OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scum of the Earth!

Scum of the Earth! (també coneguda com Sam Flynn) és una pel·lícula d'explotació estataunidenca de 1963 dirigida per Herschell Gordon Lewis i produït per David F. Friedman. Es considera la primera pel·lícula del gènere "roughie".

## Sinopsi

Una estudiant universitària innocent, Kim Sherwood (Downe), és induït a fer poses "glamour" per guanyar diners per la matrícula. Un cop ha fet aquest treball, els fotògrafs li fan xantatge perquè faci una posada cada cop més explícita. Segueixen diverses formes de violència sexual implícita fins que la noia és rescatada de la seva situació desesperada.

## Repartiment

* William Kerwin com a Harmon Johnson (com a Thomas Sweetwood)
* Allison Louise Downe com a Kim Sherwood (com a Vickie Miles)
* Lawrence J. Aberwood com a Lang (com a Lawrence Wood)
* Sandra Sinclair com a Sandy (com a Sandy Sinclair)
* Mal Arnold com a Larry
* Craig Maudslay Jr. com a Ajax
* Christy Foushee com a Marie (com a Toni Calvert)
* Doug Brennan com a Carl
* Christina Castel com a Cindy, la model
* Edward Mann com el Sr. Sherwood
* Lou Youngman com a Dave, punk
* William Caulder com a Joe, punk

## Producció

A la seva autobiografia, David F. Friedman va escriure que Scum of the Earth es va rodar en sis dies, només dues setmanes després que hagués acabat el rodatge de Blood Feast i es va rodar durant la major part del mateix a ubicacions de Miami i Miami Beach com a la pel·lícula anterior. Va ser filmada en blanc i negre no per estalviar diners, sinó per donar-li intencionadament un aspecte brut, "com una stag film de 16 mm antiga i ratllada". Friedman va tenir la idea de promocionar la pel·lícula una setmana abans de la seva projecció oferint al públic del teatre còmics de la història.

## Recepció crítica

Allmovie va escriure: "Involuntàriament divertida i mal fotografiada, aquesta pel·lícula sens dubte té els seus moments per als coneixedors del mal cinema, però els altres la trobaran toixa i avorrida."

## Disponibilitat

Something Weird Video va llançar Scum of the Earth en DVD amb The Defilers (1964) el 20 de febrer de 2001. It is also available on the Arrow Video Blu-ray release of Blood Feast (1963) as a special feature.

## Referències

* 1 2 «The Defilers/Scum of the Earth (1965/1963)». digitallyobsessed.com. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2020. [Consulta: 2 juliol 2012].
* 1 2 David F. Friedman; Don De Nevi. A Youth in Babylon: Confessions of a Trash-Film King. Buffalo, New York: Prometheus Books, 1990, p. 26. ISBN 0-87975-608-X.
* ↑ Robert Firsching. «Scum of the Earth (1963)». Allmovie. [Consulta: 2 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Scum on the Earth! a Dailymotion
# Focas (cràter marcià)

Focas és un cràter d'impacte del planeta Mart que pertany al quadrangle Ismenius Lacus. Està situat al Nord-Oest del cràter Cerulli, al Nord-Est de Maggini i al Sud-Est de Semeykin, an les coordenades 33.9° Nord i 347.3º Oest.
L'impacte va causar una petjada de 76.5 quilòmetres de diàmetre. El nom va ser aprovat en 1973 per la Unió Astronòmica Internacional, en honor de l'astrònom greco-francès Jean Focas (1909-1969).

## Referències

* ↑ «USGS Astro: Planetary Nomenclature: Feature Data Search Results». USGS Gazetteer of Planetary Nomenclature Feature Information. [Consulta: 19 juliol 2008].
# Placidochromis borealis

Placidochromis borealis és una espècie de peix tropical d'aigua dolça de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes. Poden assolir els 6,5 cm fins a longitud total.
Viu a una pregonesa de 53 a 61 metres al llac Malawi de la Tanzània a l'Àfrica oriental.

