OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dècada del 1310 aC
## Esdeveniments

* Vers 1318 aC, mort Aixuruballit I d'Assíria i el succeeix el seu fill Enlilnirari (vers 1317–1308 aC). Accions internacionals d'aquest provoquen la còlera del rei de Babilònia, Kurigalzu II, que es considerava sobirà d'Assur, i els dos poders no tardaran en enfrontar-se.
* Vers 1312 aC, guerra entre Kurigalzu II de Babilònia i Khurpatila d'Elam. Els babilonis saquegen la regió de Warakshe i arriben fins a la capital Susa, que es ocupada temporalment (es creu que durant alguns anys).
* Vers 1312 aC, campanya egípcia a Síria; Nuhase (sota influència dels hitites) es posa sota protecció egípcia; contraatac hitita que recupera Nuhase, probablement l'any següent. Però el domini hitita no es va poder consolidar i Nuhase es rebel·là de nou aliat al rei Aitakama de Kadesh; els hitites retornen i recuperen el control i el rei Aitakama fou assassinat pel seu propi fill que fou reconegut sobirà per Mursilis II.
* Vers 1310 aC, Elam recupera la independència sota una dinastia originaria de Malamir (180 km al sud de Susa) dirigida per Ikekhaldi.
* Vers 1310 aC, les tribus kashkes s'unifiquen sota un sobirà comú de nom Pokhkhuniya i fan aliança amb Azzi o Hayasa-Azzi, estat sota influència hitita. Però els hitites van derrotar els kashkes i van sotmetre a Hayasa-Azzi (país que romandrà sotmès als hitites al tomb de tres quarts de segle més)
* Vers 1310 aC, primera datació en C14 de la cultura talaiòtica a Pula (Mallorca).
* Vers 1310 aC. Possible abandonament parcial de les Pitiüses.

## Personatges destacats

* Enlilnirari d'Assíria

## Referències

* 1 2 Casasnovas Camps, Miquel Àngel. Història de les Balears. Palma (Mallorca): Editorial Moll, 1998, p. 435. ISBN 84-273-0444-3.
# Schubertíada

Una schubertíada (en alemany, Schubertiade) és un esdeveniment organitzat per celebrar la música de Franz Schubert (1797–1828). Actualment, segueixen existint schubertíades que solen ser cicles de concerts i festivals de música basats en l'obra del gran compositor austríac.

## Història

En vida de Schubert aquests esdeveniments eren generalment informals, reunions no públiques, celebrades en cases privades; eren trobades entre amics de Schubert i afeccionats a la seva música. A partir de l'any 1815, molts dels concerts van ser organitzats principalment a casa del gran jurista austríac Ignaz von Sonnleithner i, més tard, també a casa de Franz von Schober, Eduard von Bauernfeld i molts altres. L'amic de Schubert, Leopold Kupelwieser mostrava també la seva admiració per aquest tipus de trobades.
En aquells període primerenc moltes schubertíades comptaven amb la participació del compositor, que acompanyava al piano a barítons notables com Johann Michael Vogl, no sempre era necessari; també se celebraven en llocs fora de Viena amb un caràcter d'una saló literari. A més de la música de Schubert, també es feien lectures de poesia, dansa, i altres activitats socials. Alguns dels convidats més destacats foren Joseph Sonnleithner, Leopold von Sonnleithner, Anton von Doblhoff-Dier, Johann Baptist Jenger, Moritz von Schwind, Ludwig Ferdinand Schnorr von Carolsfeld, Wilhelm August Rieder, Johann Mayrhofer, Johann Gabriel Seidl, Franz Lachner, i Joseph von Spaun.
Les actuals schubertíades solen ser sèries de concerts o festivals de música dedicats a la música Schubert. Destaquen la que se celebra al Monestir de Vilabertran des de 1993, la de Schwarzenberg iniciada pel baríton alemany Hermann Prey, o les de Ettlingen, Dörzbach i Schnackenburg.

## Quadres

Hi ha dos famosos quadres que representen les schubertíades. La primera és un dibuix en sèpia de 1868 realitzat "de memòria" per un contemporani de Schubert, Moritz von Schwind, on es mostra una escena relativament íntima. El dibuix presenta a Schubert al piano, amb Johann Michael Vogl i un cercle d'amics que els envolten. La dona de la pintura que hi ha a la paret és, com havia expressat Schubert, un seu amor no correspost, la comtessa Karoline Esterházy.
En contrast, la pintura de 1897 realitzada per Julius Schmid és més formal i les persones que apareixen no són amics de Schubert.

