OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Melanocenchris

Melanocenchris és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. És originari de l'Àfrica tropical, l'Índia i Ceilan.
El nom del gènere es deriva de les paraules gregues melanos (negre) i, o bé cenchrus (mill) o cenchris (serp amb protuberàncies en la seva pell), en al·lusió a l'aparença berrugosa dels rams.
Va ser descrita per Nees l'any 1841.

## Taxonomia

* Melanocenchris abyssinica
* Melanocenchris jacquemontii
* Melanocenchris monoeca
* Melanocenchris monoica
* Melanocenchris perrottetii
* Melanocenchris plumosa
* Melanocenchris rothiana
* Melanocenchris royleana

## Referències

* 1 2 3 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2006-11-01. [Consulta: 3 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# Miquel Boix i Carreras

Miquel Boix i Carreras (Banyoles, Pla de l'Estany 1923 - Granollers, 5 de gener de 2006) fou un químic i especialista en la indústria del plàstic català.
Llicenciat en químiques per la Universitat de Barcelona (1940-1945) i diplomat en direcció d'empreses internacionals a Saint Louis, Estats Units (1966). En una primera etapa professional (1946-1957) va treballar en el sector de la pell i el paper, com a tècnic de recerca i desenvolupament i com a director tècnic en el grup familiar Durall-Mallol, de Corró d'Avall.
Va destacar com a tècnic de recerca i desenvolupament i va exercir una valuosa tasca pedagògica, que el va dur, entre altres iniciatives, a ser un dels fundadors i també director de l'Escola Municipal de Treball de Granollers, ciutat d'on va estar regidor de Foment i Medi Econòmic del 1992 al 1996 per Unió Democràtica de Catalunya, partit en el qual militava des del 1980. El 2002 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «esquela». La Vanguardia, 07-01-2006, pàg. 30.
* ↑ Concessió de la Creu de Sant Jordi 2002
# Miquel Bleach i Burunat

Miquel Bleach Burunat (Sants, Barcelona, 1849 - Barcelona, 26 de juliol de 1900) fou un professor i pedagog català.
Fou professor a les escoles municipals de Barcelona al barri d'Hostafrancs. En honor seu l'any 1927 es donà el nom de Miquel Bleach a l'antic carrer Magòria i l'any 1936 es posà el seu nom a l'Escola Miquel Bleach.
Per les seves contribucions, rebé medalles a l'Exposició Aragonesa de 1885, l'Exposició Universal de Barcelona de 1888 i l'Exposició Universal de 1893 de Chicago. També fou membre de la Societat Econòmica Barcelonesa d'Amics del País i era Comendador de l'Ordre d'Isabel la Catòlica.
Assistí a l'Exposició Universal de París de 1889, i a la seva tornada va redactar una memòria sobre les característiques pedagògiques de l'ensenyament a França, que es podrien aplicar a l'ensenyament del país. L'obra va tenir una gran acollida i va ser publicada per l'Ajuntament de Barcelona.

## Obres

* Memoria sobre la enseñanza en la Exposición Universal de París celebrada en 1889. (1890) Publicada per l'Ajuntament de Barcelona
* Colección Universal de Animales Insectívoros (1892), pel qual rebé la medalla de plata de la Sociedad Barcelonesa de Amigos de la Instrucción
* A Pendrer Ayguas: monólech joco-seri que explica la historia, quasi sens amaniments, de un viatge d'estiu y que tant se sembla a molts d'altres (1899), descrit com a "un monólogo que puede ser representado en los teatritos de colegios privados y de sociedades católicas por no contener ni una palabra que ofenda á la moral cristiana y estar lleno de chistes que aleccionan á los que suelen dejar las comodidades del hogar doméstico para seguir la moda de veranear".