## Referències

* ↑ Hanssens, M. «The deep-water Placidochromis species». A: Snoeks, J. (ed). The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy (en anglès). El Paso, Texas. Species Diversity Lake Malawai: Cichlid Press, 2004, p. 104-197. ISBN 978-0966825589.
* 1 2 Torres, Armi G.; Bailly, Nicolas. «Placidochromis borealis Hanssens, 2004» (en anglès). Fishbase. [Consulta: 15 setembre 2020].
# Tilly De Garmo

Tilly de Garmo (nascuda Mathilde Jonas, Dresden, 3 d'abril de 1888 - Hollywood, 21 de març de 1990) fou una soprano alemanya.
El 1914 es va casar amb el cantant Harry de Garmo, que va morir al cap de cinc anys. Tot i que després es va casar amb el director d'orquestra Fritz Zweig, sempre va ser coneguda professionalment com a Tilly de Garmo.

## Referències

* ↑ «Biografia de Fritz Zweig» (en anglès). musiklexikon. [Consulta: 19 febrer 2018].
* ↑ «Biografia de Harry de Garmo» (en anglès). holdridgerecords. [Consulta: 19 febrer 2018].
# Ombres de sospita

Ombres de sospita (títol original: Shadow Of Doubt) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Randal Kleiser, estrenada l'any 1998. Ha estat doblada al català

## Argument

Kitt Devereux, advocada de fama i brillant que ha construït la seva reputació defensant homicides i dels violadors, és avui advocada de negocis. No obstant això torna a les seves antics temes acceptant la defensa d'un jove rapper acusat d'haver assassinat salvatgement la filla d'un ric filantrop.

## Repartiment

* Melanie Griffith: Kitt Devereaux
* Tom Berenger: Jack Campioni
* Craig Sheffer: Laird Atkins
* Huey Lewis: Al Gordon
* Wade Dominguez: Robert 'Bobby' Medina
* James Morrison: El senador Saxon
* Lisa Pelikan: Leslie Saxon
* Nina Foch: Sylvia Saxon
* Tony Plana: El detectiu Krause
* Victor Love: El detectiu Baker
* Richard Portnow: Marvin Helm
* Kimberley Kates: Bridget Paul
* Danielle Nicolet: Cheryl
* James Karen: Norman Calloway
* John Ritter: Steven Mayer

## Crítica

* "Pel·lícula de les d'entreteniment de crim i judicis (...) Bona factura"

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Ombres de sospita». [Consulta: 13 febrer 2018].
* ↑ «Shadow Of Doubt».
* ↑ Casanova, María «Sombras de sospecha». Cinemanía.
# Beurnevésin

Beurnevésin (antigament en alemany Brischwiler) és una comuna suisa del Cantó del Jura, situada al Districte de Porrentruy. Limita al nord-oest amb la comuna de Pfetterhouse (FRA-68), al sud-est amb Bonfol, al sud-oest amb Damphreux, a l'oest amb Lugnez, i al nord-oest amb Réchésy (FRA-90)

## Referències

* ↑ Oficina federal d'estadística (31 de decembre de 2014). «Bilanz der ständigen Wohnbevölkerung nach Bezirken und Gemeinden» (en alemany). Consultat el 19 de novembre de 2015.

## Enllaços externs

* Página de Beurnevésin en el portal del Jura.
* Beurnevésin en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Santa Generació

Santa Generació és una escultura (talla en fusta policromada i daurada) de 143 x 55 x 39,5 cm de la segona meitat del segle XV i atribuïda a Michael Pacher, la qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

L'atribució d'aquesta Santa Generació al pintor i escultor Michael Pacher té possibilitats fonamentades si es tenen en compte qüestions com la presumpta procedència de l'obra d'un convent de la rodalia de Múnic i, sobretot, l'estil.

## Descripció

La iconografia dels grups coneguts com a Santa Generació o Santa Anna-triple s'inscriu en una intenció (molt arrelada en aquesta època) d'atorgar un paper preponderant a Santa Anna, ja que es considera la iniciadora dels misteris de la concepció virginal. Per mitjà de l'Abraçada a la Porta Daurada amb Sant Joaquim, Maria va néixer sense pecat original, la qual cosa explica sense fissures la idea de la generació miraculosa de Jesucrist en tindre com a primer moment la concepció immaculada de Maria.
A més d'aquest exemple pel que fa a la representació de Santa Anna dempeus, hi ha altres possibilitats d'expressió iconogràfica del tema, més arrelades a Catalunya i que denoten amb major claredat la concatenació genealògica dels personatges: una és la de la superposició vertical de les tres imatges -Santa Anna, la Mare de Déu i el Nen Jesús-, amb la representació d'una figura asseguda damunt l'altra successivament, sota un mateix eix i en ordre creixent de grandària, o bé amb la disposició dels tres personatges superposats segons eixos diversos, d'acord amb un esquema compositiu piramidal semblant a la juxtaposició, com es pot observar a la talla que representa el mateix tema i que s'atribueix a Adrian van Wësel (MNAC/MAC 131055).
Fou adquirida el 1908 i el seu número de catàleg al MNAC és el 17661.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 4 Maria Rosa Manote i Clivilles a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 138-139.

