OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista d'alcaldes de Campins

Llista d'alcaldes de Campins:
* Salvador Vellvehí i Arenas (1901 - 1905)
* Josep Perapoch i Masó (1906 - 1913)
* Salvador Pascual i Cañellas (1914 - 1920)
* Josep Vellvehí i Pla (1920 - 1924)
* Ambròs Claramunt i Bros (1924 - 1930)
* Francesc Vandrell i Pons (1930 - 1930)
* Salvador Pascual i Cañellas (1930 - 1931)
* Josep Masó i Masó (1931 - 1932)
* Segimon Vellvehí i Pla (1932 - 1933)
* Miquel Durbau i Riera (1933 - 1934)
* Joan Cruells i Font (1934 - 1936)
* Josep Vellvehí i Pla (1936 - 1937)
* Segimon Vellvehí i Pla (1937 - 1939)
* Josep Catarineu i Camps (1939 - 1942)
* Martí Muntasell i Jubany (1942 - 1943)
* Joan Cruells i Font (1943 - 1944)
* Julià Puig i Jubany (1944 - 1944)
* Josep Clopés i Roig (1944 - 1950)
* Julià Puig i Jubany (1950 - 1953)
* Joan Cruells i Font (1953 - 1956)
* Florenci Masó i Fàbregas (1956 - 1960)
* Josep Pascual i Perapoch (1960 - 1964)
* Josep Cullell i Abril (1964 - 1979)
* Ramon Barnola i Cruells (1979 - 1983)
* Josep Vellvehí i Deulofeu (1983 - 1991)
* Jaume Bosacoma i Cortada (1991 - 1995)
* Miquel Barnola i Catarineu (1995 - 2011)
* Andreu Tohà Brunet (2011 - 2015)
* Joan Lacruz (2015 - 2019)

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental, del Museu de Granollers, amb les biografies dels alcaldes
# Llista d'alcaldes de Castellcir

Llista d'alcaldes de Castellcir:
* Francesc Giol i Gros (1900 - 1901)
* Pere Majem i Rovira (1901 - 1906)
* Pere Comas i Oliva (1907 - 1909)
* Pere Majem i Rovira (1910 - 1911)
* Nazari Giol i Casellas (1912 - 1921)
* Tomàs Arnaus i Puig (1921 - 1923)
* Enric Prat i Sansalvador (1923 - 1930)
* Tomàs Arnaus i Puig (1930 - 1931)
* Jaume Soler i Puigdomènech (1931 - 1933)
* Alfons Roca i Oliveras (1933 - 1934)
* Salvador Sala i Canet (1934 - 1936)
* Alfons Roca i Oliveras (1936 - 1936)
* Josep Piella i Teixidor (1936 - 1938)
* Lluís Guiteras i Arisa (1938 - 1938)
* Marc Mas i Baulenas (1938 - 1939)
* Josep Guiteras i Arisa (1939 - 1951)
* Tomàs Arnaus i Puig (1951 - 1959)
* Dionís Guiteras i Soler (1959 - 1974)
* Joan Valldeoriola i Rius (1974 - 1974)
* Jesús Guiteras i Sala (1974 - 1983)
* Enric Gamisans i Prat (1983 - 1995)
* Miquel Prat i Sabaté (1995 - 2007)
* Carles Ibàñez i Pueyo (2007 -)

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental, del Museu de Granollers, amb les biografies dels alcaldes
# Litoria macki

Litoria macki és una espècie de granota de la família dels hílids. Viu a Indonèsia. Aquesta espècie és coneguda només en dues zones a les capçaleres del riu Wapoga al nord-oest de Papua. Probablement és més generalitzada en un hàbitat adequat, però la seva distribució i estat de la població requereix més documentació. Se sap que es troben en 550-1.200m snm. Es tracta d'una espècie terrestre i d'aigua dolça. El seu hàbitat natural són en i al voltant de corrents torrencials, en la qual és de suposar la selva tropical de dosser tancat. No hi ha amenaces conegudes per a la supervivència d'aquesta espècie, es troben en una zona molt remota, sense persones vivint en les proximitats. Donats els descensos de hylids que habiten a Austràlia, l'estat de la població d'aquesta espècie requereix una supervisió a fons.

