OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rosalia Serra Miró

Rosalia Serra Miró (Vilanova i la Geltrú, 28 de febrer de 1827 - 19 de gener de 1905) fou una poetessa vilanovina que va escriure durant el segle xix.
Des de la jove se sentí impulsada a les lletres i començà a escriure poesia de manera autordidacta. En un primer moment la difusió de la seva obra quedà limitada a un reduït cercle d'amistats, però el 1850 donà a la impremta un devocionari titulat El Divino Rosalito (Vilanova. Impremta Vda. Pina), escrit en vers, que contenia seixanta poesies místiques acompanyades d'altres tants gravats, escrites en castellà, excepte quatre que ho eren en català. Per aquest text va rebre el diploma de sòcia de mèrit de la "Reunió literària de Barcelona".
Posteriorment publicà diverses poesies al Diario de Villanueva, on col·laborà amb la secció "Santos del día" fins a la mort. També publicà la revista catòlica de Vilanova El Criterio.

## Referències

* 1 2 Puig Rovira, Francesc X. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú : dones i homes que han fet història. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2003, p. 203. ISBN 8485960831 [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ Los Misterios de Villanueva. II Volum. Reproducció del facsímil de l'edició original de 1851. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 1991, p. 161-163 [Consulta: 20 gener 2016].
# Karakh

Karakh fou un petit estat del Caucas a les muntanyes a l'oest del Derbent. Existia ja al segle x i segurament era un dels vassalls dels emirs de Derbent. Els seus habitants eren cristians, Però es van convertir a l'islam al final del segle. Segonsal-Masudi el seu sobirà duia el títol persa de marzban. Va patir un atac dels russos, aliats als alans, vers el 1033, però els guerrers, musulmans conversos, van lluitar de manera suïcida i van derrotar els atacants. Devia desaparèixer el segle xi incorporat a Xirvan.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, vol. IV, pàgina 362
# Caserna de la Guàrdia Civil

«Caserna de la Guàrdia Civil» té aquests significats:
* Caserna de la Guàrdia Civil (Canovelles), edifici a Canovelles, Vallès Oriental
* Caserna de la Guàrdia Civil (Figueres), edifici a Figueres, Alt Empordà
* Caserna de la Guàrdia Civil (Esparreguera), edifici a Esparreguera, Baix Llobregat
* Antiga caserna de la Guàrdia Civil (Menàrguens), edifici a Menàrquens, Noguera
* Antiga caserna de la Guàrdia Civil (la Torre de Cabdella), edifici a la Torre de Cabdella, Pallars Jussà
* Antiga caserna de la Guàrdia Civil de Roda de Ter, edifici a Roda de Ter, Osona
# Cetinje

Cetinje (en montenegrí: Cetinje, Цетиње) és una ciutat i l'Antiga Capital Reial de Montenegro. També és la segona capital i capital històrica de Montenegro (Приjестоница / Prijestonica), amb la residència oficial del President de Montenegro. El 2011 la població era de 13.991 habitants.
És el centre del Municipi de Cetinje (16.757 habitants el 2011). La ciutat es troba en una petita plana càrstica envoltada de muntanyes de pedra calcària, entre les quals hi ha el Mont Lovćen, la muntanya negra que dona nom al país.

## Referències

* ↑ «Pàgina Oficial de Cetinje». cetinje.me. [Consulta: 5 novembre 2015].
# Cetineïta

La cetineïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Anomenada així per la seva localitat tipus, a la mina Cetine, 20 km al sud oest de Siena, Toscana, Itàlia.

## Classificació

La cetineïta es troba classificada en el grup 2.MA.05 segons la classificació de Nickel-Strunz (2 per a Sulfurs i sulfosals (sulfurs, selenurs, tel·lururs; arsenurs, antimonurs, bismuturs; sulfarsenits, sulfantimonits, sulfbismutits, etc.); M per a Oxysulfosals i A per a Oxysulfosals d'àlcalis i alcalins de terres; el nombre 05 correspon a la posició del mineral dins del grup). En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 2.13.3.1 (2 per a Sulfurs i 13 per a Oxysulfurs; 3 i 1 corresponen a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

La cetineïta és un sulfur de fórmula química (K,Na)₆Sb₁₂$^{3+}$(Sb$^{3+}$S₃)₂O$_{18}$(OH)$_{0.5}$·5,5H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.

