OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mas Reig (Santa Eugènia de Berga)

El Mas Reig és una masia a poc més de mig quilòmetre a l'est del nucli de Santa Eugènia de Berga (Osona).

## Arquitectura

És una petita masia de planta rectangular, coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia. Per les característiques constructives hi distingim un cos annexionat a ponent que s'abriga sota el mateix vessant. Consta de planta baixa, pis i golfes. La façana presenta un portal d'arc de mig punt i diverses obertures totalment asimètriques. A tramuntana les obertures són petites. Davant de la façana hi ha un cobert de pedra a un vessant. A l'interior de la casa hi ha una escala de pedra amb els sostres empostissats i encaironats. S'hi conserven fogons de pedra i una llar de foc. A les golfes hi ha l'antic graner amb les partions característiques. És construïda amb pedra basta unida amb morter i afegitons de tàpia i de maó.

## Història

La història d'aquesta masia està unida al mas Aimerich, els seus habitants eren aloers, conserva una torre de defensa datada als segles xii i xiii. El llinatge es manté des d'aquestes dates fins a l'actualitat.
Un fadristern d'aquest mas, Rafael Reig, vers el 1500 va entrar per pubill al gran mas Real de la Sagrera de Taradell, que a partir d'aleshores es va convertir en el mas Reig i Real, o mas Reig. El mas Reig és masoveria de l'Aimerich i conserva grosses lloses de pedra que semblen indicar l'existència d'un antic molí.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Reig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# United Farm Workers

La United Farm Workers of America (o Camperols Units d'Amèrica) (UFWA) és un sindicat creat a partir de la fusió de dos grups, l'Agricultural Workers Organizing Committee (o Comitè Organitzador de Treballadors Agrícoles) (AWOC), dirigida per l'organitzador filipí Larry ltliong, i la National Farm Workers Association (o Associació Nacional de Camperols) (NFWA), dirigida per César Chávez.
Aquesta unió va canviar des d'una organització de drets dels treballadors, que ajudava als treballadors immigrants a obtenir una assegurança d'atur, a una unió de treballadors agrícoles, de la nit al dia, quan la National Farm Workers Association (NFWA) es va declarar en vaga en suport dels camperols filipins en la seva majoria treballadors agrícoles del Agricultural Workers Organizing Committee (AWOC), dirigida per Larry ltliong a Delano, Califòrnia, que havia iniciat una vaga del raïm el 8 de setembre de 1965.
La NFWA i l'AWOC, reconeixent els seus objectius i mètodes comuns, i adonant-se dels punts forts de la formació de la coalició, formaren conjuntament la United Farm Workers Organizing Committee (o Comitè Organitzador dels Camperols Units) el 22 d'agost de 1966.
Aquesta organització es va convertir en la United Farm Workers i va posar en marxa un boicot del raïm de taula que, després de cinc anys de lluita, finalment va guanyar un contracte amb els productors principals del raïm a Califòrnia.

## Bibliografia

* Bardacke, Frank. "Cesar's Ghost: Rise and Fall of the UFW." The Nation. July 26, 1993. Arxivat 2009-04-30 a Wayback Machine.
* Ferriss, Susan; Sandoval, Ricardo; and Hembree, Diana. The Fight in the Fields: Cesar Chavez and the Farmworkers Movement. New York: Houghton Mifflin Harcourt, 1998. ISBN 0156005980
* Ganz, Marshall. Why David Sometimes Wins: Leadership, Organization, and Strategy in the California Farm Worker Movement. Oxford University Press, 2009. ISBN 978-0-19-516201-1

## Referències

* ↑ «UFW: The Official Web Page of the United Farm Workers of America». Arxivat de l'original el 2017-04-05. [Consulta: 30 juny 2021].
# Astyanax paranae

