OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escut del Molar

L'escut del Molar és un símbol oficial d'aquest municipi del Priorat i es descriu mitjançant el llenguatge tècnic de l'heràldica amb el següent blasonament:
    «Escut caironat: d'or, una mola de sable; el cap de sable. Per timbre una corona mural de poble.»

## Disseny

La composició de l'escut està formada sobre un fons en forma de quadrat recolzat sobre un dels seus vèrtexs, anomenat escut caironat, segons la configuració difosa a Catalunya i d'altres indrets de l'antiga Corona d'Aragó i adoptada per l'administració a les seves especificacions per al disseny oficial dels municipis dels ens locals. És de color groc (or), amb una representació simbòlica d'una mola, omplint el màxim d'espai possible i sense tocar les vores de l'escut, de color negre (sable). La part superior de l'escut (el cap) té una alçada igual a un terç de l'ample, i també és de color negre (sable).
L'escut està acompanyat a la part superior d'un timbre en forma de corona mural, que és l'adoptada pel Departament de Governació d'Administracions Locals de la Generalitat de Catalunya per timbrar genèricament els escuts dels municipis. En aquest cas, es tracta d'una corona mural de poble, que bàsicament és un llenç de muralla groc (or) amb portes i finestres de color negre (tancat de sable), amb quatre torres merletades, de les quals se'n veuen tres.

## Història

L'escut va ser aprovat el 7 d'octubre de 1991 i publicat al DOGC número 1.506 del 16 d'octubre del mateix any.
La mola és un senyal parlant al·lusiu al nom de la localitat. El poble va formar part del municipi de Garcia fins al segle xix; Garcia va pertànyer a la baronia d'Entença, les armes de la qual (d'or; el cap de sable) es representen a l'escut del Molar.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Priorat
* Escut d'Entença

## Referències

* 1 2 «Anunci relatiu a l'aprovació de l'escut heràldic municipal del Molar.» (pdf). DOGC num. 1506, p. 5291, 16-10-1991. [Consulta: 27 juliol 2010].
* 1 2 «DOGC 4914, decret 139/2007, de 26 de juny, pel qual es regulen la denominació, els símbols i el registre d'ens locals de Catalunya. Publicat al DOGC 4.914 de 28 de juny de 2007.». Generalitat de Catalunya, 28-06-2007.

## Enllaços externs

* Els símbols dels ens locals de Catalunya Recopilació de la informació sobre els 200 primers municipis a aprovar oficialment a Catalunya la bandera i l'escut.
# Els amors de Paris i Hèlena

Els amors de Paris i Hèlena (en francés: Les Amours de Pâris et d'Hélène) és un oli sobre llenç, obra de Jacques-Louis David. Va ser pintat en en 1788 i encarregat pel comte d'Artois. Inspirat en la mitologia grega, mostra dues de les principals figures de la Ilíada, Hèlena de Troia i Paris, interpretant-se com una sàtira dels costums del comte d'Artois. En la carrera de david, l'obra es percedida per La mort de Sòcrates i seguida per Els líctors retornant a Brutus els cossos dels seus fills.
En l'obra es plasma a Paris amb un barret frigi mentre corteja l'esposa de Menelau. Esta era el premi promés per Afrodita a Paris per haver-la triada com la deessa més bella front a Atena i Hera.

## Inspiracions

Les cariàtides representades al fons del quadre són una còpia de la Tribuna de les Cariàtides del Museu del Louvre, realitzades per Jean Goujon.

## Referències

* ↑ «uco.es». [Consulta: 24 novembre 2011].
* ↑ VV. AA.. Mitología clásica e iconografía cristiana, pág. 120. R. Areces, 2010. ISBN 978-84-8004-942-9.
* Coche de La Ferté, Étienne; Guey, Julien «Analyse archéologique et psychologique d'un tableau de David : Les Amours de Pâris et d'Hélène». Revue archéologique, XL, 1952, pàg. 129-61 [Consulta: 26 gener 2017].
* «Les Amours de Pâris et d'Hélène» (en francés). louvre.fr. [Consulta: 27 gener 2017].
# Esbjerg forenede Boldklubber

El Esbjerg fB (Esbjerg forenede Boldklubber o EfB) és un equip de futbol de la ciutat d'Esbjerg, Dinamarca. Actualment disputa la Lliga danesa de futbol.

