OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 - salt de perxa masculí

El salt de perxa masculí va ser una de les proves del programa d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics de París de 1924. La prova es va disputar el 9 i 10 de juliol de 1924 i hi van prendre part 20 atletes de 13 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Lee Barnes (USA) | Glen Graham (USA) | James Brooker (USA) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1924.
| Rècord del Món | 4.21 m | Charles Hoff | Copenhaguen (DEN) | 22 juliol 1923 |
| Rècord Olímpic | 4.09 m | Frank Foss | Anvers (BEL) | 20 agost 1920 |

## Resultats
### Qualificació

Els 20 atletes són dividits en dos grups. Tots els atletes que van superar els 3,66 metres es van classificar per a la final.
Grup 1
| Posició | Atleta | Alçada | Posició general | Qual. |
| 1 | Lee Barnes (USA) | 3.66 | =1 | Q |
| 1 | James Brooker (USA) | 3.66 | =1 | Q |
| 1 | Victor Pickard (CAN) | 3.66 | =1 | Q |
| 4 | Paul Dufauret (FRA) | 3.55 | =8 | |
| 5 | Robert Duthil (FRA) | 3.40 | =11 | |
| 5 | Eurico de Freitas (BRA) | 3.40 | =11 | |
| 7 | František Fuhrherr-Nový (TCH) | 3.20 | =15 | |
| 7 | James Campbell (GBR) | 3.20 | =15 | |
| 7 | Argyris Karagiannis (GRE) | 3.20 | =15 | |
Grup 2
| Posició | Atleta | Alçada | Posició general | Qual. |
| 1 | Glen Graham (USA) | 3.66 | =1 | Q |
| 1 | Ralph Spearow (USA) | 3.66 | =1 | Q |
| 1 | Maurice Henrijean (BEL) | 3.66 | =1 | Q |
| 1 | Henry Petersen (DEN) | 3.66 | =1 | Q |
| 5 | Maurice Vautier (FRA) | 3.55 | =8 | |
| 5 | Irving Francis (CAN) | 3.55 | =8 | |
| 7 | Marcel Muzard (FRA) | 3.40 | =11 | |
| 7 | Harry de Keijser (NED) | 3.40 | =11 | |
| 9 | Yrjö Helander (FIN) | 3.20 | =15 | |
| 9 | Valter Ever (EST) | 3.20 | =15 | |
| 9 | Stefan Adamczak (POL) | 3.20 | =15 | |

### Final

En la final no es van tenir en compte els salts de les sèries.
| Posició | Atleta | Alçada final |
| 1 | Lee Barnes (USA) | 3.95 |
| 2 | Glen Graham (USA) | 3.95 |
| 3 | James Brooker (USA) | 3.90 |
| 4 | Henry Petersen (DEN) | 3.90 |
| 5 | Victor Pickard (CAN) | 3.80 |
| 6 | Ralph Spearow (USA) | 3.70 |
| (7) | Maurice Henrijean (BEL) | SM |

## Referències

* ↑ «Athletics at the 1924 Paris Summer Games: Men's Pole Vault». Sports Reference. Arxivat de l'original el 6 de gener 2015. [Consulta: 30 juny 2018].

## Bibliografia

* Olympic Report
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 17 març 2008].
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 - 10.000 metres masculins

Els 10.000 metres masculins va ser una de les proves del programa d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928. La prova es va disputar el 29 de juliol de 1928 i hi van prendre part 24 atletes de 12 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Paavo Nurmi (FIN) | Ville Ritola (FIN) | Edvin Wide (SWE) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1928.
| Rècord del Món | 30' 06.2" | Paavo Nurmi | Kuopio (FIN) | 31 d'agost de 1924 |
| Rècord Olímpic | 30' 23.2" | Ville Ritola | París (FRA) | 6 de juliol de 1924 |
Paavo Nurmi va establir un nou rècord olímpic amb 30' 18.8".

