OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anacroneuria simulans

Anacroneuria simulans és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'estat de São Paulo (el Brasil).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Froehlich, 2010. Zootaxa 2365:59.
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].
# Antifont (desambiguació)

Antifont és el nom dels següents personatges:
* Antifont, el famós orador
* Antifont d'Atenes
* Antifont d'Atenes (poeta)
* Antifont de Siracusa
* Antifont (fill de Plató)
* Antifont (sofista)
# Andreas Seyfarth

Andreas Seyfarth (Múnic, 6 de novembre de 1962) és un autor de jocs de taula d'estil europeu (eurogames), conegut fonamentalment com a creador del joc Puerto Rico, que ha arribat a assolir la sisena posició en el rànquing de BoardGameGeek. L'any 2002, aquest mateix joc va obtenir el prestigiós premi Deutscher Spiele Preis.
Seyfarth també ha rebut dues vegades el premi Spiel des Jahres: el 1994 per Manhattan i el 2006 per Thurn und Taxis, aquest últim guanyador també de Meeples' Choice Award d'aquell mateix any.

## Jocs destacats

* Spiel des Friedens (1993)
* Manhattan (1994)
* Waldmeister (1994)
* Puerto Rico (2002)
* San Juan (2004)
* Thurn und Taxis (2006), con Karen Seyfarth
* Airships (2007)
* Treasure Chest (2009)

## Referències

* ↑ «Andreas Seyfarth | Board Game Designer | BoardGameGeek» (en anglès). [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ «Rückblicke» (en alemany). [Consulta: 18 maig 2020].
# Andròmeda XVIII

Andromeda XVIII (PGC 5056918), descoberta el 2008, és una galàxia nana esferoïdal (no té anells, baixa lluminositat, molta matèria fosca, poc gas o pols), i és un satèl·lit de la galàxia d'Andròmeda (M31). És una de les 14 galàxies nanes conegudes que orbiten l'M31.

## Referències

* 1 2 3 Annette Ferguson «A Trio of New Local Group Galaxies with Extreme Properties» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 01-12-2008, pàg. 1009–1020. DOI: 10.1086/591313.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ «The observed properties of dwarf galaxies in and around the Local Group» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 05-06-2012, pàg. 4. DOI: 10.1088/0004-6256/144/1/4.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Andreas Koch «A kinematic study of the Andromeda dwarf spheroidal system» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 26-04-2013, pàg. 172. DOI: 10.1088/0004-637X/768/2/172.
* ↑ «NAME Andromeda XVIII». SIMBAD. Centre de données astronomiques de Strasbourg.

## Vegeu també

* Llista de les galàxies satèl·lit d'Andròmeda
# Antares

«Antares» té aquests significats:
* Astronomia: Antares (estrella), estrella més brillant de la constel·lació de l'Escorpió.
* Astronàutica: Antares (coet), un sistema de llançament d'un sol ús fabricat i utilitzat per l'empresa Orbital Sciences Corporation.
* Física de partícules: ANTARES, telescopi de neutrins submergit al fons del mar Mediterrani.
# Andusa

Andusa (Anduze en francès) és un municipi francès del departament del Gard, a la regió d'Occitània.

## Vegeu també

* Bambuseria de Prafrance.
* Monestir d'Andusa.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-08-29. [Consulta: 29 agost 2009].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial - Anduze. Porte des Cévennes Arxivat 2011-09-24 a Wayback Machine.
* Andusa a l'Institut géographique national Arxivat 2008-04-21 a Wayback Machine. (francès)
* Anduze a l'Insee Arxivat 2012-10-24 a Wayback Machine.
* Office du tourisme
# Arnau Sicre