Astyanax paranae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: sud del Brasil.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Astyanax paranae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Azpelicueta, M. de las M., A. Almirón i J.R. Casciotta 2002. Astyanax paris: a new species from the río Uruguay basin of Argentina (Characiformes, Characidae). Copeia (4):1052-1056.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F.C.T., L.R. Malabarba, P.A. Buckup, J.F. Pezzi da Silva, R.P. Vari, A. Harold, R. Benine, O.T. Oyakawa, C.S. Pavanelli, N.A. Menezes, C.A.S. Lucena, M.C.S.L. Malabarba, Z.M.S. Lucena, R.E. Reis, F. Langeani, L. Cassati I V.A. Bertaco 2003. Genera Incertae Sedis in Characidae. p. 106-168. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Maistro, E.L., F. Foresti, C. Oliveira i L.F. de Almeida-Toledo 1992. Occurrence of macro B chromosomes in Astyanax scabripinnis paranae (Pisces, Characiformes, Characidae). Genetica 87(2):101-106.
* Morelli, S., L.A. Bertollo, F. Foresti, O. Moreira-Filho i S.A. de Almeida-Toledo 1983. Cytogenetic considerations on the genus Astyanax (Pisces, Characidae). I. Karyotypic variability. Caryologia. 36(3):235-244.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barranc de Sensui

El barranc de Sensui és un barranc que neix a l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent actualment al de Conca de Dalt, i va a abocar-se en el barranc del Solà, que forma, juntament amb el barranc de Rivert, en terme de Salàs de Pallars.
Es forma just a l'est de la Borda de Servent per la transformació del barranc de l'Espluga de Paradís, que ve del nord-oest, i baixa cap al sud-est, per anar a buscar el nord del poble de Sensui. Just al nord d'aquest poble rep per l'esquerra el barranc de Vilanova, fa la volta pel costat de llevant a aquest poble, i un tram més avall troba per la dreta el barranc de Rivert. Entre tots dos donen pas al barranc del Solà al lloc de Llinars.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cec de Betsaida

El Cec de Betsaida és el tema d'un dels miracles de Jesús. Es troba només a Mc 8:22-26 La ubicació exacta de la Betsaida d'aquesta perícope és objecte de debat entre els estudiosos, però és probablement Betsaida Julias a la costa nord del Llac de Tiberíades.
Segons l'Evangeli de Marc, quan Jesús va arribar a Betsaida, una ciutat de Galilea, se li va demanar de guarir un home cec. Jesús prengué el seu pacient fora de la ciutat, posà una mica de saliva en els seus ulls, li imposà les mans i li va preguntar si veia alguna cosa. L'home va dir: "Distingeixo les persones: les veig com si fossin arbres, però caminen". Jesús va repetir el procés, i el resultat fou que el cec ja hi veia perfectament. "No entris al poble", va ordenar-li Jesús.
Tot i que la història es troba només a Marc, està fortament recolzada pel criteri de la vergonya, ja que els primers cristians (o cristians en qualsevol moment, per al cas), no haurien estat feliços de veure que Jesús havia de fer dues benediccions per aconseguir un resultat adequat. Només tenim constància d'un altre miracle fet a Betsaida, l'alimentació de la multitud a Lluc 9:16, però Joan 21:25 assegura que Jesús va fer molt més del que està escrit. A Mateu 11:21 Jesús maleeix la ciutat per la seva falta de fe en Ell tot i "els miracles que vosaltres heu vist".

## Vegeu també

* Jesús al Nou Testament
* Ministeri de Jesús
* Paràboles de Jesús
* Bartimeu (cec)

## Notes

* 1 2 The Miracles of Jesus by Craig Blomberg, David Wenham 2003 ISBN 1592442854 page 419
* ↑ Biblegateway Mark 8:22-26
# Francesc Bellapart i Roca

