OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Klaus Florian Vogt

Klaus Florian Vogt (Heide, 1970) és un tenor de l'òpera alemanya conegut pels seus papers de cant escrit per Richard Wagner.
Klaus Florian Vogt va ser primer trompa i va actuar durant diversos anys amb la Filharmònica d'Hamburg. Va estudiar veu a l'Acadèmia de Música de Lübeck i es va dedicar per primera vegada al "Landestheater" de Flensburg.
El 1998 es va traslladar a la "Semperoper" de Dresden, on va treballar amb Giuseppe Sinopoli i Colin Davis. Va començar com a tenor líric, cantant Tamino a la pel·lícula Die Zauberflöte La flauta màgica de Mozart, i també a Hans a The Bartered Bride La núvia venuda de Smetana i Matteo a l'Arabella de Strauss.
Va cantar Lohengrin de Wagner per primera vegada al Teatre Erfurt el 2002, seguit d'aparicions internacionals en aquesta part i també de Stolzing a Els mestres cantaires de Nuremberg, i debutà a la Bayreuther Festspiele el 2007 amb Parsifal.
Al repertori del concert, va enregistrar Das Lied von der Erde, (La cançó de la Terra) de Mahler, amb Christian Gerhaher i l'Orchester Symphonique de Montréal, dirigida per Kent Nagano el 2009.

## Referències

* Klaus Florian Vogt Deutsche Oper Berlin
* Mahler: Das Lied von der Erde review of Hugo Shirley, 2 July 2009
# Cala en Turqueta

La cala en Turqueta és una cala situada a l'illa de Menorca, concretament al sud del municipi de Ciutadella. El seu nom es deu al fet que és on solien desembarcar els turcs quan paraven a Menorca.

## Descripció

Forma part d'una àrea d'especial interès (ANEI), alberga una de les cales verges més boniques de l'illa de Menorca. Aquesta paradisíaca platja d'arena blanca i fina, fons arenós i aigua cristal·lina de poca profunditat, està ben protegida dels vents de component nord, gràcies als pàl·lids penya-segats que l'envolten, coberts per un pinar espès. Aquesta estructura que proporciona tanta protecció fa que aquesta cala sigui un magnífic lloc de refugi per a petites embarcacions quan bufen amb força els vents del nord. És una platja no urbana amb accés rodat i aparcament.

## Enllaços externs

* Platges de Balears

## Referències

* ↑ «Platja Cala Turqueta - Menorca». [Consulta: 5 novembre 2023].
# Cooperativa de Sant Antoni Abat

La Cooperativa de Sant Antoni Abat és la seu del sindicat agrícola de la localitat de la Granadella (les Garrigues) dedicat a la producció d'oli d'oliva. La primera junta per formar el sindicat agrícola i la caixa rural es va celebrar el 12 de gener de 1920. Aleshores es deia Sindicat agrícola de St. Antoni abat; al poc de funcionar es decidí d'ampliar l'edifici.
L'edifici original està disposat aprofitant el desnivell entre els carrers de la plaça de les escoles i el del Dr. Galceran. Es tracta d'una construcció eminentment funcional, una nau de planta rectangular dividida en dos espais per arcades de maons i coberta a dues aigües. Té dos pisos i a tots dos hi proliferen les obertures, disposades de forma ordenada i regular. La façana és de pedra vista, petits carreus irregulars i maó per als marcs de les obertures, totes d'arc rebaixat. Les finestres del segon pis de la façana lateral han estat tapiades en algun moment. Amb el temps també s'ha canviat el sostre, les encavallades de fusta s'han tret per posar-ne d'altres de ferro amb fibrociment. En aquest edifici a nivell del carrer de la plaça es fa la rebuda i emmagatzemament de les olives. A mesura que es va baixant, trobem el magatzem de materials, el molí de premsa hidràulica i el molí de pedra, la zona de filtració, decantació, i neteja de l'oli i finalment, els cups d'oli i vi. Exteriorment està fet amb murs de pedra irregular, amb ampliació de maons en llocs puntuals com les obertures, les línies de forjats i la cornisa. Es fa servir com un element ornamental. En totes les façanes destaca la distribució ordenada. Cap al 1978 es va fer el magatzem nou, ampliació adossada i totalment diferent.

## Referències

* 1 2 3 «SINDICAT AGRÍCOLA - COOPERATIVA AGRÍCOLA DE SANT ANTONI ABAT». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 abril 2020].