## Història

El club es fundà l'any 1924 com a resultat de la fusió dels clubs Esbjerg Boldklub af 1898 i Esbjerg Amatørklub af 1911.

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol (5): 1961, 1962, 1963, 1965, 1979.
* Copa danesa de futbol (9): 1964, 1976.
* 45 temporades a la primera divisió danesa
* 24 temporades a la segona divisió danesa
* 5 temporades a la tercera divisió danesa

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) Arxivat 2008-07-12 a Wayback Machine.
# Ermengol Vinaixa i Gaig

Ermengol Vinaixa i Gaig (Esplugues de Llobregat, 18 de març de 1886 – Granollers, 6 de novembre de 1954) fou un dibuixant, fotògraf i pintor. Els seus dibuixos els podem trobar a revistes com Sigronet i Pulgarcito de l'editorial Gato Negro, que posteriorment seria Editorial Bruguera. Artista molt vinculat a la ciutat de Granollers, a on viuria gran part de la seva vida, dibuixaria també per la publicació vallesana La Gralla. Les seves col·laboracions amb la publicació Orientaciones nuevas, de tendències anarquistes, el portaria a la presó durant dos anys a la fi de la Guerra Civil.

## Referències

* ↑ Vinaixa 25 años després, catàleg de l'exposició del Museu de Granollers realitzada l'any 1979.

## Enllaços externs

* Romanço de Jaume Arnella dedicat a la vida de Vinaixa
* Un viatge a la lluna, Vinaixa
* El dibuix de Vinaixa a Sigronet
* Grafópata, Vinaixa (castellà)
* Tebeosfera, Vinaixa (castellà)
# Ermengol de Roergue

Ermengol I (ca. 870 - 937) fou un noble occità, comte de Roergue (919-937) i comte de Carcí (919-937), cocomte de Nimes i Albi.

## Orígens familiars

Fill d'Odó I, comte de Tolosa i de Garsenda d'Albí. Va heretar a la mort del seu pare l'any 919 el Comtat de Roergue i el Comtat de Carcí i certs drets a Albi, a Nimes i a la marca de Gòtia o Septimània.

## Núpcies i descendents

Es casà l'any 895 amb Adelaida, i van tenir sis fills:
* Adelaida de Roergue (895- ?), casada amb Rodolf I, comte de Turena
* Riquilda de Tolosa (900-955), casada amb Sunyer I, comte de Barcelona, comte de Girona i comte d'Osona
* Ramon II de Roergue (905-961), comte de Roergue (drets a Albi, Nimes i Septimània o Gòtia).
* Hug I de Carcí (910-961), comte de l'Alt Carcí
* Esteve (915-967), comte de Gavaldà
* Garsenda de Roergue (920-?)
# Espectacle

Un espectacle és una manifestació pública que s'ofereix a la vista, especialment com una cosa digna d'atenció.
Els espectacles poden ser obres d'art dramàtic; incloent l'art popular –diables, castells, trabucaires, el carnaval, etc.–, performances o accions artístiques, dansa, teatre, circ (acrobàcia, clown, màgia, etc.) òpera, revista, cabaret, concerts i molts altres gèneres; espectacles audiovisuals en diferit, que separa el públic de la feina dels intèrprets i registrat, com típicament les produccions de cinema i televisió; i es poden fer espectacles de diferents esdeveniments com ara una desfilada militar, una entrega de premis, un joc, un esport, una execució pública o la tauromàquia.
També s'utilitza el terme per a referir-se a les activitats professionals relacionades amb aquesta diversió, o per extensió a alguna acció o esdeveniment espectacular o de gran estranyesa.
A les arts escèniques, l'espectacle dramàtic és l'objecte creatiu central del procés de comunicació dramàtica. Consisteix a una presentació devant d'un auditori d'una ficció, executada per uns intèrprets, que aporten el seu propi cos (i a través d'ell la veu, el gest i el moviment), i en el cas general també un conjunt heterogeni d'elements escènics, incloent la il·luminació, el so (que pot ser música, veu en off i altres efectes sonors diversos), les projeccions, l'escenografia, els objecte]s accessoris, el vestuari, la perruqueria, el maquillatge i les màscares. De tots aquests elements, els únics obligatoris són almenys un intèrpret i almenys un espectador.

## Vegeu també

* Arts escèniques: escena, rereescena, intèrpret, públic
* Assaig d'un espectacle, impro escènica…
* Entreteniment, festa…

## Referències

* ↑ «Espectacle». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Espectacle». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roselló, Ramón X. Anàlisi de l'obra teatral. Abadia de Montserrat, 2011. ISBN 9788498834437.