## Resultats

| Pos. | Atleta | Nació | Temps | Notes |
| 1 | Nurmi, PaavoPaavo Nurmi | Finlàndia | 30:18.8 | RO |
| 2 | Ritola, VilleVille Ritola | Finlàndia | 30:19.4 | |
| 3 | Wide, EdvinEdvin Wide | Suècia | 31:00.8 | |
| 4 | Lindgren, Jean-GunnarJean-Gunnar Lindgren | Suècia | 31:26.0 | |
| 5 | Muggridge, ArthurArthur Muggridge | Regne Unit | 31:31.8 | |
| 6 | Magnusson, RagnarRagnar Magnusson | Suècia | 31:37.2 | |
| 7 | Loukola, ToivoToivo Loukola | Finlàndia | 31:39.0 | |
| 8 | Matilainen, KalleKalle Matilainen | Finlàndia | 31:45.0 | |
| 9 | Beavers, WallyWally Beavers | Regne Unit | 31:48.0 | |
| 10 | Smith, John SuttieJohn Suttie Smith | Regne Unit | 31:50.0 | |
| 11 | Marchal, RobertRobert Marchal | França | Desconegut | |
| 12 | Constable, GeorgeGeorge Constable | Regne Unit | Desconegut | |
| 13 | Peña, ArturoArturo Peña | Espanya | 32:21.8 | |
| 14 | Ray, JoieJoie Ray | Estats Units | Desconegut | |
| 15 | Petkēvičs, StaņislavsStaņislavs Petkēvičs | Letònia | Desconegut | |
| 16 | Beddari, SeghirSeghir Beddari | França | Desconegut | |
| 17 | Nedobitý, KarelKarel Nedobitý | Txecoslovàquia | Desconegut | |
| 18 | Serwy, JulienJulien Serwy | Bèlgica | Desconegut | |
| 19 | Nagatani, JuichiJuichi Nagatani | Japó | Desconegut | |
| 20 | Jacobs, DanieDanie Jacobs | Sud-àfrica | Desconegut | |
| 21 !— | Lauvaux, HenriHenri Lauvaux | França | DNF | |
| 21 !— | Smith, MacauleyMacauley Smith | Estats Units | DNF | |
| 21 !— | Romig, JohnJohn Romig | Estats Units | DNF | |
| 21 !— | Chavan, D. B.D. B. Chavan | Índia | DNF | |

## Referències

* ↑ «Olympedia – 10,000 metres, Men». [Consulta: 15 octubre 2023].
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 - salt d'alçada aturat masculí

Atletisme at the Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
| Proves de pista |||
| 60 m | homes |
| 100 m | homes |
| 200 m | homes |
| 400 m | homes |
| 800 m | homes |
| 1.500 m | homes |
| 110 m tanques | homes |
| 200 m tanques | homes |
| 400 m tanques | homes |
| 2.500 m obstacles | homes |
| 4.000 m obstacles | homes |
| 5.000 m per equips | homes |
| Marató | homes |
| Salt de llargada | homes |
| Triple salt | homes |
| Salt d'alçada | homes |
| Salt de perxa | homes |
| Salt de llargada aturat | homes |
| Triple salt aturat | homes |
| Salt d'alçada aturat | homes |
| Llançament de pes | homes |
| Llançament de disc | homes |
| Llançament de martell | homes |
El salt d'alçada aturat masculí va ser una de les proves d'atletisme que es va dur a terme als Jocs Olímpics de París de 1900. El salt d'alçada aturat es va disputar el 16 de juliol de 1900 i hi prengueren part tres atletes, tots ells dels Estats Units.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Ray Ewry | Irving Baxter | Lewis Sheldon |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1900.
| Rècord del Món | ? |
| Rècord Olímpic | inexistent |
Ray Ewry va establir el primer Rècord Olímpic d'aquesta prova amb 1,655 metres.

