OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Magiclick

Un Magiclick és un encenedor d'espurna, generalment de forma allargada, que conté un dispositiu piezoelèctric gràcies al qual es genera una elevada tensió, produint un arc elèctric que encén una flama de gas. Alguns models de Magiclick incorporen una càrrega de gas butà o d'un altre tipus, que els permet produir i mantenir una flama de manera autònoma, mentre que altres es limiten a generar l'espurna per encendre, per exemple, les fogons d'una cuina. El Magiclick és un producte inventat a l'Argentina per Hugo Kogan el 1963, mentre exercia com a director del departament de disseny de l'empresa Aurora, i deu el seu nom al fet que encenia la flama amb només prémer un botó. La publicitat de l'època del seu llançament es vantava de la seva qualitat i durada prometent que ho faria per 104 anys.

## Vegeu també

* Misto

## Referències

* ↑ Academia Nacional de Bellas Artes (Buenos Aires). Historia general del arte en la Argentina. Academia Nacional de Bellas Artes, 1988. ISBN 978-950-612-000-9.
* ↑ Temps de Magiclick - Pàgina/12 - 12 de juliol de 2003
# Maiakovskogo

Maiakovskogo (en rus: Маяковского) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 465 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района
# Maiak (Stàvropol)

Maiak - Маяк (rus) - és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 370 habitants. Pertany al districte rural de Petrovski.

## Referències

* ↑ Протокол учредительского съезда Ставрсельскосоюза 11-13 января 1925 года и приложение к нему. Ставрополь: [Б. и.], 1925, p. 29-31.
# Maiak (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Maiak».
Maiak - Маяк (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al Caucas Nord, al capdamunt del riu Kuntimes, afluent del riu Urup, a 17 km al sud-oest d'Otràdnaia i a 202 km al sud-est de Krasnodar. Pertanyen a aquest possiólok els possiolki de Vessioli i Donskoi.

## Història

El 1934 hi havia entre 400 i 500 habitants i fou fundat tan sols uns anys abans, amb la creació del sovkhoz Podgorni, en què s'organitzà la ramaderia expropiada a Podgórnaia i Besstràixnaia. El 1936 s'hi establí el municipi. El 1940 tenia ja uns 700 habitants. Fou ocupat per les tropes nazis durant la Segona Guerra Mundial. Després de la guerra, s'ampliaren les instal·lacions del sovkhoz amb presoners romanesos. El 1950 s'hi establí una MTS. Durant la dècada del 1964 es renovà l'edifici de l'escola. En aquella dècada i durant la següent es desenvolupa la vila amb la construcció de diversos carrers i el subministrament de gas. S'hi construeix un hospital i instal·lacions esportives. El 1977 s'hi construeix la Casa de la Cultura.
# Maiak Lovtsova

Maiak Lovtsova (en rus: Маяк Ловцова) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «И. А. Самарин. Об истории переименования населённых пунктов Южного Сахалина и Курильских островов в 1946—1947 годах, стр. 222». Arxivat de l'original el 2018-06-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Antoni Camps Casasnovas

Antoni Camps Casasnovas (Ciutadella, 25 de juliol de 1970) és un polític menorquí, diputat al parlament de les Illes Balears en la VIII i IX legislatura.

## Biografia

Llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials a la Universitat de Barcelona, ha treballat com a comptable, assessor fiscal i com a administrador econòmic en un col·legi. Militant del Partit Popular de Menorca, fou escollit regidor de Ciutadella a les eleccions municipals espanyoles de 1995, exercint com a responsable de les àrees d'esports, turisme, medi ambient i joventut. Durant el seu mandat es va inaugurar la piscina coberta i es van construir les pistes de tennis municipals. També va impulsar la creació de la primera Junta municipal de Turisme. Ha estat membre del Consell Insular de Menorca de 2007 a 2011 a l'oposició, sent portaveu en temes d'Hisenda i Economia, on va mantenir enfrontaments amb els consellers del PSM especialment amb Tuni Allés.
Ha estat elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011 i 2015, sent portaveu d'Hisenda i Pressupostos en ambdues legislatures. Va ser el coordinador de la Llei de finançament dels consells insulars i de la Llei de Finances i un dels diputats més combatius en la defensa del model trilingüe que el Govern de José Ramón Bauzá va intentar aplicar durant la legislatura 2011-2015. A conseqüència d'això, el 2013 fou denunciat per un grup de professors de l'IES Joan Ramis de Maó, amb el suport de l'Assemblea de Docents de Balears per un presumpte delicte contra l'exercici del dret de vaga, coaccions, amenaces, injúries i calúmnies, demanda que finalment va ser arxivada pel Tribunal Superior de Justícia. També ha mantingut durs enfrontaments amb Nel Martí.
Actualment és el coordinador insular a Menorca del partit conservador VOX.