## Enllaços externs

* «Espectacles». Festa Major.
Viccionari
# Ermessenda (muller de Sunifred I)

* No s'ha de confondre amb Ermessenda de Carcassona.
Ermessenda (?, segle IX — ?, 885/888) fou la muller de Sunifred I (matrimoni any 840), comte d'Urgell, Cerdanya, Girona, Osona i Barcelona, entre d'altres. Amb Sunifred tingué set fills:
* Guifré el Pilós (ca. 840 - 897), comte de Barcelona
* Miró I (? - 896), comte de Rosselló i Conflent
* Radulf (? - 920), comte de Besalú
* Sunifred (?-ca. 890), abat d'Arles
* Riculf (? - ca. 916), bisbe d'Elna
* Sesenanda
* Ermesinda (?-ca. 898)
Després de la mort del seu marit l'any 848, actuà amb el títol de comtessa al costat dels seus fills Guifré I i Miró I.

## Referències

* ↑ «Ermessenda (muller de Sunifred I)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ermessenda de Bigorra

Ermessenda de Bigorra (1015-1049?), també coneguda com a Gerberga o Gisberga fou reina d'Aragó. Era filla del comte Bernat I de Foix i la seva segona esposa, la comtessa Garsenda de Bigorra.
El 22 d'agost de 1036 va casar-se amb Ramir I d'Aragó. Al contraure matrimoni va canviar el seu nom per Ermessenda, el qual va agafar en homenatge a la seva tieta, la comtessa Ermessenda de Carcassona, comtessa consort de Barcelona.
Aquestes noces suposaven la creació d'una aliança molt estreta entre el comtat de Bigorra i la monarquia aragonesa, manifestada en la mort de Bernat II, germà d'Ermessenda, combatent contra els musulmans cap el 1077. Els seus successors Cèntul I i Cèntul II es van distingir també com a vassalls i aliats dels reis aragonesos.
Tingueren cinc fills:
* Teresa d'Aragó, casada amb el comte Guillem Bertran de Provença
* Sanç Ramires, Rei de Aragó i de Pamplona
* Sança, casada amb el comte Ermengol III d'Urgell
* Garcia Ramires, bisbe de Jaca
* Urraca, monja en Santa Creu de la Serós.
Ermessenda morí cap a l'any 1049, i va ser enterrada al Monestir de Sant Joan de la Penya.

## Referències

* ↑ «Ermesinda (Gisberga) Roger». Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 16 agost 2020].

## Bibliografia

* Carlos Laliena Corbera, “La formación del Estado feudal. Aragón y Navarra en la época de Pedro I”, a Edad Media. Revista de Historia (Osca), nº2 (1996)
* Ana Isabel Lapeña Paúl, “Sancho Ramírez. Rey de Aragón (¿1064?-1094) y rey de Navarra (1076-1094)”, Gijon, Ed. Trea, 2004.
# Ermessenda (prenom)

Ermessenda és un prenom femení català. Prové del prenom germànic Ermesindis, provinent possiblement d'Irmin- (com a Ermanaric o Ermengol, amb el significat de "gran", "enorme") i bé -swint (fort) or -sind ("camí", "viatge", sovint "expedició militar"). Una possible traducció seria "camí gran", encara que a l'Edat Mitjana els noms germànic havien deixat de tenir significat propi pels seus portadors.
Aquest prenom fou força comú durant l'edat mitjana i hi hagué moltes reines que el portaren. Ermessenda, emperò, és una variant més moderna del prenom, fins al segle xv s'utilitzaren sobretot variants com ara Ermessèn o Armessèn.
Variants: Ermessèn, Armessèn, Ermessendis, Ermessenz, Ermessindis. A vegades apareix alguna h medieval al principi: Hermessenda.
Versions en altres idiomes:
* occità: Ermessenda, Ermessén
* francès: Ermesinde, Ermessende, Ermissende
* espanyol: Ermesinda, Ermesenda, (Hermesenda)
* anglès: Ermesinde
* italià: Ermesinda, Ermesenda, Ermisenda
* portuguès: Ermesinda, Ermesenda

## Biografies

* Ermessenda, esposa de Guillem II de Cervera.
* Ermessenda d'Astúries, infanta d'Astúries i reina consort d'Astúries
* Ermessenda de Carcassona, esposa de Ramon Borrell, comtessa consort de Barcelona, Girona i Osona
* Ermessenda de Cardona, filla del vescomte Ramon Folc I de Cardona.
* Ermessenda de Castellbó, vescomtessa de Castellbó i de Cerdanya, hereva d'Arnau I de Castellbó.
* Ermessenda de Cervera, en el 1186 donà el castell de Peralba al Monestir de Santa Maria de Meià.
* Ermessenda d'Empúries, filla d'en Ponç I d'Empúries.
* Ermessenda de Peratallada, segona esposa d'en Ponç III d'Empúries.

