OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crans (Jura)

Crans és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 69 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Crans era de 69 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 46 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 42 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 32 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 7 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Crans el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 29 eren actives i 12 eren inactives. De les 29 persones actives 28 estaven ocupades (15 homes i 13 dones) i 1 aturada (1 home). De les 12 persones inactives 5 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Crans hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Crans a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Crans a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jean-Baptiste Habyalimana

Jean-Baptiste Habyalimana (1950 - Muhanga, 1994) (o també Habyarimana)va ser el prefecte de Butare a Ruanda que fou assassinat durant el genocidi de Ruanda el 1994. Era l'únic prefecte Tutsi en el moment del genocidi, i també l'únic prefecte que pertanyia al Partit Liberal. Es va resistir al genocidi. Agnès Ntamabyaliro Rutagwera fou implicada en organitzar el seu assassinat.

## Resistència i mort

Habyalimana va intentar resistir el genocidi a la seva prefectura i es va negar a reunir-se amb el nou govern provisional a Kigali l'11 d'abril. Amb la seva aparició el 17 d'abril, Habyalimana va poder aturar temporalment els assassinats a l'església de Cyahinda, la comuna de Nyakizu. No obstant això, quan va tornar a la ciutat de Butare aquella nit, Radio Rwanda va anunciar la destitució d'Habyalimana com a prefecte a les notícies de les 20:00 hores. Habyalimana va estar present en la presa de possessió del nou prefecte el matí del 19 d'abril a la ciutat de Butare, però aviat es va haver d'amagar i va eludir la seva captura durant setmanes. Eventualment, va ser empresonat i enviat a la seu del govern nacional a Gitarama on va ser executat. La seva esposa i dues filles també van ser assassinades posterior-ment.

## Referències

* ↑ Des Forges, Alison. Leave None to Tell the Story: Genocide in Rwanda – Extending the Genocide. Nova York: Human Rights Watch, març 1999. ISBN 1-56432-171-1. «Note that the prefect spelled his name with the letter “l,” while the president used “r.” In kinyarwanda, the sounds are nearly interchangable [sic].»
* ↑ «The 17 protectors of friendship pact ‘Abarinzi b’Igihango’». Arxivat de l'original el 17 de desembre 2017. [Consulta: 17 desembre 2017].
* ↑ «Rwanda genocide convictions overturned». Al Jazeera English [Consulta: 5 abril 2014].
* 1 2 3 Des Forges, Alison. Leave None to Tell the Story: Genocide in Rwanda – Nyakizu: The Massacres. Nova York: Human Rights Watch, març 1999. ISBN 1-56432-171-1.
* ↑ Agnes Ntamabyariro Arxivat 2019-07-16 a Wayback Machine., TRIAL International, Retrieved 17 December 2017.
* 1 2 Des Forges, Alison. Leave None to Tell the Story: Genocide in Rwanda – Butare: "Let them stand aside for us and Let us work". Nova York: Human Rights Watch, març 1999. ISBN 1-56432-171-1.
* ↑ Des Forges, Alison. Leave None to Tell the Story: Genocide in Rwanda – Butare: "Workers who want to work for their country". Nova York: Human Rights Watch, març 1999. ISBN 1-56432-171-1.
# Margana

Margana o Margales (presenta força variants: Μάργανα, Μαργανεῖς, Μαργάλαι i Μάργαια) era una ciutat de la Pisàtida, a l'Èlida, al districte d'Amfidòlia. Estrabó diu que probablement es correspon amb la ciutat d'Epi, que Homer esmenta al Catàleg de les naus. Sota hegemonia d'Elis, hi va haver de renunciar després del tractat amb Esparta del 400 aC, segons Xenofont, que la considera una de les ciutats de Trifília. Devia tornar a Elis perquè el 366 aC va ser una de les ciutats ocupades per la Lliga Arcàdia en la seva guerra contra Elis. No es coneix on estava situada, però se l'ha identificat amb la ciutat de Tipanea.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Margana». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 desembre 2020].
# Espuri Meli (tribú)

Espuri Meli (en llatí: Spurius Maelius) va ser un magistrat romà, parent del cavaller romà Espuri Meli (assassinat 439 aC). Formava part de la gens Mèlia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 436 aC i va presentar una proposta per confiscar la propietat de Gai Servili Ahala, però la proposta va ser rebutjada. Així i tot, finalment Ahala va ser jutjat i va haver de marxar a l'exili per evitar la condemna.