## Formació i jaciments

S'ha descrit a Europa, i a l'Àsia. Es pot trobar en dipòsits d'antimoni, en evaporites altament silicificades, o que ha estat rostida, resistint molt de temps.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cetineite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 Web Mineral.com (anglès)

## Bibliografia

* Neues Jahrbuch für Mineralogie, Monatshefte (1987): 419.
* American Mineralogist: 73: 398-404.
* American Mineralogist: 74: 1399-1400.
# Cetopsorhamdia insidiosa

Cetopsorhamdia insidiosa és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Branco al Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H., 1916. New and rare fishes from South American rivers. Ann. Carnegie Mus. v. 10 (núms. 1-2): 77-86, Pls. 13-16.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1915. Beiträge zur Kenntniss der Flussfische Südamerikas. V. Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 93: 15-106.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cetopsorhamdia nasus

Cetopsorhamdia nasus és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.
És un petit peix d'aigua dolça i de clima tropical de la conca del riu Magdalena a Colòmbia (Sud-amèrica). Els adults poden assolir 7,2 cm de longitud.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. «New and rare fishes from South American rivers» (en anglès). Ann. Carnegie Museum, v. 10, núms. 1-2, 1916, pàg. 77-86, Pls. 13-16.
* ↑ Torres, Armi G. «Cetopsorhamdia nasus Eigenmann & Fisher, 1916» (en anglès). FishBase.
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: Edipucrs.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Ferraris, Carl J. Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes:Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types. Auckland, N.Z.: Magnolia Press, 2007. ISBN 978-1-86977-058-7.
# Castell de Rocallaura

El Castell de Rocallaura és un edifici de Rocallaura, al municipi de Vallbona de les Monges (Urgell) declarat Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

No queda cap resta del castell de la vila de Rocallaura però es conserven alguns portals i murs de l'antic tancament de la població. Un portal, repenjat al mur lateral de l'església, és d'arc de mig punt adovellat, un altre portal és d'arc apuntat i un tercer té una llinda de fusta.

## Història

El lloc de Rocallaura és conegut des del segle xii, però el castell no apareix en la documentació fins al 1214, quan Hug de Torroja vengué a carta de gràcia a Pere d'Oluja els drets que tenia als castells i les viles de Rocallaura i Tarroja. El 1261 alguns drets del castell foren donats als hospitalers. Durant el segle xiii el castell de Vallbona va adquirir mitjançant diverses compres i donacions tots els drets sobre el castell, la vila i el terme de Rocallaura.

## Referències

* 1 2 «Castell de Rocallaura». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 març 2019].
# Castell de Rocafort de Queralt

* Per a altres significats, vegeu «Castell de Rocafort».
El Castell de Rocafort de Queralt és un antic castell de Rocafort de Queralt (Conca de Barberà) que ha estat reedificat el 1964. Està declarat com a bé cultural d'interès nacional en la categoria de monument històric.

## Descripció

Sobre el solar de l'antic castell s'ha bastit un edifici casteller modern, inaugurat el 1964, amb pedres procedents del poble abandonat de Torlanda, en el municipi de Conesa on hi havia un altre castell. S'han construït dues torres rematades amb merlets i un mur que tanca el recinte.
De l'antiga muralla que tancava tot el poble es conserven dos portals. Un d'ells, anomenat de Sarral o del Bonet, es troba al carrer Llibertat; és d'arc de mig punt adovellat i a sobre hi ha les restes d'un matacà. L'altre, dit de Conesa o del Groc, es troba al carrer de la Font; és d'arc rebaixat.

## Història

La primera referència segura que es té del lloc de Rocafort és del 1076, quan els comtes Ramon Berenguer II i Berenguer Ramon II donaren a Bofill Oliba el lloc d'Anguera i entre les afrontacions del terme s'esmenta ipso molar de ipsa Rocha (els molins de la Roca).
La primera menció al castell és del 1178 perquè apareix com un dels límits del castell de Torlanda en una donació que es va fer al rei Alfons I. L'any 1193, Berenguer de Clariana fa testament i diu que els drets sobre aquest i altres castells li van pervindre del seu besavi, Guerau Guitard i ells els deixà als seus fills Berenguer i Bernat. Al segle xiii era propietat de la família Queralt. El castell de Rocafort va ser el centre de la baronia de Rocafort la qual al segle xv passà als Centelles, comtes d'Oliva. Al segle xvi la castlania fou venuda a Joan d'Armengol que s'intitulà senyor de la baronia de Rocafort. Al segle xix passà als Peguera, marquesos de Foix, fins a l'any 1881.
A mitjans del segle xx, Juli Bonet i Ninot adquireix els terrenys del castell i aixecà un nou edifici, l'any 1964, amb pedres procedents del poble abandonat de Torlanda.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Castell de Rocafort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2012].