## Vegeu també

* Ermessenda (sèrie), minisèrie de 2010 dirigida per Lluís Maria Güell, basada en la biografia d'Ermessenda de Carcassona

## Referències

* 1 2 3 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 12 desembre 2011].
* ↑ Gillespie, George T. Catalogue of Persons Named in German Heroic Literature, 700-1600: Including Named Animals and Objects and Ethnic Names.. Oxford: Oxford University, 1973, p. 39. ISBN ISBN 9780198157182..
* ↑ http://visitar.cat/noms-catalans-medievals-de-noia
* ↑ Floriano, Antonio C. «Cronología y genealogía de los Reyes de Asturias» (en castellà). Archivum. Revista de la Facultat de Filosofía y Letras. Universidad de Oviedo, vol. 6, 1956, pàg. 258. ISSN: 0570-7218.
# Ernest Mottard

Ernest Mottard (Hollogne-aux-Pierres, 22 de març de 1902 - Hollogne-aux-Pierres, 30 de desembre de 1949) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1929 i 1936. En el seu palmarès destaquen la Lieja-Bastogne-Lieja de 1928 i la París-Brussel·les de 1930.

## Palmarès

* 1927 (independent)
** 1r al Circuit de Tournais
** 1r a Hollogne-aux-Pierres
** 1r a Landen
** 1r del Premi Emile Masson
* 1928 (independent)
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja
** 1r al Tour de Flandes dels Independents
** 1r a la Brussel·les-Luxemburg-Mondorf
* 1929
** Campió Provincial interclubs, amb R.C.Huy
* 1930
** 1r a la París-Brussel·les
* 1931
** Campió Provincial interclubs, amb R.C.Huy
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1932
** 1r de la Volta a Bèlgica FSS

### Resultats al Tour de França

* 1930. Abandona (3a etapa)

## Referències

* ↑ «MOTTARD Ernest». [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ «Palmarès d'Ernest Mottard (Bel)». [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Ernest MOTTARD» (en italià). [Consulta: 22 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Ernest Mottard (francès)
# Ernest Nagel

Ernest Nagel (Praga, 1901-1985) fou un filòsof estatunidenc d'origen eslovac. Va ser un dels teòrics més importants de filosofia de la ciència del seu temps. Es va llicenciar en ciències en el City College de Nova York i va obtenir el doctorat a la Universitat de Colúmbia, de la qual després seria professor. La seva obra fonamental és L'estructura de la ciència. Nagel va ser el primer a formular que posicionant analíticament les equivalències entre els termes de diferents ciències, un podria eliminar tots els compromisos ontològics, excepte els estrictament necessaris de cada ciència. Es proposava així analitzar la lògica de la investigació científica i l'estructura lògica dels seus productes intel·lectuals.

## Enllaços externs

* Fitxa de l'editorial Paidós (castellà).
# Estany Gros (Porta)

L'Estany Gros és un llac d'origen glacial dels Pirineus, del terme comunal de Porta, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
És a a la vall de la Ribera de Campcardós, a la zona central - occidental del terme de Porta. És a la vall de la Ribera de Campcardós, a ponent i damunt mateix de l'Estany Petit.
Aquest estany és molt concorregut per les rutes excursionistes que recorren els Pirineus de la zona oriental d'Andorra i occidental de la Cerdanya.

## Referències
### Notes

* ↑ L'Estany Gros en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Una ruta de Wikiloc

### Bibliografia

* Becat, Joan. «100 - Porta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Figuera, Manel. Excursions escollides per a raquetes de neu: 20 itineraris pel Berguedà, l'Alt Urgell i la Cerdanya. Valls: Cossetània Edicions, 2005 (Azimut, 75). ISBN 84-9791-140-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Porta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

### Enllaços externs

* Una ruta per la Vall de Campcardós, amb l'Estany Petit i l'Estany Gros, a Youtube
* Fitxa i fotografia a Lacs des Pyrénées
# Omar Richards

Omar Tyrell Crawford Richards (Lewisham, Anglaterra, 15 de febrer de 1998) és un futbolista britànic que juga en la demarcació de defensa pel Rio Ave FC, cedit pel Nottingham Forest FC.