## Referències

* ↑ Valeri Màxim. De Factis Dietisque Memorabilibus V,3,2
# Francesc Salvà

Francesc Salvà és el nom dels següents personatges:
* Francesc Salvà i Campillo (Barcelona, 1751 - 1828), metge, físic i meteoròleg
* Francesc Salvà Pizà (Palma, Mallorca, 1892 -), escultor
* Francesc Salvà Ripoll (Palma, Mallorca, 1867 - 1950), pintor neoclàssic mallorquí

## Referències

* ↑ www.marratxipedia.com
# Simo Ben Bachir

Simo Ben Bachir és un reporter freelance marroquí i president del Ruban Rouge (en francès, literalment, «Cinta Vermella»), una associació de lluita contra la sida al Marroc. És el primer activista social de l'Àfrica del Nord i el món àrab a invitar estrelles a associar llur imatge a la lluita contra la sida, amb el propòsit d'atraure l'atenció del jovent, sensibilitzar la població i promoure els tests de detecció del VIH.

## Referències

* Simo Ben Bachirparlant del seu llibre amb Haifa Wehbe Arxivat 2007-10-24 a Wayback Machine. (anglès) (francès) (àrab)
* Entrevista de Simo Ben Bachir a la revista marroquina TelQuel Arxivat 2007-08-24 a Wayback Machine. (francès)
* Revista Positive Nation Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (anglès)
* La premsa libanesa publica una entrevista sobre Simo Ben Bachir Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Simo Ben Bachir (anglès)
* Pàgina oficial del Ruban Rouge (francès)
* Fotografies personals de Simo Ben Bachir amb celebritats internacionals (anglès)
# Cranta

Cranta (en francès Quarante) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.
Cranta es troba a 25 quilòmetres a l'oest de Besiers i a 23 al nord de Narbona.

## Fills il·lustres

* Louis Cahuzac (1880-1960), clarinetista i compositor.
* Joan Maria Petit (1941-2020), poeta i lingüista en llengua occitana.

## Monuments

* Església de Sainte-Marie, consagrada l'any 1053.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
* ↑ «Eglise Sainte-Marie» (en francès). POP : la plateforme ouverte du patrimoine. [Consulta: 14 juny 2024].
# Judith Davidson Chafee

Judith Davidson Chafee (Chicago, Estats Units, 1932-1998) va ser una arquitecta nord-americana coneguda pel seu treball en edificis residencials a Arizona i per la seva docència en arquitectura a la Universitat d'Arizona. Va ser la primera dona d'Arizona a ser nomenada sòcia de l'Institut Americà d'Arquitectes.

## Biografia

Chafee va néixer a Chicago en 1932. La seva mare, Christina Chafee, tenia estudis d'arqueologia i antropologia i el seu pare biològic va morir abans del seu naixement. La família es va traslladar a Tucson, Arizona.
Chafee va ser educada en moltes institucions. Va estar en un col·legi a Chicago a la fi dels anys quaranta, va obtenir un grau d'arts visuals en el Col·legi Bennington en 1954 i va ser part de la Universitat Yale com l'única dona en la carrera d'arquitectura.

## Obres

La majoria dels seus treballs es troben a Arizona. La Casa de Ramada en Tucson és un edifici residencial nomenat en el Registre Nacional de Llocs Històrics. L'estructura consta de cambres privades i àrees públiques.

## Referències

* 1 2 «Master Builder». Tucson Weekly, 2000 [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ «National Register of Historic Places Listings». National Register of Historic Places Listings. [Consulta: 2015].
* ↑ Nequette, Anne M.; Jeffery, R. Brooks. A guide to Tucson architecture. Tucson, Ariz.: University of Arizona Press, 2002. ISBN 0816520836.
# LZP-3

LZP-3 (en rus: ЛЗП-3) és un poble (possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 25 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Jean-Baptiste Intcegaray

Jean-Baptiste Intcegaray (Beskoitze, 14 de novembre de 1908 - Baiona, 31 de gener de 2004) va ser un ciclista basc, que fou professional entre 1932 i 1937.

