OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Níkea

Níkea (grec: Νίκαια) és una ciutat de la part sud-oest de l'àrea urbana d'Atenes, Grecia. Els carrers principals són el de Gregoris Lambrakis i el de Petrou Ralli.
Els terrenys de Níkea eren originalment agraris, on el policultiu era comú. El desenvolupament urbà va reemplaçar moltes terres de cultiu entre els anys 1930 i els anys 1950. L'àrea, com moltes altres a Grècia, deu la seva erupció de població a grec refugiats que van marxar de la costa de l'Àsia Menor després que a la guerra de 1922 l'exèrcit turc cremés Esmirna completament. Avui, la majoria del municipi és residencial. El paisatge rocós del mont Egaleu es troba al nord del municipi. El cim és al nord-est i la vall és al nord-oest. L'àrea industrial es troba al sud-oest amb la majoria dels edificis, com el port de El Pireu. La zona minera dels anys 1960 és avui un parc.

## Llocs d'interès

* Galeria Klimakia
* Centre Olímpic d'Halterofília De Níkea, utilitzat en el Jocs Olímpics d'Atenes del 2004.
* Poliesportiu Nacional Plató

## Població

| Any | Habitants |
| 1981 | 90.368 |
| 1991 | 89.822 |
| 2001 | 95.798 |

## Referències

* 1 2 Autoritat Estadística Grega, www.statistics.gr Arxivat 2010-11-13 a Wayback Machine. [Consulta: 28 de novembre del 2010](grec) (anglès)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Níkea Arxivat 2007-11-24 a Wayback Machine. (grec)
* 8è Torneig d'Escacs Internacional de Níkea Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine.
# Níkel

Níkel (en rus Никель, literalment 'níquel') és una ciutat (possiólok) de Rússia i centre administratiu del districte de Petxenga dins l'óblast de Múrmansk. Està a la vora del llac Kuets-Yarvi 196 km a l'oest de Múrmansk i a 7 km de la frontera amb Noruega.

## Història

La Unió Soviètica cedí a Finlàndia la zona de Petsamo l'any 1920. En la dècada de 1930 es trobaren dipòsits de níquel i es fundà la societat minera Petsamon Nikkeli Oy mining company. Aviat s'hi construí un ferrocarril i altres infraestructuresentre la ciutat, que aleshores es deia Kolosjoki, i el port de Liinahamari.
Després de la Guerra d'Hivern de 1939–1940, la Unió Soviètica ocupà Petsamo però per l'acord de pau Finlàndia finalment només va cedir a la Unió Soviètica la part finlandesa de la península de Rybachy. L'any 1940, durant la Segona Guerra Mundial, Finlàndia va vendre la mena de níquel principalment a l'Alemanya nazi. Amb la construcció de la central hidroelèctica de Jäniskoski, el 1942, va ser possible fondre el níquel localment. El 1944 l'Exèrcit Roig va ocupar Petsamo i Finlàndia va cedir la zona a la Unió Soviètica per l'Armistici de Moscou de setembre de 1944. Els alemanys van destruir la central hidroelèctrica quan es retiraren. El Presidium del Soviet Suprem va fundar, el 21 de juliol de 1945, el districte de Petxenga amb Níkel com a centre administratiu.

## Problemes de contaminació

Molts dels habitants de Níkel treballen a la planta processadora de níquel propera a la ciutat. La fonedora de níquel contamina amb diòxid de sofre destruint la vegetació i la vida silvestre a uns quants quilòmetres al voltant de la ciutat. També la pluja àcida arriba a fer forats als paraigües dels ciutadans.

## Referències
### Notes

* ↑ Administrative-Territorial Division of Murmansk Oblast, p. 54
* ↑ Antonova, Maria «Balancing Growth and Environment». The Moscow Times, 25-07-2008 [Consulta: 25 juliol 2008].

### Fonts

* Архивный отдел Администрации Мурманской области. Государственный Архив Мурманской области.. Административно-территориальное деление Мурманской области (1920-1993 гг.). Справочник. Мурманск: Мурманское издательско-полиграфическое предприятие "Север", 1995.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Níkel Arxivat 2011-08-11 a Wayback Machine. (rus)
# Odontophrynus achalensis

Odontophrynus achalensis és una espècie de granota que viu a l'Argentina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lavilla, E. & di Tada, I. 2004. Odontophrynus achalensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 de gener de 2008.
# Odontophrynus moratoi

Odontophrynus moratoi és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Gonçalves da Cruz, C.A. & Caramaschi, U. 2004. Odontophrynus moratoi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 de gener de 2008.
# Oració

«Oració» té aquests significats:
# Paese

Paese és un municipi italià de la província de Treviso (regió del Vèneto). L'any 2018 tenia 21.992 habitants. La seva existència es remunta a la prehistòria.
# Paetelia de ambitu

