OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clairita

La clairita és un mineral de la classe dels sulfats. Anomenada així per Claire Martini, muller del Dr. J. C. J. Martini, qui va descriure el mineral per primer cop. És troba químicament relacionat amb l'anàleg de ferro de la huizingita-(Al), el segon sulfat bàsic i hidratat de NH₄-Fe després de la clairita.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la clairita pertany a «07.DF - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: uklonskovita, caïnita, natrocalcita, metasideronatrita, sideronatrita, despujolsita, fleischerita, schaurteïta, mallestigita, slavikita, metavoltina, lannonita, vlodavetsita, peretaïta, gordaïta, arzrunita, elyita, yecoraïta, riomarinaïta, dukeïta i xocolatlita.

## Característiques

La clairita és un sulfat de fórmula química (NH₄)₂Fe₃(SO₄)₄(OH)₃·3H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. Presenta solubilitat lenta en aigua.

## Formació i jaciments

Es forma per alteració de la pirita i una disminució de la matèria orgànica. S'ha descrit a Alemanya, Hongria, Polònia, Sud-àfrica i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Clairite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Cala es Morts

Cala es Morts està situada a l'illa de Menorca al nord del municipi de Ciutadella de Menorca.
És un racó costaner. La seva veïna Cala Pous són les úniques cales localitzades als voltants de Punta Nati. Els penya-segats abruptes i agrestes que els custodien les fan gairebé inaccessibles. Aquest fet explica que aquest tram de litoral registri una afluència baixa de banyistes turistes. El 1910 el vaixell francès «Général Chanzy» hi va naufragar i van morir 200 persones, el que va donar el nom a la cala.
Les condicions marines i subaquàtiques són aptes per al fondeig d'embarcacions i la pràctica de busseig amb botelles. Aquesta màniga de mar presenta bastant de fons i un penyal a la part occidental de la seva bocana. Aquest entrant de mar aïllat i verge es caracteritza per tenir forma de U. A aquesta platja es pot arribar en barca, també és una platja verge. Se l'ha proposada com a microreserva de flora com és l'única localitat a Menorca on es troba l'aristolòquia de Bianor (Aristolochia bianorii).

## Referències

* ↑ «Cales Pous també coneguda com Cala Pous». Platges de les Illes Balears. Govern de les Illes Balears. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 7 novembre 2015]. «Aquest racó costaner i la seva veïnada Cala es Morts són les úniques cales localitzades al voltant de Punta Nati.»
* ↑ «El far de Punta Nati», 02-10-2009. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Proposta de mircroreserves de flora n°9». A: Consell insular de Menora. Programa de conservació d'àrees amb flora amenaçda a l'illa de Menorca (pdf), 2000 [Consulta: 8 novembre 2015]. Arxivat 2013-06-08 a Wayback Machine.
# Estrela Clube Primeiro de Maio

L'Estrela Clube Primeiro de Maio, sovint anomenat Primeiro de Maio, és un club de futbol de la ciutat de Benguela, Angola.
Va ser fundat l'any 1955. El seu primer títol nacional el guanyà l'any 1982. Disputa els seus partits a l'Estádio Municipal de Benguela, amb capacitat per a 15.000 espectadors. Els seus colors són el vermell i el blanc.

## Palmarès

* Lliga angolesa de futbol:
** 1983, 1985
* Copa angolesa de futbol:
** 1982, 1983, 2007
* Supercopa angolesa de futbol:
** 1985
* Segona Divisió angolesa:
** 2015

## Referències

* ↑ «Colors del club». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Angola - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Football: 1º de Maio de Benguela Wins Cup». ANGOP.com, 12-11-2007. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ «Futebol: 1º de Maio sagra-se campeão do nacional da segunda divisão» (en portuguès). ANGOP.com, 04-10-2015. [Consulta: 21 març 2016].
# Allahyar Khan Abdali