## Referències

* ↑ Stephen Richards; Djoko Iskandar. Litoria macki. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 31-08-2014.
# Litoria multicolor

Litoria multicolor és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Günther, R. 2006. Litoria multicolor. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 29 d'abril del 2008.
# Limnonectes toumanoffi

Limnonectes toumanoffi és una espècie de granota que viu a Cambodja i el Vietnam.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Limnonectes toumanoffi a la UICN. Accedit a data 18 d'abril del 2008.
# Lliberts choctaw

Els lliberts choctaw eren esclaus afroamericans que formaren part de la Nació Choctaw d'Oklahoma quan foren emancipats després de la Guerra Civil dels Estats Units, un requeriment del tractat que els Estats Units van imposar als choctaws en 1866. Els choctaws havien lluitat al costat de la Confederació durant la guerra.
"Lliberts" (anglès freedmen) és un dels termes donats a les persones recentment emancipades després que l'esclavitud va ser abolida als Estats Units. Els lliberts choctaws van ser adoptats per la Nació Choctaw en 1885.
Igual que altres tribus, els choctaws havien mantingut com a esclaus captius de guerra. A mesura que van adoptar elements de la cultura europea, com ara granges i plantacions més grans, van començar a adaptar el seu sistema per un de propietat personal dels treballadors esclaus d'ascendència africana. Moshulatubbee tenia esclaus, igual que molts dels europeus, en general els comerciants de pells que es van casar en la Nació Choctaw. Les famílies Folsom i Leflore eren alguns dels plantadors que tenien el major nombre d'esclaus. L'esclavitud va durar en la Nació Choctaw fins a 1866. Els antics esclaus de la Nació Choctaw serien anomenats lliberts choctaw. Entre les famílies d'ascendència africana i amb estatut de llibertat dins la Nació Choctaw en el moment de la deportació fou la família Beams.

## Vegeu també

* Amerindis negres als Estats Units
* Lliberts cherokees
* Seminoles negres

## Referències

* ↑ «1885 Choctaw & Chickasaw Freedmen Admitted To Citizenship» (HTML). [Consulta: 4 setembre 2008].
* 1 2 3 «The Choctaw Freedmen of Oklahoma» (HTML). [Consulta: 14 febrer 2008].

## Enllaços externs

* Choctaw Nation of Oklahoma
* Choctaw Freedmen
* Choctaw Freedmen of Oklahoma
# Llengües híbrides

Les llengües híbrides són el resultat de desenvolupaments culturals on dues llengües es combinen i experimenten processos de penetració, habitualment d'una lengua dominant en una cultura o territori en relació a una vulgar o dialectal.

## Origen i evolució

Aquesta interpenetració cultural és un fenomen característic de la baixa edat mitjana i en aquest període es tracta sobretot d'una evolució entre la implantació generalitzada d'una llengua oficial en l'àmbit literari, com era el llatí, en la seva adaptació a un territori amb una llengua local. L'origen és oral, però es veu traduït a l'escriptura i, fins i tot, utilitzada la llengua híbrida en funció del gènere literari. En aquest sentit, el gènere trobadoresc és el que més llengües híbrides va registrar.
Per tant, esdevé una llengua amb una aplicació més estètica que lingüística, però, a la vegada amb la intencionalitat d'arribar d'una forma més fàcil al lector o públic que si fos amb la llengua oficial, més reservada al culte o a la intel·lectualitat. Igualment, la seva aparició és el resultat inequívoc de la influència i poder de la llengua dominant en relació a la local o dialectal o bé de l'allau migratori d'un col·lectiu determinat en un territori aliè i que es fa seva la llengua d'aquest, com ha passat en l'actualitat.

## Exemples

Exemples de llengües híbrides de l'edat mitjana serien la barreja entre l'occità i l'oïl en la cançó de gesta de Girard de Roussillon. Una altra llengua híbrida, el francoitalià, formada pel llombard i el venecià, es podia llegir a l'Entrée de Spagne, cançó escrita a final del segle xii, o la versió veneciana de la Cançó de Rotllan. També els orígens del català es veuen influenciats i penetrats de mots i expressions occitanes, donada la importància d'aquesta llengua en la literatura medieval trobadoresca.
En l'actualitat, hi ha contagis entre llengües pels esmentats efectes migratoris i que donen com a resultat llengües com el catanyol (català i espanyol), l'spanglish (castellà i anglès), el poglish (polonès i anglès) i el portuñol (portuguès i espanyol).