La lex Paetelia de ambitu va ser una llei romana proposada pel tribú de la plebs Gai Peteli quan eren cònsols Gai Fabi Ambust i Gai Plauci Pròcul l'any 358 aC. Prohibia als aspirants a magistratures de recórrer els mercats i les reunions de gent amb l'objectiu de guanyar vots, però va estar molt poc de temps en vigor.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 130 [Consulta: 15 abril 2022].
# Pablo Feo i Mato

Pablo Feo i Mato (nascut el 1995) és un nedador andorrà especialitzat en els 50, 100 i 200 metres esquena.
Al Campionat del Món de natació en piscina curta de 2012, disputat a Istanbul (Turquia), participà en els 50, 100 i 200 metres esquena quedant en 59a, 57a i 37a posició respectivament.
Als Jocs dels Petits Estats d'Europa de 2013, celebrats a Luxemburg, competí a les proves de 50 i 100 m. lliures, 100 i 200 m. esquena i 100 m. papallona. En cap d'elles aconseguí medalla per a la delegació andorra després haver quedat en 7a, 10a, 6a, 6a i 10a posició respectivament.
Al Campionat del Món de natació de 2013, celebrat a Barcelona, es classificà per a disputar la prova de 200 metres lliures.

## Referències

* ↑ «Istanbul (Turquía) del 14 de diciembre de al 15 de diciembre de 2012» (en castellà). Los-Deportes.info. [Consulta: 1r agost 2013].
* ↑ «Llista seleccionats GSSE 2013». COA.ad. [Consulta: 31 juliol 2013].
* ↑ «Luxembourg 2013 - Résultat» (en francès). Luxembourg2013.lu. Arxivat de l'original el 2013-06-07. [Consulta: 1r agost 2013].
* ↑ «Barcelona 2013 - Pablo Feo». BCN2013.org.

## Enllaços externs

* Los-Deportes.info - Resultats internacionals (castellà)
* MySportRecords.com - Millors marques personals Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Parc Nacional de Žemaitija

El Parc Nacional de Žemaitija (en lituà: Žemaitijos nacionalinis parkas) és un parc nacional de Lituània, situat a la regió de Samogítia, a 45 km. del Mar Bàltic. El 8,5% del seu territori (1.857 ha) queda cobert per extensions d'aigua, comptant llacs i rius. El llac de Plateliai (1.200 ha. i 47 m. fons) és el major llac. La ciutat de Plateliai, situada a la vora del llac, és la seu administrativa del parc i un famós destí turístic.

## Vegeu també

* Llista dels parcs nacionals dels Estats bàltics

## Referències

* 1 2 «Žemaitija National Park» (en anglès). VisitLithuania.net. Arxivat de l'original el 2013-12-10. [Consulta: 7 desembre 2013].
* ↑ «Žemaitija National Park» (en anglès). Way2Lithuania.com. [Consulta: 7 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Parc Nacional de Žemaitija - Lloc web oficial (lituà) (anglès) (alemany) (letó) (rus)
# Orila

Orila nasqué el 792 dC i morí el 872. Fou prevere de la parròquia de Sant Pere de Vilamajor. És el primer vilamajorenc documentat. Morí a l'edat de 80 anys i fou enterrat a Sant Pere de Vilamajor. Es conserva la làpida amb la següent inscripció " + Hic Requiescit Orila Pbe Uixit Añs LXXX Obiit Era DCCCX". La làpida es trobava a la façana de l'església fins que fou traslladada al Museu Diocesà de Barcelona. Posteriorment es tornà a traslladar a la parròquia.
El Ple de l'Ajuntament de Sant Pere de Vilamajor denominà el 2008 "Sala Orila" a la sala de plens municipal i el nomenà fill predilecte a títol pòstum.

## Referències

* ↑ «Ajuntament». Arxivat de l'original el 2010-06-22. [Consulta: 4 abril 2010].
* ↑ «Entrevista anacrònica a Orila, prevere de Vilamajor | Higini Herrero .cat».
* ↑ «Ajuntament». Arxivat de l'original el 2010-06-22. [Consulta: 4 abril 2010].
# Parc Nacional de Dudhwa

Dudhwa és una àrea protegida de selva entre Mohana i el riu Suhaili que el 1861 fou declarada reserva forestal i el 1958 fou declarat santuari de vida animal; el 1977 el govern d'Uttar Pradesh va declarar la zona com a parc nacional amb una superfície de 614 km², amb el nom de Dudwa National Park o Dudhwa National Park.
A 30 km hi ha la "Kishunpur Pashu Vihar" (Kishanpur Wildlife Sanctuary), un santuari per alguns animals i especialment el tigre, amb 204 km² a la riba del riu Sharda i rodejat per la selva de Sal i altres.
El 1987 el parc i el santuari foren reunits per formar com a conjunt la Dudwa Tiger Reserve (Reserva de Tigres de Dudwa) amb una superfície de 775 km² després ampliada amb la Katarniaghat Wildlife Sanctuary fins a 818 km².
S'hi troben diverses espècies poc freqüents o en perill, incloent tigres, lleopards, rinoceronts d'un sol corn, elefants, cèrvids, llebres, cérvols dels pantans, cérvols negres, i altres.