Arnau Sicre, o Arnau Batlle-Sicre (Acs, ? – ?, ?) fou un llamborder al Comtat de Foix a finals del segle xiii i principis del XIV. A través del Registre Fournier ens coneixen diversos detalls sobre la seva vida i l'anàlisi d'aquests registres d'Emmanuel Le Roy Ladurie.
Criat a Acs, era fill d'Arnau Sicre, notari, i de Sibil·la Batlle. El seu pare era catòlic i va treballar com a escriptor per a l'Església. La seva mare, però, era una càtara ferma. El matrimoni no va durar i Sibil·la va obligar el seu marit a sortir de casa. Sibil·la va readaptar el seu nom de soltera, mentre que Arnau fill i el seu germà Bernat, alternarien entre cognoms, de vegades utilitzant els dos. A l'edat de set anys, Arnau va ser enviat a viure amb el seu pare a Tarascon perquè pogués ser educat.
L'heretgia de la seva mare va ser descoberta per la Inquisició. Sibil·la va ser arrestada i finalment va ser cremada a l'estaca després de recaure en el catarisme. La propietat de la família va ser confiscada. Això va deixar Arnau arruïnat, ja que l'heretgia de la seva mare li havia costat la seva herència. Es va convertir en un llamborder itinerant.
En un intent de recuperar la casa familiar, Arnau va decidir convertir-se en informador de la Inquisició. Va ser enviat a Catalunya on es van amagar diversos exiliats càtars. Arnaud es va incorporar a aquest grup i finalment va convèncer-los a tornar al Comtat per assistir al casament de la seva germana. Les forces de la Inquisició esperaven i es van capturar diversos heretges, entre ells el Guillem de Belibasta i el pastor Pere Mauri.

## Referències

* Le Roy Ladurie, Emmanuel (1978). Montaillou: The Promised Land of Error. trans. Barbara Bray. New York: G. Braziller. ISBN 0-8076-0875-0.
# Asparagus capensis

Asparagus capensis és un arbust erecte, dens i espinós amb moltes branques, amb tiges llenyoses en creixement i a vegades fins a una altura d'un metre. Diverses espècies d'espàrrecs es coneixen com a katdoring (espina de gat) en Afrikaans, referint-se al resultat dolorós del contacte amb les seves espines. El nom capensis fa referència a la seva procedència sud africana de Ciutat del Cap. Les petites fulles en forma d'agulla es produeixen en verticils al llarg de les tiges. Les flors són petites, de color blanc cremós i aromàtic, apareixent des de la tardor fins a la primavera.
Aquest katdoring habita des de Namíbia, a la Península del Cap i el Cap Oriental en condicions interiors i costaners diferents. Aquesta planta es diu que és una de les primeres verdures de la zona de Jan van Riebeeck al jardí del Cap East India Company (Shearing). Algunes persones encara cullen els brots joves d'aquesta planta i altres espècies indígenes d'Espàrrecs com aliments similars a les espècies comestibles comunes, Asparagus officinalis (Van Wyk i Gericke).

## Referències

* ↑ «Asparagus capensis a EOL» (en anglès). [Consulta: 27 gener 2015].
* ↑ «Asparagus capensis a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 27 gener 2015].
* ↑ Latti, Ivan. «Asparagus capensis» (en anglès britànic). Operation Wildflower. [Consulta: 28 desembre 2020].

## Bibliografia

* Manning, J. Field Guide to FYNBOS, Struik Publishers, Second impression 2008, ISBN 9781770072657
# Apamea de Frígia

Apamea de Frígia (en grec antic Ἀπάμεια) fou una ciutat a la riba d'un petit afluent del riu Meandre, a Frígia, fundada pel selèucida Antíoc I Soter, que li va donar el nom de la seva mare, Apama. Plini el Vell diu que antigament es va dir Celenos, després Cibotos i finalment Apamea, però el primer nom correspon, de fet, a una ciutat propera. Actualment es troba a Turquia.
Durant les Guerres Mitridàtiques va patir un gran terratrèmol que va fer sorgir i desaparèixer llacs i va desviar rius. Sota domini romà, va formar part de Cilícia (era part d'aquesta província durant el govern de Ciceró, el 51 aC), però més tard fou inclosa a la província d'Àsia com a convent jurídic, amb sis ciutats principals, i nou petites ciutats. En temps de Claudi, va patir un terratrèmol i va obtenir una exempció de taxes per cinc anys per a refer-se. Al segle iv, era part de la província de Psídia i era seu d'un bisbe.