## Referències

* ↑ «esquela Miguel Bleach y Burunat». La Publicidad : eco de la industria y del comercio, diario de anuncios, avisos y noticias: Edición Mañana, 27-07-1900, pàg. 1.
* ↑ «B Nomenclàtor». [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ «Els noms dels carrers d'Hostafrancs: Miquel Bleach». Ràdio Hostafrancs [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ https://cloud10.todocoleccion.online/libros-antiguos-ciencias/tc/2016/06/27/18/57711049_33581307.webp
* ↑ «Edición del jueves, 07 junio 1894, página 1 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ «Edición del miércoles, 23 julio 1890, página 2 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ «Hemeroteca Digital. Biblioteca Nacional de España». [Consulta: 17 abril 2021].
# Miquel Pròquir

Miquel Pròquir (en llatí Michael Prochirus, en grec Μιχαήλ) fou un escriptor grec de l'època romana d'Orient que va viure en data desconeguda. Fou l'autor de l'obra Dramation, Musarum et Fortunae Querimonium continens, et alia. L'obra la va editar l'impressor francès Fédéric Morel en versió grega el 1593 i llatina el 1598.

## Referències

* ↑ Michael Prochirus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1082
# Mischa Levitzki

Mischa Levitzki (Krementxuk, Ucraïna, 25 de maig de 1898 -Avon-by-the-Sea, Nova Jersey, Estats Units, 2 de gener de 1941) fou un pianista ucraïnès nacionalitzat estatunidenc.
Inicià els estudis a Berlín amb el mestre Ernő Dohnányi, prosseguint-los en l'Acadèmia Reial de Música de la mateixa capital, i als vuit anys feu la seva presentació en el Teatre Municipal d'Anvers.
El 1916 era aclamat com a concertista en l'Aeolian Hall de Nova York, caracteritzant-se per la seva singular tècnica i una elegància poc comú de to i d'estil, en un repertori molt selecte. En els seus últims quinze anys era considerat com un dels primers intèrprets del món musical estatunidenc, corregent sense parar els Estats de la Unió.
El 29 de juny de 1940 donà el seu últim concert en el Town Hall, de Nova York, dedicant-se des de llavors a treballs de transcripció.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Suplement dels anys 1940-41, pàg. 330 (ISBN 84-239-4587-1)
# Monuni

Monuni (en grec antic: Μονούνιος) va ser un rei o cap de la tribu il·líria dels dàrdans. Tenia una filla, Etuta, que estava casada amb el rei d'Il·líria Genci, segons diu Titus Livi.
Ateneu de Nàucratis l'anomena Menuni, però les monedes mostren que el nom correcte era Monuni, i que la seva capital era Dirràquium.
De data anterior es coneix un príncep o cap dels dàrdans que portava el nom de Moni, que va estar en guerra amb Ptolemeu Ceraune, segons Pompeu Trogus, i que probablement també es deia correctament Monuni.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XLIV, 30
* ↑ Pompeu Trogus. Historiae Philippicarum, pròl. XXIV
* ↑ Smith, William (ed.). «Monunius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 1r juliol 2022].
# Monvel

Monvel fou un estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar al prant de Sorath, presidència de Bombai, format per tres pobles amb 1.967 habitants (1901). Els ingressos s'estimaven vvers 1900 en 18.200 rupies. Els governants eren rajputs kathis i pagaven un tribut de 313 rupies al Gaikwar de Baroda.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. , article Kathiawar
# Miquel Noguer Bau

Miquel Noguer Bau (Vic, 1977) és un periodista català, director de El País Catalunya des de febrer de 2020.
Va estudiar periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona. Després de treballar en alguns mitjans locals, es va incorporar a la redacció catalana de El País, on ha desenvolupat bona part de la seva trajectòria professional. Ha format part de la secció de societat política i d'internacional. El febrer de 2020 fou nomenat director de El País Catalunya, substituint a Lluís Bassets.

## Referències

* ↑ «Miquel Noguer, nou director de l’edició catalana d’EL PAÍS» (en catalan), 13-02-2020. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ NacióDigital. «Miquel Noguer, nou director de l'edició catalana del diari «El País»». [Consulta: 14 gener 2024].
# Miquel Nicolau i Vila

