OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Micralestes schelly

Micralestes schelly és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,9 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 38-40.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A., 1899. Matériaux pour la faune du Congo. Zoologie.--Série I. Poissons nouveaux du Congo. Quatrième Partie. Polyptères, Clupes, Mormyres, Characins. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 4): 59-96, Pls. 30-39.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Stiassny, M. L. J. i V. Mamonekene, 2007: Micralestes (Characiformes, Alestiidae) of the lower Congo River, with a description of a new species endemic to the lower Congo River rapids in the Democratic Republic of Congo. Zootaxa Núm. 1614: 17-29.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Massís Septentrional

El Massís Septentrional (en occità Massís Septentrional, en francès Massif Central) és una regió elevada que deu el seu nom a la seva posició geogràfica al centre-nord d'Occitània, consistent en un conjunt de muntanyes i altiplans.
D'origen volcànic, fenomen que no s'ha manifestat durant els últims 10.000 anys, aquestes muntanyes estan separades dels Alps per una profunda clivella en direcció nord-sud creada pel riu Roine i coneguda com el "solc del Roine".

## Territori

Generalment es considera que formen part del Massís Septentrional els següents departaments: Alier, Alt Loira, Alta Viena, Ardecha, Avairon, Cantal, Corresa, Cruesa, Loira, Losera, Òlt i Puèi Domat. S'engloben dins el Massís Septentrional una part des regions d'Alvèrnia - Roine-Alps, Nova Aquitània i Occitània. Les ciutats principals de la regió són Clarmont d'Alvèrnia i Saint-Étienne.

## Muntanyes destacades

* Puèi de Sant Circ (1.885 m)
* Plom del Cantal (1.855 m)
* Puèi Marin (1.787 m)
* Mont Losera (1.702 m), la màxima altitud que no té origen volcànic
* Mont Augal (1.567 m)
* Puèi Domat (1.464 m)
* Morre de la Gardilha (1.503 m)
* Pic de Nòra (1.211 m)

## Altiplans destacats

* Causses, entre els quals el de Larzac
* Altiplà de Miuvachas

## Altres accidents geogràfics

* Limanha
* Marjarida
* Monts de Blom
* Viaur

## Elements geogràfics

| Alvèrnia | Llemosí | Migdia Pirineus | Llenguadoc Rosselló | Roine Alps i Borgonya |
| Artense Cézallier Chaîne des Puys Combrailles Limagne Livradois Margeride Massís del Devès Meygal Monts del Cantal Planèze de Saint-Flour Monts Dore Monts del Forez Monts de la Madeleine Montagne bourbonnaise | Monts de la Marche Monts d'Ambazac Monts de Blond Monts del Llemosí Monts de Châlus Altiplà de Millevaches Massif de les Monédières Causses del Quercy : Causse corrèzien | Aubrac Ségala Lévézou Monts de Lacaune Sidobre Grands Causses Causse del Larzac Causse Noir Causse Rouge Causse de Sauveterre Causse Comtal Causse de Sévérac Causses del Quercy Causse de Gramat Causse de Martel Causse de Limogne | Cévennes Mont Aigoual Bougès Mont Lozère Tanargue Caroux-Espinouse Escandorgue Muntanya Negra Séranne Grands Causses : Causse de Blandas Causse Méjean Causse du Larzac Causse Noir | Beaujolais Charolais Mâconnais Monts del Lionès Monts d'Or Monts del Vivarais Pilat Massif del Mézenc Massís de les Boutières Plateau del Coiron |

## Referències

* ↑ «The Massif Central - the uplands of central southern France» (en anglès). About France. [Consulta: 30 juny 2021].

## Enllaços externs

* Géoportail, geografia de França. (francès)
# Medium

«Medium o mèdium» té aquests significats:
* Mèdium, persona sensible a una altra dimensió o que afavoriria les manifestacions que provindrien d'una altra d'una altra dimensió
* Medium (sèrie), sèrie de televisió estatunidenca protagonitzada per Patricia Arquette que tracta sobre els poders paranormals d'una mare de família, Allison DuBois, que treballa a Phoenix com a mèdium
* Medium (plataforma), servei de publicació de blogs fundat pels cofundadors de Twitter, Evan Williams i Biz Stone, el 2012
* The Medium, òpera en dos actes, amb música i llibret de Gian Carlo Menotti
Viccionari
# Mediànikovo

Mediànikovo (en rus: Медяниково) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 292 habitants. Pertany al districte municipal de Voskressénskoie.

