OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ducat de Santisteban del Puerto

El ducat de Santisteban del Puerto és un títol nobiliari espanyol que fou creat el 20 d'agost de 1738 pel rei Felip V d'Espanya en favor de Manuel de Benavides y Aragón. El títol va néixer com una simple senyoria i després va esdevenir en comtat. Pràcticament durant tota la seva història va ser ocupat pel cap de la Casa de Benavides, una casa d'aristòcrates andalusos grans latifundistes de la província de Jaén.
El primer senyor de Santisteban va ser Men Rodríguez de Benavides, que va esdevenir-ho el 1371 per concessió del rei Enric II per la seva participació en diverses campanyes militars que van endegar els Trastàmara. El 1473 s'eleva la senyoria a comtat pels seus èxits militars al servei de la corona i el 20 d'agost de 1739 rep el privilegi d'esdevenir ducat per concessió de Felip V.
L'any 1806 morí la darrera titular del ducat de la Casa de Benavides i el títol passà a la casa de Medinaceli. L'actual titular és Victoria Medina y Conradi, que també és marquesa de Solera i marquesa de Cogolludo.

## Llista de titulars

| | Titular | Període |
| Concessió d'Enric II |||
| I | Men Rodríguez de Benavides | 1371-1381 |
| II | Gómez Méndez de Benavides | 1381-1385 |
| III | Diá Sánchez de Benavides | 1385-1413 |
| IV | Men Rodríguez de Benavides | 1413-1454 |
| Elevat a comtat per Enric IV |||
| I | Diá Sánchez de Benavides | 1473-1478 |
| II | Men Rodríguez de Benavides | 1478-1491 |
| III | Francisco de Benavides | 1491-1518 |
| IV | Diego de Benavides | 1518-1562 |
| V | Francisco de Benavides | 1562-1580 |
| VI | Diego de Benavides y de la Cueva | 1580-1586 |
| VII | Francisco de Benavides y de la Cueva | 1582-1640 |
| VIII | Diego de Benavides y Bazán | 1640-1666 |
| IX | Francisco de Benavides Dávila y Corella | 1666-1716 |
| X | Manuel de Benavides y Aragón | 1716-1739 |
| Elevat a ducat per Felip V |||
| I | Manuel de Benavides y Aragón | 1739-1748 |
| II | Antonio de Benavides y de la Cueva | 1748-1782 |
| III | Joaquina María de Benavides y Pacheco | 1782-1805 |
| IV | Luis Joaquín Fernández de Córdoba y Benavides | 1805-1840 |
| V | Luis Tomás Fernández de Córdoba y Ponce de León | 1840-1873 |
| VI | Luis María Fernández de Córdoba y Pérez de Barradas | 1873-1879 |
| VII | Luis Jesús Fernández de Córdoba y Salabert | 1880-1956 |
| VIII | Victoria Eugenia Fernández de Córdoba y Fernández de Henestrosa | 1956-1969 |
| IX | Luis de Medina y Fernández de Córdoba | 1969-2011 |
| X | Victoria Francisca de Medina y Conradi | 2011-Avui |

## Vegeu també

* Marquesat de Solera

## Referències

* ↑ Requena, 2007, p. 707.
* ↑ Requena, 2007, p. 708-709.

## Bibliografia

* Requena, María del Carmen. «Los señores y el señorío de Santisteban del Puerto (Jaén) en los siglos XIV-XVII». A: Los señoríos en la Andalucía Moderna. El Marquesado de los Vélez (en castellà). Almeria: Instituto de Estudios Almerienses, 2007, p. 705-718.