## Enllaços externs

* «Castell de Rocafort de Queralt». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* Castell de Rocafort de Queralt al bloc de Castells Catalans
# Kolbeinn Sigþórsson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Kolbeinn Sigþórsson (Reykjavík, el 14 de març de 1990) és un futbolista islandès que actualment juga com a davanter amb el FC Nantes de la Ligue 1 i la selecció islandesa.
# Kolačkov

Kolačkov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1312.
# Kevin O. Pope

Kevin O. Pope va ser arqueòleg de la NASA i el fundador de Geo Eco Arch Research. Va ajudar a connectar el Cràter Chicxulub amb l'esdeveniment d'extinció del Cretaci-Paleogen. L'any 2002, Pope, junt amb la Geological Society of America, van realitzar una nota de premsa en la qual deien que l'impacte originari del Cretaci –Paleogen fins i tot amb un impacte d'un asteroide de 10 km de diàmetre no resultava prou gran per a provocar un 'hivern còsmic'. hauria necessitat formar molta més pols fina per a crear aquest efecte refredador Arxivat 2002-02-28 a Wayback Machine.. En el seu lloc proposava que aquest efecte el podien haver creat aerosols de sulfats i la cendra dels incendis mundials que interferirien amb la fotosíntesi.
També va treballar en la investigació del quars deformat pel xoc trobat a Austràlia i va opinar que es devia a l'impacte Bedout que coincideix amb l'extinció del Permià-Triàsic quan va desaparèixer el 90% de la vida marina i el 80% de la vida terrestre.

## Enllaços externs

* Press release: The K-T Impact Extinctions: Dust Didn't Do It Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* NASA JPL: "A 'Smoking Gun' for Dinosaur Extinction" Arxivat 2009-05-04 a Wayback Machine., March 6, 2003
* The Planetary Society: Italy expedition member Kevin Pope Arxivat 2005-09-13 a Wayback Machine.
# Kevin Mirallas

Kevin Antonio Joel Gislain Mirallas y Castillo (pronunciació espanyola: [keβin miɾaʎas]; nascut el 5 d'octubre de 1987) fou un jugador professional de futbol belga que jugava com a lateral.
Com a jugador ha defensat els colors de l'Standard Liège, Lille OSC, AS Saint-Étienne, Olympiakos FC i l'Everton FC. Ha estat internacional amb Bèlgica.

## Referències

* ↑ «Kevin Mirallas». Soccerway. Global Sports Media. [Consulta: 28 setembre 2011].
* ↑ «Blues Complete Mirallas Swoop». Everton F.C.. Arxivat de l'original el 2012-11-22. [Consulta: 30 agost 2012].
* ↑ «K. Mirallas». Soccerway. [Consulta: 30 agost 2012].
* ↑ «O. Lyon 1–1 AS Saint-Etienne». Goal, 01-02-2009.
* ↑ FIFA.com. «Fédération Internationale de Football Association (FIFA) - FIFA». Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 26 gener 2018].
* ↑ «Everton sign Kevin Mirallas from Olympiakos for £6m». BBC Sport. [Consulta: 19 agost 2012].
* ↑ «Kevin Mirallas Biography and Statistics». Sports Reference. Arxivat de l'original el 2011-08-19. [Consulta: 20 agost 2009].
# Casa Sambola

La Casa Sambola és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El casal dona, pel costat est, el carrer de la Força. La façana està construïda amb carreus de pedra de Girona, i ofereix una gran austeritat en les seves línies. Consta de planta baixa i tres pisos. Les finestres i balcons, distribuïts simètricament, mantenen el to senyorial però auster de la construcció. Destaca el portal forà, ample i alt, elaborat amb dovelles de pedra picada amb regràs normal.
Traspassant el portal s'arriba a un pati interior on es troba una escala de pedra picada que permet l'accés a la casa. És de dos trams i dos replans, protegits per una senzilla barana de ferro.
Un mateix escut es repeteix dues vegades, a la base d'una finestra del primer replà (1583) i a la cara del replà que dona al pati. En aquest darrer l'escut és ovalat, i està sostingut per dos àngels amb una decoració geomètrica que els envolta. El relleu té unes formes i composició decididament renaixentistes.