## Carrera esportiva

Després de formar-se en les categories inferiors del Fulham FC i posteriorment del Reading FC des dels catorze anys, finalment el 2017 va ascendir al primer equip, fent el seu debut el 5 d'agost en un partit de l'EFL Championship contra el Queens Park Rangers FC després de substituir Jon Dadi Bodvarsson al minut 59.
El 27 de maig de 2021, a un mes de finalitzar el seu contracte amb l'equip anglès, el FC Bayern de Múnic va anunciar el seu fitxatge per a les següents quatre temporades.

## Referències

* ↑ «Queens Park Rangers 2-0 Reading FC: 10-man Royals start 2017/18 campaign with a whimper» (en anglès). GetReading, 05-08-2017. Arxivat de l'original el 2021-09-22. [Consulta: 10 maig 2021].
* ↑ «QPR 2-0 Reading». Footballdatabase, 05-08-2017. [Consulta: 18 gener 2020].
* ↑ «Academy product Omar Richards set to sign for Bayern Munich» (en anglès). Reading FC, 27-05-2021. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ «Omar Richards firma hasta 2025». FC Bayern de Múnic, 27-05-2021. [Consulta: 27 maig 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Omar Richards a footballdatabase
* Fitxa d'Omar Richards a soccerway
# Josep Miquel García Messeguer

Josep Miquel García Messeguer (Saragossa, Aragó, 1952) és un jugador d'hoquei sobre herba aragonès, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.
Va néixer el 28 de setembre de 1952 a la ciutat de Saragossa.
Membre del Reial Club de Polo de Barcelona va participar, als 27 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), on va aconseguir guanyar la medalla de plata amb la selecció espanyola d'hoquei sobre herba. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) aconseguí guanyar un diploma olímpic en finalitzar vuitè en la competició olímpica.

## Referències

* ↑ O Hoquei sobre herba en GEA(Gran Enciclopedia Aragonesa).
# Liubov Charkashyna

Liubov Viktorovna Charkashyna (belarús: Любоў Віктараўна Чаркашына; rus: Любовь Викторовна Черкашина, nascuda el 23 de desembre de 1987 a Brest) és una gimnasta rítmica individual belarussa. Ella és medallista de bronze olímpica de concurs complet en 2012, medallista d'or Europea de 2011 i en dues ocasions (2012, 2011) medallista de bronze en la Final de la Copa Mundial de concurs complet.

## Carrera

Charkashyna va començar a practicar gimnàstica rítmica a una edat més tardana, quan ella tenia 9 anys, va fer el seu debut internacional com a júnior en 2003. Ella va tenir una reeixida temporada guanyadora de bronze en 2007 en el Premi de la Gran Final en Insbruck, Àustria. Va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 i es va col·locar 15 º en les qualificacions, però no va avançar als 10 rondes finals.

## Vida personal

Charkashyna està casada amb un exjugador de futbol de Belarús, Víctor Molashko.

## Referències

* ↑ «FIG World standings for rhythmic gymnastics». International Federation of Gymnastics. Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 30 octubre 2012].
* ↑ «FIG World standings for rhythmic gymnastics». International Federation of Gymnastics. Arxivat de l'original el 2013-11-13. [Consulta: 30 octubre 2011].
* ↑ «Olympic results». Arxivat de l'original el 2012-11-04. [Consulta: 24 abril 2017].
* ↑ Happy Ending of Gymnasts