## Notes

* ↑ Gibbs (2000), p. 74
* ↑ Gibbs (2000), p. 75
* ↑ «Schubertíada de Vilabertran». Arxivat de l'original el 2015-04-12. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ Schubertiade Schwarzenberg
* ↑ «Schubertiade im Ettlinger Schloss - Forum für Liedkunst». Arxivat de l'original el 2012-04-25. [Consulta: 25 febrer 2018].

## Referències

* Gibbs, Christopher H. The Life Of Schubert. Cambridge, UK: Cambridge University Press, 2000. ISBN 0-521-59512-6.

## Enllaços externs

* Schubertiade Schloss Eyb
* Schubertiade Zuerich
* Pasadena Schubertiade Arxivat 2021-02-11 a Wayback Machine.
* Schubertíada de Vilabertran
# Paula Vázquez Picallo

Paula Vázquez Picallo (Ferrol, 26 de novembre de 1974) és una presentadora de televisió, actriu i model gallega. Als 13 anys es trasllada a Barcelona, on comença la seva carrera com a model.

## Trajectòria televisiva

Paula Vázquez té una llarga trajectòria com a presentadora de televisió. Es va donar a conèixer al programa Un, dos, tres... Responda otra vez en el qual va treballar com a hostessa. També ha fet petits treballs com a actriu. Paula va iniciar presentant una nova etapa en #0 de Movistar.

### Hostessa

* Un, dos, tres... Responda otra vez (1993-1994), TVE

### Presentadora

* No te olvides el cepillo de dientes (1995), Antena 3
* El rastrillo (1995), Antena 3
* Gala Que no decaiga la fiesta (1996), Antena 3
* Gala TP de Oro (1996), Antena 3
* Sonrisas de España (1996), Antena 3
* La parodia nacional (1996), Antena 3
* Mira quien viene esta noche (1997), Antena 3
* Inocente, inocente (1997), Telecinco
* Gala de la Hispanidad 1998 (1998), Telecinco
* Fort Boyard (2001), Telecinco
* El juego del Euromillón (1998-2001), Telecinco
* Gran Hermano (2002), Telecinco
* Mira tú por donde (2002), Antena 3
* El gran Test (2002), Antena 3
* Xti (2003), Antena 3
* La isla de los famosos (2003-2005)
* ¿Cantas o qué? (2003), Antena 3
* Misión Eurovisión (2007), TVE
* Fama, ¡a bailar! (2008), Cuatro
* Fama School (2008), Cuatro
* Pekín Express (2008), Cuatro
* El número uno (2012-), Antena 3
* Te lo mereces (2012), Antena 3
* Fama a bailar (2008-2011) (2018)
* El Puente (2017-2018)

### Actriu

* Canguros (1996), Antena 3
* Divinos (2006), Antena 3

## Premis i nominacions

* 1998: Nominada al TP d'Or, com a millor presentadora per El juego del Euromillón
* 1999: Nominada al TP d'Or, com a millor presentadora per El juego del Euromillón
* 2000: Nominada al TP d'Or, com a millor presentadora per El juego del Euromillón
* 2001: Gallega del mes d'abril per El Correo Gallego
* 2003: Premi Estilo de la revista Elle a la millor comunicadora
* 2004: Antena d'Or en la categoria de Televisió, per La isla de los famosos
* 2005: Micròfon d'Or
* 2005: La més buscada a internet, per Lycos
* 2009: Camaleó d'honor especial de televisión al 10è Festival de Cinema i Televisió d'Islantilla

## Referències

* ↑ Paula Vázquez
* ↑ Paula Vázquez a IMDb.com
* ↑ Puig, Francesc «La danza como vocación». La Vanguardia, 09-03-2018, pàg. 11.
* 1 2 3 4 Paula Vázquez - Awards (anglès)
* ↑ Gallego del Mes. Galardones del 2001 Arxivat 2013-05-18 a Wayback Machine. (castellà)
* 1 2 Paula Vázquez, nueva presentadora de Antena 3 (castellà)
* ↑ Lycos premia a los más buscados Arxivat 2013-10-20 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Imanol Arias, Paula Vázquez, Martín Rivas recibirán el Camaleón de Honor (castellà)