## Enllaços externs

* Genealogía de los señores, condes y duques de Santisteban del Puerto (castellà)
* Historia de la Casa de Santisteban del Puerto en el sitio web de la Fundación Casa Ducal de Medinaceli (castellà)
# Drumcode Records

Drumcode Records és un segell discogràfic suec de música techno fundat el 1996 pel músic Adam Beyer. És un dels segells més venuts a Beatport de tota la història. Adam Beyer també realitza el podcast setmanal Drumcode Radio Live. Alguns dels músics que han publicat amb Drumcode Records són: Alan Fitzpatrick, Amelie Lens, Bart Skils, Cari Lekebusch, Christian Smith, Green Velvet, Ida Engberg, Joey Beltram, Josep Capriati, Maceo Plex, Marco Carola, Marco Faraone, Pan-Pot i Sam Paganini, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Electric Zoo Showcase: Drumcode, 17 years of Swedish techno stability in the making», 09-08-2013.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 31 març 2015].
# Drumcondra FC

El Drumcondra F.C. va ser un antic club de futbol irlandès de la ciutat de Dublín.

## Història

El Drumcondra va ser escollit per participar en la lliga irlandesa el 1928 i jugà la màxima competició del país les següents 44 temporades, on assolí 5 campionats. El seu estadi era Tolka Park. El 1972 desaparegué en fusionar-se amb el Home Farm F.C.

## Palmarès

* Lliga irlandesa de futbol: 5
** 1948, 1949, 1958, 1961, 1965
* Copa irlandesa de futbol: 5
** 1927, 1943, 1946, 1954, 1957
* FAI Intermediate Cup: 1
** 1927

## Posicions finals a la lliga

| 1928-29 - 4 1929-30 - 7 1930-31 - 11 1931-32 - 9 1932-33 - 10 1933-34 - 7 1934-35 - 9 1935-36 - 9 1936-37 - 6 1937-38 - 12 1938-39 - 8 | 1939-40 - 6 1940-41 - 6 1941-42 - 9 1942-43 - 3 1943-44 - 6 1944-45 - 4 1945-46 - 2 1946-47 - 2 1947-48 - 1 1948-49 - 1 1949-50 - 2 | 1950-51 - 3 1951-52 - 6 1952-53 - 2 1953-54 - 3 1954-55 - 6 1955-56 - 8 1956-57 - 2 1957-58 - 1 1958-59 - 5 1959-60 - 9 1960-61 - 1 | 1961-62 - 7 1962-63 - 3 1963-64 - 8 1964-65 - 1 1965-66 - 7 1966-67 - 8 1967-68 - 7 1968-69 - 9 1969-70 - 14 1970-71 - 14 1971-72 - 12 |

## Jugadors destacats

* Fran Brennan
* Eoin Hand
* Peter Kavanagh
* Alan Kelly
* Con Martin
* Tommy Donnelly

## Entrenadors destacats

* Billy Behan
# Drumheller

Drumheller és una ciutat situada a la vora del riu Red Deer, a les terres ermes del centre-est d'Alberta, Canadà. Està situada a 110 km al nord-est de Calgary.

## Referències

* ↑ The Canadian Encyclopedia. «Drumheller». Arxivat de l'original el 28 February 2014. [Consulta: 13 octubre 2009].
# Drăgaica

La Drăgaica és la fira tradicional d'estiu que se celebra anualment a Buzău (Romania). Es celebra cada any entre el 10 i el 24 de juny.

## Història

La fira Drăgaica va ser inicialment una fira comercial de llana que se celebrava cada any al vessant de la muntanya de la vall del riu Buzău, després de la tolla de les ovelles. Finalment, la fira es va traslladar a Buzău, tal com mostra un document del 26 d'agost de 1778 emès per Alexandru Ipsilanti pel qual s'atorgaven plena jurisdicció sobre l'organització i els drets de recaptació d'impostos per a la fira al bisbat de Buzău.
Mihai Şuţu va reforçar els privilegis del bisbat sobre la recaptació d'impostos de la fira en una carta de 1792:
| « | La fira que se celebra cada any a Buzău el 24 de juny... porta el nom de Drăgaica i té una durada de tres dies. Cap cobrador de duanes o ispravnic o cap servidor de l'hospodar hi hauria d'interferir, i l'impost hauria de ser recaptat pel Bisbat. | » |
El 1806, Buzău va ser cremada per l'exèrcit otomà durant la guerra russo-turca de 1806-1812, i els habitants de la ciutat es van refugiar als pobles dels turons propers. Així, la fira es va suspendre fins al 1829, quan es va reprendre en un Buzău reconstruït.
La fira Drăgaica continua celebrant-se a Buzău, un cop l'any, durant dues setmanes, al juny.