Francesc Bellapart i Roca (Sant Joan de les Abadesses, 6 de febrer de 1841 - Sabadell, 11 de novembre de 1885) fou un mestre, compositor i director de música.
El 1867 fou proposat per la Junta Municipal d'Ensenyament com a mestre de pàrvuls. L'any següent, amb la Revolució de 1868, l'escola passà a ser de la seva propietat. El 1878 comprà un solar al carrer de Sant Josep, on edificà el Col·legi de Sant Josep. És un fet destacable que l'any 1883 l'escola tingués dos treballadors –Bellapart i la seva dona– i 200 alumnes.
És autor d'un Stabat Mater, La vigília de la festa, sarsuela en tres actes, i diverses composicions per a veu i piano, i piano solista. Va escriure "influència de la música sobre els nostres ànims", llegida a la Societat Barcelonina d'Amics de la Institució el 3 de novembre del 1867.
Fou col·laborador i redactor de la revista Revista de Sabadell i distingit amb el títol de cavaller del Reial i Distingit Orde d'Isabel la Catòlica.
Actualment hi ha un carrer de Sabadell, situat al barri de la Creu Alta que duu el seu nom.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor. «Carrer de Francesc Bellapart». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 17 maig 2016].
* ↑ Josep Baqués i Robert Baró. Gent nostra als carrers de Sabadell. Sabadell: Ajuntament de Sabadell i CPNL, 1995. ISBN 84-87221-06-8.
* ↑ Burguès, Marian. Sabadell del meu record, 1982. ISBN 84-500-5357-9 [Consulta: 6 febrer 2014].
# Mastoplàstia d'augment

La mastoplàstia d'augment o mamoplàstia d'augment és una tècnica de cirurgia estètica que utilitza implants mamaris i tècniques de mamoplàstia d'empelt de greix per augmentar la mida, canviar la forma i alterar la textura dels pits d'una dona. La mamoplàstia d'augment s'aplica com a cirurgia plàstica per corregir defectes congènits dels pits i de la paret toràcica.
L'aproximació a la intervenció quirúrgica és crear un augment esfèric de l'hemisferi mamari, mitjançant un implant mamari ple de solució salina o de gel de silicona; també es fa servir la transferència de greixos (amb empelts de teixit adipós, extrets del cos de la dona) que augmenten la mida i corregeix els defectes del contorn de l'hemisferi mamari.
En un procediment de reconstrucció mamària, de vegades es col·loca un expansor de teixit (un dispositiu temporal d'implantació mamària) i s'infla amb solució salina per preparar (donar forma i ampliar) el lloc receptor (butxaca de l'implant) per rebre i acomodar l'implant mamari.
En la majoria dels casos d'augment de mama d'empelt de greix, l'augment és de volum modest, donat el límit fisiològic permès pel cos humà.

## Referències

* ↑ Cell-assisted Lipotransfer for Cosmetic Breast Augmentation: Supportive Use of Adipose-Derived Stem/Stromal Cells (2007) Yoshimura, K.; Sato, K.; Aoi, N.; Kurita, M.; Hirohi, T.; Harii, K. «Cell-Assisted Lipotransfer for Cosmetic Breast Augmentation: Supportive Use of Adipose-Derived Stem/Stromal Cells». Aesthetic Plastic Surgery, 32, 1, 2007, pàg. 48–55; discussion 56–7. DOI: 10.1007/s00266-007-9019-4. PMC: 2175019. PMID: 17763894.
# Trichomycterus crassicaudatus

Trichomycterus crassicaudatus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Iguaçú al Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Xesús Ferro Ruibal

Xesús Ferro Ruibal (Rebón, Moraña, 28 de setembre de 1944) és un teòleg, llatinista i escriptor gallec. És membre de la RAG i ajudà a traduir la Bíblia al gallec. Actualment, treballa per al CIRP (Centro Ramón Piñeiro para a Investigación en Humanidades), on fa les seves publicacions. Ha publicat articles i llibres de paremiologia, d'onomàstica i d'etnolingüística.