## Història

Durant el segle xv l'habitatge devia esser ocupat per jueus del Call, encara que no tenim cap confirmació documental. És conegut que durant el primer terç del segle xvi algunes cases de jueus foren adquirides per eclesiàstics, i que aquests les renovaren a Pere Bret i Darnius, canonge de la Catedral i membre d'una família amb bona posició a les esferes episcopals. A ell pertanyen les armes presents als escuts abans esmentats. Dita família fou la patrocinadora de la major part de les reformes que transformaren un edifici preexistent (segle xvi). A començaments del segle xvii el Casal va passar a esser propietat dels Burgués, ciutadans honrats de Barcelona i Girona.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Sambola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Casa Sanfeliu

La Casa Sanfeliu és un edifici del municipi de Montblanc (Conca de Barberà) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La façana del carrer Major és de pedra a nivell de planta baixa i entresol i presenta un relleu amb les inicials "JS". La resta de la façana està arrebossada i presenta decoració esgrafiada.
L'ornamentació esgrafiada es troba a la part superior de la façana, sota l'ampit i cornisa dels balcons i del terrat. El tema o element decoratiu és la flor de lis (clara referència a Montblanc) que es troba circumscrita en un cercle que es repeteix horitzontalment fins a formar una sèrie. L'esgrafiat està fet amb dues capes d'argamassa de dos colors diferents, ressaltant l'evident diferència cromàtica de la capa interior o inferior, de color beix terrós o fosc, respecte a la capa exterior o superior beix clar.
Les obertures del primer i segon pis tenen els muntants i les llindes de pedra. El cos esquerre de la façana està arrebossat, amb un acabat que imita la pedra de la resta de la casa.

## Història

L'esgrafiat de la façana va ser restaurat l'any 1986 per Maties Solé i Maseras. La Casa Sanfeliu havia estat la seu dels telèfons i de l'antiga delegació de la Tabacalera, entre altres usos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Sanfeliu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 març 2016].

## Enllaços externs

* «Casa Sanfeliu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Chefornak

Chefornak és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 395 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chefornak tenia 394 habitants, 75 habitatges, i 63 famílies La densitat de població era de 26,5 habitants/km².
Dels 75 habitatges en un 60% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,3% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 16% no eren unitats familiars. En el 14,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 5,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 5,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 45,2% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 16,5% de 45 a 60 i un 4,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones hi havia 106,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.556 $ i la renda mediana per família de 36.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 15.000 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 8.474 $. Aproximadament el 21,3% de les famílies i el 25,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chefornak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chefornak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Cavedine

Cavedine és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.391 habitants. Limita amb els municipis de Cimone, Drena, Dro, Lasino, Trento i Villa Lagarina

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Renzo Travaglia | Llista cívica |
# Cave Creek

Cave Creek és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 5.120 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cave Creek tenia 3.728 habitants, 1.571 habitatges, i 1.101 famílies La densitat de població era de 51 habitants/km².
Dels 1.571 habitatges en un 27,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 36,1% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.938 $ i la renda mediana per família de 76.549 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.399 $ mentre que les dones 31.607 $. La renda per capita de la població era de 38.070 $. Aproximadament el 6% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cave Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cave Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cheese

Cheese és un programa de gestió de la webcam de l'escriptori GNOME, similar al Photo Booth d'Apple. Permet capturar fotografies i vídeos directament de la càmara web i fer-hi senzilles modificacions.
Va ser desenvolupat com un projecte del Google Summer of Code del 2007 per part de Daniel G. Siegel. Utilitza GStreamer per aplicar efectes a les fotos i vídeos. Pot exportar a Flickr i d'integra amb les altres eines de l'escriptori GNOME (per exemple, les imatges poden ser usades com a imatges gnome-about-me).
Des de la versió 2.22.0, Cheese és oficialment part de GNOME.

## Efectes

* Malva
* Blanc i negre
* Saturació
* Hulk
* Gir vertical
* Gir horizontal
* Psicodèlic
* Vertigen
* Contorns
* Trossos
* Distorsió

## Referències

* ↑ Cheese brings Photobooth functionality to Linux, Arstechnica
* ↑ Smile and Say 'Cheese'.Gnome's Computerized Photo Booth Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Linux Planet
* ↑ Cheese Brings Photobooth Functionality to Linux Arxivat 2009-07-06 a Wayback Machine., Linux Today

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Cheese
* Web oficial
Viccionari