## Referències

* ↑ «Apameia 5. ἡ Κιβωτός». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Apamene

Apamene (en grec antic Ἀπαμηνή) era el nom de la regió de Síria, a la Vall de l'Orontes, que tenia com a centre la ciutat d'Apamea (o Apamea de Síria). Tota la regió estava travessada pel riu Orontes. En parla Claudi Ptolemeu. El nom d'aquesta regió era corrent durant el domini selèucida i més tard amb els romans.

## Referències

* ↑ Claudi Ptolemeu. Geografia, V, 15, 19
* ↑ Smith, William (ed.). «Apameia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 gener 2022].
# Anguía

Anguia és una localitat peruana, situada al districte d'Anguia d'on és la capital, a la província de Chota i dins del departament de Cajamarca.
Anguía va ser fundat a l'època colonial i té una riquíssima història. Va adquirir la categoria de districte el 1933, amb la seva Llei de Creació Núm. 7856. Està ubicada a 2450 m s. n. m.
# Atelopus sernai

Atelopus sernai és una espècie d'amfibi que viu a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rueda, J.V., Osorno-Muñoz, M., Ardila-Robayo, M.C., Maldonado-Silva, R.A., Bolívar, W., Castro, F. & Lynch, J. 2004. Atelopus sernai. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# Atelopus subornatus

Atelopus subornatus és una espècie d'amfibi que viu a Colòmbia. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ «Bogota Stubfoot Toad» (en anglès). International Union for Conservation of Nature’s Red List of Threatened Species, 01-10-2016. [Consulta: 22 gener 2022].
# August Conradi

August Conradi (Berlín, 27 de juny de 1821 - Berlín, 26 de maig de 1873) fou un organista i compositor alemany.
Nascut a Berlín, el seu pare va voler que estudiés teologia. En comptes d'això, August es va matricular l'Akademie der Künste de Berlín. Allà va estudiar harmonia i composició amb Carl Friedrich Rungenhagen, director del Cantar-Akademie zu Berlina. El 1843, era organista de d'una església de Invalidenhaus (Casa dels Invàlids), a Berlín, on escrigué la seva primera simfonia més un Zigeunerpolka per a orquestra el mateix any. Aquest últim va ser arranjat per a piano pel compositor i pianista hongarès Franz Liszt. Conradi fou director d'orquestra en diverses ocasions, que el portaren a llocs com Stettin (1849), Berlín (1850), Düsseldorf (1852), i Colònia (1853), llavors tornà a Berlín a teatres com Kroll, Wallner-Theater i el Victoria-Theater.
Conradi probablement conegué a Franz Liszt a principis dels 1840s.Fou copista de Liszt a Weimar el gener i febrer de 1844, i s'hi va estar divuit mesos entre els anys 1848 i 1849 per ordres del mateix Liszt. Conradi va preparar les versions orquestrals inicials de la música de Liszt, fent-hi a més a més suggeriments. També va ser Conradi qui ajudà a Liszt a compilar tot els programes del repertori que havia tocat durant els seus anys de virtuosisme. Mentre Conradi era un treballador extremadament disciplinat, adquiria una rutina mental. Quan va rebre l'encàrrec com a mestre de capella a Stettin, a l'hivern de 1849, el va substituir Joachim Raff. No obstant això, Liszt continuà tenint-lo de copista. El setembre de 1855 Liszt va escriure sobre la seva intenció d'enviar les puntuacions del Salm 13 a Berlín de manera que Conradi podria fer una còpia per a la primera actuació allà.
L'extensa ajuda de Conradi amb les primeres orquestracions de Liszt ha estat documentada pel becari d'aquest, Peter Raabe, qui va demostrar que, independentment dels esborranys generats inicialment, les versions finals sempre eren del propi Liszt.
Conradi va escriure vuit òperes, un ballet, cinc simfonies, obertures i quartets de corda, així com música de ball, cançons, vodevils, farses i popurrís (que van ser tocats als concerts de jardí durant molts anys).

## Referències

* ↑ Walker, 6:page cit. pending.
* 1 2 3 Searle, 4:663.
* ↑ Walker, 6:page cit needed.
* 1 2 Walker, 6:Page cit. needed.
* ↑ Walker, 6:page cit. needed.