## Referències

* ↑ Currículum al web del Parlament Balear
* ↑ Fitxa del Parlament Balear
* ↑ Denuncien al diputat balear del PP Antoni Camps per un presumpte delicte contra el dret de l'exercici de la vaga Arxivat 2016-10-10 a Wayback Machine., Nou Diari
* ↑ Antoni Camps, el diputat bufó, ara també el meu biògraf no autoritzat (ni qualificat) per Nel Martí
* ↑ Els deliris d'Antoni Camps Casasnovas, al web del PSM
# Alfred Meyer

El Doctor Alfred Meyer (Göttingen, 5 d'octubre de 1891 – 11 d'abril de 1945) va ser un oficial nazi, arribant al grau de Staatssekretär i de Ministre pels Territoris Ocupats de l'Est (Reichministerium für die Besetzten Ostgebiete)
Va néixer a Göttingen, fill d'un oficial del govern. Va ser educat a l'institut de Soest, graduant-se el 1911. El 1912 va ser Fahnenjunker (oficial cadet) amb l'Infanterieregiment 68 (Koblenz), aprovant l'examen d'oficial el 1913. Durant la Primera Guerra Mundial lluità amb l'Infanterieregiment 363 al Front Occidental, guanyant la Creu de Ferro de 1a classe. El 1917 va ser ferit i capturat pels francesos. Alliberat al març del 1920, abandonà l'exèrcit amb el rang d'Oberleutnant.
Després de la primera guerra mundial, treballà per la Deutsche Erdöl AG abans d'estudiar ciències polítiques a les Universitats de Bonn i de Würzburg. Es graduà amb el Doctorat de Filosofia el 1922 i entrà a treballar a la firma minera per treballar al Gelsenkirchen departament legal. Es casà amb Dorothee Capell el 1925.
A l'abril del 1928 s'afilià al NSDAP i arribà a líder local de grup a l'octubre de 1929. El setembre del 1930 va ser membre del Reichstag i al gener del 1931 Gauleiter de Wesfàlia del Nord (Westfalen). Prosseguint amb la presa del poder dels nazis, Meyer va ser nomenat Reichsstatthalter (governador delegat) de Lippe i Schaumburg-Lippe al maig de 1933 i fet Staatsminister (governador) del govern federal de a l'agost de 1936.
El 1939 Meyer va ser nomenat Chef der Zivilverwaltung i el 1941 va ser delegat d'Alfred Rosenberg al Ministeri del Reich pels Territoris Ocupats de l'Est. Meyer era responsable dels departaments de política, administració i economia. Des d'aquesta posició dirigí l'explotació de les regions soviètiques ocupades, la supressió i assassinat dels seus habitants (particularment els jueus), i l'organització del treball esclau.
Assistí com a representant de Rosenberg a la Conferència de Wannsee el gener de 1942 (on es decidí la solució final). Al Novembre d'aquell mateix any va ser també nomenat Reichsverteidigungskommissar (Comissionat de la Defensa del Reich) del VI Districte de Defensa (Wesfalia Nord).
Meyer va ser trobat mort l'11 d'abril del 1945 al riu Weser, probablement suïcidi.
# Ciutadà X

Ciutadà X (títol original: Citizen X) és un telefilm estatunidenc dirigit per Chris Gerolmo, difós l'any 1995. Ha estat doblat al català.

## Argument

Ficció sobre el recorregut de l'assassí en sèrie ucrainià Andreï Tchikatilo, reconegut culpable de l'homicidi de 52 dones i nens, i dels esforços de les forces de policia russes per atrapar-lo.

## Repartiment

* Stephen Rea: el tinent Viktor Burakov
* Donald Sutherland: el coronel Mikhail Fetisov
* Max von Sydow: el metge Alexandr Bukhanovsky
* Jeffrey DeMunn: Andrei Chikatilo
* Joss Ackland: Bondarchuk
* John Wood: Gorbunov
* Radu Amzulescu: Federenko
* Imelda Staunton: Mme Burakova
* András Bálint: Ignatiev
* Géza Balkay: Procurador
* László Váradi Balogh: el camperol
* Zsolt Biro: el vell homosexual
* Ion Caramitru: Tatevsky
* Balázs Csapo: Gayy Partner
* Imre Csuja: el detectiu

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenvolupat a Budapest, a Hongria.