## Bibliografia

* CERDÀ, J. Qüestions preliminars Introducció a la literatura europea. UOC.
* CURTIUS, E. R. (1999). Edad Media, Edad Media Latina, Romania. Literatura Europea y Edad Media Latina. Vol 1: Lengua y estudios literarios, (6a. reimp. p. 41-61). Madrid, FCE.
# La Coma (Riells del Fai)

La Coma és un paratge del terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, dins del territori del poble de Riells del Fai.
Està situat al nord-oest de Riells del Fai, a ponent de la Vall Blanca i al costat sud-oest de la Roca Roja. De fet, la part occidental d'aquesta roca delimita pel nord la Coma. A la Coma hi havia hagut un camp de pràctiques de tir al plat, actualment en desús.
# Lanzhousaure

El lanzhousaure (Lanzhousaurus) és un gènere de dinosaure descobert l'any 2005. El lanzhousaure va viure en la regió de Gansu del que avui en dia és la Xina durant el Cretaci inferior. Es va recuperar un esquelet parcial. L'espècie tipus, descrita per You, Ji i Li, és el Lanzhousaurus magnidens.
D'aquest dinosaure destaquen les enormes dents que presentava, entre les més grans per a qualsevol criatura herbívora que hagi existit mai, fet que indica que era un iguanodont. La mandíbula, superior al metre de longitud, suggereix la gran mida del lanzhousaure.

## Referències

* http://www.thescelosaurus.com/iguanodontia.htm Arxivat 2009-04-25 a Wayback Machine. (anglès)
# Funció cultural dels arxius

La funció cultural dels arxius és l'altra funció dels arxius junt a la funció administrativa. Consisteix en activitats culturals portades endavant per l'arxiu com a institució que custodia la documentació. Aquesta funció es desenvolupa especialment amb la societat de l'oci, que facilita el consum de productes i serveis culturals, els quals pot oferir l'arxiu.
La difusió cultural de l'arxiu es pot concretar en la divulgació mitjançant la integració en els plans d'estudi, les publicacions i les exposicions. El desenvolupament d'una política cultural des de l'arxiu requereix que primer hi haja unes necessitats cobertes (la classificació i ordenació dels fons documentals, recursos humans suficients, requisits arquitectònics).
Les activitats pedagògiques que empren els documents com a material en l'ensenyança de les ciències socials és una de les activitats de difusió cultural que permet que s'arribe a un públic més ample. Altra activitat de difusió cultural que arriba a un públic ample són les exposicions de documents.

## Referències

* ↑ Alberch i Boadas, 1991, p. 18.
* ↑ Alberch i Boadas, 1991, p. 19.
* ↑ Campos Ramírez, 2009, p. 188.
* ↑ Alberch i Boadas, 1991, p. 29.
* ↑ Alberch i Boadas, 1991, p. 30.
* ↑ Alberch i Boadas, 1991, p. 30-31.
* ↑ Alberch i Boadas, 1991, p. 32.

## Bibliografia

* Alberch, Ramón; Boadas, Joann. La función cultural de los archivos. Gobierno Vasco. Departamento de Cultura, 1991. Accessible des d'aquesta pàgina Arxivat 2020-03-26 a Wayback Machine.
* Campos Ramírez, Jafeth «La difusión en los archivos: importante herramienta de proyección ante la sociedad». Códices: Revista de Ciencias de la Información, Bibliotecología y Archivística, 5, 2, 2009, pàg. 187-193. ISSN: 1794-9815. Accessible d'aquesta pàgina
# Mumias

Mumias (o Mumia's) és una ciutat kenyana de la província de l'oest. La ciutat està comunicada per carretera amb Kakamega (est), Busia (oest), Bungoma (nord) i Butere (sud). La ciutat té un club de futbol, el Mumias Sugar FC, un dels millors del país.