## Bibliografia

* ed Sadie, Stanley, The New Grove Dictionary of Music and Musicians, First Edition (London: Macmillan, 1980). ISBN 0-333-23111-2
** Searle, Humphrey, "Conradi, August"
* ed Sadie, Stanley, The New Grove Dictionary of Music and Musicians, Second Edition (London: Macmillan, 2001). ISBN 0-333-60800-3
** Walker, Alan, "Conradi, August"
# Arapovita

L'arapovita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la steacyita. Rep el nom de YU. A. Arapov, geòleg rus i petrògraf, qui va treballar a la serralada del Turquestan.

## Característiques

L'arapovita és un ciclosilicat de fórmula química U$^{4+}$(Ca,Na)₂(K$_{1-x}$◻$_x$)Si₈O$_{20}$, sent x~0,5, que va ser aprovat per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2003. Cristal·litza en el sistema tetragonal en zones d'uns 0,3 mil·límetres en cristalls de turkestanita. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6. És l'anàleg d'urani de la turkestanita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'arapovita pertany a «09.CH - Ciclosilicats amb dobles enllaços de 4[Si₄O₁₂]$^{8-}$» juntament amb els següents minerals: hialotequita, kapitsaïta-(Y), iraqita-(La), steacyita i turkestanita.

## Formació i jaciments

Es troba com zones de color verd fosc en cristalls de turkestanita en llambordes a la morrena glacial Darai-Pioz, rica en fragments de roques alcalines. Sol trobar-se associada a altres minerals com: microclina, aegirina, polilitionita, stillwellita-(Ce) o turkestanita. Només se n'ha trobat al glaciar Darai-Pioz, a la serralada Tien Shan (Tajikistan).

## Referències

* ↑ «Steacyite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2015].
* ↑ «Arapovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2015].
* ↑ «Steacyite Group» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 30 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Foto d'una arapovita
# Aristònous d'Egina

Aristònous d'Egina (grec antic: Ἀριστόνους, Aristónus, llatí: Aristonous) va ser un escultor grec nadiu de l'illa d'Egina.
Va fer una estàtua del deu Zeus que els habitants de Metapont van dedicar al santuari d'Olímpia, segons que diu Pausànias, que la va veure.

## Referències

* ↑ Aristonous a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 312
# Astronidium ovalifolium

Astronidium ovalifolium és una espècie de planta de flors pertanyent a la família Melastomataceae. És endèmica de la Polinèsia Francesa en Raiatea.

## Recerca

* Florence, J. 1998. Astronidium ovalifolium. 2006 IUCN Xarxa List of Threatened Species. Baixat el 20-08-07.
# Antoni Mut Calafell

Antoni Mut Calafell (Palma, 1928 - 2017) va ser un historiador i arxiver mallorquí. Es llicencià en història a la Universitat de València (1951) i amplià estudis a la Universitat de Múnic (Alemanya). Fou arxiver interí a l'Arxiu del Regne de València (1951-1956), on feu l'inventari de la documentació de justícia. Fou professor auxiliar de llatí medieval a la Universitat de València. Reorganitzà l'arxiu, la biblioteca i la fototeca de la secció de cartografia d'Edicions Aguilar (1957-1958). Fou lector d'espanyol a les universitats de Montpeller i París (1959-1965). El 1965 ingressà en el Cos Facultatiu d'Arxivers, Bibliotecaris i Arqueòlegs. Va ser director de l'Arxiu del Ministeri de l'Habitatge (1966-67) i subdirector de l'Arxiu del Palau Reial, de Madrid.
Entre 1968 i 1970, la Direcció General d'Arxius li encarregà la preparació d'un Servei Nacional d'Informació Científica i Tècnica. Fou director de l'Arxiu del Regne de Mallorca (1975-1993), de l'Arxiu de l'Audiència Territorial de Balears i de l'Arxiu de la Delegació Provincial d'Hisenda. Va promoure la reforma de les instal·lacions de l'Arxiu del Regne de Mallorca, l'organització i l'inventari dels arxius municipals d'Alaró, Andratx, Búger, Campos, Costitx, Esporles, Sant Llorenç des Cardassar i Son Servera. Des de 1986, va ser professor del Departament de Ciències Històriques i Teoria de les Arts de la Universitat de les Illes Balears.
Va publicar un gran nombre d'articles sobre arxivística a diverses publicacions, com Estudis Baleàrics, Bolletí de la Societat Arqueològica Lul·liana, Mayurqa i Revista de Archivos, Bibliotecas y Museos. Va ser col·laborador de la Gran Enciclopèdia de Mallorca i el 2007 va rebre el Premi Ramon Llull.