## Premis i nominacions
### Premis

* Millor film i millor segon paper masculí per Jeffrey DeMunn, en els premis CableACE l'any 1995.
* Premi Emmy al millor segon paper masculí en un telefilm per Donald Sutherland el 1995.
* Millor film, millor director i millor actor per Stephen Rea, en el Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya el 1995.
* Premi Edgar-Allan-Poe al millor telefilm l'any 1996.
* Globus d'Or al millor actor secundari en sèrie, minisèrie o telefilm per Donald Sutherland el 1996.
* Millor guió adaptat, per la Writers Guild of America el 1996.

### Nominacions

* Millor director, millor guió, millor fotografia i millor segon paper masculí per Max von Sydow, en els premis CableACE l'any 1995.
* Premi Emmy al millor telefilm, millor director per un telefilm, millor guió per un telefilm, millor muntador per un telefilm, millor director de càsting (Joyce Nettles) i millor segon paper masculí per un telefilm (Jeffrey DeMunn) l'any 1995.
* Globus d'Or a la millor minisèrie o telefilm l'any 1996.

## Crítica

* "Treballada intriga per sobre de la mitjana, amb bones interpretacions, especialment la de Rea"

## Referències

* ↑ «Ciutadà X». esadir.cat.
* ↑ «Citizen X». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «Citizen X». El País.
# Altaveu intel·ligent

Un altaveu intel·ligent és un tipus d'altaveu sense fils i un dispositiu intel·ligent que utilitza Wi-Fi, Bluetooth i altres estàndards per estendre l'ús més enllà de la reproducció d'àudio. Això pot incloure, però no limitar-se a, característiques com ara la compatibilitat a través d'una sèrie de serveis i plataformes, connexió d'igual a igual a través de xarxes en malla, assistents personals intel·ligents, i altres. Cada un d'ells pot tenir la seva pròpia interfície i característiques, normalment llançades o controlades a través d'una aplicació o un programari de domòtica.
Al mercat existeixen diversos altaveus intel·ligents: Amazon Echo, Google Home, Invoxia Triby, Lenovo Smart Assistant i Sonos Play.
A partir de l'hivern 2017, NPR i Edison Research calculen que 39 milions de nord-americans (16% de la població major de 18 anys) posseeixen un altaveu intel·ligent.
Un altaveu intel·ligent amb pantalla tàctil es coneix com una pantalla intel·ligent. Tot i que són similars en el factor de forma a les computadores de la tauleta, les pantalles intel·ligents difereixen en la seva èmfasi en una interfície d'usuari sense mans i funcions d'assistent virtual.

## Galeria de fotografies

* El primer altaveu d'equalitat Amazon Echo en negre
* L'altaveu Amazon Echo en blanc
* El altaveu intel·ligent Inici de Google està inactiu en una taula
* L'altaveu d'Amazon Echo Show, altaveu intel·ligent en blanc
* Harman Kardon INVOKE altaveu intel·ligent en grafit

## Referències

* ↑ smart speaker, techtarget.com, maig 2017
* ↑ GURMAN, Mark «Apple’s Stumbling HomePod Isn't the Hot Seller It Wanted». , 11-04-2018 [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ «The Smart Audio Report from NPR and Edison Research, Fall-Winter 2017 (PDF)» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-01-01. [Consulta: 30 novembre 2018].
* ↑ Lacoma, Tyler «What is a smart display?». Digital Trends, 26-10-2018.
# Alam Khan de Khandesh

Alam Khan fou sobirà farúquida de Khandesh proclamat el 30 d'agost o 7 de setembre de 1508 o el 8 o 15 d'agost de 1510, després de la mort del seu parent Ghazni Khan.
Amb el suport de Berar i Ahmadnagar, fou proclamat sobirà. Gujarat s'hi va oposar i Mahmud Shah Baykara va envair el país en suport d'un altre Alam Khan, homònim per tant al seu rival, besnet de Malik Iftikar Hasan (fill del fundador de la dinastia Malik Raja Ahmad). L'Alam Khan protegit de Gujarat va entrar a Thalner i Alam Khan protegit d'Ahmadnagar va fugir cap a Burhanpur (novembre-desembre del 1508) o 1510. L'abril de 1509 (o 1511), derrotades les forces de Nizam Shah d'Ahmadnagar i les lleials al seu protegit Alam Khan, el seu homònim protegit per Gujarat fou entronitzat com Adil Khan III.