## Referències

* ↑ «2009 Census Vol 1 Table 3 Rural and Urban Population | Open Data Portal». opendata.go.ke. Arxivat de l'original el 29 juliol 2016. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ «Kenia: Provinzen, Städte & Urbane Zentren - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen» (en alemany). [Consulta: 15 abril 2023].
# Mumbar

Mumbar o mumbar dolması és un plat tradicional de menuts de la cuina turca i de les cuines dels països veïns, com l'Iraq.
El mumbar dolması es prepara farcint els intestins (anomenats mumbar a Sivas, els cops del mumbar o mumbar başı són preferits) d'ovella amb una mescla d'arròs, carn picada, salça, salsa de pebrot dolç, julivert, all y algunes espècies i cuinant-ho tot en aigua amb una mica de sal. És tant un plat de menuts com també de la categoria dolma. En temps otomans aquest plat era un dels dolmas venuts pels dolmacıyan (‘els venedors de dolma’ en turc otomà). Els armenis de Turquia l'anomenen kibe mumbar.
En alguns indrets de Turquia el plat s'anomena bumbar o bumbar dolması. A més a més, en l'idioma turc, tots els plats de dolma es poden anomenar com a dolma en comptes de dolması, sense obeir la gramàtica, per raons pràctiques. Per tant, aquest plat també pot ser anomenat mumbar dolma o bumbar dolma.
L'abril de 2016 es va dur a terme un concurs de cuinar mumbar dolması a Kahramanmaraş.

## Vegeu també

* Kokoreç
* Kuzu paça

## Referències

* ↑ Müjgân Üçer. Anamın aşı tandırın başı: Sivas mutfağ̮ı : il merkezi ve ilçe yemekleri : gelenek, görenek, inançlar ve sözlü kültür. Kitabevi, 2006.
* ↑ Tess Mallos. The Complete Middle East Cookbook. Tuttle Publishing, març 2007, p. 232–. ISBN 978-0-8048-3876-4.
* ↑ Müjgân Üçer. Sivas halk mutfağı. M. Üçer, 1992.
* ↑ Türk folkloru. Türk Folkloru, 1984.
* ↑ Şebnem Ercebeci; Atatürk Kültür Merkezi (Ankara, Turkey). Başkanlık Altıncı Uluslararası Türk Kültürü Kongresi bildirileri. Atatürk Kültür Merkezi, 2009. ISBN 978-975-16-2155-9.
* ↑ Narrative of Travels in Europe, Asia, and Africa in the Seventeenth Century. Oriental Translation Fund, 1846, p. 152–.
* ↑ Ḥusayn Vāʻiẓ Kāshifī. The Royal Book of Spiritual Chivalry. Great Books of the Islamic World, Incorporated, 2000. ISBN 978-1-930637-02-3.
* ↑ Fethiye Cetin. My Grandmother: An Armenian-Turkish Memoir. Verso Books, 4 juliol 2012, p. 26–. ISBN 978-1-84467-925-6.
* ↑ http://www.haber46.com/kultur-sanat/kahramanmaras-ta-mumbar-dolmasi-yarismasi-yapildi-h139561.html Arxivat 2016-12-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Recepta de mumbar dolması Arxivat 2014-10-17 a Wayback Machine. (turc)
# Mostra

«Mostra» té aquests significats:
* Mostra material, part d'una substància o material que s'analitza.
* Mostra estadística, segment d'una població que no compren tots els seus components.
* Mostra de Venècia, festival de cinema que es desenvolupa anualment a Venècia.
* Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya, festival de cinema que se celebra anualment a Lleida des de 1995.
* Mostra Internacional Folklòrica de Sóller, manifestació folklòrica internacional anual celebrada a Sóller des de 1980.
* Aplec internacional de la sardana i mostra de grups folklòrics, conjunt d'actuacions organitzades per Adifolk.
* Mostra de Vins i Caves de Catalunya, organitzada per l'INCAVI des de l'any 1980.
* Mostra Internacional de Cinema d'Animació o Animac, festival de cinema d'animació que se celebra a Lleida des de 1996.
* LOLA, mostra de teatre de petit format, festival de teatre que se celebra des de l'any 2003 a Esparreguera.
* Mostra (senyal), conjunt de valors extrets d'un senyal continu.
* Mostra (patró), dibuix que es repeteix en un teixit o a la natura.
# Música de Guinea Equatorial

La cultura i música de Guinea Equatorial ha estat més documentada que la de la majoria de països d'Àfrica. Això és parcialment a causa de la poca grandària del país i una població d'uns 676.000 habitants. Guinea Equatorial va ser creada amb tres antigues colònies espanyoles: Riu Muni, una franja de terra entre el Camerun i Gabon, Bioko, una illa prop de Camerun, i Annobón, una illa en l'Oceà Atlàntic lluny de terra ferma.
L'himne nacional de Guinea Equatorial va ser escrit per Atanasio Ndongo Miyone, i es va adoptar oficialment en 1968, quan el país es va independitzar d'Espanya.