Allahyar Khan Abdali fou kan de la tribu afganesa dels Abdali (més tard Durrani) escollit el 1725/1726.
Era governador d'Herat quan Nadir Shah va avançar per conquerir la ciutat el 1729 i Allahyar fou derrotat a les batalles de Kafer Qala (moderna Islam Qala) i Rebat-e Parian i fou rebutjat cap a Herat on es va haver de rendir.
Nadir el va perdonar i el va confirmar com a governador i li fou lleial quan els abdali es van revoltar el 1730; llavors fou expulsat d'Herat pels revoltats i es va refugiar a Marūčaq; els rebels van derrotar Ibrahim Khan, germà de Nadir Shah, prop de Mashad. Nadir va haver d'anar a la zona personalment i Allahyar se li va unir amb tots els seus homes fidels; els revoltats foren derrotats el juliol de 1731 i Allahyar fou restablert a Herat.
Quan al cap de poc la revolta va rebrotar Allahyar aquesta vegada s'hi va unir i va atacar les forces de Nadir sense èxit. Nadir es va apoderar de la seva família a Marūčaq, i després d'unes negociacions que van fallar, Herat fou assetjada i va haver de capitular el 27 de febrer de 1732.
Fou enviat a l'exili a Multan. Seixanta mil membres de la tribu dels abdali foren traslladats forçosament a Mashad, Nishapur i Damghan. Aquest relatiu bon tracte que els va donar Nadir anava destinat a poder reclutar part d'aquesta gent pel seu exèrcit.

## Bibliografia

* L. Lockhart, Nadir Shah, Londres, 1938
# Villaturde

Villaturde és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya). Inclou les pedanies de Villacuende, Villanueva de los Nabos i Villotilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 313 | 218 | 236 | 225 |
# Clairton

Clairton és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 8.491 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clairton tenia 8.491 habitants, 3.710 habitatges, i 2.203 famílies. La densitat de població era de 1.187,8 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 3.710 habitatges en un 23,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,3% hi vivien parelles casades, en un 19,8% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 36,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.596 $ i la renda mediana per família de 31.539 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.399 $ mentre que les dones 21.743 $. La renda per capita de la població era de 14.608 $. Entorn del 15,4% de les famílies i el 19,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clairton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clairton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cala en Cavaller

Cala en Cavaller és una platja de la costa nord-est del municipi de Maó (Menorca). És una platja verge i el seu accés és exclusivament marítim o per a vianants. Ésta ubicada dins del territori protegit del Parc Natural de s'Albufera des Grau.

## Enllaços externs

* La platja Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine. a Platgesdebalears.com
# Estrató de Beirut

Estrató (grec antic: Στράτων, llatí: Straton) va ser un metge fenici hel·lenitzat nascut a Beirut. Alguna de les fórmules d'aquest metge són esmentades per Galè. És probablement el mateix Estrató que esmenta Andròmac el jove i Asclepíades Farmació, qui l'anomena ὁ Βηρύτιος ('de Beirut'), i hauria viscut al segle i o al final del segle i aC.
Estrató segurament va ser deixeble i seguidor d'Erasístrat de Sició, però no hi ha prou elements per afirmar-ho. El gentilici de Beirut es va estendre per distingir-lo del més famós Estrató, metge del segle iii aC deixeble d'Erasístrat.

## Referències

* ↑ 2. Straton a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 925
# Synaptura marginata

Synaptura marginata és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Alimentació

Menja invertebrats.

## Hàbitat

Viu a les aigües costaneres poc fondes.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de Moçambic fins a les de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica). També al Japó i a les Filipines.

## Ús gastronòmic

Es comercialitza exclusivament fresc.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase
* 1 2 FishBase (anglès)
# Alvís

Alvís (en norrè: Alvíss) va ser un nan de la mitologia norrena.
En el poema Alvíssmál dins l'Edda poètica del segle XII, la filla de Tor, Trud, va ser promesa en matrimoni amb Alvís. En Thor no estava content amb el partit, però, així que va idear un pla: Tor va dir a Alvís que, a causa de la seva poca alçada, havia de demostrar la seva saviesa. L'Alvís va acceptar, però en Tor va fer que les seves proves duressin fins a l'alba, quan l'Alvís, com que era un nan, es va quedar petrificat en estar exposat a la llum del sol.