## Referències

* ↑ И. Козловский. «Березняки – село в Воскресенском районе». Большая Саратовская Энциклопедия, 2020. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 21 octubre 2020].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 21 octubre 2020].
# Mirei Shigemori

Mirei Shigemori (重森三玲) (Yoshikawa, prefectura d'Okayama, 1896-1975) era un dissenyador de jardins japonesos. És un dels principals actors del renaixement dels jardins al Japó, i un dels més destacats creadors de jardins zen del segle xx.

## Biografia

Mirei Shigemori va néixer a Yoshikawa un poble a l'oest de Honshu. Durant la seva adolescència, coneix l'art de la cerimònia del te i de l'ikebana. El 1917, marxa a Tòquio i estudia art. Després del gran terratrèmol de Kantō de 1923, entra a Yoshikawa, després s'instal·la a Kyoto el 1929.
Entre 1930 i 1932, publica Nihon Kadō Bijtsu Zenshū, les obres completes sobre l'art d'arreglar les flors i un recull de nou volums sobre l'ikebana. El 1933, escriu Kyōto Bijutsu Taikan Teienhen, el volum consagrat als jardins del recull Art a Kyōto, i intenta en aquesta ocasió el seu primer llarg estudi dels jardins japonesos. Concep aleshores alguns jardins a residències privades, al voltant de Kyoto i Osaka.
El seu primer encàrrec important sobrevé el 1934, per al jardí del santuari Kasuga Taisha, a Nara. El 1938-39, intenta amb nombrosos assistents un catàleg detallat de més de 250 jardins al Japó; aquest és publicat sota el nom Nihon Teienshi Zukan (Història il·lustrada dels jardins japonesos). És aleshores que l'abat del temple de Tōfuku-ji li demana que renovi completament el jardí del temple. Shigemori fa aquesta renovació de franc, a canvi d'una llibertat de creació total. En aquesta ocasió, llança les bases del seu projecte de renaixement de l'art del jardí japonès mateix; i l'escaquer de pedres i de grumets del jardí oest esdevé la representació emblemàtica d'aquest renaixement.
Entre 1940 i 1949, es dedica essencialment a l'escriptura, publicant 33 obres durant aquest període. Torna a la concepció i la construcció de jardins a partir de 1950. En els seus darrers anys, reprèn l'escriptura (publica el Nihon Teienshi Taikei o “Inventari històric dels jardins japonesos” a partir de 1971), mentre que construeix els seus jardins més avantguardistes.

## Obres

Jardins :
* Tōfuku-ji a Kyoto (1939)
* Kishiwada-jō a Kishiwada, prefectura d'Osaka (1953)
* Zuihō-in a Kyoto (1961)
* Sumiyoshi Jinja a Sasayama, prefectura de Hyōgo (1966)
* Matsunoo Taisha a Kyoto (1975)

## Bibliografia

* Christian Tschumi, Mirei Shigemori: Modernizing the Japanese Garden, Stone Bridge Press, 2005, ISBN 1-880656-94-9 (anglès)
# Menjagrà de Temminck

El menjagrà de Temminck (Sporophila falcirostris) és una espècie d'ocell passeriforme de la família dels tràupids (Thraupidae).
Habita en pasturatges, matolls i de vegades prop de rius i llacunes. A Amèrica del Sud l'hi troba als països de l'Argentina, Brasil i Paraguai.

## Referències

* ↑ «Menjagrà de Temminck». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Menjagrà de Nicaragua

El menjagrà de Nicaragua (Sporophila nuttingi) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies o zones males herbes i terres de conreu, localment a les terres baixes del Carib, a Nicaragua, nord i sud-est de Costa Rica i oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Menjagrà de Nicaragua». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Menjamel de les Aru

El menjamel de les Aru (Meliphaga aruensis) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc, a les illes Aru i a Waigeo i Batanta (illes Raja Ampat), a Nova Guinea, incloent Yapen, Arxipèlag D'Entrecasteaux i Illes Trobriand.

## Referències

* ↑ «Menjamel de les Aru». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Menjamel de clatell blanc oriental

El menjamel de clatell blanc oriental (Melithreptus lunatus) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos d'Austràlia oriental, des del nod-est i sud-est de Queensland cap al sud, a través de l'est de Nova Gal·les del Sud i sud de Victòria fins al sud-est d'Austràlia Meridional.