## Referències

* 1 2 Petcu, 2002, pp.34-35

## Bibliografia

* Gheorghe Petcu. Municipiul Buzău. Monografie (en romanian). Buzău: Editura Alpha, 2002. ISBN 978-973-8054-81-3.
# Dècada del 1440 aC

Resum dels esdeveniments de la dècada del 1440 aC:

## Esdeveniments

* D'acord amb la cronologia de la Bíblia, data aproximada de la sortida dels israelites d'Egipte sota el lideratge de Moisès.
* vers 1449 aC Egipte contraataca i ocupa Tunip i altres llocs propers a Kadesh on hi havien guarnicions hurrites
* vers 1448 aC Tractat de pau entre Egipte i Mitanni: la regió fins a l'Orontes mitjà i les muntanyes d'Amurru és reconeguda com a territori egipci i més enllà, territori hurrita.
* Vers 1440 aC, Mitanni annexiona Arrapha (Arrapkha, moderna Kirkuk), Iamkhad (Alep) i Nuzi (prop de Gashur a la regió de Kirkuk). El seu domini directe o per mitjà de nombrosos vassalls (com Karkemish, sota un príncep de raça hurrita), arriba a la costa Mediterrània per Alalakh
* Vers 1440 aC, Mitanni sotmet Assíria on regna Puzurashshur. En aquest any els hurrites haurien ocupat Assur i capturat les portes de plata i or del palau reial que es va emportar a Washukanni, la capital hurrita. Després del saqueig Assíria es va mantenir sota el govern dels seus reis nadius però va haver de pagar tribut fins al temps d'Assuruballit I (vers la meitat del segle xiv aC).
* Vers 1440 aC, el rei hitita Zidantas II es succeït pel seu fill Huzziyas II

## Personatges destacats

* Sausatatar de Mitanni
# Egon Günther

Egon Günther (Schneeberg, Saxònia, República de Weimar, 30 de març de 1927 – Potsdam, 31 d'agost de 2017) fou un director de cinema i guionista alemany.
La seva pel·lícula Lotte in Weimar fou nominada a la Palma d'Or del Festival Internacional de Cinema de Canes de 1975. Així mateix, la seva pel·lícula Morenga fou nominada a l'Os d'Or del Festival Internacional de Cinema de Berlín de 1985. Fou militant del Partit Socialista Unificat d'Alemanya.

## Filmografia seleccionada

* Das Kleid (1961)
* Der Dritte (1971)
* Lotte in Weimar (1974)
* Die Leiden des jungen Werthers (1976)
* Morenga (1985)
* Rosamunde (1990)
* Die Braut (1999)

## Referències

* ↑ «Egon Günther ist tot» (en alemany). Tagesspiegel.de, 31-08-2017. [Consulta: 4 setembre 2017].
* ↑ «Festival de Cannes: Lotte in Weimar» (en anglès). Festival-Cannes.com. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2012. [Consulta: 28 abril 2009].
* ↑ «Berlinale: 1985 Programme» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-02-08. [Consulta: 9 gener 2011].
# El Dorado Hills

El Dorado Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 18.016 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, El Dorado Hills tenia 18.016 habitants, 5.896 habitatges, i 5.206 famílies. La densitat de població era de 388,6 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,2% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 93.483 $ i la renda mitjana per família de 97.711 $. Els homes tenien una renda mitjana de 75.369 $ mentre que les dones 45.978 $. La renda per capita de la població era de 40.239 $. Entorn de l'1,5% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- El Dorado Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- El Dorado Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# El Pujabé

El Pijabé és una masia de Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil, de petites proporcions, orientat al sud i amb la teulada a dues vessants.
La casa està molt reformada i presenta totes les façanes arrebossades. A la part del darrere hi ha els corrals i la pallissa i al davant una petita era i unes corts de porcs, construïdes amb totxanes.

