OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Futbol femení al País Valencià

La història del futbol femení al País Valencià data de la dècada dels anys 1930, si bé es té constància de partits amateurs en dates indeterminades que podrien ser dels anys 20, amb jugadores amb samarretes del Gimnàstic i el Castelló.
El primer partit de futbol femení documentat es va disputar al Camp de Mestalla el dijous 1 de gener de 1931, en un partit benèfic on participaren les artistes del Teatre Russafa i l'Apolo de Madrid. Posteriorment, el València CF crearia un equip femení, on participaren jugadores com ara Pilarín o Consuelo Hernán, qui amb un gol de penal en la segona part es va convertir en la primera futbolista a marcar en Mestalla. El segon gol va arribar poc després per una contra de Rosita Carrasco.
Després, als anys 70 es reprendria el futbol femení amb un nou equip on participarien altres pioneres com Merchina Peris, que marcà, en un partit del Trofeu Taronja, el primer gol que una futbolista marcava amb la samarreta del València. Aquell equip, conegut com a Selecció València, jugava amb la samarreta blanca i l'escut del València CF i entrenava al mateix camp que el primer equip. Tot i els esforços de Vicente Peris, el president Julio de Miguel va desestimar la integració de l'equip com a secció oficial del club merengot, i finalment l'equip desapareixeria el desembre de 1971.
En la dècada del 1990, el Llevant UE crea una secció de futbol femení, que va ser campiona en diverses competicions. El València CF tornaria a tindre secció femenina el 2009, a partir de l'equip del Col·legi Alemany.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 March, Jose Ricardo. «Estampes en Sépia del futbol femení». A: Moneda a l'aire. 30 històries del València CF. Llibres de la Drassana, 2019, p. 55-60. ISBN 978-84-120430-0-6.
* ↑ Bens i Carrion, Felip. Historia del Llevant UD. Tomo II, 1922-1939, del camp de la creu a la fusión el Llevant FC y el Gimnàstic FC entre la ilusión y el descanso. El Cabanyal, València: L'Oronella, 2009, p. 321. ISBN 9788496472297.
* ↑ Chilet, Vicent. «"Fui la primera mujer que marcó en Mestalla"». Levante-EMV, 10-05-2016.
* 1 2 AS, Diario. «El Valencia-Levante reúne a 2.000 personas en Paterna | Más Fútbol | AS.com» (en castellà), 20-10-2013. [Consulta: 25 agost 2016].
# Fàbrica modernista Norvic

La Fàbrica modernista Norvic és una obra de Cornellà de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Fàbrica de tres naus disposades en forma d'u. Dues petites oposades perpendicularment a la més gran. La construcció és d'estructura i materials senzills, una sola planta per a les naus petites, dues per a la gran transversal i maó com a material principal de construcció, combinat amb llosetes de pedra, vidre i teula àrab a les cobertes a dues aigües de cada nau.
A manca de notícies històriques, només es pot datar l'edifici per l'estil. Malgrat la senzillesa de les formes, el modernisme és palès en la mobilitat en les superfícies reforçada per l'alternança de materials artesanals (maó) i nobles com la lloseta. Els dibuixos fets de maó a la cornisa, els falsos finestrals de les façanes del carrer, les finestres que imiten rosasses són d'un decorativisme propi del modernisme.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica modernista Norvic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Fàbrica tèxtil (Castellolí)

Fàbrica tèxtil és una obra de Castellolí (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat proper al nucli urbà. És de planta rectangular i té algunes construccions annexes. Les façanes són arrebossades i les teulades de plaques de fibrociment. A la façana corresponent a l'extrem sud de la nau hi ha ornamentacions tipus modernista fetes de totxo i peces ceràmiques.
Molt reformada. Interessant per la façana.

## Història

Fou una de les primeres construccions industrials del municipi.

## Referències

* 1 2 3 «Fàbrica tèxtil». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Gerhard

Gerhard és el nom dels següents personatges:
* Gerhard (dibuixant), dibuixant de còmic canadenc.
* Eduard Gerhard
* Carles Gerhard i Ottenwälder (Valls, Alt Camp, 1889 – Mèxic, 1976), polític català
* Robert Gerhard i Ottenwaelder (Valls, Alt Camp, 1896 – Cambridge, Anglaterra, 1970), compositor català de música clàssica
# Goedange

Goedange (en luxemburguès: Géidgen; en alemany: Goedingen) és una vila de la comuna de Troisvierges, situada al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 60 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Goedange». [Consulta: 23 setembre 2015].
# Gobiosoma ginsburgi

Gobiosoma ginsburgi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: des de Massachusetts fins a Geòrgia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.