## Referències

* ↑ «Menjamel de clatell blanc oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Menjamel de l'illa de Bougainville

El menjamel de l'illa de Bougainville (Stresemannia bougainvillei) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae) i única espècie del gènere Stresemannia Meise, 1950.

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de l'illa de Bougainville, a les Salomó nord-occidentals.

## Referències

* ↑ «Menjamel de l'illa de Bougainville». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Mitsuoka

Mitsuoka (光岡自動車, Mitsuoka jidōsha) és una marca d'automòbils japonesa fundada l'1 de febrer de 1968 amb seu a la ciutat de Toyama, a la prefectura de Toyama. La marca és coneguda per fabricar models d'estil vintage sobre la base d'alguns models populars japonesos com el Nissan Micra o el Toyota Corolla. Tot i això, la marca també ha creat models d'estètica i inspiració futurista com l'Orochi o el Like-T3.

## Història

Tot i que l'empresa va ser fundada el 1968, no fou fins a l'any 1982 quan va començar la producció de models propis, quan llançà al mercat la sèrie de microcotxes BUBU 50, tots ells motoritzats amb un propulsor de 50 centímetres cúbics. Aquesta petita gama de models va ser el punt de partida de Mitsuoka com a fabricant d'automòbils. Després d'això, Mitsuoka va llançar alguns models de rèpliques d'automòbils clàssics amb la plataforma del Volkswagen Escarabat. El 1991 la marca començà la producció del Le-Seyde, el seu primer model de fama internacional. El Le-Seyde va tindre la particularitat de tindre una producció limitada a només 500 unitats que la marca assegura que va vendre els primers quatre dies de que el model isquera al mercat. També el 1991 es llançà el Dore, una versió descapotable del Le-Seyde amb la plataforma del Ford Mustang. El 1993 voria la llum el model més popular de la marca i que encara es troba en producció amb la seua tercera generació: el Viewt, basat en l'estètica del Jaguar Mark 2 sota una plataforma del Nissan Micra.

## Models
### Actuals

| Viewt III | Segment B | Berlina 4P | 2010 |
| Viewt Nadeshiko | Segment B | Hatchback 5P | 2015 |
| Rock Star | Segment D | Descapotable | 2018 |
| Himiko II | Segment D | Coupé Descapotable | 2018 |
| Ryugi | Segment C | Berlina Familiar | 2014 |
| Mitsuoka Like-T3 | Microcotxe | Buggy | 2012 |

### Històrics

| BUBU | Microcotxe | Diverses | 1982-1983 |
| Classic SSK | Segment B | Descapotable | 1987-1989 |
| 356 Speedstar | Segment C | Descapotable | 1989-1990 |
| Le-Seyde | Segment D | Coupé | 1990-2006 |
| Dore | Segment D | Descapotable | 1991-1993 |
| Zero1 | Segment D | Coupé | 1994-2000 |
| Ray | Kei car | Hatchback 3/5P | 1996-2004 |
| Ryoga | Segment D | Berlina Familiar | 1998-2004 |
| Yuga | Segment B | Monovolum | 2000-2001 |
| Nouera | Segment D | Berlina Familiar | 2004-2012 |
| Orochi | Segment D | Coupé Descapotable | 2006-2014 |
| Galue | Segment F | Berlina Descapotable | 1996-2020 |
| Like | Kei car | Hatchback 5P | 2010-2012 |

## Referències

* ↑ https://www.mitsuoka-motor.com/global/company/
* ↑ ; Ian Rowley«In Japan, a Car Apart from the Pack». Bloomberg Business Week website, 208. [Consulta: 14 març 2010].
* ↑ https://www.motorpasion.com/deportivos/mitsuoka-orochi-premium-gold-edition
* ↑ https://www.eleconomista.es/ecomotor/novedades/noticias/5741153/04/14/Mitsuoka-Orochi-una-rareza-japonesa-que-llega-a-su-fin.html
# Menècrates d'Esmirna

Menècrates d'Esmirna, en llatí Menecrates, en grec antic Μενεκράτης, fou un poeta grec, autor de dos epigrames inclosos a l'Antologia grega. Alguns erudits pensen que es tracta de Menècrates d'Efes, un poeta i historiador esmentat per Marc Terenci Varró a de Re Rustica, però no es pot assegurar, ja que no consta l'època en la qual hauria viscut.

## Referències

* ↑ 2.Menecrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1036
# Menshikovita

La menshikovita és un mineral de la classe dels sulfurs. Anomenat en honor de Yuriy Pavlovich Men'shikov (nascut el 1934) un mineralogista rus de l'Institut Geològic del Centre de Ciències de Kola, Apatity, Rússia. Un sinònim d'aquest nom és el codi IMA1993-057.