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial Arxivat 2008-01-12 a Wayback Machine. (castellà)
* Paula Vázquez a IMDb (anglès)
# Zenit-3F

El Zenit-3F, Zenit-3SLBF o Zenit-2SB/Fregat és un coet de càrrega d'un sol ús. Forma part de la família de coets Zenit, que van ser dissenyats per l'Oficina de Disseny Yuzhnoye d'Ucraïna.
Els llançaments dels coets Zenit-3SLBF són realitzats des de la Plataforma 45/1 del Cosmòdrom de Baikonur. El coet consisteix d'un vehicle nucli Zenit-2SB (Zenit-2M), amb un tram superior Fregat-SB, desenvolupat per NPO Lavochkin de Rússia, en lloc del Block-DM usat en el Zenit-3SL i 3SLB.
El primer llançament d'un Zenit-3F va tenir lloc el 20 de gener de 2011. La càrrega útil va ser un satèl·lit climàtic Elektro-L de nova generació. Es va usar també un Zenit-3F per llançar amb èxit el satèl·lit de radioastronomia Spektr-R el 18 de juliol de 2011.

## Referències

* ↑ «Russia meteo satellite Electro-L successfully orbited». ITAR-TASS, 21-01-2011. Arxivat de l'original el 2011-01-22. [Consulta: 27 juny 2022].
* Krebs, Gunter. «Zenit family». Gunter's Space Page. [Consulta: 15 abril 2009].
# Tornassol

«Tornassol» té aquests significats:
* Botànica
** Tornassol (planta) (Chrozophora tinctoria): espècie de planta de la que se n'extreu un colorant del mateix nom.
* Química
** Tornassol (colorant) : substància colorant blava procedent de la planta Chrozophora tinctoria, utilitzada des de l'edat mitjana.
** Paper de tornassol paper impregnat d'una substància colorant que canvia de color en funció de del pH de les solucions químiques. Avui dia es prepara a partir de liquens.
* Física
** Tornassol: propietat d'algunes substàncies de produir diferents reflexos en funció de l'angle de la llum incident.
* Còmic
** El professor Silvestre Tornassol de les aventures de Tintín
** L'afer Tornassol
Viccionari
# Paula Vogel

Paula Vogel (Providence, Rhode Island, 16 de novembre de 1951) és una dramaturga estatunidenca. Va guanyar el Premi Pulitzer de Teatre de 1998 per la seva obra How I Learned to Drive. Del 2008 al 2012, Vogel va ser professora a l'Escola de Teatre de Yale.

## Referències

* ↑ «Playwright Vogel returns to campus for Ph.D. | Cornell Chronicle» (en anglès). news.cornell.edu. [Consulta: 26 juliol 2018].
# El Palmàs

El Palmàs és un edifici de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una factoria paraire reconstruïda de forma idèntica a l'antiga casa del Palmàs. La casa, de noble factura, s'obre a migdia i ponent amb unes grans arcades, que donen a la riera d'Arçamala, algunes d'elles cegades avui dia. Val destacar el jardí, rodejat per un alt mur. A un nivell inferior del jardí es conserven les restes d'un antic taller paraire, segurament de la part corresponent al tint del teixit. Quan es va dur a terme l'enderroc de l'antiga casa, es van localitzar restes de la muralla medieval així com les d'una premsa de grans dimensions.

## Història

Al Palmàs va néixer Jaume Nunó i Roca (1824-1908). Traslladat a Cuba, fou nomenat director de la banda militar del regiment de la reina, a l'Havana. Allí feu amistat amb el president mexicà, López de Santa Ana, llavors exiliat. L'any 1853 presentà a concurs una composició que, en ésser premiada, esdevingué la música i himne nacional mexicà. Morí als Estats Units a 84 anys i les seves despulles reposen a la rotonda d'Homes Il·lustres de Mèxic.