## Enllaços externs

* Liubov Charkashyna a la Federació Internacional de Gimnàsia.
# Liubov Blok

Liubov Blok (Sant Petersburg, 29 de desembre de 1881 - Sant Petersburg, 27 de setembre de 1939), rus: Любовь Блок, nascuda Liubov Dmítrievna Mendeleïeva, en rus: Любовь Дмитриевна Менделеева, fou una artista i historiadora russa casada amb el poeta Aleksandr Blok i filla del químic Dmitri Mendeléiev.
Realitzà els seus estudis al Gymnasium Schaffe. S'apassionà pel teatre i actuà en representacions d'afeccionats, prenent més endavant el pseudònim de Bassarguina. Conegué al poeta Aleksandr Blok (1880-1921) en una representació d'una peça de teatre que tingué lloc a la propietat familiar de la família Mendeléiev a Boblovo, a poc quilòmetres de Moscou, i propera a la casa familiar del poeta a Chakhmatovo, a la qual assisteix diverses vegades. Els dos joves acabarien per casar-se l'any 1903 a l'església Sant Miquel-Arcàngel del poble de Tarakanovo a mig camí entre Boblovo i Chakhmatovo i la petita recepció tingué lloc a la casa dels Mendeléiev
Esdevé "la bella dama" de les poesies de Blok. Fou seduïda per l'escriptor Andrei Biély, però acceptà la relació. Durant aquests anys actuà en companyies de teatre privades. L'any 1909, perdé el seu nadó que tenia poc més d'una setmana i els Blok marxaren a descansar a Itàlia.
Durant la Primera Guerra Mundial, Liubov Blok esdevingué infermera de guerra. Aleksandr Blok experimentà etapes de depressió durant els anys post-revolucionaris, però es mantingué fidel a la seva dona fins als últims anys de la seva vida. Després de la mort del seu espòs i els anys de la guerra civil russa, escriví als anys 1930 articles sobre la història del ballet, com Aparició i desenvolupament de la tècnica de la dansa clàssica. Assaig de sistematització, que foren reagrupats a continuació en una obra fonamental El Ballet clàssic. Història i modernitat i un llibre de records sobre Blok La qual cosa s'ha passat i la qual cosa no s'és pas passat en el cas de Blok i de jo mateix («И быль, и небылицы о Блоке и о себе»).
Morí a Leningrad l'any 1939. El seu cos i ell d'Aleksandr Blok foren transferits l'any 1944 a la passarel·la dels escriptors, a prop de la tomba del seu pare Dmitri Mendeléiev (1834-1907), al cementeri Volkovo de Sant Petersburg.

## Referències

* ↑ Стихи о прекрасной даме (Poemes sobre la bella dama) és un dels primers reculls de poemes de Blok. Està dedicat à Liubov Dmitrievna Mendeleïeva.
* ↑ (rus) «Классический танец. История и современность» Ressenya editat el 1987 a Moscou per Edicions Iskousstvo
* ↑ (rus) И БЫЛИ, И НЕБЫЛИЦЫ О БЛОКЕ И О СЕБЕ (extracte) Arxivat 2013-09-18 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* ((rus)) Text en línia dels records de Liubov Blok
* Museu Blok a Sant Petersburg
# Leptodactylus viridis

Leptodactylus viridis és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Silvano, D.& Pimenta, B. 2004. Leptodactylus viridis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Llau de les Comelletes

La Llau de les Comelletes és una llau de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, actualment integrant del municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. Forma part del territori de l'antic poble del Mas de Vilanova.
Es forma a llevant de l'Obagueta de les Comelletes, des d'on davalla fent un arc cap al sud-oest, deixant a migdia i després a llevant el Serrat de les Comelletes, mentre que el Serrat de la Guàrdia queda a ponent. S'aboca en el riu de Carreu al nord del Planell de les Bruixes i a llevant de lo Riu de Vilanoveta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Llei de la llengua pròpia i oficial

La llei de la llengua pròpia i oficial és una llei aprovada pel Consell General d'Andorra el 25 d'abril de 2024.

## Referències

* ↑ «Cultura Activa celebra l'aprovació de la llei de la llengua pròpia». Culturàlia, 25-04-2024. [Consulta: 27 abril 2024].
* ↑ Cucurull, Maria. «Dia històric per al català». Núvol, 25-04-2024. [Consulta: 27 abril 2024].

## Enllaços externs

* Projecte de llei de la llengua pròpia i oficial, Consell General del Principat d'Andorra.
# Lligament vertebral comú

Els lligaments vertebrals comuns (o lligaments longitudinals) són dos conjunts de lligaments que recorren la columna vertebral.
Aquests són:
* Lligament vertebral comú anterior (ligamentum longitudinale anterius), que recorre la superfície anterior de la columna vertebral
* Lligament vertebral comú posterior (ligamentum longitudinale posterius), que es troba dins del canal vertebral i s'estén al llarg de les superfícies posteriors dels cossos de les vèrtebres