## Bibliografia

* Dido e Eneas. Xénese, nacemento e vida de dous personaxes polémicos da Eneida, 1983
* Refraneiro galego básico, 1987
* A Igrexa e a lingua galega, 1988
* Diccionario dos nomes galegos, 1992
* Xosé Chao Rego: renacer galego. (Actas do Simposio-Homenaxe), Fundación Bautista Álvarez de Estudos Nacionalistas, 2010
* O libro da vaca. Monografía etnolingüística do gando vacún, Centro Ramón Piñeiro para a Investigación en Humanidades, 2010, ISBN 978-84-453-4948-9 (amb Pedro Benavente Jareño)

## Enllaços externs

* Servidor que alberga os Cadernos de Fraseoloxía Arxivat 2007-02-06 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Ficha do libro no Centro Ramón Piñeiro para a Investigación en Humanidades». Arxivat de l'original el 2015-04-08. [Consulta: 23 maig 2015].
# Athie

* Per a altres significats, vegeu «Athie (Costa d'Or)».
Athie és un municipi francès al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat). L'any 2007 tenia 150 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Athie era de 150 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 20 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 66 habitatges, 52 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 66 habitatges eren cases. Dels 52 habitatges principals, 42 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 34 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Athie el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 12 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 12 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 12 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 12 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 102 persones, 78 eren actives i 24 eren inactives. De les 78 persones actives 72 estaven ocupades (38 homes i 34 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 24 persones inactives 6 estaven jubilades, 12 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Athie hi havia 53 unitats fiscals que integraven 156 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.189 €.

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils. L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista. L'any 2000 a Athie hi havia set explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ayvalık

Ayvalık (grec Kydonia) és una vila de la costa de la mar Egea, a Anatòlia, al golf d'Edremit, enfront de l'illa de Lesbos. És capital d'un kada (districte) de la Província de Balıkesir, a l'extrem sud-oest de la qual està situada.
Fou una petita vila que el 1900 tenia 20.974 habitants de majoria grecs, i el 1945 tenia 13.650 habitants tots turcs (i el districte 24.742 habitants). Les illes situades al golf, anomenades Yundadalari (nom clàssic: Ἑκατόννησοι 'Hekatonessoi') són part del districte.
Durant la guerra de la independència grega fou destruïda (1821) però es va recuperar força rapid. Després de l'acord per intercanvi de minories del 30 de gener de 1923, la població grega majoritaria va abandonar la ciutat i fou substituïda per turcs procedents de Lesbos, Creta i Macedònia.

## Bibliografia

* V. Cuinet, La Turquie d'Asie
# Cuevas Bajas

Cuevas Bajas és un poble de la província de Màlaga (Andalusia), que pertany a la comarca de la Comarca Nororiental de Málaga.

## Geografia

És on Màlaga treu el cap pel Genil, situada en una bella vall trobem la vila de Cuevas Bajas, al vora nord de la comarca d'Antequera, a la vora del cabalós riu Genil, conserva la fesomia de poble andalús, de carrers estrets i curts amb les seves cases adornades amb finestres enreixades i balconades. Dista 70 quilòmetres de Màlaga, està a 323 metres sobre el nivell del mar i compte amb uns 1.600 habitants.

## Història

La comarca en la qual està situada la vila de Cuevas Bajas, té antecedents històrics des del paleolític (40.000 aC.), segons es desprèn dels instruments apareguts als voltants de la localitat i en les terrasses del riu Genil. Durant l'època de denominació romana, entorn del segle ii aC, pròxima a Cuevas Bajas passava una de les calçades romanes que registra l'Itinerari d'Antoní, a més de les nombroses viles els vestigis de les quals s'han trobat en el seu terme. Després de la dominació àrab, sent aquesta plaça conquistada per l'alcaide d'Antequera Fernando de Narváez el 1426, gràcies als repartiments de terres, comença a repoblar-se la vila a poc a poc, arribant a tenir Cuevas Bajas en 1.740, 1.300 habitants i en 1.900, 2.900 habitants.
# Francisco Blanco Pedraza

Francisco Blanco Pedraza (m. 1975) va ser un militar espanyol que va participar en la Guerra civil.