Miquel Nicolau i Vila (La Seu d'Urgell, 1962) és un professor i enginyer informàtic d'origen català, rector de la Universitat d'Andorra des de maig de 2015.
Nicolau és llicenciat en filosofia per la UB, i en informàtica per la UPC. Té un doctorat en enginyeria electrònica per la Universitat Ramon Llull i un màster en sistemes intel·ligents i entorns paral·lels i distribuïts. Professor de la Universitat d'Andorra des del 2009 i coordinador del grup de recerca en llengües. Entre els últims càrrecs ocupats en l'àmbit acadèmic ha estat coordinador del rectorat de la UdA i responsable del seu programa de doctorat. Ha estat docent i membre de la Junta Acadèmica de la Ramon Llull entre 1998 i 2002, i també de la Universitat Oberta de Catalunya i la Universitat Politècnica de Catalunya, entre d'altres.
El 18 de maig de 2015 el Consell universitari va acordar per unanimitat nomenar-lo rector de la Universitat d'Andorra, en substitució de Daniel Bastida, escollit entre les dues candidatures que s'hi havien presentat. El nomenament es fa per un període de quatre anys.
El 2 de maig del 2019, el Consell universitari va reelegir, per unanimitat dels assistents, Miquel Nicolau i Vila com a rector de la Universitat d'Andorra per a un període de cinc anys més. El 8 de maig, el Govern d'Andorra va nomenar el nou rector mitjançant un decret que es va publicar al BOPA.

## Referències

* 1 2 3 4 «Miquel Nicolau serà el nou rector de la Universitat d'Andorra». Fòrum.ad, 18-05-2015. Arxivat de l'original el 21 de maig 2015. [Consulta: 19 maig 2015].
* ↑ «Nota biogràfica al web de La Salle». La Salle. [Consulta: 19 maig 2015].
* 1 2 «Miquel Nicolau serà el proper rector de la Universitat d'Andorra». Andorra difusió, 18-05-2015. [Consulta: 19 maig 2015].
* ↑ «Miquel Nicolau». bondia.ad. [Consulta: 19 maig 2015].
* ↑ «Miquel Nicolau és reelegit rector de la Universitat d'Andorra – Universitat d'Andorra». Arxivat de l'original el 2019-06-29. [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ «Miquel Nicolau, reelegit rector de l'UdA per als pròxims 5 anys». [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ «Decret del 8-5-2019 pel qual es nomena el senyor Miquel Nicolau i Vila rector de la Universitat d'Andorra.». [Consulta: 22 juliol 2019].
# Mountkeithita

La mountkeithita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la glaucocerinita. Anomenat així per D.R. Hudson i M. Bussell en referència al mont Keith, Austràlia, que englova la seva localitat tipus.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mountkeithita pertany a «07.D - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; plans d'octaedres que comparteixen vores» juntament amb els següents minerals: felsőbanyaïta, langita, posnjakita, wroewolfeïta, spangolita, ktenasita, christelita, campigliaïta, devil·lina, ortoserpierita, serpierita, niedermayrita, edwardsita, carrboydita, glaucocerinita, honessita, hidrohonessita, motukoreaita, ramsbeckita, shigaïta, wermlandita, woodwardita, zincaluminita, hidrowoodwardita, zincowoodwardita, natroglaucocerinita, nikischerita, lawsonbauerita, torreyita, mooreïta, namuwita, bechererita, vonbezingita, redgillita, calcoalumita, nickelalumita, kyrgyzstanita, guarinoïta, schulenbergita, theresemagnanita, UM1992-30-SO:CCuHZn i montetrisaïta.

## Característiques

La mountkeithita és un sulfat de fórmula química [(Mg$_{1-x}$Fe$_x$$^{3+}$)(OH)₂][SO₄]$_{x/2}$·nH₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.

## Formació i jaciments

Sovint es troba com a rebestiment blanc en porositat en serpentines alterades. Ha estat descrita a Austràlia i als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Mountkeithite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
Supergrup de la hidrotalcita :
# Mulay Maslama

Mulay Maslama ibn Muhammad fou un sultà rebel del Marroc de la dinastia alauita.
A la mort del seu germà Mulay Yazid a Marraqueix el 23 de febrer de 1792 es va revoltar al nord-est i es va proclamar sultà. A poc a poc va perdre suport però es va mantenir fins al 1799. Finalment es va exiliar a Egipte i va morir al Caire el 1805.