## Obres

* Inventario de la documentación del real patrimonio balear. Siglo XIX (1980)
* Archivo del Palacio Real de Madrid. Inventario de la documentación de la bailía general del reino de Valencia (1980)
* Guía sumaria del archivo del Reino de Mallorca (1984).

## Referències

* ↑ «El Govern expresa su pésame por la muerte de Antoni Mut Calafell, premio Ramon Llull 2007». Euopa Press, 30-03-2017 [Consulta: 25 maig 2018].
* ↑ Pujals Mas, Margalida «Antoni Mut i Calafell». Diccionari enciclopèdic d'historiografia catalana.
* ↑ Puyol Rodríguez, Montserrat «Antoni Mut Calafell, director del Arxiu del Regne de Mallorca, un archivero en la transición política y administrativa: 1976-1984» (en castellà). Métodos de información, 14, 26, 22-08-2023, pàg. 109–136. DOI: 10.5557/IIMEI14-N26-109136. ISSN: 2173-1241.
# Ayda Field

Ayda Sabahat Evecan, (Los Angeles, 17 de maig de 1979) més coneguda com a Ayda Field és una actriu de Hollywood. De mare estatunidenca (Gwen Field)i de pare turc, Ayda Field és casada, des del 2010, amb el cantant britànic Robbie Williams i té quatre fills. El seu pare, Haldun Evecan, director de cine, va morir el 2014, però Ayda no va poder participar en el funeral, a Istanbul, amb les seves germanes İlgi i Öykü, per estar embarassada.

## Referències

* ↑ http://www.gazetevatan.com/dugune-neden-gitmedi--321915-magazin/
* ↑ http://www.haberler.com/robbie-williams-dan-kirmizi-halida-turk-asilli-7316852-haberi/
* ↑ «Robbie Williams and wife Ayda Field delight fans with surprise baby news», 14-02-2020.
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/babaya-gozyasi-27030065
* ↑ http://www.haberler.com/robbie-williams-in-turk-esi-ayda-field-in-babasi-6393842-haberi/
* ↑ http://www.sabah.com.tr/yasam/2014/08/20/williams-ciftinin-celengine-veto
# BAC One-Eleven

El British Aircraft Corporation One-Eleven, també conegut pels noms BAC-111, BAC-1-11 o BAC 1-11, fou un avió comercial bireactor de curt i mitjà abast dissenyat inicialment per Hunting Aircraft i fabricat en sèrie per la British Aircraft Corporation (BAC) després de la fusió de Hunting en la companyia BAC, juntament amb altres fabricants britànics, a la dècada del 1960. El One-Eleven fou dissenyat per substituir el Vickers Viscount en les rutes de curt abast.
Tingué una forta competència amb l'aleshores popular Sud Aviation Caravelle, a causa de la seva millor economia de combustible i els seus menors costos d'operació. Fou gradualment retirat de tots els serveis regulars de passatgers fins a desaparèixer completament durant la dècada del 1990, fonamentalment a causa de restriccions internacionals per alt nivell de soroll, a més del fet de ser reemplaçat en les companyies aèries pels avions estatunidencs Boeing 737 i McDonnell Douglas DC-9, models més avançats que l'1-11.
La totalitat d'unitats BAC 1-11 fabricades per la British Aircraft Corporation ascendí a 233, encara que anys després es vengué la llicència de producció a Romania, on es fabricà sota la denominació ROMBAC 1-11 fins al 1989.