## Bibliografia

* Böhlke, J.E i Robins, C.R., 1968. Western Atlantic seven-spined gobies, with descriptions of ten new species and a new genus, and comments on Pacific relatives., Proc. Acad. Nat. Sci. Phila., 120(3):45-174.
* Briggs, J.C., 1951. A review of the clingfishes (Gobiesocidae) of the Eastern Pacific with descriptions of new species., Proceedings of the California Zoological Club, 1:57-108.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F., 1971. A revision of the eastern Pacific species of the gobiid fish genus Gobiosoma, with a discussion of the relationships of the genus. Ph.D. diss. Univ. California, San Diego., University of California:213 pp.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gobiosoma longipala

Gobiosoma longipala és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: des del sud-oest de Florida fins a Mississipi.

## Referències

* ↑ Girard, C. F. 1858. Notes upon various new genera and new species of fishes, in the museum of the Smithsonian Institution, and collected in connection with the United States and Mexican boundary survey: Major William Emory, Commissioner. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 10: 167-171.
* ↑ «Gobiosoma longipala». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Böhlke, J.E i Robins, C.R., 1968. Western Atlantic seven-spined gobies, with descriptions of ten new species and a new genus, and comments on Pacific relatives., Proc. Acad. Nat. Sci. Phila., 120(3):45-174.
* Briggs, J.C., 1951. A review of the clingfishes (Gobiesocidae) of the Eastern Pacific with descriptions of new species., Proceedings of the California Zoological Club, 1:57-108.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F., 1971. A revision of the eastern Pacific species of the gobiid fish genus Gobiosoma, with a discussion of the relationships of the genus. Ph.D. diss. Univ. California, San Diego., University of California:213 pp.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fängelse

Fängelse és una pel·lícula sueca dirigida per Ingmar Bergman, estrenada el 1949.

## Argument

A part del cineasta Martin Grandé, els personatges són tipus: Thomas, escriptor; la seva dona Sofi, que el deixa després que li proposi un pacte suïcidi; Birgitta Carolina Søderberg, una prostituta adolescent; i en Peter, el seu proxeneta amb qui té un fill que ell mata. La pel·lícula presenta a Thomas vivint l'escenari que Grandé i ell van discutir, un món que és realment l'infern i governat pel Diable en comptes de Déu. Ell i Birgitta són incapaços d'escapar de la seva infelicitat junts.

## Repartiment

* Doris Svedlund: Birgitta Carolina Soederberg
* Birger Malmsten: Thomas
* Eva Henning: Sofi
* Hasse Ekman: Martin Grande
* Stig Olin: Peter
* Irma Christenson: Linnea
* Anders Henrikson: Paul
* Marianne Löfgren: Mrs. Bohlin
* Bibi Lindqvist: Anna
* Curt Masreliez: Alf

## Producció

El productor Lorens Marmstedt va acceptar finançar el rodatge del guió experimental de Bergman, que el director va dir que explorava en gran part la pregunta: "Is earth Hell?" El rodatge, amb un pressupost molt baix d'aproximadament 30.000 dòlars, va tenir lloc durant només 18 anys. dies, utilitzant un estil de cinematografia expressionista; la caracterització és mínima i l'actuació plana, d'acord amb l'èmfasi en el simbolisme existencial. En un moment donat, amb més distanciament, Thomas i Birgitta miren junts una pel·lícula muda ridícula.

## Referències

* 1 2 3 James Travers, "Prison (1949), directed by Ingmar Bergman", French Films.org, retrieved 18 June 2022.
* ↑ Jerry Vermilye, Ingmar Bergman: His Life and Films, Jefferson: North Carolina: McFarland, 2002, repr. 2007, ISBN 9780786429592, p.13.
* 1 2 Jerry Vermilye, Ingmar Bergman: His Life and Films, Jefferson: North Carolina: McFarland, 2002, repr. 2007, ISBN 9780786429592, p.13.
# Gilbert (Louisiana)

Gilbert és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 561 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gilbert tenia 561 habitants, 207 habitatges, i 150 famílies. La densitat de població era de 221 habitants/km².
Dels 207 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 19,8% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.297 $ i la renda mediana per família de 26.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.000 $ mentre que les dones 14.531 $. La renda per capita de la població era de 15.270 $. Entorn del 21,7% de les famílies i el 22,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gilbert». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gilbert». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gascones

Gascones és un municipi de la Comunitat de Madrid. Limita amb Villavieja del Lozoya, La Serna del Monte, Braojos, Buitrago del Lozoya i amb la província de Segòvia

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 107 | 102 | 114 | 158 |
# Gerbillus muriculus

Gerbillus muriculus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del Sudan. Els seus hàbitats naturals són els camps de conreu irrigats i els herbassars secs de sòl compacte. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. S'ha posat en dubte la seva validesa taxonòmica.