## Enllaços externs

* Pinterest
* Alamy (anglès)
# Serrat de Pampa

El Serrat de Pampa és una serra situada al municipi de Castellar de la Ribera, (Solsonès), amb una elevació màxima de 886,2 metres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tilly (Villers-la-Ville)

Tilly és un antic municipi de Bèlgica al Brabant Való. L'1 de gener de 1977 fusionà amb Villers-la-Ville.
El primer esment escrit al repertori Gesta abatium Gemblacensium de l'abadia de Gembloux, Tillir data del segle xii, amb variants com Tillier i Tilhier. La forma Tilly apareix per a la primera vegada el 1435. Tilly va donar el seu nom al riu Thyle i que és un afluent del Dijle a la conca de l'Escalda, a més el paisatge és caracteritzat per a una vintena de petits rierols anomenat «ri»: Ri Pirot, Ri Saint-Bernard, Ri Saint-Jean i molts altres. Durant l'antic règim era una senyoria dins del ducat de Brabant. El 25 de jun 1448 Joan de Lalaing va vendre el feu al Joan t'Serclaes, una vella familla noble de Brussel·les. Des d'aleshores la nissaga dels t’Serclaes de Tilly, de la qual van sortir uns militars catòlics destacats als segles XVII i XVIII va lligar el seu nom amb el poble. El 9 de juliol del 1587 Martí t'Serclaes també va comprar al duc de Brabant la jurisdicció sobre la senyoria. Jaume t'Serclaes, que va servir al bàndol espanyol durant les setges d'Oostende i d'Anvers durant la Guerra dels Vuitanta Anys va obtenir el títol de «comte de Tilly» el 1624, poc abans la seva mort l'11 d'octubre. Durant la revolució francesa, la major part de les terres, les masies i el castell dels t'Serclaes van ser expropiades i venudes el 1797-1798. El castell, on els t'Serclaes va viure durant quasi tres segles va ser destruït i només en queden uns escassos vestigis menuts.

## Llocs d'interés

* túmul de Tilly
* El túmul
* Església de Martí de Tours
* Pont de l'antic carrilet

## Bibliografia

* Tarlier, Jules; Wauters, Alphonse. «Thilly». A: Geographie et histoire des communes Belges (e-book) (en francès). volum 1. Brussel·les: Decq et Duhent, 1873, p. 77-90.

## Referències

* ↑ Dubuisson, Paul; Dubuisson, Madeleine. La Canton de Nivelles au fil de l'histoire (en francès). Éditions du Brabant wallon, 1970, p. 88.
* ↑ Tarlier & Wauters, 1873, p. 79.
* ↑ Tarlier & Wauters, «hydrographie», 1873, p. 78.
* ↑ Tarlier & Wauters, «Seigneuries et châteaux», 1873, p. 80-81.
# Ombrer deth Montardo

L'Ombrer deth Montardo (en català Obaga del Montardo) és la pala amb una forta pendent que forma el vessant nord del cim del Montardo, situada per tant al Pirineu axial i orientada de nord a sud. Està encerclada per muntanyes amb altituds d'entre 2.850 i 2.400 metres excepte al nord, on resta oberta i descendeix de forma molt abrupta des del cim del Montardo a 2.833 metres fins a la planúria de Plan de Nera a 1.413 metres. Forma part dels circs de capçalera de Valarties.
L’Ombrer deth Montardo és al sud de la Vall d'Aran, al municipi de Naut Aran, i forma part de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. La vista tradicional del Montardo des d'Arties és la de l'Obaga.