## Palmarès

* 1932
** 3r al Gran Premi República
* 1933
** 1r a Chalosse
* 1934
** 1r al Circuit de la Vienne
* 1936
** 1r a Chalosse

### Resultats al Tour de França

* 1933. Abandona (1a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Marcelová

Marcelová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1353.

## Viles agermanades

Marcelová està agermanada amb dues viles hongareses:
* Badacsonytomaj, Hongria
* Vasad, Hongria

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «História a symboly obce - Oficiálne stránky obce Marcelová». [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «Družobné obce - Oficiálne stránky obce Marcelová». [Consulta: 25 desembre 2021].
# Etawah

Etawah és una ciutat de l'Índia, a la riba del Yamuna a l'estat d'Uttar Pradesh, capital del districte d'Etawah. És municipalitat des de 1864. La població al cens de 2001 era de 211.460 habitants (1881: 34.721; 1901: 42.570).

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Portal del districte d'Etawah
* Mapa de carreteres
# Fondo de l'Escaldat

El fondo de l'Escaldat és un curs fluvial que transcorre per la comarca del Baix Penedès.

## Referències

* ↑ «Fondo de l'Escaldat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Stenocephalemys ruppi

Stenocephalemys ruppi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del sud-oest d'Etiòpia, on viu a altituds d'entre 2.700 i 3.200 msnm. Els seus hàbitats naturals són els boscos i matollars d'altiplà. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg Hans Rupp.

## Referències

* ↑ Van der Straeten, E. Stenocephalemys ruppi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 28 novembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 353. ISBN 978-0801893049.
# Dangerous Curves (pel·lícula de 1929)

Dangerous Curves és una pel·lícula pre-codi gravada en Movietone tot i que també se’n feu una versió sense so. Dirigida per Lothar Mendes i protagonitzada per Clara Bow, Richard Arlen i Kay Francis. És l segona pel·lícula sonora de Clara Bow, amb la que va tenir molts de problemes per afrontar els diàlegs davant micròfon, i la primera pel·lícula de Kay Francis a Hollywood. Distribuiïda per de la Paramount, es va estrenar el 13 de juliol de 1929.

## Argument

Pat, una genet acròbata del circ, està enamorada de Larry, el funambulista estrella de la funció. Malauradament aquest està enamorat de la seva companya d'actuació, Zara Flynn, que al seu torn fa un doble joc ja que està enamorada de Tony Barretti, un altre dels artistes del circ. Un dia Pat explica a Larry el doble joc de Zara i com a resultat aquest es lesiona en caure del cable, cosa que el porta a beure molt. Pat el persuadeix de tornar al circ i per reforçar la seva confiança, treballa amb ell en un número còmic. Mentrestant Zara i Tony s'han casat secretament però no aconsegueixen ser contractats arreu i Zara es reincorpora com a companya de Larry en el número de la corda fluixa. Aquest, per a consternació de Pat, cau de nou sota l'encanteri de la noia. Més tard Larry s'assabenta que Zara s'ha casat per lo que torna a agafar l'ampolla i Pat es veu obligada a maquinar un pla per salvar la reputació de Larry, tot i que li acaba costant la feina. Al final, en adonar-se del seu sacrifici que Pat a fet per recuperar-lo, Larry descobreix que l'estima .

## Repartiment

* Clara Bow (Patricia Delaney, genet del circ)
* Richard Arlen (Larry Lee, funambulista)
* Kay Francis (Zara Flynn, companya de Larry)
* David Newell (Tony Barretti, artista de circ)
* Anders Randolf (coronel P.P. Brack)
* May Boley (Ma Spinelli)
* T. Roy Barnes (Po Spinelli)
* Joyce Compton (Jennie Silver)
* Stuart Erwin (Rotarian)
* Charles D. Brown (Spider)
* Oscar Smith (porter)
* Stuart Erwin (a la ciutat)
* Jack Luden (a la ciutat)