## Música folklòrica

El grup ètnic més gran són els fangs, encara que també hi ha nombrosos bubis i poblacions més petites de Bisio, Bujeba, ndowe, blegui i els annobonesos. Els fang són coneguts pel seu mvet, un encreuament entre una cítara i un arpa. El mvet pot tenir fins a quinze cordes. La part semi-esfèrica d'aquest instrument està fetz de bambú i les cordes estan unides al centre per les fibres. La Música per la mvet està escrita en una forma de notació musical que només pot ser apresa pels iniciats en la societat bebom mvet. La música és interpretada generalment amb un cor. Músics com Eyi Moan Ndong i Obama han ajudat a popularitzar l'estil folklòric.
El balélé i l'ibanga risque són dos de les moltes danses de Guinea Equatorial, la majoria dels quals són acompanyades per una orquestra de tres persones o quatre que consisteixen en un arranjament de sanza, xilòfons, tambors, cítares i arpes d'arc.
Un altre instrument molt popular és el tam-tam, que és una caixa de fusta coberta amb pell d'animal. Al seu centre, hi ha tecles de bambú per a escales musicals. Un segon tipus de tam-tam té dos nivells diferents de claus musicals. Generalment, els instruments musicals de fusta estan decorats amb imatges de la fauna i amb els dibuixos geomètrics. Els tambors són coberts amb pells d'animals o dibuixos d'animals.

## Música popular

Hi ha poca música popular que surt de Guinea Equatorial. Són populars grups amb estils panafricans com soukous i makossa, i també ho són el reggae i el rock and roll. Bandes de guitarra acústica basades en el model espanyol són les més conegudes especialment són Desmali Y Su Grupo Dambo de la Costa.
Altres músics de Guinea Equatorial son Malabo Strit Band, Luna Loca, Chiquitin, Dambo de la Costa, Ngal Madunga, Lily Afro i grups exiliats a Espanya com Super Momo, Hijas del Sol i Baron Ya Buk-Lu. També pertanyen a la comunitat guineana ubicada a Espanya el cantant de hip-hop El Chojin i Concha Buika.

## Referències

* ↑ nationalanthems. «"nationalanthems"», 2010. [Consulta: 5 agost].
* ↑ lonelyplanet. «"lonelyplanet"», 2010. [Consulta: 5 agost].
* ↑ equatorialguinea.org. «"equatorialguinea.org"», 2010. Arxivat de l'original el 1999-09-03. [Consulta: 5 agost].

## Bibliografia

* Dominguez, Manuel. "Malabo Blues". 2000. In Broughton, Simon and Ellingham, Mark with McConnachie, James and Duane, Orla (Ed.), World Music, Vol. 1: Africa, Europe and the Middle East, pp 477–479. Rough Guides Ltd, Penguin Books. ISBN 1-85828-636-0
# Música orquestral

La música orquestral és un gènere musical de la música instrumental consistent, quasi en exclusiva, per composicions o arranjaments musicals creats per a ser interpretats per una orquestra i que tenen el seu lloc habitual o normal d'execució o interpretació és una sala de concerts.
És important fer notar que altres gèneres musicals que també són pensats per a la interpretació orquestral —com poden ser moltes bandes sonores o música per a representacions teatrals o per a ballet— normalment no són considerades realment música orquestral, atès que s'inclouen dins d'altres gèneres com la música per a pel·lícules, la música incidental o la música de ballet, respectivament.
Les formes musicals habituals dins de la música orquestral són la simfonia, el concert o el poema simfònic, sense deixar de banda la suite, etc.
Altres formes musicals com l'obertura operística, tot i que el seu espai original era el teatre d'òpera, ben aviat es va desvincular d'aquesta i es va fer un lloc en el repertori orquestral.
# Mota del Cuervo

Mota del Cuervo és un municipi de la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Està situat a la zona oriental de la província, a 88 km de Conca i en el centre de la Manxa. En el cens de 2006 tenia 6078 habitants en un territori de 176,18 km². El codi postal és 16630.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Primitivo Cano | PCE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | PCE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | PCE/IU | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Antonio Rodríguez/ Teresa Castellano | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Feliciano Mayorga | IU | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Alfonso Escudero Ortega | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Alfonso Escudero Ortega | (PSOE) | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | José Vicente Mota de la Fuente | IU | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Enllaços externs