## Característiques

La menshikovita és un element químic de fórmula química Pd₃Ni₂As₃. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. És un mineral anisotròpic que presenta colors d'interferència grisos i marrons. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la menshikovita pertany a 2.AC.20c: Aliatges de metal·loides amb PGE» juntament amb els següents minerals: atheneïta, vincentita, arsenopal·ladinita, mertieïta-II, stillwaterita, isomertieïta, mertieïta-I, miessiïta, estibiopal·ladinita, Palarstanur, majakita, pal·ladoarsenur, pal·ladobismutarsenur, pal·ladodimita, rodarsenur, naldrettita, polkanovita, genkinita, ungavaïta, polarita, borishanskiïta, froodita i iridarsenita.

## Formació i jaciments

La seva localitat tipus es troba al dipòsit de Fe-Ti-V de Chineyskoye, al Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia. En aquesta localitat tipus es troba associada a altres elements del grup del platí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Menshikovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Web Mineral.com (anglès)

## Bibliografia

* Barkov, A.Y., Martin, R.F., Pakhomovsky, Y.A., Tolstykh, N.D., and Krivenko, A.P. (2002) Menshikovite, Pd3Ni2As3, a new platinum-group mineral species from two layered complexes, Russia. Canadian Mineralogist: 40: 679-692.
# Menodor (metge)

Menodor (grec antic: Μηνόδωρος, llatí: Menodorus) va ser un metge grec i escriptor sobre temes de botànica medicinal. En parla Ateneu, que diu que era seguidor de les teories del metge Erasístrat i amic del metge Hicesi. Va viure probablement al final del segle i aC. És segurament el mateix Menodor que esmenta Andròmac.

## Referències

* ↑ W.A.G., Menodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1042
# Meno

* No s'ha de confondre amb Menó.
Meno és un poble del Comtat de Major a l'estat d'Oklahoma (Estats Units d'Amèrica). Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 195 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meno tenia 195 habitants, 78 habitatges, i 56 famílies. La densitat de població era de 396,3 habitants per km².
Dels 78 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,2% hi vivien parelles casades, en un 2,6% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 23,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.750 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.500 $ mentre que les dones 19.688 $. La renda per capita de la població era de 20.697 $. Cap de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meno». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meno». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Mohammed Abubakar Bambado

Mohammed Abubakar Bambado (ca. 1970) és el rei dels fulbe (Sarkin Fulani) i un magnat a Lagos que gestiona una empresa de descàrrega als ports (Dockworth Services International Limited). Resideix al seu palau localitzat a Lagos.
Els seus iaios van migrar de l'estat de Jigawa fins a la costa atlàntica, a l'inici del segle xx. El patriarca va fundar una empresa portuària, passant la direcció de l'empresa com el títol de rei dels fulbe passa de generació en generació. El pare de Bambado va morir el 1994, quan Bambado estava estudiant direcció d'empreses a Maiduguri.
Com a monarca, s'asseu al seu tron tapissat de blanc amb dos caps de vaca representats en or i escolta els problemes dels fulba que es reuneixen amb ell per a explicar-li els seus problemes, els quals són principalment urbanites.

## Vida personal

Està casat i té tres descendents.

## Referències

* 1 2 3 AFP «Bambado, roi peul et patron des dockers de Lagos». MSN, 26-06-2019 [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «La guerre de la terre». AFP, 25-06-2019 [Consulta: 7 agost 2019].
* 1 2 AFP «The urban king of herders». Taipei Times, 01-07-2019 [Consulta: 7 agost 2019].
# Mikhàtkino

Mikhàtkino (en rus: Михаткино) és un poble de la República de Marí El, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 167 habitants. Pertany al districte rural de Kozmodemiansk.

## Referències

* ↑ «Деревня АЛДЕЕВО (АЛДИСОЛА)» (en rus). Информационный ресурс Республики Марий Эл «12rus.ru». [Consulta: 12 abril 2016].
# Mikhéievskoie

Mikhéievskoie (en rus: Михеевское) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 12 habitants.
# Ministre de Despesa Pública i Reforma

El Ministre de Despesa Pública i Reforma (gaèlic irlandès An tAire Caiteachais Phoiblí agus Athchóirithe) és el principal ministre del Departament de Despesa Pública i Reforma al Govern d'Irlanda.
L'actual Ministre de Despesa Pública i Reforma és Brendan Howlin, TD. És assistit per:
El departament és responsable de la Despesa Pública i Reforma. Fou creat en març de 2011 prenent algunes funcions del Departament de Finances.