## Biografia

Oriünd de la població de Villanueva de Córdoba, era militar professional pertanyent a l'arma d'artilleria
Quan al juliol de 1936 va esclatar la Guerra civil ostentava el rang de capità i estava destinat en el Regiment d'artilleria de costa n.° 4 a Menorca. No obstant això, per aquestes dates es trobava de permís en la seva localitat natal, i ràpidament es va posar a la disposició del Front Popular. En els primers dies de la contesa va ser assessor militar de la columna manada pel líder obrer Nemesio Pozuelo Expósito. Posteriorment va dirigir una bateria d'artilleria agregada a la columna «Miaja».
Durant la batalla de Pozoblanco va ser un estret col·laborador del tinent coronel Joaquín Pérez Salas, destacant al comandament de l'artilleria republicana en Alcaracejos. A mitjan 1937 va assumir el comandament de la 88a Brigada Mixta, i amb posterioritat seria nomenat comandant de la 38a Divisió i cap de l'artilleria del VII Cos d'Exèrcit. Al març de 1939 va donar suport a el cop de Casado, aconseguint prendre el control de Puertollano. Al final de la guerra va rendir aquesta localitat davant les forces franquistes, i fou fet presoner. Després de la guerra va ser jutjat per un tribunal militar franquista i expulsat de l'Exèrcit.
Va morir a Madrid en 1975, als setanta-quatre anys.

## Referències

* 1 2 3 Moreno Gómez, 1985, p. 181.
* 1 2 Engel, 1999, p. 83.
* ↑ Moreno Gómez, 1985, p. 243.
* ↑ Moreno Gómez, 1985, p. 563.
* ↑ Engel, 1999, p. 216.
* ↑ Engel, 1999, p. 185.
* ↑ Alia Miranda, 1994, p. 361.
* ↑ Moreno Gómez, 1985, p. 696.
* ↑ «Necrológicas. Don Francisco Blanco Pedraza», ABC (10 de octubre de 1975), pág. 97

## Bibliografia

* Alía Miranda, Francisco. La Guerra civil en retaguardia. Conflicto y revolución en la provincia de Ciudad Real (1936-1939). Diputación de Ciudad Real, 1994.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Moreno Gómez, Francisco «La Guerra civil en Córdoba (1936-1939)». [Córdoba], 1985.
# Mastomys pernanus

Mastomys pernanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 1.020 i 1.090 msnm al sud-oest de Kenya, el nord de Tanzània i Ruanda. Els seus hàbitats naturals són les sabanes humides i els herbassars boscosos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Van der Straeten, E. Mastomys pernanus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 25 octubre 2017.
# Trichomycterus davisi

Trichomycterus davisi és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Haseman, J. D. 1911. Some new species of fishes from the Rio Iguassú. Ann. Carnegie Mus. v. 7 (núms. 3-4) (19): 374-387, Pls. 50, 58, 73-83.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Yos Sudarso

Yos Sudarso (en indonesi Pulau Yos Sudarso) és una illa del sud-oest de Nova Guinea, al mar d'Arafura, pertanyent a la província indonèsia de Papua. També es coneix com a Dolok, Dolak i Kimaam; antigament fou coneguda amb el nom de Kolepom i, durant el període colonial neerlandès, com a illa de Frederik Hendrik.
En forma de fulla, l'illa té uns 180 km de llarg per 100 d'ample i una extensió d'11.600 km². Està separada de Nova Guinea per l'estret canal de Muli, i de l'illa de Komoran, al sud-est, pel canal de Buaya. La costa de Yos Sudarso posseeix un dels boscos de manglars més grans del món.
El nom li ve del comandant indonesi Yos Sudarso, mort durant la batalla de la mar d'Arafura el 1962.
# Arctometatars

Un organisme arctometatarsià és aquell en el que la part proximal del tercer metatars es troba premuda entre els metatarsians II i IV. El tret sembla altament homoplàstic, comú en certs grups de dinosaures acostumats a córrer (entre ells els tiranosàurids) per a transmetre la força uniformement als metatarsians.