* Web de Mota del Cuervo - El Balcón de la Mancha
# Rinier Pazzo

Rinier Pazzo fou un lladre de Florència conegut per haver estat condemnat per Dante a l'infern a la seva obra La Divina Comèdia. Es va enriquir assaltant viatgers que entraven i sortien de la seva ciutat natal, robatoris que combinava amb una extrema violència per la qual fou excomunicat. Entre els seus crims destaca l'assassinat d'un bisbe.
# Amenhotep (príncep)

Amenhotep va ser un príncep egipci de la XVIII Dinastia. Era fill i possiblement l'hereu designat d'Amenofis II.
Amenhotep en jeroglífic :
Va ser sacerdot de Ptah i apareix esmentat en un papir administratiu (avui al Museu Britànic). Una estela prop de la Gran Esfinx, que mostra un sacerdot de Ptah el nom del qual va ser esborrat, probablement el representa. Segurament va morir jove, ja que el següent faraó va ser el seu germà Tuthmosis IV.

## Referències

* ↑ Dodson, 2004, p. 137.
* ↑ Dodson, 2004, p. 138.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
# La Coma (Erinyà)

La Coma és una coma del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble d'Erinyà.
Està situada al nord-est de Serradell, al sud-oest de la meitat, aproximadament, de la Baga de Setcomelles, al nord del Solà de la Muntanya d'Erinyà. La Pista de Cérvoles travessa pel bell mig aquesta coma.
# Frans Hubert Edouard Arthur Walter Robyns

Frans Hubert Edouard Arthur Walter Robyns (signava Walter Robyns) (25 de maig de 1901 - 27 de desembre de 1986) va ser un botànic belga, i director honorari del Jardí Botànic Nacional de Bèlgica.
De 1912 a 1918 estudia humanitats en el "Petit Séminaire de Saint-Trond". Ja en aquesta època s'apassiona per la Botànica, i forma un herbari amb la flora de la regió, amb més de 300 espècimens.
Realitza dues perllongades estades en el Reial Jardí Botànic de Kew, viatges per Àfrica central, investigant, identificant i classificant molts grups d'espècies tropicals africanes, especialment de Rubiaceae, Poaceae, i lleguminoses, sent després Director del Jardí Botànic Nacional de Bèlgica, de 1932 a 1966, on va organitzar la seva transferència des de Brussel·les a Bouchout Domain a Meise.
Va ser iniciador de la sèrie monogràfica de la flora d'Àfrica central, encara avui continuada Flore d'Afrique centrale; i va esser un dels fundadors de la "International Association for Plant Taxonomy".

## Algunes publicacions

* 1929. Flore agrostologique du Congo Belge et du Ruanda-Urundi. Ed. Goemaere. 2 vols. il. 54 planchas
* 1931. Les espèces congolaises du genre Digitaria Haller Ed. G. van Campenhout. 52 pp. 6 planchas : il.
* 1932. Les espèces congolaises du genre Panicum L. Ed. Hayez. 66 pp. 5 planchas : il.
* 1936. Contribution à l'étude des formations herbeuses du district forestier central du Congo belge : essai de phytogéographie et de phytosociologie. Ed. G. van Campenhout. 151 pp. 15 planchas: il.
* Robyns, W; SH Lamb. 1939. Preliminary Ecological Survey of the Island of Hawaii'. Ed. Bulletin XV/3 du Jardin Botanique, Bruselas
* Flore Des Spermatophytes Du Parc National Albert Vol. II. Sympétales. Ed. Institut des Parcs Nationaux du Congo Belge. 627 pp.
* 1948. Les Territoires Biogeographiques Du Parc National Albert. Ed. Klindts
* 1958. Flore Du Congo Belge Et Du Ruanda-Urundi. Spermatophytes. Ed. I.N.É.A.C. 67 pp.

## Referències

* Lawalrée, A. 1987. Walter Robyns, sa vie, son œuvre. Bull. Jard. Bot. Nat. Belg 57: 3-38
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).

## Enllaços externs

* Foto de l'autor Arxivat 2012-03-19 a Wayback Machine.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)