## Bibliografia

* Abu l Fazl, Ain-i-Akbari, Vol. II, traducció de H.S. Jarrett, revisió de J.N. Sarkar, editat per The Asiatic Society, Calcutta, 1949, reimprès 1993.
* H. Beveridge, The Akbarnama of Abu'l Fazl, Vol. III, editat per The Asiatic Society, Calcutta, 1939, reimprès 2000
* Radhey Shyam, The Kingdom of Khandesh, editat per Idarah-i-Adabiyat-i-Delli, Delhi, 1981
# Alfred Molinas i Bellido

Alfred Molinas i Bellido (Barcelona, 1923 - 31 de desembre del 2022) fou un advocat i empresari, líder de la patronal catalana durant la transició democràtica espanyola.
Llicenciat en dret, s'especialitzà en dret marítim internacional i exercí de 1946 a 1962. El 1970 creà el comitè coordinador dels ports del Nord-oest de la Mediterrània. El 1977 participà en la reconstitució de Foment del Treball Nacional com a organització empresarial d'àmbit català amb Carles Ferrer i Salat i Josep Maria Pujol-Xicoy, i en fou president de 1978 a 1994, any en què es va jubilar. Durant la campanya de les eleccions a la Generalitat de Catalunya instà a la despesa de 300 milions de pessetes entre l'empresariat per a evitar que les guanyés el PSC davant el temor de la formació d'un govern marxista. Molinas va impulsar successius acords socials amb els sindicats i el Govern de la Generalitat de Catalunya en la dècada del 1980. Un treball que va culminar en 1993, quan es va signar l'Acord Interprofessional de Catalunya que portaria a la creació del Tribunal Laboral de Catalunya.
També fou vicepresident de la CEOE, vicepresident de l'Autoritat Portuària de Barcelona i vocal del Consell General del Consorci de la Zona Franca de Barcelona i president de la Fundació CETMO (Centre d'Estudis del Transport del Mediterrani Occidental). El 2006 va rebre la Medalla Francesc Macià. També és Comandant de l'Orde al Mèrit de la República Italiana i Oficial de la Legió d'Honor francesa.

## Notes

* 1 2 Dani Cordero, Fallece Alfredo Molinas, expresidente y renovador de Foment del Treball, El País, 1/1/2022
* ↑ Mor l’expresident de Foment Alfred Molinas, El Punt Avui, 2/1/2022

## Enllaços externs

* «Alfred Molinas i Bellido». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Extracte de biografia Arxivat 2014-10-30 a Wayback Machine.
* Notícies a El País sobre Alfred Molinas
* Article a Economiadigital.com, amb breu biografia Arxivat 2014-10-30 a Wayback Machine.
* Retrat fotogràfic d'Alfred Molinas fet per Tomàs Casademunt el 1992
# Alfred Mondria i Virgili

Alfred Mondria i Virgili (València, 3 d'agost de 1965), llicenciat en filologia catalana, és crític literari i professor de secundària.
Com a crític literari ha col·laborat, entre altres mitjans, en el diari Avui, en la revista Caràcters, publicada per la Universitat de València i, particularment, en el suplement cultural Posdata, de Levante-EMV.
És autor del llibre Nabokov & Co. (Brosquil, 2004), que recull les crítiques literàries publicades entre 1999 i 2003. Per les pàgines d'aquesta obra apareixen alguns dels escriptors amb què més s'identifica: Joseph Roth, Saul Bellow, Stefan Zweig, Sebastian Haffner, Harold Bloom, Augusto Monterroso i, especialment, Vladimir Nabokov. Pel que fa a la literatura catalana, Mondria es defineix admirador de Gabriel Ferrater, Joan Fuster i Josep Pla.
Alfred Mondria és un crític compromès contra els totalitarismes i té un estil directe i fins i tot punyent. De fet, alguns han considerat Mondria com una de «les plomes més esmolades de València» o com «un assagista a qui tant agrada descobrir i denunciar tòpics estèrils».