## Referències

* ↑ Schlitter, D.; Granjon, L. Gerbillus muriculus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 30 juliol 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Gerbillus latastei

Gerbillus latastei és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu al sud de Tunísia i el nord-oest de Líbia. Els seus hàbitats naturals són les vores dels deserts i les zones subdesèrtiques. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg francès Fernand Lataste.

## Referències

* ↑ Aulagnier, S. Gerbillus latastei. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 agost 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 235-236. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Gerbillus juliani

Gerbillus juliani és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de Somàlia. Els seus hàbitats naturals són els semideserts, les planes gravenques costaneres, les sabanes seques i els herbassars oberts amb matolls diversos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del militar i funcionari Julian Francis Drake-Brockman.

## Referències

* ↑ Schlitter, D. Gerbillus juliani. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 agost 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 216. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Gerbillus hoogstraali

Gerbillus hoogstraali és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del Marroc. Els seus hàbitats naturals són les dunes baixes i les zones sorrenques en general. Està amenaçat per la pertorbació i destrucció del seu medi a causa del creixement del turisme i l'agricultura.
L'espècie fou anomenada en honor de l'entomòleg i parasitòleg estatunidenc Harry Hoogstraal.

## Referències

* ↑ Aulagnier, S.; Hutterer, R. Gerbillus hoogstraali. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 10 agost 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 194-195. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Golf de Maine

El golf de Maine (anglès: Gulf of Maine; francès Golfe du Maine) és un gran golf de l'oceà Atlàntic situat a la costa est de Nord-amèrica. Queda delimitat al sud-oest pel Cap Cod, a l'extrem oriental de Massachusetts, i al nord-est per l'illa Cape Sable, a l'extrem meridional de Nova Escòcia, al nord-est. El golf inclou tota la costa dels estats estatunidencs de Nou Hampshire i Maine, així com la part de Massachusetts situada al nord del Cap Cod, i les costes meridionals i occidentals de les províncies canadenques de Nova Brunswick i Nova Escòcia.
Un estudi de científics de la Universitat Harvard detectà un augment d'un 23% en els nivells de mercuri en els peixos del golf de Maine entre la dècada del 1970 i la del 2000.

## Referències

* ↑ «La sobrepesca i el canvi climàtic augmenten els nivells de mercuri en el peix». Món Sostenible, 10 agost 2019. [Consulta: 22 agost 2019].
# Gran Premi Ciutat d'Eibar

El Gran Premi Ciutat d'Eibar és una cursa professional femenina de ciclisme en ruta d'un dia que es disputa anualment als voltants de la ciutat d'Eibar, a Euskadi.
La primera edició es va disputar al 2018 i fou guanyada per la ciclista espanyola Sara Martin.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2018 | Sara Martín Martín | Cristina Martínez Bonafé | Ainara Elbusto |
| 2019 | Lorena Llamas García | Paula Patiño | Lourdes Oyarbide Jiménez |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Anna van der Breggen | Annemiek van Vleuten | Elisa Longo Borghini |
| 2022 | Olivia Baril | Ane Santesteban González | Margarita Victoria García Cañellas |
| 2023 | Olivia Baril | Sheyla Gutiérrez Ruiz | Iúlia Biriukova |
| 2024 | Yurani Blanco Calbet | Usoa Ostolaza | Henrietta Christie |

## Referències

* ↑ «IV Gran Premio Ciudad de Eibar» (en euskera / castellà). clubciclistaeibarres. Arxivat de l'original el 13 de maig 2022. [Consulta: 13 abril 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Google TV

Google TV és una plataforma Smart TV de Google. Va ser anunciat el 20 de maig 2010, a esdeveniment Google I/O i va ser co-desenvolupat per Google, Intel, Sony i Logitech. Google TV integra el sistema operatiu Android, i la versió per a Linux de Google Chrome, per crear una televisió interactiva amb un nivell superior als sistemes d'Internet per televisió existents, afegint una interfície d'usuari agradable per als llocs WebTV. Google TV va ser llançat oficialment el 6 d'octubre de 2010, incorporat en els dispositius de Sony i Logitech.

## Referències

* ↑ «Industry Leaders Announce Open Platform to Bring Web to TV». [Consulta: 30 agost 2011].