## Història

Al testament de Dulce, senyora d'Hostoles, fet el 17 de setembre de 1184 se cita "Puigaver" com una de les cases que posseïa a Sant Feliu de Pallerols i en feia donació al monestir de Santa Maria d'Amer.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Puigaver». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# El Rosal

El Rosalés un municipi i ciutat de Colòmbia en la província de Sabana Occident, part del departament de Cundinamarca. Està situat en la sabana de Bogotá amb el seu centre urbà a una altitud de 2,685 metres i a una distància de 20 quilòmetres de la capital Bogotá. Forma part de l'Àrea Metropolitana de Bogotá. Limita al nord-est amb Subachoque, San Francisco al nord-oest, Madrid en el sud-est i Facatativá en el sud-oest.
L'àrea de Subachoque, del qual El Rosal era una part fins al 1903, en els temps anteriors a la conquesta espanyola, va ser habitat pels Muisques. El zipa de Bogotà va governar Subachoque. El Panche va viure al l'oest de Subachoque i quan els Conquistador va arribar, van aprofitar la situació i va entrar als territoris Muisca. Subachoque I El Rosal va ser entregat per Nicolás de Federman dins 1538.
L'agricultura Muisca consistia en patates, dacsa, coca, arracacha, patatera dolces, tubercles i chugua.
El Rosal modern va ser fundat el 28 de març de 1903 per Ana Vicenta González.

## Referències

* ↑ (castellà) Official website El Rosal Arxivat 2015-05-20 at Archive.is
# El Rosario

El Rosario és un municipi de l'illa de Tenerife, a les illes Canàries. La capital municipal és La Esperanza, situada a 905 metres d'altura, en la zones altes del municipi. La part costanera del territori municipal (Tabaiba i Radazul) està molt urbanitzat i forma part de l'àrea metropolitana de la ciutat de Santa Cruz de Tenerife. La seva economia està principalment destinada a l'agricultura i al sector dels serveis. Els principals atractius turístics del municipi se centren en les activitats del senderisme en les forests i la pràctica d'activitats de busseig i esports de vela en l'entorn del port de Radazul.
# Dotalabrus alleni

Dotalabrus alleni és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud d'Austràlia Occidental.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ebenus cretica

Ebenus cretica és un petit arbust, una lleguminosa de 50 a 100 cm d'altura de la família de les fabàcies i endèmica de l'illa de Creta, on hi és molt estesa. També ha estat introduïda a l'illa de Maurici, a l'oceà Índic.
És un arbust perenne de fins a 1 m d'alçada, amb fulles pubescents compostes i flors roses vermelloses o liles en raïms de 5 a 20 cm de llarg, que floreixen a d'abril a juny. El fruit està envoltat pel calze i conté una llavor.
És una planta adaptada a créixer a penya-segats, però també pot aparèixer en zones rocoses de les muntanyes. Viu en sòls alcalins a una altitud de fins a 600 m. És una espècie que fou descoberta el 1737 i plantada a jardins botànics. A la natura, actualment es veu amenaçada per la sobrepastura.

## Referències

* ↑ Polhill, R, M. (1990). Legumineuses. In: Flore des Mascareignes. Vol 80.
* ↑ Bojer, W. (1837). Hortus Mauritianus ou Enumeration des Plants... l'ile Maurice.

## Bibliografia

* Vlahos, J.C. and Dragassaki, M. (1995). Propagation of Cretan Silver Bush (Ebenus cretica L.), A Potential New Flower Crop. HortScience vol. 30 no. 4 851.
* (anglès) GBIF entry
* ILDIS entry
* USDA Germplasm Resources Information Network (GRIN) entry Arxivat 2012-10-06 a Wayback Machine.
* Sp. pl. 2:764. 1753
# El maestro

«El maestro» té aquests significats:

## Títols d'obres

* El Maestro (o Libro de música de vihuela de mano intitulado El Maestro), llibre de peces per a virola sola i virola de cant del compositor i virolista Lluís del Milà (1536).
* El maestro (pel·lícula de 1957), pel·lícula italo-espanyola de 1957 dirigida, escrita i protagonitzada per Aldo Fabrizi.
* El maestro (pel·lícula de 2020), película argentina de 2020 protagonitzada per Diego Velázquez, Ezequiel Tronconi i Ana Katz.
* El maestro (sèrie de televisió), minisèrie argentina de 2017.