## Resultats

| Atleta | Alçada |
| Ray Ewry | 1,655 m WR |
| Irving Baxter | 1,525 m |
| Lewis Sheldon | 1,500 m |
Ewry guanyà la medalla d'or sense excesives dificultats, establint un nou rècord mundial per dues vegades. Primer va saltar 1,63 metres i poc després 1,655 metres.

## Referències

* Comitè Olímpic Internacional.
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Athletics 1900". Accés 18 de març de 2006. Consultable a Herman's Full Olympians: "Athletics 1900" Arxivat 2006-02-11 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 - llançament de martell masculí

Atletisme at the Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
| Proves de pista |||
| 60 m | homes |
| 100 m | homes |
| 200 m | homes |
| 400 m | homes |
| 800 m | homes |
| 1.500 m | homes |
| 110 m tanques | homes |
| 200 m tanques | homes |
| 400 m tanques | homes |
| 2.500 m obstacles | homes |
| 4.000 m obstacles | homes |
| 5.000 m per equips | homes |
| Marató | homes |
| Salt de llargada | homes |
| Triple salt | homes |
| Salt d'alçada | homes |
| Salt de perxa | homes |
| Salt de llargada aturat | homes |
| Triple salt aturat | homes |
| Salt d'alçada aturat | homes |
| Llançament de pes | homes |
| Llançament de disc | homes |
| Llançament de martell | homes |
El llançament de martell masculí va ser una de les proves d'atletisme que es va dur a terme als Jocs Olímpics de París de 1900. Es va disputar el 16 de juliol de 1900 i hi prengueren part cinc llançadors representants de dues nacions.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| John Flanagan | Truxtun Hare | Josiah McCracken |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1900.
| Rècord del Món | 51,10(*) | John Flanagan(**) | Nova York (USA) | 23 de setembre de 1899 |
| Rècord Olímpic | cap | cap | cap | cap |
(*) no oficial
(**) Flanagan representava el Regne de la Gran Bretanya i Irlanda abans de convertir-se en ciutadà nord-americà.
John Flanagan va establir el primer Rècord Olímpic d'aquesta prova amb 51,01 metres.

## Resultats

| Posició | Atleta | Distància |
| | John Flanagan | 51,01 m |
| | Truxtun Hare | 46,26 m |
| | Josiah McCracken | 43,58 m |
| 4 | Erik Lemming | desconeguda |
| 5 | Karl Staaf | desconeguda |

## Referències

* Comitè Olímpic Internacional.
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Athletics 1900". Accés 18 de març de 2006. Consultable a Herman's Full Olympians: "Athletics 1900" Arxivat 2006-02-11 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 - 10 km marxa masculina

Els 10 km marxa va ser una de les proves del programa d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. La prova es va disputar entre el 17 i el 18 d'agost de 1920 i hi van prendre part 23 atletes de 13 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Ugo Frigerio (ITA) | Joseph Pearman (USA) | Charles Gunn (GBR) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1920.
| Rècord del Món | 45' 26.4" | Aage Rasmussen | ? | 1918 |
| Rècord Olímpic | 46' 28.4" | George Goulding | Estocolm (SWE) | 11 d'agost de 1912 |