## Referències

* ↑ «BAC/BAe 1-11 OneEleven» (en castellà). Todo-Aviones.com.ar, 2000. Arxivat de l'original el 11 de febrer 2010. [Consulta: 28 gener 2010].
# Bahia

«Bahia» té aquests significats:
* Estat de Bahia, estat del Brasil
* Esporte Clube Bahia, club de futbol brasiler de la ciutat de Salvador a l'estat de Bahia
* Bahía Blanca, ciutat portuària al sud de la Província de Buenos Aires (Argentina)
* Bahía de Cádiz, comarca andalusa situada en la província de Cadis
* Cultura Bahía de Caráquez, cultura precolombina localitzada a la zona costanera central de l'actual Equador
* Bahia (gènere), gènere de plantes de la família Asteraceae
# Aristòtil (desambiguació)

Aristòtil és el nom dels següents personatges:
* Aristòtil d'Estagira (384 aC - 322 aC), el més prolífic dels filòsofs antics
* Hi hagué altres personatges que portaren aquest mateix nom:
** Aristòtil d'Atenes (450 aC - 402 aC), un dels Trenta Tirans
** Aristòtil d'Atenes (segle iv aC), orador i polític atenès
** Aristòtil de Cirene (segle iv aC), filòsof de l'Escola cirenaica
** Aristòtil d'Argos (segle iii aC), filòsof grec de l'Escola de Mègara
** Aristòtil de Calcis, historiador grec, autor d'una obra sobre Eubea
** Aristòtil de Sicília, retòric grec que va escriure una resposta al Panegíric d'Isòcrates
** Aristòtil, autor d'una obra perduda intitulada Περὶ Πλεονασμοῦ
** Aristòtil, autor d'una obra perduda sobre la Ilíada
** Aristòtil és el nom de tres filòsofs peripatètics:
*** Un comentarista de l'obra d'Aristòtil
*** Un fill d'Erasístrat, esmentat per Sext Empíric
*** Un filòsof especulatiu nadiu de Mitilene del temps de Galè
** A més d'aquests, hi ha constància de molts més personatges anomenats Aristòtil. Diògenes Laerci n'esmenta vuit de diferents, i Jonsius (De Scriptoribus Historiae Philosophicae) n'enumera 32.

## Bibliografia

* Smith, William. «Aristoteles». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 344.
# Atikamekw (llengua)

L'atikamekw, l'endònim del qual és atikamekw nehiromowin, que vol dir literalment l'«idioma dels natius atikamekw», és un idioma algonquià cree. És la llengua que parlen els atikamekw, un poble del sud-oest del Quebec. Es parlat per la gran majoria dels atikamekw i, per tant, es troba entre una de les llengües indígenes amb menys perill d'extinció segons alguns estudis. L'atikamekw te molts manlleus de l'anishinaabe.

## Classificació

L'atikamekw és una llengua que pertany al continu lingüístic cree-montagnais-naskapi, i que forma part de la branca central de les llengües algonquines de la família de llengües algiques. A vegades se'l classifica com un dialecte de cree.

## Fonètica

Les consonants de l'atikamekw es troben llistades a continuació, juntament amb l'ortografia estàndard i els equivalents de l'AFI entre claudàtors:
| | Bilabial | Alveolar | Post- alveolar | Velar | Glotal |
| Nasal | m /m/ | n /n/ | | | |
| Oclusiva | p /p/ | t /t/ | tc /tʃ/ | k /k/ | |
| Fricativa | | s /s/ | c /ʃ/ | | h /h/ |
| Bategant | | r /r/ | | | |
| Aproximant | | | | w /w/ | |

### Vocals

Les vocals de l'atikamekw es troben a continuació:
| | Vocal anterior | Vocal anterior | Vocal posterior | Vocal posterior |
| | llarga | curta | llarga | curta |
| Tancada | î /iː/ | i /i/ | | |
| Mitjana | ê /eː/ | | ô /oː/ | o /o/ |
| Oberta | | | â /aː/ | a /a/ |
* La longitud de la vocal (que es mostra a sobre amb un accent circumflex) normalment no està indicada en l'idioma escrit.

## Referències

* ↑ «Cultures et traditions» (en francès). Conseil des Atikamekw d'Opitciwan. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 9 març 2010].