## Enllaços externs

* Lloc web de la Cooperativa la Granadella
# Gobius couchi

Gobius couchi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Pauly, D., R. Froese i J.S. Albert, 1998. The BRAINS table. p. 195-198. A R. Froese i D. Pauly (eds.) FishBase 98: concepts, design and data sources. ICLARM, Manila, Filipines. 298 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miller, P.J., 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Clarias insolitus

Clarias insolitus és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de Borneo (Indonèsia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Fotogramas de Plata 1976

El lliurament dels 27è Premis Fotogramas de Plata, corresponents a l'any 1976, lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc a la mansió de la família Nadal Rodó a Barcelona el 31 de gener de 1977. Tots els homenatjats hi eren presents menys Adolfo Marsillach, en comptes seu va recollir el premi Manuel Galiana.

## Candidatures
### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Felicidad Blanc Juan Luis Panero Leopoldo María Panero Michi Panero | El desencanto | Guanyadora |

### Millor intèrpret de cinema estranger

| Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Marilina Ross | La Raulito | Guanyadora |

### Millor intèrpret de televisió

| Intèrprete | Sèrie de televisió | Resultat |
| Adolfo Marsillach | La señora García se confiesa | Guanyador |

### Millor intèrpret de teatre

| Intèrpret | Muntatge | Resultat |
| Laly Soldevila | La carroza de plomo candente | Guanyador |

### Millor activitat musical

| Intèrpret | Resultat |
| Lole y Manuel | Guanyador |

## Referències

* ↑ Concedidos los Fotogramas de Plata a El País, 1 de febrer de 1977
* ↑ «No hemos interpretado, sino vivido nuestros personajes», afirma Felicidad Blanc, viuda de Panero, La Vanguardia, 2 de febrer de 1977
* ↑ FOTOGRAMASDE PLATA 76. Premio al mejor intérprete español, a la familia Panero por «El Desencanto», La Vanguardia, 1 de febrer de 1977

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1976
* 21a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1976

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
# Girella simplicidens

Girella simplicidens és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 46 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja algues i petits invertebrats.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i de clima subtropical (33°N-25°N).

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: el golf de Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gray J. E., 1830-1835. Illustrations of Indian zoology; chiefly selected from the collection of Major-General Hardwicke, F.R.S., .... 20 parts in 2 vols. Illus. Indian Zool.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Osburn, R. C. & Nichols, J. T., 1916. Shore fishes collected by the "Albatross" expedition in Lower California, with descriptions of new species. Bulletin of the American Museum of Natural History v. 35 (art. 16): 139-181.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Burgess, W.E., H.R. Axelrod i R.E. Hunziker III, 1990. Dr. Burgess's Atlas der Meerwasser Aquarium Fische. Bede Verlag, Kollnburg, Alemanya.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* ↑ Sommer, C., 1995. Kyphosidae. Chopas. P. 1195-1200. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* ↑ Villarreal-Cavazos, A., Reyes-Bonilla, H., Bermúdez-Almada, B. i Arizpe-Covarrubias, O., 2000. Los peces del arrecife de Cabo Pulmo, Golfo de California, México: Lista sistematica y aspectos de abundancia y biogeografía. Revista de Biología Tropical 48(2-3): 413-424.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Klaus Dibiasi

Klaus Dibiasi (Hall in Tirol, Àustria 1947) és un saltador italià, ja retirat, guanyador de cinc medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 6 d'octubre de 1947 a la ciutat de Hall in Tirol, població situada a l'estat del Tirol, sent fill del saltador Carlo Dibiasi. De ben petit es traslladà a Itàlia amb la seva família, concretament a la ciutat de Bozen. Es casà amb la nedadora Elisabetta Dessy.

## Carrera esportiva

Va participar, als 17 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó), on finalitzà tretzè en la prova masculina de trampolí de 3 metres i guanyà la medalla de plata en la prova de plataforma de 10 metres. Gran especialista d'aquesta última disciplina, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic) aconseguí guanyar la medalla de plata en el trampolí de 3 metres i la medalla d'or en la prova de plataforma. Posteriorment aconseguí revalidar el títol olímpic de plataforma de 10 metres en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental) i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà), a més de finalitzar quart i vuitè en la prova de trampolí de 3 metres successivament. Amb la seva triple victòria en plataforma és l'únic saltador que ha aconseguit aquesta fita en qualsevol de les disciplines olímpiques disputades.
Al llarg de la seva carrera guanyà 18 títols del seu país (11 de plataforma i 7 de trampolí), 4 medalles en el Campionat del Món de natació (dues d'elles d'or en plataforma), i 3 medalles en el Campionat d'Europa de natació (totes elles d'or).
# Cal Litet de Castellfollit

Cal Litet de Castellfollit és una casa del municipi de Castellfollit de Riubregós (Anoia) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Típic casal rural català de tres plantes amb una sòbria façana feta amb maons de pedra arrebossada. Destaca l'absència total de decoració. La nota més remarcable és la portada de l'edifici, formada per un arc de mig punt i al bell mig un medalló de pedra on figura la data d'acabament de l'edifici l'any 1949. També és important assenyalar l'existència a la façana d'una petita capelleta, endinsada a la paret, feta amb majòlica i dedicada a la Mare de Déu del Roser.