## Resultats
### Semifinals

* (entre parèntesis temps estimat)
1a semifinal :
| Pos. | Atleta | Nació | Temps |
| 1 | Ugo Frigerio | Itàlia | 47'06"4 |
| 2 | Joseph Pearman | Estats Units | 47'30"0 |
| 3 | George Parker | Austràlia | 47'31"0 |
| 4 | Donato Pavesi | Itàlia | 48'12"0 |
| 5 | Charles Gunn | Regne Unit | 48'22"0 |
| 6 | Jean Segers | Bèlgica | 48'29"0 |
| 7 | William Roelker | Estats Units | ND |
| - | Josef Šlehofer | Txecoslovàquia | AB |
| - | Charles Dowson | Regne Unit | AB |
| - | Paul Verlaeckt | Bèlgica | DQ |
| - | Eduard Hermann | Estònia | DQ |
| - | Martial Simon | França | DQ |
| - | Gunnar Rasmussen | Dinamarca | DQ |
2a semifinal :
| Pos. | Atleta | Nació | Temps |
| 1 | William Hehir | Regne Unit | 51'33"8 |
| 2 | Cecil McMaster | Sud-àfrica | 51'39"0 |
| 3 | Thomas Maroney | Estats Units | (51'54"6) |
| 4 | William Plant | Estats Units | (52'18"3) |
| 5 | Lluís Meléndez | Espanya | (53'56"6) |
| 6 | Antoine Doyen | Bèlgica | (56'15"0) |
| - | Stanislas Anselmetti | Suïssa | AB |
| - | Charles Wiggers | Bèlgica | DQ |
| - | Niels Pedersen | Dinamarca | DQ |
| - | Edward Freeman | Canadà | DQ |

### Final

| Pos. | Atleta | Nació | Temps oficial | Temps oficiós |
| 1 | Ugo Frigerio | Itàlia | 48'06"2 | |
| 2 | Joseph Pearman | Estats Units | | 49'40"2 |
| 3 | Charles Gunn | Regne Unit | | 49'43"9 |
| 4 | Cecil McMaster | Sud-àfrica | | 50'04"0 |
| 5 | William Hehir | Regne Unit | | 50'11"8 |
| 6 | Thomas Maroney | Estats Units | | 50'24"4 |
| 7 | Jean Segers | Bèlgica | | 50'32"4 |
| 8 | Antoine Doyen | Bèlgica | | 56'30"0 |
| - | Lluís Meléndez | Espanya | Abandona | Abandona |
| - | George Parker | Austràlia | Abandona | Abandona |
| - | Donato Pavesi | Itàlia | Desqualificat | Desqualificat |

## Referències

* ↑ «Athletics at the 1920 Antwerpen Summer Games: Men's 10 kilometres Walk». Sports Reference. Arxivat de l'original el 1 de novembre 2014. [Consulta: 10 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Belgium Olympic Committee. Olympic Games Antwerp 1920: Official Report (en francès), 1957.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2015. [Consulta: 23 agost 2007].
* (anglès) Atletisme - Anvers 1920 Arxivat 2008-04-17 a Wayback Machine.
# Arévalo de la Sierra

Arévalo de la Sierra és un municipi espanyol ubicat a la província de Sòria, dins la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Història

Durant la primera guerra carlina, Ramon Cabrera i Grinyó hi fou ferit quan retornava al Maestrat per recuperar Cantavella, que havia estat capturada pels liberals mentre ell s'havia incorporat a l'Expedició Gómez.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 134 | 120 | 89 | 94 |

## Referències

* ↑ Calbo y Rochina de Castro, Damaso; Cabrera y Griñó, Ramón. Historia de Cabrera y de la guerra civil en Aragon, Valencia y Murcia (en castellà), 1843, p. 244.
# Arévalo (Uruguai)

Arévalo, o Pueblito Arévalo, és una entitat de població de l'Uruguai ubicada a l'oest del departament de Cerro Largo. Té una població aproximada de 100 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 121 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Aujac (Gard)

Aujac és un municipi francès, situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Auisle