## Referències

* 1 2 Lindow, John The Journal of English and Germanic Philology, 93, 4, 01-10-1994, pàg. 485–503. JSTOR: 27711059.
# Long Prairie

Long Prairie és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 3.040 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Long Prairie tenia 3.040 habitants, 1.229 habitatges, i 769 famílies. La densitat de població era de 495,3 habitants per km².
Dels 1.229 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 33,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.237$ i la renda mediana per família de 35.699$. Els homes tenien una renda mediana de 31.359$ mentre que les dones 20.152$. La renda per capita de la població era de 14.386$. Entorn del 13,8% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Long Prairie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Long Prairie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Waldelè

Waldelè (Waldelenus o Waldalenus o Wandalenus, versions llatines de Waldhelm) fou un noble de Besançon nascut vers 531 i mort a Besançon (Visantio) vers 615 sent enterrat a l'església abacial de la ciutat. Fou patrici de Borgonya i majordom de palau d'Austràsia a Metz vers 581 i fou un dels fundadors del monestir de Luxeuil.
Waldelè fou cunyat del rei Guntram de Borgonya i besavi d'Eticó-Adalric d'Alsàcia ancestre dels Eticònides. De Waldelè descendiren la gens Abbo. El seu origen seria per via femenina el d'una antiga família galoromana aliada als invasors burgundis, la qual va enllaçar amb Magnachar o Maquari un alamà (a vegades assenyalat com a franc) que fou (vers 506-565) duc de la Borgonya Transjurana (Aventicum) i de Salins, pare de Waldelè. La germana de Waldelè fou Marcatruda, esposa de Guntram, repudiada i tancada en un monestir després de donar naixement a un infant mort vers el 565. L'esposa de Waldelè fou també una dona de la noblesa galoromana de nom Èlia Flàvia. Els seus dos germans grans, Guntio i Wiolic, haurien estat morts de pròpia mà per Guntram per haver retret aquest la repudiació de la seva germana per ajuntar-se amb una esclava de la repudiada de nom Austregilda, i els seus béns foren confiscats.
La família no obstant hauria estat perdonada i Waldelè apareix com a governador o dux de l'Alta Borgonya però no de tot el territori exercint el poder polític, militar i religiós a més de ser un gran terratinent. Quan Guntram va adoptar al seu nebot Khildebert II (575–595) Waldelè fou majordom de palau a Asutràsia a la cort de Metz, el 581. El 28 de novembre del 587, pel tractat d'Andelot, Guntram, els dos fills del qual tinguts amb Austragilda havien mort, va designar hereu únic a Khildebert II. Waldelè va donar suport als momjos de la regla de colombà, per la que va fundar diversos monestirs; un fill va ser monjo de l'orde i l'esposa de Waldelè, quan va enviudar, va esdevenir religiosa de l'orde. Waldelè va viure generalment a Besançon però també a Domblans i Arlay.

## Descendència

Vegeu Waldelens

## Nota

* ↑ Les Deux Bourgognes, études provinciales, pàgina 245.

## Referències

* La Bourgogne au Moyen-Âge, Acadèmia de Dijon, Centre Régional de recherche et de documentation pédagogiques, 1972
# Cala en Gossalba

Cala en Gossalba és una cala del terme de Pollença a Mallorca. Està situada entre Cala Murta i el Racó de Santa Clara, a la península de Formentor. Està documentada l'any 1585 com a Gonçalvo. Molt a prop hi ha un avenc de 23 m de fondària.

## Referències

* ↑ «Cala en Gossalba». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 291. ISBN 84-8661702-2.

## Enllaços externs

* La platja Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine. a Platgesdebalears.com
* Informació general i com arribar.
# Telmatobufo

Telmatobufo és un gènere de granotes de la família Leptodactylidae que es troba al sud de Xile.