## Referències

* ↑ «Cal Litet de Castellfollit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Cirrhilabrus morrisoni

Cirrhilabrus morrisoni és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Frac

El frac és una jaqueta de roba masculina de tipus formal que s'utilitza a les cerimònies o actes de màxima solemnitat quan aquestes se celebren al vespre i on cal vestir d'etiqueta. Per la part davantera arriba només fins a la cintura i per darrere porta dos faldons llargs de forma trapezial.

## Components

* Jaqueta. Anomenada, així mateix, frac. És negra amb afegits de seda i amb una característica cua oberta que recorda la casaca. Per davant és curta i duu una o dues files de botons posats obliquament per raons ornamentals, ja que sempre es duu oberta.
* Camisa blanca amb coll dur, generalment postís, combinat amb corbatí blanc.
* Pantalons negres amb dues franges (una franja als EUA).
* Sabates i mitjons negres.
Tradicionalment s'acompanyava de copalta.

## Ús

Una de les ocasions més conegudes en què s'utilitza el frac és la cerimònia de lliurament dels premis Nobel. Altres ocasions possibles són les recepcions diplomàtiques, sopars d'Estat, coronacions reials, balls, etc. El frac és la indumentària habitual dels intèrprets de música clàssica. No s'utilitza a les noces ni als actes que es fan a l'aire lliure.

## Vegeu també

* Esmòquing
* Jaqué
* Vestit (home)
* Abillament formal
* Abillament semiformal
* Abillament informal
* Abillament casual

## Referències

* ↑ «frac». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.240. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ «Frac». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Kenneth Vermeer

Kenneth Vermeer (pronunciació neerlandesa: [kɛ.nət fər.meːr], Amsterdam, 10 de gener de 1986) és un futbolista neerlandès de Surinam descens, que juga com a porter al PEC Zwolle. Ha estat internacional amb la selecció de futbol dels Països Baixos

## Referències

* ↑ mlssoccer. «Kenneth Vermeer | MLSsoccer.com» (en anglès). mlssoccer. [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ «Kenneth Vermeer Profile». Transfermarkt, 17-11-2013.
# Cal Lladó Vell

Cal Lladó Vell és una casa de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edificació ubicada en el petit nucli de Cererols. Es tracta d'una construcció adossada a l'Ermita de Cererols i a cal Fàbrega. Cal Lladó Vell ha estat restaurada, ja que es trobava en avançat estat de deteriorament, especialment, pel que fa a les façanes. De fet, la part del segon pis i tot el tercer estan fets de nou. Interiorment, però, es conserven alguns elements interessants. En la planta baixa i la segona planta destaquen els arcs gòtics, emplaçats al menjador, cuina, bodega i sala principal de la planta baixa, on també s'hi troba un forn de pa.
La inscripció més antiga que es conserva, data de l'any 1345 on hi apareix la inscripció «Pere Lladó 1345» i està situat a l'exterior d'una finestra de la segona planta.

## Referències

* ↑ «Cal Lladó Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Gobius koseirensis

Gobius koseirensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Egipte.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miller, P.J., 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Comtat d'Huy