Auisle (nòrdic antic: Ásl o Auðgísl; anglès antic: Eowils) va ser un cabdill nòrdic-gaèlic, monarca viking del regne de Dublín a la segona meitat del segle ix, hipotèticament fill de Gofraid de Lochlann.
Segons els Annals fragmentaris d'Irlanda, Auisle era el germà petit de Amlaíb Conung e Ivar de Dublín. Altres fonts esmenten un quart germà, Hálfdan. Encara que no fossin realment germans, els Annals irlandesos associa els tres com a reis de Dublín. Auisle se cita per primer cop el 863 quan dirigeix un gran exèrcit per saquejar la prehistòrica necròpoli Brú na Bóinne.
Auisle no torna a ser esmentat fins al 866 quan uneix les seves forces amb Amlaíb en una expedició al nord d'Anglaterra. Mentre Ivar sembla que es va unir al gran exèrcit pagà a les seves incursions al regne de Mercia, East Anglia i Northumbria, Auisle i Amlaíb van devastar als Pictes, prenent ostatges i romanent tot l'hivern a la regió.
L'any 867 els Annals d'Ulster cita:
| « | Auisle, un dels tres reis dels pagans, va ser assassinat pels seus germans en l'engany i el parricidi. | » |
Segons els Annals fragmentaris d'Irlanda (any 867):
| « | Va haver una trobada entre Óisle, fill del rei de Noruega, i Amlaíb, el seu germà. El rei va tenir tres fills: Amlaíb, Imar i Óisle. Óisle era el més petit, però el més gran en valor, ell va eclipsar als irlandesos en llançament de javelines i força amb llances. Ell va superar els noruecs amb espases i disparant fletxes. Els seus germans l'odiaven, i Amlaíb sobretot; el motiu no se sap pel temps que va passar. Els dos germans, Amlaíb i Imar, van anar a consultar l'assumpte sobre el jove Óisle; van amagar les raons per matar-lo, no les van dir, en el seu lloc van cercar excuses per poder matar-lo; i més tard van decidir matar-lo. | » |
Els Annals fragmentaris amplien la informació, esmentant que Amslaíb va matar Auisle per una disputa sobre la dona d'Amslaíb.

## Herència

L'únic descendent d'Auisle apareix als Annals d'Ulster sense nom i va morir el 883:
| « | <...>el fill d'Auisle va morir a les mans del fill d'Iergne i la filla de Mael Sechnaill. | » |

## Vegeu també

* Llista de reis de Dublín

## Referències

* ↑ Ó Corráin, Donnchadh. «Vikings in Ireland and Scotland in the Ninth Century» (en anglès). CELT, 1998. [Consulta: 18 febrer 2013].
* ↑ Woolf, 2007, p. 277-285.
* ↑ Downham, 2007, p. 15-16.
* ↑ Downham, 2007, p. 108.
* ↑ Downham, 2007, p. 21;139 i 146.
* ↑ Downham, 2007, p. 21.
* ↑ Woolf, 2007, p. 108-209.
* ↑ Downham, 2007, p. 139-140.
* ↑ Annals d'Ulster, 867
* ↑ Annals fragmentaris d'Irlanda, § 347
* ↑ Annals d'Ulster, 883

## Bibliografia

* Downham, Clare. Viking Kings of Britain and Ireland: The Dynasty of Ívarr to A.D. 1014 (en anglès). Edinburgh: Dunedin, 2007. ISBN 1-903765-89-0.
* Woolf, Alex. From Pictland to Alba, 789–1070(The New Edinburgh History of Scotland) (en anglès). Edinburg: Edinburgh University Press, 2007. ISBN 0-7486-1234-5.
# Aujac

«Aujac» té aquests significats:
* Aujac (Charente Marítim), municipi francès al departament de Charente-Maritime
* Aujac (Gard), municipi francès al departament de Gard
* Aujac : Associació d'Usuaris de Java de Catalunya.
# Joan Muntaner i Roig