## Referències

* ↑ «Dangerous Curves (1929)» (en anglès). American Film Institute Catalog. [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ «Clara Bow in “Dangerous Curves” (silent version)». Film Daily, 29-09-1929, pàg. 8.
* ↑ Reid, John Howard. Silent Movies & Early Sound Films on DVD: New Expanded Edition (en anglès). Lulu.com, 2011-08-01, p. 397. ISBN 978-0-557-43335-3.
* ↑ Stenn, David. Clara Bow: Runnin' Wild (en anglès). Rowman & Littlefield, 2000, p. 169-170. ISBN 978-0-8154-1025-6.
* ↑ Bubbeo, Daniel. The Women of Warner Brothers: The Lives and Careers of 15 Leading Ladies, with Filmographies for Each (en anglès). McFarland, 2010-06-21, p. 89. ISBN 978-0-7864-6236-0.
* ↑ «Dangerous Curves. Clara Bow in lukewarm talker». Motion Picture News, 13-07-1929, pàg. 200.

## Enllaços externs

* Dangerous Curves al catàleg de l'American Film Institute http://catalog.afi.com/Film/3589-DANGEROUS-CURVES
* Escena de la pel·lícula amb la veu de Clara Bow a YouTube
# Juan Joaquín de Oquendo y Gil

Juan Joaquín de Oquendo y Gil (Albarrasí, 30 de setembre de 1749 - Barcelona, 1802) va ser un militar aragonès, tinent general dels Reials Exèrcits i capità general de Mallorca.
Ingressà a l'Exèrcit en 1766 i el mateix any ascendí a subtinent. En 1767 fou ajudant del capità general de Castella la Nova, el comte d'Aranda i ascendí a tinent. En 1768 fou nomenat capità del Regiment de Llombardia i en 1771 ingressà a l'Orde de Sant Jaume. En 1773 acompanyà al comte d'Aranda a París, on havia estat nomenat ambaixador, i participaria en l'expedició contra Alger (1775) dirigida per Alejandro O'Reilly, en la qual fou ferit greument ferit. En 1776 ascendí a tinent coronel i participà en el setge de Gibraltar i en l'expedició de reconquesta de Menorca de 1782, el que li va valdre ascendir a coronel. En 1791 fou ascendit a brigadier, en 1793 a mariscal de camp i en 1795 a tinent general.
En 1798 fou proposat a governador de Ceuta, però va rebutjar el càrrec i continuà com a vocal del Consell de Guerra a Figueres. Aleshores fou destinat com a capità general de Mallorca, càrrec que va ocupar del 9 d'octubre de 1798 fins al 17 de desembre de 1799, quan fou nomenat membre del Consell de Guerra i Inspector General de Cavalleria. En 1801 va demanar ser destinat a Catalunya per motius de salut i va morir poc després.

## Referències

* ↑ Vicente de Cadenas y Vicent Caballeros de la Orden de Santiago, siglo XVIII, p. 199
* ↑ José Cadalso, Nigel Glendinning, Nicole Harrison Escritos autobiográficos y epistolario, p.202
* ↑ Juan Joaquín de Oquendo y Gil, Real Academia de la Historia
# Kesseldorf

Kesseldorf (en alsacià Kesseldorf) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 402 habitants.
Forma part del cantó de Wissembourg, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de la Plana del Rin

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 306 | 307 | 332 | 320 | 317 | 331 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Guy Callegher | UMP |
# John Devoy

John Devoy (Kill, comtat de Kildare 1842 - Nova York 1928) fou un revolucionari fenià irlandès. El 1858 es va unir a la Germandat Republicana Irlandesa. El 1865 va organitzar la fuga de la presó de James Stephens, i el 1866 fou condemnat a 15 anys de presó per intentar reclutar fenians entre els soldats anglesos. A causa dels nombrosos motins que organitzà a diverses presons britàniques, el 1871 decidiren deportar-lo
Marxà als EUA, on el 1871 organitzaria el Clan na Gael. Fou redactor del New York Herald i el 1875 organitzà la fuga de sis fenians d'Austràlia Occidental a bord del Catalpa. El 1879 viatjà a Irlanda, on es va trobar amb Charles Kickham, John O'Leary i Michael Davitt, i va donar suport des del 1880 la campanya de la terra dirigida per Charles Steward Parnell.
Malgrat el seu escepticisme, va donar suport econòmic als Voluntaris Irlandesos des del 1914, gràcies a la petició de Patrick Pearse, així com la visita a Alemanya de Roger Casement. Va donar suport logístic i econòmic a l'aixecament de Pasqua del 1916, però hi va tenir molt poc protagonisme. El 1919 tornà a visitar Irlanda convidat pel Dáil Éireann, i el 1921 va donar suport al Tractat Angloirlandès. Va morir en la pobresa a Nova York.
# Manaquí olivaci

El manaquí olivaci (Xenopipo uniformis) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Habita espesures a la sabana i bosc de les terres baixes del sud de Veneçuela, oest de Guyana i nord del Brasil.