## Descripció general

L’Ombrer deth Montardo està limitat per les següents serralades:
* Sèrra de Sauvadies a l'est, que el separa del Circ del Montardo.
* Agulhes deth Montardo al sud, separant-lo de la vall de l'estany del Cap del Port del Circ de Restanca, i a l'oest separant-lo de la vall de Rius.
* L'obaga resta oberta al nord, obrint-se a la vall de Rius.
El massís del Montardo és travessat per la canalització d’aigua entre l'estany de la Restanca i l'estany de Montcasau i que construí la Sociedad Productora de Fuerzas Motrices en la primera meitat dels anys 50 dels segle xx. A la part alta de l’Ombrèr s’hi establí un campament pels obrers que construïren una galeria secundària i perpendicular a la principal que servia per accedir-hi per desenrunar

## Rius

De l'Ombrer deth Montardo neix el riu Barranc d'Aigües Hondes, que desaigua en el riu Ribèra de Rius.

## Referències

* ↑ Masip, Jordi «Ombrèr deth Montardo» (pdf). Muntanya. Cente Excursionista de Catalunya [Barcelona], número 894, abril 2011, pàgina 8 [Consulta: 18 octubre 2019].

## Bibliografia

* Editorial Alpina, SL. Mapa Val d'Aran (2005-2006). Escala 1:40.000. ISBN 84-8090-191-8
# Bisbe alablanc

El bisbe alablanc (Euplectes albonotatus) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes amb acàcies a l'oest i sud-est del Sudan, sud-oest i centre d'Etiòpia, nord-est, est i sud-est de la República Democràtica del Congo, Ruanda, nord-est de Burundi, Uganda, Kenya i nord, centre, sud-oest i sud de Tanzània, el Gabon, l'illa de São Tomé i República Centreafricana cap al sud fins l'oesti sud-oest d'Angola i extrem nord-est de Namíbia, centre i est de Zàmbia, Malawi, Moçambic, nord i est de Botswana i Zimbabwe fins l'est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Bisbe alablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Santa Helena, Ascensió i Tristan da Cunha

Santa Helena, Ascensió i Tristan da Cunha (en anglès Saint Helena, Ascension and Tristan da Cunha) és un Territori Britànic d'Ultramar que consisteix en les illes de Santa Helena, Ascensió i l'arxipèlag de Tristan da Cunha. Era conegut com a Santa Helena i dependències fins a l'1 de setembre del 2009, quan la nova constitució donà als tres territoris estatus igual.

## Història

A causa de la seva llunyania respecte al continent, les illes romangueren deshabitades fins al segle xvi. El 25 de març de 1501 però, el navegador gallec João da Nova descobrí l'illa de l'Ascensió. Un any més tard, el 21 de maig de 1502, l'illa de Santa Helena fou descoberta. El grup d'illes més meridional del territori fou descobert el març de 1506 pel navegant portuguès Tristão da Cunha, nom amb el qual foren batejades.
El 1815 el govern britànic trià Santa Helena com a lloc d'exili de Napoleó, que fou deportat a l'octubre de 1815 i hi visqué fins a la seva mort el 5 de maig de 1821. Durant aquest temps, les illes foren annexades oficialment pel Regne Unit. El 1834 Santa Helena es convertí en una colònia de la Corona britànica, el 1981 en un "territori depenent britànic" i, finalment, el 2002, amb base en la Llei de Territoris d'Ultramar, un "territori britànic d'ultramar".

## Organització administrativa

El territori es compon de tres parts:
| Àrea administrativa | Àrea (km²) | Població | Centre administratiu |
| Santa Helena | 122 | 5.809 | Jamestown |
| Ascensió | 88 | 1.532 | Georgetown |
| Tristan da Cunha | 184 | 388 | Edinburgh of the Seven Seas |
| Total | 394 | 7.729 | Jamestown |

## Referències

* ↑ «The St Helena, Ascension and Tristan da Cunha Constitution Order 2009». [Consulta: 8 novembre 2014].
* ↑ «Historical chronology St Helena». Arxivat de l'original el 2012-07-16. [Consulta: 8 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Govern de Santa Helena (anglès)
* Govern de l'illa de l'Ascensió (anglès)
* Govern de Tristan da Cunha (anglès)
# Shimoda

Shimoda (下田市; -shi) és una ciutat del Japó i un port a ka Prefectura de Shizuoka. Per a 2003 la ciutat tenia una població estimada de 27.256 habitants i una densitat de població de 260,40 persones per quilòmetre quadrat. L'àrea total de la ciutat és de 104,76 quilòmetres quadrats.
El port fou obert per les tropes americanes gràcies al Tractat de Kanagawa, negociat pel comodor Matthew Perry i signat el 31 de març de 1854.
Shimoda és famosa per les seves platges. Les platges de Tadadohama, Ohama i Iritahama atrauen milers de turistes cada any a la ciutat, i són també populars pel munt d'esport aquàtic que s'hi pot practicar. La platja de Iritahama és votada quasi cada any com la més maca de tot el Japó.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Football Club Alashkert

El Football Club Alashkert (armeni: Ֆուտբոլային Ակումբ Ալաշկերտ), és un club armeni de futbol de la ciutat d'Erevan.