Joan Muntaner i Roig, de vegades esmentat com Muntané, (L'Havana, 2 de febrer de 1917 - Barcelona, 31 de juliol de 2000) fou un futbolista cubà-català de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Va néixer a l'Havana però de jove es traslladà al barri de Gràcia, on es formà futbolísticament. Jugà al FC Gràcia l'any 1933. Més tard passà al CE Europa, on l'any 1936 ascendí de la categoria amateur a la Primera Regional. Finalitzada la Guerra Civil, ingressà al FC Barcelona, on jugà una temporada a primera divisió amb 9 parits jugats. Fou cedit al Deportivo de La Coruña, perquè fou destinat a la ciutat gallega per a realitzar el servei militar. Amb el club gallec ascendí de Segona a Primera, i continuà quatre temporades més a la màxima categoria, fins al 1945. Posteriorment jugà al CF Igualada i a la UE Sants.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Juan Muntané, el ya popular medio ala del Europa es cubano». Mundo Deportivo, 20-09-1936. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Necrològiques». El Periódico de Catalunya, 01-08-2000. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Muntané, barcelonista que juega contra sus colores». Mundo Deportivo, 08-03-1942. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «MUNTANER». cromosdeldepor.blogspot.com.es, 04-03-2012. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «En el Pueblo Nuevo». Mundo Deportivo, 27-11-1946. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Ojeando el coto». Mundo Deportivo, 23-08-1947. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Fátima Mendonça

Fátima Mendonça és una escriptora i professora moçambiquesa.
Des de 1977 fins 2004 fou professora auxiliar del Departament de Lingüística i Literatura de la Universitat Eduardo Mondlane. També ha estat professora visitant a diverses universitats, com les de Zimbabwe i Durbanwestville i d'altres a Rússia, Portugal, Sud-àfrica i Brasil, i ha publicat estudis i edicions crítiques sobre literatura moçambiquesa. Des de 2007 és investigadora del Centro de Cultures i Literatures lusòfones i europees de la Universitat de Lisboa (CLEPUL).
També ha format part dels òrgans directius de l'Associação dos Escritores Moçambicanos i ha estat membre del jurat del Premi José Craveirinha de Literatura, que va guanyar en 2016, i de la Zimbabwe International Book Fair.

## Obres

* Literatura moçambicana - a história e as escritas (1989)
* Antologia da nova poesia moçambicana (amb Nelson Saúte, 1993)
* Rui de Noronha: Meus versos (2006)
* Edició crítica de Sangue Negro (2001) de Noémia de Sousa, amb Nelson Saúte i Francisco Noa
* Edició crítica de Poemas Eróticos (2004) de José Craveirinha.
* Hibridismo ou estratégias narrativas? Modelos de herói na ficção narrativa de Ngugi wa T'hiongo, Alex la Guma e João Paulo Borges Coelho a Hybridations problématiques dans les littératures de l'Ócean Indien. Barcelona Éditions K´A, 2010

## Referències

* ↑ Fátima Mendonça a buala.org, publicat sota llicència Creative Commons
* ↑ Fátima Mendonça vence Prémio José Craveirinha de Literatura, O País, 13 de setembre de 2016
* ↑ Fátima Mendonça Arxivat 2016-08-26 a Wayback Machine. al web del CLEPUL
# Fundació Josep Pallach

La Fundació Josep Pallach és una entitat sense ànim de lucre creada per promoure el debat, la investigació i el desenvolupament de l'educació en un sentit transversal i inclusiu. El lema de la Fundació és «Tothom educa, s'educa tothom; Fem xarxa» referint-se precisament a la funció educativa que han de tenir els diferents agents que coordinen l'activitat social (educació, política, cultura, esport, etc.) i a la necessitat que la projectin sobre tots els sectors socials sense exclusió. La Fundació porta el nom de Josep Pallach i Carolà (Figueres, 1920 – Esclanyà, 1977), pedagog i polític, professor de Ciències de l'Educació a la UAB (Bellaterra i Girona), cofundador de l'Escola de Mestres de Sant Cugat perquè els fundadors van considerar que era un exemple de mestratge obert i socialment compromès.
La Fundació Josep Pallach va ser impulsada per un grup de persones coneixedores del llegat docent del mestre i pedagog empordanès en el decurs de l'any 2010 i part del 2011, durant el qual la Fundació va ser constituïda legalment i en va ser escollit primer president l'impulsor, el mestre i psicòleg Josep Maria Soler i Prats. El dia 13 de gener de 2012, per tant, després de 35 anys de la mort de Josep Pallach, la Fundació va ser presentada públicament en un acte celebrat al Teatre Municipal de Palafrugell.