## Vegeu també

* Maestro (pàgina de desambiguació)
* El maestro de esgrima, pel·lícula espanyola de 1992
# Brahmana flavomarginata

Brahmana flavomarginata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a la Xina: Gansu.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1914. Cas. ces. Spol. ent. 11:60.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F., 1962. Acta ent. sin. suppl. 11:139-160, 7 pls.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Du & Sivec, 2005. A: Yang, X. K. (Ed.). Insect Fauna of Middle-west Qinling Range and South Montains of Gansu Province 42.

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:632.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 22 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Braç de ferro esportiu

El braç de ferro esportiu és un esport. Aquesta pràctica ha estat estructurada com a disciplina esportiva en els anys 1960, als Estats Units, per Bob o'Leary. Aquest tipus de joc tradicional i prova de força centrat en el braó ja existia, essent anomenat (fer un) torcebraç, tirar a un punyet (o fer un punyet), tirar una maneta o rodar clau. S'utilitza el terme de ferrista per a designar una persona practicant d'aquest esport.
# Braç militar (cort)

En el context de les Corts Catalanes, el braç militar era l'estament que representava a l'aristocràcia militar catalana, tenidora de furs i baronies al Principat de Catalunya. No s'ha de confondre la representació circumscrita a les corts, amb el Braç militar de Catalunya, institució permanent que representava a un dels Tres Comuns de Catalunya.

## Vegeu també

* Braç militar de Catalunya
* Tres Comuns de Catalunya

## Bibliografia

* «Braç militar (cort)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Braç del Cigne

El Braç del Cigne és un dels quatre braços majors de la Via Làctia, també conegut com a Braç de la Norma, Braç exterior o braç de la Norma-Cigne. El braç de la norma pròpiament dit, és de fet, la part més propera al centre galàctic, ja que les zones més exterior es coneixen com a braç del Cigne. Tot i que els dos termes s'usen també per a referir-se al braç sencer, potser seria més apropiat anomenar-lo Braç de la Norma-Cigne
De la mateixa manera que el braç Sagitari-Carina, el braç del Cigne té la particularitat de tenir el seu origen a la barra central, i no en la regió veïna. Té un radi d'uns 15,5 ± 2,8 kpc i se situa en fora del Braç de Perseu.
S'ha descobert una estructura encara més externa al braç de la Norma-Cigne en la direcció de Vela i de Quilla, anomenada Nou braç extern.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
# Calcioancilita-(Ce)

La calcioancilita-(Ce) és un mineral de la classe dels carbonats, que pertany al grup de l'ancilita. Rep el seu nom del grec αγκυλός (ankylos), "corb", en al·lusió a les formes dels cristalls, generalment arrodonits i distorsionats, i del prefix "calci-", en al·lusió a la seva composició amb el calci dominant sobre l'estronci, a més del sufic "-(Ce)" degut a ser el ceri la terra rara dominant.

## Característiques

La calcioancilita-(Ce) és un carbonat de fórmula química (Ca,Sr)Ce(CO₃)₂(OH,H₂O). Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calcioancilita-(Ce) pertany a «05.DC - Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans» juntament amb els següents minerals: ancilita-(Ce), calcioancilita-(Nd), gysinita-(Nd), ancilita-(La), kozoïta-(Nd), kozoïta-(La), kamphaugita-(Y), sheldrickita, thomasclarkita-(Y), peterbaylissita, clearcreekita i niveolanita.