## Història

El club va ser fundat el 1990 a la ciutat de Martuni, essent dissolt al voltant de l'any 2000. El 2011 fou re fundat, retornant al primer nivell del futbol armeni. L'any 2013 es traslladà a la capital del país Erevan.

## Palmarès

* Lliga armènia de futbol: 4
** 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2020/21
* Supercopa armènia de futbol: 1
** 2016

## Referències

* ↑ Llista de clubs
* ↑ Club perfil a uefa.com
* ↑ Club perfil a soccerway.com
* ↑ «Alashkert FC returning to the top league». Arxivat de l'original el 2018-06-24. [Consulta: 3 agost 2017].
# Walter Centeno

Walter Centeno (Palmar, 6 d'octubre de 1974) fou un futbolista costa-riqueny de la dècada de 2000.
Fou 137 cops internacional amb la selecció de Costa Rica.
Pel que fa a clubs, destacà a Saprissa i AEK Atenes.
Trajectòria com a entrenador:
* 2015-2016: Puntarenas FC
* 2016-2019: Municipal Grecia
* 2019-?: Saprissa

## Referències

* ↑ Walter Centeno quedó fuera de Copa de Oro por esguince (with bio) Arxivat 4 March 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. - Nación (castellà)
* ↑ Walter Centeno Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Mamrud, Roberto. «Walter Centeno Corea - Century of International Appearances». RSSSF. [Consulta: 12 maig 2009].
* ↑ “Paté” Centeno se despidió de la afición junto con sus amigos Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. - CRHoy (castellà)
* ↑ Walter "Paté" Centeno jugó con el AEK de Atenas el año 2002. Arxivat 17 June 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. - Al Día (castellà)
* ↑ Walter Centeno a National-Football-Teams.com (anglès)
# Plaça de Dins

La plaça de Dins d'Alcoi (Alcoià, País Valencià) va ser construïda a mitjan segle xix. Es tracta d'un conjunt neoclàssic de planta trapezoïdal amb arcades de mig punt en plantes baixes per les quals s'accedeix als deu edificis que la componen, construït en l'espai del claustre de l'antic convent de Sant Agustí, construït en el segle xiv i reformat posteriorment.

## Urbanisme

La plaça segueix la tipologia de places majors porticades que s'originen a Espanya en el segle xvii i que van ser desenvolupades pels acadèmics en la reutilització dels espais dels convents desamortitzats en el segle xix. El 1837 l'ajuntament va comprar aquest espai per a habilitar-lo com a habitatges i mercat. L'arquitecte encarregat de la reforma i ampliació fou Josep Moltó Valor (1848 – 1886). La planta baixa, unitària i construïda en pedra, està porticada per mitjà d'arcs i pilastres en alguns edificis, mentre que en uns altres els comerços recauen directament a la plaça. Les plantes altes estan destinades a habitatges, amb altures de cornisa i una composició de façanes diferents, variant entre quatre i cinc plantes, el que resta unitat a la imatge urbana. En l'accés a la plaça pel carrer de sant Tomàs es conserva un arc gòtic, únic vestigi de l'església de sant Agustí que s'alçava al costat del convent.

## Bibliografia

* Guía de Arquitectura de la Provincia de Alicante. ISBN 84-7784-353-8

## Enllaços externs

* La Plaça de Dins a Alcoi Turisme
# Trois-Rivières

Trois-Rivières (que en francès significa Tres Rius) és una ciutat de la província del Quebec, Canadà. La ciutat té una superfície de 288,96 km² i una població de 134.012 habitants (2013). Té les competències d'un municipi regional de comtat. Es troba en la regió administrativa de Mauricie. La ciutat es troba al costat del riu Sant Llorenç en la desembocadura del riu Saint-Maurice, en el centre del Quebec.
Comprèn o forma part de les circumscripcions electorals de Champlain, Maskinongé i Trois-Rivière a nivell provincial i de Berthier—Maskinongé i Trois-Rivières a nivell federal.