## Referències

* 1 2 «El Palmàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Santa Cecilia de Trasancos

Santa Cecilia de Trasancos és una parròquia del municipi gallec de Ferrol, a la província de la Corunya.
Apareix citada per primer cop en un document del monestir de San Martiño de Xuvia de l'any 1087. Entre el seu patrimoni destaquen l'església de Santa Cecilia, el Pazo do Monte i el pont sobre el riu Freixeiro.
L'any 2015 tenia 671 habitants agrupats en 10 entitats de població: Beleicón, Calvario, Castro, Espiño, Fonteiroa, A Pallota, A Pega, A Rega, O Souto de San Pedro i Vinculeiro.

## Referències

* ↑ Instituto Galego de Estatística
# Paula de Roma

Paula de Roma –Santa Paula per a l'Església catòlica– (Roma, 5 de maig de 347 - Betlem, 26 de gener de 404) era una noble matrona romana de fe cristiana, deixebla de Sant Jeroni. És venerada com a santa per l'Església catòlica.

## Biografia

Paula pertanyia a una rica i noble família patrícia (el seu avi matern era el cònsol Petroni Probí), emparentada amb la gens Cornelia. Als quinze anys (362) va casar-se amb el senador Toxoci, de qui tingué cinc fills: Blesil·la, Paulina, Eustòquia, Rufina i Toxoci.
El 379, mort el seu marit, es va consagrar a la pregària i la penitència, juntament amb un grup de vídues que es reuniren sota la direcció de Marcela en una casa de l'Aventí. Quan Jeroni d'Estridó arribà a Roma en 382, amb els bisbes Epifani de Salamina i Paulí d'Antioquia, els va oferir hospitalitat. Arran d'aquest contacte, Paula decidí d'anar a Orient i consagrar-s'hi a la vida monàstica.
Sota la direcció de Jeroni, estudià la Bíblia amb la seva filla Eustòquia, arribant a aprendre l'hebreu. Una altra filla, Blesil·la, s'uní a la seva mare quan va quedar vídua, però també morí el 384. Mentrestant, Paulina va disposar el senador Pamaqui, també deixeble de Jeroni i després canonitzat; Rufina morí el 386; Toxoci va convertir-se al cristianisme en 385 i maridà Leta, filla del sacerdot Albí, de qui tingué una filla anomenada Paula, que va morir a Palestina i va assistir Jeroni al seu llit de mort.
Quan, a la mort de Damas I (384), Jeroni decidí de deixar Roma i tornar a Orient, Paula i Eustòquia van marxar amb ell. Després de passar per Antioquia, van visitar els llocs sants de Palestina i Egipte, estudiant la vida dels eremites i els primers monestirs. Finalment, s'establiren a Betlem.
Paula va morir en un dels dos monestirs que va fundar a Betlem, seguint la regla de Sant Pacomi de Tabenna. Va intentar que Marcela, la seva antiga companya, s'unís a la seva comunitat. Fins al final de la seva vida va mantenir la relació amb Jeroni; va morir als 59 anys el 26 de gener de 404, i va ser enterrada a la Basílica de la Nativitat de Betlem.
Sol aparèixer representada en els monestirs jerònims, dels quals és patrona, amb els seus atributs un exemplar de la Bíblia i una creu.

## Referències

* ↑ Alsina Ribé, Maria dels Àngels. Santa Paula, de Roma a Betlem. Centro De Pastoral Liturgic, 2005-01-21. ISBN 978-84-9805-033-2.
* 1 2 «CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: St. Paula». [Consulta: 2 abril 2022].
* 1 2 Ferrer Valero, Sandra. «La primera monja, Santa Paula de Roma (347-404)» (en castellà). Mujeres en la historia. [Consulta: 2 abril 2022].
* ↑ «Santa Paola Romana». [Consulta: 2 abril 2022].
* 1 2 Úzquiza Ruiz, Teodoro. Simbología iconográfica de los santos (en castellà). Lulu.com, 2012. ISBN 978-1-4710-9360-9.
# Nou Partit Pantera Negra

El Nou Partit Pantera Negra (en anglès: New Black Panther Party) (NBPP) és un partit polític nacionalista negre estatunidenc que va ser fundat el 1989 a Dallas, Texas.
Malgrat el seu nom, el NBPP no és un successor oficial del històric Partit Pantera Negra per l'Autodefensa. Els membres del Partit Pantera Negra original han insistit fermament en que no tenen cap vincle amb el nou partit.
La Lliga Antidifamació i el Centre Legal per a la Pobresa del Sud, classifiquen al Nou Partit Pantera Negra com un grup d'odi.
Quan l'exministre de la Nació de l'Islam (NOI), Khalid Abdul Muhammad va esdevenir el president nacional del NBPP des de finals dels anys 90 fins a la seva mort el 2001, el grup va atreure a molts membres separatistes de la NOI. El NBPP és actualment dirigit per Malik Zulu Shabazz, que defensa a Khalid Abdul Muhammad com el pare de facto del moviment.