## Referències

* Genealogia
* Caps d'estat
# Monarca d'Oahu

El monarca d'Oahu (Chasiempis ibidis) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes d'Oahu, a les Hawaii.

## Referències

* ↑ «Monarca d'Oahu». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Muserola

La muserola (del francès muserolle) és la corretja que es col·loca a 3 o 4 polzades damunt el nas d'un cavall. Fa ofici d'una espècie de cabeçó suau i tou.
Va travessada per les branques de la brida, envolta la part inferior del cap i es tanca per mitjà d'una sivella col·locada damunt de la barbada.
De cops impedeix en part el joc de les dues branques de la brida, que manté en una posició fixa, augmentant així l'efecte del mos amb la pressió suau que exerceix sobre el nas del cavall quan el cavaller se serveix de la brida.
Als cavalls destinats a l'assetjament de caps de bestiar braus, a Andalusia, els posen una serreta en la muserola que els impedeix d'obrir la boca i evita l'acció del mos.

## Vegeu també

* Arreu

## Referències

* ↑ «muserola». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 12 juny 2023].
# Mr. Queen

Mr. Queen (Hangul: 철인왕후; Hanja: 哲仁王后; RR: Cheorinwanghu) és una sèrie de televisió sud-coreana del 2020-2021. Dirigida per Yoon Sung-sik, és protagonitzada per Shin Hye-sun i Kim Jung-hyun com a reina i rei de la dinastia Joseon. Basat en el drama web original xinès Go Princess Go, el drama tracta d’un home anomenat Jang Bong-hwan de l'edat moderna, quedant atrapat al cos de la reina Cheorin a l'era Joseon. Es va emetre a tvN tots els dissabtes i diumenges a les 21:00 (KST) del 12 de desembre de 2020 al 14 de febrer de 2021.

## Referències

* ↑ «Queen Cheorin What Are The Expected Release Date? And What You Should Know About The Show?». Arxivat de l'original el 2020-10-23. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ Mr. Queen (Korean Drama - 2020)
* ↑ Mr. Queen (2020)
# Molí fortificat Torre Gausa

El Molí fortificat Torre Gausa és un Bé d'interès cultural que es troba al municipi de Sagunt (País Valencià). Està inscrit com BIC amb anotació ministerial RI - 51-0010923 d'11 de novembre de 2002.

## Situació i descripció

El Molí de Gausa està als afores de la població, als peus del castell de Sagunt, al costat de la barriada del Clot del Moro. A inicis del segle xxi el conjunt es dedica a tasques agrícoles, de manera que encara que presenta un acceptable estat de conservació està molt modificat. La torre, que estaria originalment rematada amb merlets, posseeix una teulada a dues aigües, i en la mateixa destaca un matacà sobre la porta principal, que és de mig punt, amb l'escut d'armes de Múzquiz a la part superior.
El conjunt es compon d'una torre i dues naus. La torre presenta una planta baixa i dues altes. D'aquestes, la baixa i la segona estan cobertes amb volta de canó, mentre que el primer pis està cobert amb revoltó i bigues de fusta. L'accés als pisos que ara es fa per una escala molt inclinada, probablement es faria amb una escala de cargol. El basament de la torre és de maçoneria i mostra una profusió de carreus, especialment a les cantonades, arcs i portes. A la façana d'accés es troba una lladronera o matacà perfectament conservat.
La coberta de les naus és també de volta de canó. Tant l'entrada com l'accés interior a la segona nau s'obren per mitjà d'arcs, el primer de mig punt i el segon escarser. A més en la segona nau, on es troben les dues moles, tenia un altre arc escarser, que ha estat encegat. Al costat sud de la torre, sobre la gola o garguero de la séquia es troba una construcció més moderna amb coberta de teules. La resta del conjunt es cobreix amb plaques de pedra llisa i argamassa. A inicis del segle xxi, la desviació del rec ha fet accessible la gola del molí, i per això ha estat usat pels propietaris com a magatzem. A l'interior es pot observar l'antic emplaçament de les rodes, amb voltes de mig punt cobrint el conjunt. El molí comptava amb un cup gegantí, amb forma de con invertit i una amplada de 3 a 4 metres, que posteriorment es va usar com a corral i galliner.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=4046. Data de consulta: 8 setembre 2023.
* 1 2 3 4 5 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?IdInmueble=2879
* ↑ http://ciudad.turismo.hispavista.com/monumento/c3762-molino-fortificado-torre-gausa Arxivat 2013-09-21 a Wayback Machine.
# Muflahi

