazo, María Angeles. Valencia, noche (en castellà). Plaza & Janés, 1978. ISBN 978-84-01-37013-7.