## Formació i jaciments

La localitat tipus exacta és desconeguda; el mineral va ser trobat en un lloc no especificat en "terres occidentals" (Rússia Occidental o, possiblement, Finlàndia) en un palet erràtic en un glacial, de font desconeguda. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la Sèrra de Horno, una serra situada al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran).

## Referències

* ↑ «Calcioancylite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 maig 2017].
* ↑ Joan Vinyoles Verdaguer · Josep Lluís Garrido Rufaste · Josep Carreras Peñalvert «Mineralitzacions en esquerdes de tipus alpí a la Sèrra de Horno, Vielha e Mijaran, Val d’Aran, Lleida, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya, 12, 3, 2016, pàg. 5 - 54 [Consulta: 24 novembre 2023].
# Calcineurina

La calcineurina (CaN) és una proteïna fosfatasa de serina/treonina dependent del calci i de la calmodulina (també coneguda com a proteïna fosfatasa 3 i fosfatasa de serina-treonina depenent del calci). Activa els limfòcits T del sistema immunològic i pot ser bloquejada per fàrmacs. La calcineurina activa el factor nuclear del limfòcit T activat, citoplasmàtic (NFATc), un factor de transcripció, per desfosforilació. El NFATc activat es translocat al nucli, on regula l'expressió de la interleucina 2 (IL-2), que, al seu torn, estimula el creixement i la diferenciació de la resposta dels limfòcits T. La calcineurin és l'objectiu d'una classe de fàrmacs anomenats inhibidors de la calcineurina, que inclou ciclosporina, voclosporina, pimecrolimús i tacrolimús.

## Referències

* ↑ «Characterization of a human regulatory subunit of protein phosphatase 3 gene (PPP3RL) expressed specifically in testis». Mol. Biol. Rep., 32, 1, 01-03-2005, pàg. 41–5. DOI: 10.1007/s11033-004-4250-4. PMID: 15865209.
# Budimír

Budimír és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1289.
# Budimir Vujačić

Budimir Vujačić (Petrovac, Sèrbia, 4 de gener de 1966) és un futbolista serbi que disputà dotze partits amb la selecció de Iugoslàvia, selecció de Sèrbia.
Selecció de Iugoslàvia :
| Anys | Partits | Gols |
| 1989 | 4 | 0 |
| 1990 | 0 | 0 |
| 1991 | 3 | 0 |
| 1992 | 1 | 0 |
| Total | 8 | 0 |
Selecció de Sèrbia :
| Anys | Partits | Gols |
| 1995 | 2 | 0 |
| 1996 | 2 | 0 |
| Total | 4 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Cal Perxer

Cal Perxer és una casa al municipi de Moià (Moianès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici actual és fruit d'una profunda remodelació basada en la conversió d'un grup de cases del que havia estat el centre històric de Moià, en un gran casal, tal com el coneixem avui. Aquesta transformació es va portar a terme a finals del segle xix. Gran casa d'estructura irregular que s'adapta a la cantonada que formen el carrer de les Joies, el C/Francesc Moragues i el C/del Forn. Els baixos són de gran alçada -subdividits a l'interior amb entresòl-, amb grans portals (deu en total) que donen als carrers corresponents. Part de la primera planta del carrer de les Joies és ocupada per una gran terrassa amb barana de ferro, compartimentada per unes pilastres fetes d'obra, coronades per gerros de pedra artificial. Les dues plantes superiors, no tan altes com els baixos, són retrencajades donant lloc a un joc d'espais, grans balcons donen també a totes les façanes. Enmig del terrat s'alça un pou-cisterna. A la planta baixa totes les cantoneres, la base dels murs i els marcs dels portals són fets amb pedra picada. Part de l'edifici és estucat, simulant pedra.

## Referències

* 1 2 «Cal Perxer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].
# Bureia

Bureia (en rus: Бурея) és un poble (un possiólok) de l'óblast de l'Amur, a Rússia, que el 2018 tenia 4.214 habitants, pertany al districte de Bureiski.

## Referències

* ↑ #127-OZ