## Taxonomia

* Telmatobufo australis
* Telmatobufo bullocki
* Telmatobufo venustus

## Referències

* IUCN (anglès)
# Antoni Amorós i Andreu

Antoni Amorós i Andreu (Barcelona, 7 de febrer de 1930 - Barcelona, 4 de desembre de 1989) fou un futbolista català de la dècada de 1950.

## Trajectòria

Fou futbolista del FC Barcelona Amateur, guanyant el Campionat d'Espanya el 1948-49, i arribant a disputar partits no oficials amb el primer equip. Posteriorment jugà a clubs modestos catalans com la UA Horta, la UE Sants i el CF Reus Deportiu. Fou president de l'Agrupació Barça Jugadors l'any 1989.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Falleció Antoni Amorós». Mundo Deportivo, 05-12-1989. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «TODOS LOS PRESIDENTES». Mundo Deportivo, 27-03-2009. [Consulta: 1r abril 2015].
# Amantea

Amantea és un municipi italià, dins de la província de Cosenza, que limita amb els municipis de Belmonte Calabro, Lago, San Pietro in Amantea, Serra d'Aiello, Cleto a la mateixa província, i amb Nocera Terinese a la de Catanzaro.

## Evolució demogràfica

Població censada al municipi d'Amantea :
| Notes: | Elaboració gràfica per part de la Viquipèdia |
| | Font: ISTAT (Institut Nacional d'Estadística) |

## Frazioni

* Oliva
* San Procopio
* Tonnara
* Camoli
* Fiumara
* Formiciche
* Acquicella
* Coreca
* Colongi
* Campora San Giovanni
* Cannavina
* Chiaie
* Colongi
* Fravitte
* Villanova
* Gallo

## Referències

* ↑ «CensimentoPopolazione» (en italià). ISTAT - Istituto nazionale di statistica, 2011.

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de Amantea» (en italià).
# Luci Licini Lucul (pretor 104 aC)

Luci Licini Lucul (llatí: Lucius Licinius L. f. Lucullus) va ser un magistrat romà. Era fill de Luci Licini Lucul i pare del general Luci Licini Lucul que va derrotar Mitridates. Formava part de la gens Licínia i era de la família dels Licini Lucul, d'origen plebeu.
Va ser pretor l'any 103 aC i el senat l'anomenà per prendre el comandament a Sicília on es desenvolupava la revolta dels esclaus sota Atenió i Salvi Trifó que havia agafat molta força. Va portar amb ell un exèrcit de 17.000 homes dels quals una bona part eren regulars romans o italians. Va aconseguir en principi una victòria, i Trifó es va haver de tancar a la fortalesa de Triocala que no va poder conquerir i es va haver de retirar de manera ignominiosa.
Després d'això, sigui per corrupció o per ineptitud, va ser substituït per Gai Servili Glàucia, i es diu que abans d'entregar el comandament va destruir tots els magatzems militars per perjudicar el seu substitut. En arribar a Roma un altre Servili el va acusar de suborn i malversació i segurament devia ser veritat, ja que ni el seu cunyat Metel Numídic, un ciutadà honest, va sortir en la seva defensa. Luci Licini va ser condemnat i enviat a l'exili on el va acompanyar el poeta grec Aulus Licini Àrquies.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 831.
# Chicharrón en salsa

Chicharrón en salsa és un platet de desdejuni o menjar, popular al Mèxic, compost de chicharrón cuinat en salsa suau, assaonat amb coriandre. És acompanyat amb freqüència de frijoles refregits i truites de blat de moro. N'hi ha dues versions, el chicharrón en salsa verda i el chicharrón en salsa vermella.

## Referències

* ↑ Gironella De'angeli, Alicia. Larousse de la cocina mexicana. (2006). ISBN 9789702216858
# Campionat d'Espanya de trial 2013

La temporada de 2013 del Campionat d'Espanya de trial fou la 46a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava de 5 proves puntuables, celebrades entre el 3 de març i el 17 de novembre. 2 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: Eivissa (3 de març) i Cal Rosal (17 de novembre).