## Enllaços externs

* Google TV bloc
# Gerhard Lusenti

Gerhard Lusenti (Zúric, 24 d'abril de 1921 - juny 1996) fou un futbolista suís de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Pel que fa a clubs, defensà els colors del SC Young Fellows Juventus i l'AC Bellinzona. Va jugar amb la selecció de Suïssa entre 1947 i 1951, formant part de l'equip que disputà el Mundial del Brasil 1950.

## Referències

* ↑ «Copa do Mundo da FIFA Brasil 1950». FIFA. Arxivat de l'original el 2012-04-18. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Perfil a FIFA». FIFA. Arxivat de l'original el 2015-02-19. [Consulta: 1r abril 2015].
# Giuseppe Ravano

Giuseppe Ravano (Rapallo, 5 de febrer de 1943) és un genet italià, ja retirat, vencedor d'una medalla olímpica.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va disputar dues proves del programa d'hípica. Amb el cavall Royal Love va guanyar la medalla d'or en el concurs complet per equips, mentre en el concurs complet individual fou catorzè. Quatre anys més tard, el 1968, va disputar sense sort els Jocs de Ciutat de Mèxic.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Giuseppe Ravano». [Consulta: 28 novembre 2021].
# Giuseppe Sammartini

Giuseppe Baldassare Sammartini (Milà, 6 de gener de 1695 - Londres, novembre de 1750) fou un compositor barroc i oboista italià.
Era fill de l'oboista francès Alex Sammartini (també Saint-Martín), amb el que participà el 1711 en les cerimònies de Novara del trasllat de les relíquies de Sant Gaudènci. El 1720 era oboista del Teatre Ducal, on el 1726 fou escoltat pel compositor Johann Joachim Quantz, que el qualificà de virtuós de la categoria d'Antonio Vivaldi. El 1727 viatjà a París i Londres, on per la seva llarga permanència li digueren <<el londinenc>>, potser també per distingir-lo del seu germà Giovanni Battista, les obres instrumentals del qual foren publicades a Londres sota el seu nom, llavors molt més cèlebre. Conquistà fama com a professor i compositor i, a més, com a oboista en l'orquestra del King's Theater dirigida llavors pe Haendel. També va treballar en el "Little Theater" a Haymarket, en la "Hickford's Room" de 1732 1744, i a Cambridge.
Deixà el teatre el 1744 nomenat pel príncep de Gal·les com a director de música de cambra i va compondre masques i música escènica. Com a compositor a Milà el 1724 contribuí amb una simfonia i una ària en l'oratori La Calunnia delusa estrenat a "Sta. Maria della Scala". A Londres publicà vers el 1717 concerts, diverses sonates per a una i dues flautes, per a dos violins amb violoncel i clavicordi; Duetti op. 1 per a flauta; Concerti grossi op. 2 i op. 5; Obertures; Concerti op. 9 per a clavicèmbal o orgue; Concerti a 7 op. 10 i op. 11; Six solos for a german flute, violin or hautboy op. 13 i d'altres obres instrumentals. Fou concertista d'oboè, publicà cantates, àries vocals, sonates per a flauta, concerts, concerti grossi, etc., i dirigí la música privada del futur Jordi III d'Anglaterra. Junt a Carlo Arrigoni, dirigí els Concerts dels dijous al "Hichford's Room" de Londres.

## Enregistraments

* Giuseppe Sammartini (1695-1750) Sonatas de un oboísta, 2009, Xavier Blanch Mezquíriz. Arsis Aclass.

## Referències

* Edita SARPE, Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica, vol. IV, pàg. 1269. (ISBN 84-7291-226-4)
* ↑ «Giuseppe Sammartini». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Edita SARPE Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 61 (ISBN 84-7291-226-4)
# Giuseppe Rossi

Giuseppe Rossi (nascut a Teaneck, Nova Jersey, Estats Units, l'1 de febrer del 1987) és un futbolista professional italià que juga com a davanter.
Entre altres equips, ha jugat pel Vila-real CF, l'ACF Fiorentina, el Llevant UE i el Celta de Vigo.

## Referències

* ↑ Pérez, Javier. «Rossi ficha por el Fiorentina». El País, 04-01-2013. [Consulta: 4 gener 2013]. (castellà)

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.es (castellà)
# Gilberto Angelucci

Gilberto Angelucci (Turén, 7 d'agost de 1967) és un exfutbolista veneçolà de la dècada de 1990.
Fou 47 cops internacional amb la selecció de Veneçuela.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de San Lorenzo de Almagro i Maracaibo.

## Referències

* ↑ rsssf: Venezuela record international footballers Arxivat 30 March 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Argentine Primera statistics
* ↑ Gilberto Angelucci a National-Football-Teams.com (anglès)