## Ministres de Despesa Pública i Reforma 2011-present

| Núm. | Nom | Mandat | Mandat | Partit | Partit |
| 1. | Brendan Howlin | 9 de març de 2011 | en el càrrec | | Labour Party |

## Referències

* ↑ «Noonan named as new Finance Minister». RTÉ News, 09-03-2011.
* ↑ «S.I. No. 401/2011 — Ministers and Secretaries (Amendment) Act 2011 (Appointed Day) Order 2011», 05-07-2011.

## Enllaços externs

* Departament de Despesa Pública i Reforma
# MetLife

MetLife, Inc és la empresa filial de la companyia nord-americana Metropolitan Life Insurance Company. L'empresa està situada a la ciutat de Nova York i té les seves oficines en el famós MetLife Building. Durant la major part de la seva vida l'empresa va ser una organització mútua, però es va fer pública en el 2000.
MetLife és la major asseguradora de vida als Estats Units, amb més de $3.300 milions de dòlars en assegurances de vida en vigor. Un líder en productes d'estalvi, jubilació, serveis per a particulars, petites empreses i grans institucions, MetLife serveix a 90 de les majors empreses de Fortune 100.

## Història

L'origen de Metropolitan Life Insurance Company (MetLife) es remunta a 1863, quan un grup d'empresaris de la ciutat de Nova York va recaptar $100.000 dòlars per fundar la National Union Life and Limb Insurance Company.
MetLife és la major asseguradora de vida dels Estats Units, amb més de 3.300$ milions de dòlars en assegurances de vida en vigor. Un líder en estalvis, estalvis per a la jubilació i serveis personals, petites empreses i grans institucions. MetLife serveix a 90 de les majors companyies del Fortune 100. Posseeix un mercat mundial amb presència en 60 països.

## Serveis

Alguns d'ells estan disponibles únicament als Estats Units.
* assegurança per a la llar
* anualitats
* assegurança de vida
* Group Life Insurance
* assegurança de discapacitat
* Group Disability Insurance
* fons de mutualitat i altres inversions
* assegurança d'atenció a llarg termini
* assegurança de salut
* planificació de finançament per honoraris
* pla de jubilació
* Wealth Management
* serveis bancaris i financers

## Referències

* ↑ «Life Insurance» (en anglès), 01-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-30. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ http://global.metlife.com/about/metlife-history/metlife-today/index.html Arxivat 2015-08-26 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* MetLife (anglès)
# Millerieae

Millerieae és una tribu de plantes amb flor de la subfamília de les asteròidies (Asteroideae).

## Particularitats

Aquesta tribu inclou plantes com el yacón (Smallanthus sonchifolius), tubercle comestible conreat a algunes regions dels Andes.

## Gèneres

Aquesta tribu compta amb els gèneres:
* Alepidocline
* Alloispermum
* Aphanactis
* Axiniphyllum
* Bebbia
* Carramboa
* Coespeletia
* Cymophora
* Desmanthodium
* Dyscritothamnus
* Espeletia
* Espeletiopsis
* Galinsoga
* Guizotia
* Ichthyothere
* Jaegeria
* Lecocarpus
* Libanothamnus
* Melampodium
* Milleria
* Oteiza
* Paramiflos
* Ruilopezia
* Rumfordia
* Sigesbeckia
* Smallanthus
* Tamania
* Tetragonotheca
* Tridax
* Trigonospermum

## Referències

* ↑ Asteroideae - Taxonomia

## Enllaços externs

* Millerieae - Fotos de flors
# Mirni (Vostotxni Sossik)

Mirni - Мирный (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Sossika, afluent del Ieia, a 11 km al sud-est de Staromínskaia i a 161 km al nord de Krasnodar. Pertany al khútor de Vostotxni Sossik.
# Mironià

Mironià (Myronianus, Μυρωνιανός) fou un escriptor grec nadiu d'Amastris al Pont. La seva època és desconeguda. Fou autor d'una obra que portava el títol de Ἱστορικῶν ὁμοίων κεφάλαια. Diògenes Laerci esmenta la mateixa obra però sota un títol diferent, concretament Ἱστορικὰ κεφάλαια; també apareix simplement com Ὅμοια.

## Referències

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867, p. Vol. 2, pàg. 1131.