## Geografia

Trois-Rivières està situada en les coordenades 46° 21′ 00″ N, 72° 33′ 00″ O﻿ / ﻿46.35000°N,72.55000°O﻿ / 46.35000; -72.55000. Segons Statistics Canada, té una superfície total de 288,9 km² i és una de les 1.134 municipalitats en les quals està dividit administrativament el territori de la província del Quebec.

## Demografia

Segons el cens de l'any 2011, hi havia 131.338 persones residint en aquesta ciutat amb una densitat poblacional de 454,6 hab./km². Les dades del cens van mostrar que de les 126.293 persones censades el 2006, el 2011 va haver-hi un augment poblacional de 5.045 habitants (4%). El nombre total d'immobles particulars va resultar de 65.528 amb una densitat de 226,82 immobles per km². El nombre total d'habitatges particulars que es trobaven ocupats per residents habituals va ser de 61.390. L'àrea metropolitana de la ciutat tenia 151.773 habitants el 2011. El 2004 el 91,2% de la població era francòfona.

## Referències

* ↑ Direcció general d'eleccions del Quebec Arxivat 2018-03-03 a Wayback Machine. Municipalities, electoral divisions and administrative regions (anglès)
* ↑ sfu.ca Riding by Riding Information (anglès)
* ↑ Ministeri de Justícia del Canadà Annexe: Loi sud la révision des limitis des circonscriptions électorales - Décret de représentation (francès)
* ↑ Statistic Canada Census Profile. Consultat el 7 de juliol de 2012 (anglès)

## Vegeu també

* Geografia del Canadà
* Mauricie
* Illa de Saint-Quentin

## Enllaços externs

* Trois-Rivières - Lloc web oficial
* Tourisme Trois-Rivières
# Nicarc d'Arcàdia

Nicarc (en llatí Nicarchus, en grec antic Νίκαρχος "Níkarchos") fou un militar originari d'Arcàdia.
Va formar part de l'Expedició dels deu mil que va lluitar al costat de Cir el Jove en la seva revolta. Quan els generals grecs van ser assassinats traïdorament per Tisafernes, Nicarc va resultar seriosament ferit però es va salvar, i va poder informar als grecs del que havia passat. Després es va posar al servei dels perses juntament amb vint soldats, segons diu Xenofont.

## Referències

* ↑ 1.Nicarchus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1177
# Bernat d'Oms i de Santapau

Bernat d'Oms i de Santapau (Rosselló, ? - Perpinyà, 5 de desembre de 1474) fou un alt funcionari reial al servei de Joan el Gran i Lluís XI de França.
Fill de Berenguer IV d'Oms, el 1462, en produir-se la invasió francesa del Rosselló en virtut de Tractat de Baiona a l'inici de la Guerra civil catalana contra Joan el Gran, era senescal de Bellcaire i anava amb l'exèrcit invasor. Durant l'ocupació francesa (1463-71) fou conseller i camarlenc de Lluís XI de França, senescal de Rosselló i Cerdanya i governador i capità general dels comtats mentre Joan de Foix era designat un nou lloctinent.
El 1471, amb el seu nebot Guillem d'Oms de Santapau i Fabra, Pere d'Hortafà i de Cruïlles i d'altres s'alçà en armes contra els francesos. La revolta contra la nova administració francesa es propagà a partir de l'abril del 1472 i Joan el Gran confirmà Bernat d'Oms, en recompensa, com a governador.
L'1 de febrer de 1473, Joan el Gran, al capdavant d'un exèrcit, entrà a Perpinyà i s'hi tancà mentre la guarnició francesa es retirava al Palau dels Reis de Mallorca.
Un nou exèrcit enviat per Lluís XI de 20.000 homes, comandats per Felip II de Savoia assetjava la ciutat, on es trobava el rei Joan, de l'abril al juny del 1473. El 24 de juny era signada una treva i, poc després, el Tractat de Perpinyà neutralitzava provisionalment els Comtats. Amb tot, Lluís XI, aprofitant les dificultats de Joan II de la banda de Castella, violà tots els compromisos i ocupà de nou el Rosselló el 1474: s'emparà d'Elna, Bernat d'Oms fou fet presoner i degollat al castell de Perpinyà; el seu cap fou posat dalt d'una pica davant la porta de la vila.

## Referències

* ↑ Lucas Alamán, Diccionario universal de historia y de geografía

## Enllaços externs

* «Bernat d'Oms i de Santapau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.