El comtat de Huy fou una senyoria feudal del Sacre Imperi formada per un dels quatre pagus en què es va dividir el territori de Condroz (vegeu Comtat de Condroz). Comtes de Huy s'esmenten a la Vita Meingoldi Comitis i a la Gesta Episcoporum Leodiensium, però la primera confon Meingold comte de Huy amb Megingoz comte de Wormsgau a Francònia. Ansfrid III comte de Huy i de Teisterbant que fou bisbe d'Utrecht el 994 era descendent de Carlemany segons la Crònica d'Arent toe Bocop.
El primer comte conegut fou Guillem casat amb Geila, filla d'Alberic esmentat com a dux, de la que segurament derivava el dret. A la mort de Guillem, la vídua Geila es va casar amb Manegold o Meingold que va adquirir els dominis de l'esposa (i abans d'Alberic), consistents en el comtat d'Huy. Geila va tenir un fill Letard, que la Vita Meingoldi fa fill de Guill i la Gesta de Meingold. El comte Meingold no té una ascendència coneguda, però se sap que el seu pare es va casar amb una germana d'Arnulf de Caríntia (després emperador electe el 887). Meingold va morir vers 870. Geila fou la seva segona esposa però la primera no es coneix.
Posteriorment apareix Ansfrid (assenyalat com Ansfrid II) que rebia terres de l'emperador Otó el 7 d'octubre del 950 i a finals del 968. Es diu que posseïa quinze comtats i podria ser potser identificar amb Erenfred fill de Ricfrid o de Eberard comte de Bonngau i ancestre dels palgravis de Lotaríngia. El seu nebot (patern o matern) fou Ansfrid III, comte de Toxàndria. Fou comte de Huy en temps del bisbe Notger de Lieja (vers 972-1007) i comte de Teisterbant. El 5 de juliol de 985 l'emperadriu Teofania, que exercia la tutoria del jove Otó III del Sacre Imperi, cedia el comtat al bisbe Notger de Lieja d'acord amb el comte, i en donar poders seculars al bisbe, aquest va esdevenir doncs príncep-bisbe. Aquesta concessió imperial va ser l'inici del principat de Lieja i li va donar els recursos per a començar la construcció i la fortificació de Lieja. Ansfrid apareix després com a bisbe d'Utrecht el 994 quan encara era comte de Teisterbant; els Annals de Colònia retarden el seu nomenament al 995. Hauria cedit llavors també el comtat de Teisterbant i va morir el 3 de maig de 1010. La seva filla Benedicta fou abadessa de Thorn.

## Llista de comtes

* Geila vers 850-870
* Guillem (primer marit) vers 850
* Meingold (segon marit) mort vers 870
* Desconeguts 870-950
* Ansfrid II 950-970
* Ansfrid III 970-985, comte de Teitersbant vers 970-995, bisbe d'Utrecht 994 o 995-1010

## Referències

* «LOTHARINGIA (LOWER) NOBILITY».
# Kenneth Weltz

Kenneth Weltz (Copenhaguen, 21 de setembre de 1965) va ser un ciclista danès, que fou professional entre 1990 i 1992 en què va militar a l'equip ONCE. Els seus principals èxits esportius foren victòries d'etapa en competicions espanyoles.
El seu germà gran Johnny també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 1990
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
* 1992
** 1r al Trofeu Palma de Mallorca de la Challenge de Mallorca
** Vencedor d'una etapa de la Volta a La Rioja

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1991. 99è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Campionat d'Espanya de trial 2010

La temporada de 2010 del Campionat d'Espanya de trial fou la 43a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava de 5 proves puntuables, celebrades entre el 28 de febrer i el 21 de novembre. 3 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: Castellolí (28 de febrer), Eivissa (11 d'abril) i Cal Rosal (21 de novembre).

## Classificació final

Font:
| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Adam Raga | Gas Gas | 92 |
| 2 | Toni Bou | Montesa | 91 |
| 3 | Jeroni Fajardo | Beta | 73 |
| 4 | Albert Cabestany | Sherco | 69 |
| 5 | Dani Oliveras | Sherco | 47 |
| 6 | Alfredo Gómez | Montesa | 45 |
| 7 | Francesc Moret | Montesa | 39 |
| 8 | Pol Tarrés | Gas Gas | 39 |
| 9 | Pere Borrellas | Gas Gas | 36 |
| 10 | Ivan Peydró | Beta | 24 |

## Categories inferiors

| Categoria | Guanyador | Motocicleta |
| TR2 | Pol Tarrés | Gas Gas |
| TR3 | David Darnes | Gas Gas |
| TR3 +35 | Ibon Zorrilla | Gas Gas |
| Júnior | Jorge Casales | Gas Gas |
| Cadets | Jaime Busto | Gas Gas |
| Juvenil 125cc | Arnau Farré | Gas Gas |
| Juvenil 80cc | Venanci Vidal | Gas Gas |

## Referències

* ↑ «Spain - 2010» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ Pi, Pere. «Resultats oficials dels tres primers classificats de tots els Campionats d'Espanya de trial. Resultats facilitats per la RFME». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 129. ISBN 9788461590353.
* «RFME Campeonatos de España de Trial / Trial Indoor / Trial Clásicas» (PDF) (en castellà). fedemoto.info. RFME, 19-11-2012. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 26 desembre 2012].