Muflahi és una tribu del Iemen a l'Alt Yafa. Antigament la regió ocupada per aquesta tribu va constituir el xeicat de Muflahi (apareix també com a Maflahi)
La tribu fou considerada depenent del sultà de Mahjabah i inclosa dins el Protectorat d'Aden (no consta cap tractat específic) i des del 1917 al Protectorat Occidental d'Aden. El 1964 la situació política era complexa. El sultà de l'Alta Yafa demorava la seva entrada a la Federació d'Aràbia del Sud i el seu estat i dependències havien estat incloses al Protectorat d'Aràbia del Sud junt amb els grans estats orientals i els protectorats dels dhiebi, amb xeics intractables poc disposats a canviar res. El xeic de Muflahi va considerar adequat l'ingrés a la federació i encara que no va obtenir el suport de cap més dels xeics de l'Alt Yafa, que van romandre lleials al sultà, fou admès com a membre pels britànics quedant de facto separat de l'Alt Yafa.
La federació va subsistir fins al 1967. A l'estiu d'aquest any la zona ja estava en poder del FLN i a final d'any es va proclamar la República Popular del Iemen del Sud, i Muflahi va passar a formar part de la muhafazah III (governació III) fins a la desaparició del Iemen del Sud el 1990.
Xeics
* Qasim al-Sakkaf vers 1850-1885
* Abd al-Rahman ben al-Qasim al-Sakkaf 1885 - 1920 `
* Qasim ben Abd al-Rahman 1920-1967

## Referències

* ↑ Dresch, Paul. A History of Modern Yemen (en anglès). Cambridge: Cambridge University Press, 2000.
* ↑ Cahoon, Ben. «States of the Aden Protectorates». World Statesmen.org. [Consulta: 30 octubre 2018].
# Mueveloreina

Mueveloreina es un duo musical que mescla ritmes llatins i electrònica, establert a Barcelona i format per Karma Cereza, a la veu, i Joaco J. Fox, a la producció. Els seus videoclips tenen una estètica festiva i elaborada que tendeix al kitsch.
El seu primer senzill, «Cheapqueen», van publicar-lo el 2016. El videoclip de la cançó «Huesos» van gravar-lo a Islàndia durant la seva participació al festival Iceland Airwaves.

## Discografia

* Carne (Helsinkipro, 2020)
* Megamix 2020 (EP, Helsinkipro, 2020)

## Referències

* ↑ «Mueveloreina». Betevé, 02-07-2018. [Consulta: 16 juny 2023].
* ↑ García Reina, Alicia. «Entrevista a Mueveloreina» (en castellà). Le Cool Barcelona. [Consulta: 16 juny 2023].
* ↑ Vilagran, Emma. «La comida está servida». Metal Magazine. [Consulta: 16 juny 2023].
* 1 2 Montero, Karen. «Carne es todo. Es el concepto de lo pecaminoso» (en castellà). Mondo Sonoro, 07-02-2020. [Consulta: 16 juny 2023].
* ↑ «Mueveloreina se ponen veraniegos en su nuevo EP 'Megamix 2020'» (en castellà), 23-09-2020. [Consulta: 17 juny 2023].
# Mutsuhiko Nomura

Mutsuhiko Nomura (野村 六彦, 10 de febrer de 1940) és un exfutbolista del Japó.
Comença la seua carrera professional al Hitachi, el 1963, on esdevingué màxim golejador de lliga la temporada 1965 amb un total de 15 gols en 14 partits. El club va guanyar els campionats Japan Soccer League el 1972 i Copa de l'Emperador el 1972 i 1975.