## Referències

* ↑ "New Black Panther Party."
* ↑ "New Black Panther Party for Self-Defense Arxivat 2013-01-04 a Wayback Machine.."

## Vegeu també

* Antisemitisme
* Nació de l'Islam

## Enllaços externs

* Nou Partit Pantera Negra Arxivat 2006-06-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Peishias

Peishias (francès Peyssies) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Pere Joan Calvet

Pere Joan Calvet va ser un compositor d'Igualada, mort el 16 de juliol de 1714. Va ser un músic molt ben considerat arreu de Catalunya. Segons Baltasar Saldoni les algunes de les seves obres formaven part del repertori de l'església d'Igualada. Tot i això, no se'n coneix cap actualment.
Va formar part del tribunal de l'església de Santa Maria d'Igualada on va conèixer altres músics catalans, entre ells Tomàs Rossell i Josep Boldú. Des del 1689 fins al 1700 va treballar com a examinador de cant pla de nous alumnes a la comunitat de Santa Maria d'Igualada.

## Referències

* ↑ INVENTARIS DELS FONS MUSICALS DE CATALUNYA. VOLUM 9: FONS DE LA BASÍLICA DE SANTA MARIA D'IGUALADA DE L'ARXIU COMARCAL DE L'ANOIA. UNIVERSITAT AUTÒNOMA DE BARCELONA, p. 25, 28. ISBN 978-84-490-6634-4. Inventaris de les fons musicals de Catalunya. Volum 9: Fonts de la basílica de Santa Maria d'Igualada de l'arxiu comarcal de l'Anoia.
# Percina crassa

Percina crassa és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Virgínia, Carolina del Nord i Carolina del Sud.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Percina brevicauda

Percina brevicauda és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Near, T.J., 2002. Phylogenetic relationships of Percina (Percidae: Etheostomatinae). Copeia (1):1-14.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pere Sust Estapé

Pere Sust Estapé (el Masnou, Maresme, 1873 - el Masnou, Maresme, abril de 1925) fou un mariner i polític català, alcalde del Masnou entre 1916 i 1922.
D'ofici mariner i comerciant, fou polític a l'Ajuntament del Masnou entre 1906 i 1922 amb el Partit Liberal Conservador. Fou custodi dels béns municipals de 1906 a 1909, 2n tinent d'alcalde de 1909 a 1910, 1r tinent d'alcalde de 1914 a 1916, i alcalde de 1916 a 1922. A les eleccions de 1913 i 1917 es presentà amb candidatura independent.
Durant la seva alcaldia, s'adherí a la proposta de bases d'autonomia presentades al govern per la Mancomunitat de Catalunya, va celebrar el centenari de la parròquia de Sant Pere del Masnou i una diada d'homenatge a Prat de la Riba en posar el seu nom a un carrer. A part d'alcalde, fou president de l'Ateneu del Masnou, de 1912 i 1913, i després del Casino del Masnou. De 1907 a 1912 fou sotscap i després cap del sometent del Masnou.
L'any 1919 va rebre la Creu al Mèrit Militar per la bona atenció que va rebre una columna d'infanteria al seu pas pel Masnou.

## Referències

* ↑ Muray, Joan «De 785 capitans (*)... hi hagué de tot». Gent del Masnou, Núm. 354, 01-06-2017.
* 1 2 Toran, Rosa. Atles electoral: els consistoris del Masnou 1812-1979. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2013.
* ↑ «Centenario parroquial de Masnou». La Vanguardia, 17-09-1918, p. 5.
* ↑ «Diada Prat de la Riba: Masnou 21 setembre 1919». La Veu de Catalunya: diari catalá d'avisos, noticias y anuncis, 20-09-1919.
* ↑ Toran, Rosa. Història Contemporània del Masnou. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2017.
* ↑ «Ayer por la mañana, en el despacho de la Capitanía general de esta región [...]». La Vanguardia, 13-06-1919, p. 5.
# Persuasió (pel·lícula de 2022)

Persuasió (originalment en anglès, Persuasion) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca dirigida per Carrie Cracknell a partir d'un guió de Ron Bass i Alice Victoria Winslow, basada en la novel·la homònima de Jane Austen. És protagonitzada per Dakota Johnson, Cosmo Jarvis, Nikki Amuka-Bird, Richard E. Grant i Henry Golding.
El rodatge principal va començar el maig de 2021. Es va estrenar a Netflix el 15 de juliol de 2022, amb la versió original subtitulada al català.