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa | 100 |
| 2 | Adam Raga | Gas Gas | 79 |
| 3 | Albert Cabestany | Sherco | 75 |
| 4 | Jeroni Fajardo | Beta | 58 |
| 5 | Jorge Casales | Gas Gas | 51 |
| 6 | Pere Borrellas | Gas Gas | 46 |
| 7 | Pol Tarrés | Sherco | 45 |
| 8 | Francesc Moret | Gas Gas | 35 |
| 9 | Daniel Oliveras | Ossa | 31 |
| 10 | Gianluca Tournour | Gas Gas | 21 |

## Categories inferiors
### TR2

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Jaime Busto | Beta | 109 |
| 2 | Oriol Noguera | JTG / Ossa | 97 |
| 3 | Marc Prat | ? | 81 |

### TR3

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Marc Horrach | Sherco | 137 |
| 2 | Rafael Latorre | Beta | 123 |
| 3 | Adrián Artidiello | Gas Gas | 77 |

### Altres

| Categoria | Guanyador | Motocicleta |
| TR4 | Jesús Fuentes | Gas Gas |
| Júnior | Arnau Farré | Beta |
| Cadet | Gabriel Giró | Beta |
| Juvenil 125 | Gabriel Marcelli | Gas Gas |
| Juvenil 80 | Rodrigo Marchal | Gas Gas |

## Classificació per marques
### TR1 - TR2

| Posició | Marca | Punts |
| 1 | Sherco | 283 |
| 2 | Beta | 246 |
| 3 | Gas Gas | 204 |
| 4 | Montesa | 169 |

### Júnior

| Posició | Marca | Punts |
| 1 | Beta | 285 |
| 2 | Gas Gas | 253 |
| 3 | Sherco | 75 |

## Referències

* «RFME Campeonato de España de Trial 2013. Clasificación final» (PDF) (en castellà). fedemoto.info. RFME, 18-11-2013. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 agost 2015].
# Telmatobius zapahuirensis

Telmatobius zapahuirensis és una espècie de granota que viu a Xile i, possiblement també, al Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Veloso, A. & Núñez, H. 2004. Telmatobius zapahuirensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Fadl Allah Nuri

El xeic Fadl Allah Nuri o Fazlollah Noori (persa: فضل‌الله نوری) (Lashak, 27 de novembre de 1843 - Teheran, 31 de juliol de 1909) fou un dels més destacats ulemes contraris a la constitució de Pèrsia el 1906-1909. Després de fer estudis religiosos va participar en el moviment contra les concessions del tabac del 1890-1891. Va donar suport a les reformes financeres del sadr-i azam Ayn al-Dawla (1903) del que va acceptar un alt càrrec però quan el seu règim es va enfonsar (juliol del 1906) es va haver d'unir als constitucionalistes. Va patir un eclipsi però el 1907 amb suport econòmic del xa, va començar a escriure contra la constitució com a contrària a la xara, i va reclamar una constitució islàmica. Després de l'assassinat del primer ministre Amin al-Sultan, el xa li va retirar aparentment el suport; va participar en les manifestacions reialistes del desembre de 1907 però no va tornar a primer pla fins al cop d'estat del juny de 1908 quan va ser l'autor intel·lectual de la doctrina contrària a la constitució que deia que era oposada a cinc principis de l'islam, a la manera de governar en un estat xiïta i contraria al que representava la mateixa figura del xa. Quan va abdicar el xa el juliol de 1909, no va voler refugiar-se a la legació russa amb el sobirà i altres oposats a la constitució i fou fet presoner, sent jutjat i executat el 31 de juliol de 1909.

## Referències

* E. G. Browne, The Persian Revolution, 1905-1909, Cambridge, 1920.
* Vanessa Martin, "NURI, FAŻL-ALLĀH," Encyclopædia Iranica, edició en línia, disponible a http://www.iranicaonline.org/articles/nuri-fazl-allah (consultat el 8 de juliol de 2016).