## Referències

* ↑ Salvador Enguix. Diario de Valencia. Todos somos analistas financieros Arxivat 2008-12-09 a Wayback Machine.
* ↑ Vicent Alonso.Vicent Alonso i la traducció dels 'Assaigs' de Montaigne Arxivat 2009-09-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Entrevista a Alfred Mondria Arxivat 2010-06-13 a Wayback Machine.
* Articles d'Alfred Mondria en Caràcters
* Ressenya de Nabokov & Co (pàgina 3) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# American Falls (Idaho)

American Falls és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 4.111 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, American Falls tenia 4.111 habitants, 1.429 habitatges, i 1.063 famílies. La densitat de població era de 1.030,7 habitants per km².
Dels 1.429 habitatges en un 40,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 25,6% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,7% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.955 $ i la renda mediana per família de 35.435 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.317 $ mentre que les dones 21.209 $. La renda per capita de la població era de 12.891 $. Aproximadament el 12,7% de les famílies i el 17,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- American Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- American Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Almandina

L'almandina és una espècie mineral que pertany al grup dels granats. El seu nom deriva d'alabandicus, que és el nom que va donar Plini el Vell a la pedra treballada a Alabanda, un poble de Caria, a l'Àsia Menor. L'almandina és un granat aluminico-fèrric, d'un color vermell intens amb certes tonalitats violàcies.
L'almandina forma part com a membre extrem de la solució sòlida entre ella mateixa i el pirop. La seva fórmula és: Fe₃Al₂(SiO₄)₃. A mesura que ens desplacem en la solució sòlida cap al domini del pirop, el ferro de l'almandina es va substituint per magnesi.
El mineral cristal·litza en el sistema cristal·lí cúbic, amb uns paràmetres de cel·la de a ≈ 11.512 Å a 100 K.

## Formació i jaciments

L'almandina es troba abundantment en plaers; són sobretot coneguts els de Sri Lanka, on sovint és anomenada rubí de Ceilan. Si l'almandina pren tonalitats violàcies s'anomena granat de Thanlyin, un poble de Pegu, a Myanmar. S'han trobat grans dipòsits d'almandina als Territòris de Nord, a Àustràlia. A més a més d'aquests llocs, on l'almandina és coneguda per la seva abundància o bellesa, també es troba arreu del món. Generalment es troba en roques metamòrfiques con esquistos, corneanes, gneissos o altres tipus de roca. També en roques ígnies com pegmatita o eclogita.

## Referències

* 1 2 Mindat.org - Almandine
* 1 2 Webmineral.com - Almandine
* ↑ Handbook of Mineralogy - Almandine
* ↑ Gemological Institute of America, GIA Gem Reference Guide 1995, ISBN 0-87311-019-6
* ↑ Geiger C., Armbruster Th., Lager G., Jiang K., Lottermoser W., and Amthauer G. (1992). "A combined temperature dependent $^{57}$Fe Mössbauer and single crystal X-ray diffraction study of synthetic almandine: evidence for the Gol'danskii-Karyagin effect." Physics and Chemistry of Minerals, Volume 19, Number 2, pp. 121-126. http://www.springerlink.com/content/u6hj5812806431ht/%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Amosis-Sitkamose

Amosis-Sitkamose, o simplement Sitkamose, va ser una princesa i reina egípcia de finals de la XVII dinastia o de principis de la XVIII. Segons el seu nom, és probable que hagués estat filla del faraó Kamosis, ja que significa "filla de Kamosis".
Probablement es va casar amb Amosis I, que a més seria el seu oncle o cosí, ja que els seus títols inclouen "Dona del Rei", així com "Filla del Rei" i "Germana del Rei". També va ser posseïdora del títol d'Esposa del déu d'Amon, però és probable que se li concedís aquest de manera pòstuma.
La mòmia de Sitkamose es va descobrir el 1881 a l'amagatall de Deir el-Bahari; la van trobar al sarcòfag d'un home anomenat Pediamun que va viure durant la XXI dinastia. La seva mòmia va ser desembolicada per Gaston Maspero el 19 de juny de 1886. Sitkamose tenia uns trenta anys quan va morir, Grafton Eliot Smith la va descriure com una dona de constitució, gairebé masculina. La mòmia havia estat malmesa pels saquejadors de tombes.

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 129.
* ↑ «Ahmose-Sitkamose (c. 1573-1570 B.C.)» (en anglès). members.tripod.com. [Consulta: 30 abril 2020].

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies
* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.