## Repartiment

* Dakota Johnson com a Anne Elliot
* Cosmo Jarvis com el capità Frederick Wentworth
* Henry Golding com a Mr. William Elliot
* Richard E. Grant com a Sir Walter Elliot
* Nikki Amuka-Bird com a Lady Russell
* Suki Waterhouse
* Ben Bailey
* Izuka Hoyle com a Henrietta Musgrove
* Mia McKenna-Bruce com a Mary Elliot
* Nia Towle com a a Louisa Musgrove
* Edward Bluemel
* Lydia Rose Bewley
* Yolanda Kettle

## Referències

* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Dakota Johnson Set To Star In Netflix & MRC Film's Jane Austen Update Persuasion», 20-04-2021. [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Henry Golding Joins Dakota Johnson In Netflix & MRC Jane Austen Update Persuasion», 05-05-2021. [Consulta: 17 maig 2021].
* ↑ Wiseman, Andreas. «Persuasion: Cosmo Jarvis To Star Opposite Dakota Johnson In Netflix & MRC Jane Austen Movie; Richard E. Grant, Suki Waterhouse, Nikki Amuka-Bird & More Join», 17-05-2021. [Consulta: 17 maig 2021].
* ↑ Wiseman, Andreas. «Persuasion: Edward Bluemel, Lydia Rose Bewley & Yolande Kettle Join Netflix & MRC Jane Austen Pic», 04-06-2021. [Consulta: 4 juny 2021].
* ↑ «Film and TV Projects Going Into Production - Persuasion». Variety Insight. Arxivat de l'original el 7 maig 2021. [Consulta: 7 maig 2021].
* ↑ «Henry Golding was Excited to Play 'Period F--kboy' Mr. Elliot in 'Persuasion'». YouTube, 16-05-2021. [Consulta: 17 maig 2021].
* ↑ «Carrie Cracknell's Adaptation of Jane Austen's Persuasion Starring Dakota Johnson Release Date Announced» (en anglès americà), 21-04-2022. [Consulta: 21 abril 2022].

## Enllaços externs

* Persuasió a Netflix.
# París-Roubaix 1981

La París-Roubaix 1981 fou la 79a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 12 d'abril de 1981 i fou guanyada pel francès Bernard Hinault, que s'imposà a l'esprint en l'arribada a Roubaix i que d'aquesta manera posava punt final al domini exercit per Francesco Moser en les tres edicions anteriors.
Des que el 1956 Louison Bobet guanyà la cursa cap altre ciclista francès l'havia guanyat.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Bernard Hinault | Renault-Elf-Gitane | 6h 26' 07" |
| 2 | Roger de Vlaeminck | Daf-Cote d'Or-Gazelle | m. t. |
| 3 | Francesco Moser | Famcucine-Moser | m. t. |
| 4 | Guido van Calster | Wickes-Splendor | m. t. |
| 5 | Marc Demeyer | Capri Sonne-Koga Miyata | m. t. |
| 6 | Hennie Kuiper | Daf-Cote d'Or-Gazelle | m. t. |
| 7 | Ferdi van den Haute | La Redoute | + 1' 01" |
| 8 | René Bittinger | Miko-Mercier-Vivagel | m. t. |
| 9 | Jean Chassang | Puch-Wolber | + 2' 09" |
| 10 | Fons de Wolf | Vermeer-Thijs-Gios | + 2' 35" |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl
# Perlesta puttmanni

Perlesta puttmanni és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Nord-amèrica: Carolina del Nord i Virgínia.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Natural Heritage Program List of the Rare Animal Species of North Carolina, 2010 Arxivat 2012-04-25 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Three New Species of Perlesta (Plecoptera: Perlidae) from Eastern North America and Notes on New State Records (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)