## Referències

* ↑ Japan Football Association
# Montjardin

Montjardin és un municipi francès, situat al departament de l'Aude i a la regió d'Occitània.
# Montserrat Ginesta

Montse Ginesta (Seva, 8 de gener de 1952) és una dibuixant i il·lustradora catalana.
Va estudiar a l'Escola d'Arts i Oficis de Barcelona (avui Escola de la Llotja). Especialitzada en l'escriptura i la il·lustració de llibres per infants, ha publicat més de 150 obres, amb les quals ha guanyat, entre d'altres, el Premi Crítica Serra d'Or de Literatura Infantil i Juvenil (1977, 1990, 1995, 1998, 2001) el Premio Lazarillo (1987), i dues vegades el Premio Nacional de Ilustración (1988 i 1994)
També ha realitzat una incursió en el món audiovisual amb el curtmetratge Ploma daurada. Va dirigir la revista infantil Tretzevents des de 1995, en què passà a ser mensual, fins al moment del seu tancament, al 2011.
El Museu d'Art de Sabadell conserva una obra d'aquesta artista.

## Obres destacades

* Bombolleta (1975)
* El llapis fantàstic (1986)
* Gargantua (1987)
* Valentina nas de nap (1988)
* Guia de gegants i d'altres éssers extraordinaris (1992)
* Txa-txa-txà (1994)
* Els gegants (1999)
* Refranys, endevinalles i embarbussaments (2000)
* Poesia catalana per als nens i les nenes: antologia (2001)
* Paperines, papallones (2004)
* Paraules entremaliades (2009)
* Poemes i haikus de Sant Jordi, princeses i dracs (2010)
* Guia poca-solta (2012)

## Referències

* ↑ «Ginesta, Montse, 1952-». Patrimoni d'editors i editats de Catalunya. Biblioteca de Catalunya, Actualització 10/09/2020. [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ «Premio Lazarillo» (en castellà). Organización española para el libro infantil y juvenil. [Consulta: 7 abril 2011].
* ↑ «Nuestra ilustradora: Montse Ginesta» (en castellà). Peonza: Revista de literatura infantil y juvenil. Asociación Cultural PEONZA [Santander], 60, 01-04-2002, p. 59. ISSN: 1130-8370 [Consulta: 7 abril 2011].
* ↑ «Montse Ginesta» (en castellà). Ministerio de Cultura y Deporte - Gobierno de España. [Consulta: novembre 2021].
* ↑ «S.O.L.: Banco de recursos» (en castellà). Arxivat de l'original el 28 de gener 2012. [Consulta: 14 abril 2011].
* ↑ «Montserrat Ginesta i Clavell | enciclopèdia.cat». [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ «Museus en línia». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2021-04-18. [Consulta: 5 desembre 2019].
# Motel

Un motel és un allotjament característic de carretera, originàriament estatunidenc.
Sovint, està format per una o dues plantes a les habitacions de les quals s'accedeix a través d'un llarg passadís, des de la recepció, o fins i tot exclusivament des de l'aparcament. Van proliferar al costat de les grans rutes que creuen els Estats Units, des d'inicis del segle xx. Té uns preus més baixos que els hotels convencionals.
La paraula motel és un acrònim de motorist hotel, i descriu el seu principal ús com a hotel per a un descans a la carretera.
La imatge dels motels ha estat molt difosa a les pel·lícules nord-americanes. Actualment aquests hotels es troben als Estats Units, però no solament al costat de les carreteres, sinó també fins i tot dins de les ciutats, ja que el sistema s'ha fet molt popular i permet una gran intimitat i discreció per a l'usuari. També s'han disseminat arreu del món copiant, en part, el model del cinema.

## Vegeu també

* Hotel
* Alberg

## Referències

* «Motel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Naci Erdem

Naci Erdem (Istanbul, 28 de gener de 1931 - 28 de març de 2022) fou un futbolista turc de la dècada de 1960.
Fou 34 cops internacional amb la selecció turca, amb la qual participà en el Mundial de 1954. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Fenerbahçe amb qui jugà 605 partits. També jugà a Karagümrükspor, Beyoğluspor, Galatasaray i Edirnespor.

## Referències

* ↑ «Turkey - Record International Players». RSSSF. [Consulta: 10 abril 2009].
* ↑ Erdem Naci Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Naci Erdem a National-Football-Teams.com (anglès)