## Objectius

* Aglutinar el debat, la investigació, la docència i l'intercanvi d'experiències sobre la transversalitat de l'educació.
* Apropar l'educació intencional (a l'escola o en activitats extraescolars –culturals, esportives o de lleure-) amb l'educació familiar i social.
* Vehicular aquests objectius mitjançant accions de formació (jornades, cursos, seminaris, tallers, debats, conferències, etc.), actuacions coordinades en un territori i/o un temps determinats, dur a terme estudis i recerques, i fer-ne difusió a través de publicacions i mitjans tant propis com aliens.

## Referències

* ↑ «La Fundació Josep Pallach inicia la seva Escola Estiu amb l'objectiu de reflexionar sobre la família, l'escola i l'entorn». Institut de Mitjans de Comunicació Pública de Palafrugell, 03-08-2013. Arxivat de l'original el 9 de gener 2014. [Consulta: 9 gener 2014].
* ↑ S., Q. «El pensament d'en Pallach, en documental». Nació Digital, 06-04-2013.
* ↑ «La Fundació Pallach defensa un model transversal de l'educació». Televisió Costa Brava, 13-01-2012. Arxivat de l'original el 9 de gener 2014. [Consulta: 9 gener 2014].
* ↑ «Neix a Palafrugell la Fundació Pallach, amb l'objectiu d'unir esforços per l'educació». Diari de Girona (13 de gener del 2012).
* ↑ «Creen la Fundació Pallach per treballar de manera transversal per l'educació». El Punt Avui [Palafrugell], 13-01-2012.
* ↑ «Fundació Josep Pallach, què pretenem». Fundació Josep Pallach. Arxivat de l'original el 2013-10-12. [Consulta: 7 gener 2014].
# Udóbnoie

«Udóbnoie» té aquests significats:
* Udóbnoie (Primórie), població del krai de Primórie, a Rússia
* Udóbnoie (Kursk), població de l'óblast de Kursk, a Rússia
# Ingmarssönerna

Ingmarssönerna (en suec, Els fills d'Ingmar), també llançada al Regne Unit amb el títol Dawn of Love, és una pel·lícula dramàtica sueca del 1919 dirigida per Victor Sjöström. És la primera part de la seva adaptació de la novel·la de Selma Lagerlöf Jerusalem, publicada originalment a 1901 i 1902. Va seguir una segona part, Karin, filla d'Ingmar, l'any següent.

## Sinopsi

Brita, una jove camperola, aterrida per la idea de tenir un fill il·legítim, fuig per suïcidar-se. Però, en el moment de precipitar-se des de dalt d'un penya-segat, una dona intervé i la salva. Més tard, es troba empresonada per haver matat el nen nounat. El seu promès, Lill Ingmar, un humil llaurador, demana consell als seus avantpassats: puja una escala gegant per arribar als camins celestials. Se li aconsella perdonar la culpa de la jove i després casar-se amb ella. Quan expira la seva condemna, Lill Ingmar recull Britt del centre de prevenció i comença una nova vida al seu costat.

## Repartiment principal

* Victor Sjöström com a Lill Ingmar Ingmarsson
* Harriet Bosse com a Brita
* Tore Svennberg com a Stor Ingmar Ingmarsson
* Hildur Carlberg com a Marta
* Hjalmar Peters com el pare de Brita
* Svea Peters com la mare de Brita
* Axel Nilsson com a pintor

## Referències

* ↑ Ingmarssönerna - titlar at the Swedish Film Institute
* ↑ «Progressive Silent Film List: Sons of Ingmar». Silent Era. [Consulta: 25 abril 2009].

## Enllaços externs

* Part primera a YouTube
* Part segona a YouTube