## Referències

* ↑ «Manaquí olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ Robet Ridgely i Guy Tudor. 2009, Xenopipo uniformis, p. 492, en Field guide to the songbirds of South America: the passerines – 1st ed. – (Mildred Wyatt-World series in ornithology). ISBN 978-0-292-71748-0
# Etbaal III

Etbaal III o també Itto-Baal o Ethobaal (en llatí Ithobalus, en hebreu 'Ethbaal') va ser rei de Tir.
Flavi Josep indica que va regnar de l'any 591 aC al 573 aC, en un moment en què una part de Palestina i Sedecies, rei de Judà, es va rebel·lar contra l'Imperi Neobabilònic, cosa que va donar lloc a la primera caiguda de Jerusalem. Flavi Josep també diu que el rei Nabucodonosor II va assetjar Tir durant tretze anys, setge que probablement va començar l'any 585 aC i va durar fins al 573 aC. El setge de la ciutat, va ser profetitzat per Ezequiel.
És possible que Tir no formés part de la rebel·lió palestina de l'any 586 aC des dels seus inicis. S'han trobat indicis de què una flota egípcia era present davant del port de Tir, i potser haurien obligat a Etbaal a rebel·lar-se contra els babilonis.

## Referències

* 1 2 Elayi, Josette. Histoire de la Phénicie. París: Perrin, 2013, p. 213-215. ISBN 9782262036621.
* 1 2 Briquel-Chatonnet, F. Les relations entre les cités de la côte phénicienne et les royaumes d'Israël et de Juda. Leuven: Peeters, 1992, p. 448. ISBN 9789068313796.
* ↑ Llibre d'Ezequiel 28:2
# Focaccia

La focaccia ([foˈkat͡ʃːa]), 'fogassa' en italià) és una espècie de pa pla cobert amb herbes i altres productes alimentaris. Es tracta d'un plat molt tradicional de la cuina italiana molt relacionat amb la popular pizza. La recepta bàsica d'aquest preparat es creu que procedeix dels antics etruscs o els antics grecs, però és considerat com una famosa delícia de la gastronomia de Ligúria, anomenada fugàssa en ligur. L'especialitat local denominada fugàssa formaggio en ligur o focaccia amb formaggio en italià (amb formatge) s'elabora freqüentment a Recco, localitat propera a Gènova i no constitueix una variant de la fugassa (focaccia) per no contenir llevat.

## Característiques

La massa de la focaccia és similar en estil a la de la pizza, i consisteix en farina amb alt contingut de gluten, oli, aigua, sal i llevat de forner.
La focaccia és molt popular en Itàlia i generalment s'amaneix amb oli d'oliva i sal gruixuda, aromatitzant-la amb herbes com el romaní. Algunes versions porten ceba (fugàssa co-e çiòule).

## Ús fora d'Itàlia

La focaccia s'empra extensivament fora d'Itàlia com un sandvitx. A Argentina, a més de les típiques focacce ligurs arribades amb els immigrants genoveses, existeixen varietats anomenades fugaza i fugazeta, noms derivats directament de la paraula ligur fugàssa. La focaccia també es consumeix a Espanya i Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Panis focacius». Arxivat de l'original el 2017-07-12. [Consulta: 6 novembre 2016].
* ↑ «A Short History of Focaccia Bread». Big History. WordPress. [Consulta: 22 març 2012].
* ↑ Orsini, G.; Orsini, J.E.. Italian Baking Secrets. St. Martin's Press, 2007, p. 113. ISBN 978-0-312-35820-4.

## Vegeu també

* Fougasse
* Història de la pizza
* Pizza
* Sandvitx
# Cyprinion milesi

Cyprinion milesi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Iran i l'Afganistan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kestenholz

Kestenholz és un municipi del cantó de Solothurn (Suïssa), situat al districte de Gäu.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].