## Referències

* Web del parc
* Lloc oficial del districte
* Informació sobre el parc natural Arxivat 2010-12-28 a Wayback Machine.
# Parc Nacional de Fulufjellet

El Parc Nacional de Fulufjellet (en noruec: Fulufjellet nasjonalpark) és un parc nacional de 82,5 km² situat al municipi de Trysil, al comtat de Hedmark, Noruega. Establert el 24 d'abril de 2012, la seva frontera oriental es troba al llarg de la frontera entre Noruega i Suècia i limita amb el suec Parc Nacional de Fulufjället.
Les muntanyes del parc estan cobertes majoritàriament d'arbustos nans, herbes i joncs. La zona de bosc és formada per l'avet roig i el pi roig. Alguns pegats de bosc tenen caràcter de bosc verge amb una rica biodiversitat. Moltes espècies de fongs rars s'han registrat dins el parc.
L'os no és l'única espècie característica de la zona, sinó també els llops, els goluts i els linxs. Les espècies d'aus majoritàries són el gall fer, el gall de cua forcada, el grèvol i la perdiu de cua blanca.

## Referències

* ↑ Miljøverndepartementet. «Fulufjellet nasjonalpark er oppretta» (en noruec), 27-04-2012. [Consulta: 11 febrer 2017].
# Pasarón de la Vera

Pasarón de la Vera és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Situació

Pasarón de la Vera es troba a la comarca de La Vera. Té una extensió de 38 m², està a una alçada de 602 m, i té 702 habitants.
Es troba a la falda de la Serra de Tormantos, en la part més occidental de la Serra de Gredos. Integra, juntament amb altres pobles de similars característiques, la zona anomenada La Vera formada per municipis que se situen entre el vessant sud de la Serra de Gredos i el llit del riu Tiétar.
Gràcies a la seua extraordinària ubicació, protegida dels vents del nord i per les serres de Gredos i Tormantos, i custodiada en els seus flancs per dues muntanyes, regada per l'aigua que baixa per la seua vall des de "la desesperada" i banyada pel sol de migdia, no és estrany que per molt diferents que foren les seues cultures i religions, moltes civilitzacions es van assentar en els seus vessants.

## Demografia

En esta tabla es recull l'evolució demogràfica de Pasarón de la Vera entre 1996 i 2006 a partir de les dades de l'Institut Nacional d'Estadística.
Evolució demogràfica de Pasarón de la Vera :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 730 | 714 | 719 | 701 | 700 | 711 | 708 | 698 | 689 | 691 | 702 |

## Història

Sembla que el nom de Pasarón prové dels repobladors asturians i lleonesos que després de la reconquesta, van repoblar el poble, el van anomenar en asturià, "Paxarón" (ocell gran). Naix així l'actual Pasarón de la Vera després de construir-se en temps de la reconquesta sobre ruïnes d'antigues civilitzacions preexistents.
Pertanyia a Plasència fins a 1331, es convertix en vila de senyoriu per concessió d'Alfons XI a l'infant Alons de la Cerda. Més tard, al segle xvi, passaria a ser propietat de García-Fernández Manrique de Lara, comte d'Ara, primer propietari del palau que porta el seu nom. La seua amistat amb Carles V va portar a assistir a la seua coronació a Itàlia, d'on no només es va portar l'estil renaixentista que definix les línies del seu palau, sinó que a més va encarregar a artistes d'aquell país, molts dels brancals i llindes que hui es poden admirar en està construcció monumental.

## Conjunt històric i Artístic

Pasarón de la Vera està declarat Bé d'Interés Cultural (BIC), amb la categoria de monument historicoartístic, pel seu valor arquitectònic.
Entre els seus edificis més significatius destaquen, entre altres:
* l'església del Salvador, del segle XV
* l'ermita de La Blanca, del segle XV
* el Palau dels Manrique de Lara, del segle xvi
* la Casa de Don Luis Prieto, del segle xviii
* l'ermita del Crist de la Misericòrdia
* l'ermita de San Blas
* l'ermita de la Immaculada
Encara que la seua major riquesa és el conjunt sencer i els seus estrets carrerons de distribució i arquitectura típicament verata.
També destaca el seu entorn natural, amb els seus boscos de roures i castanyers, hortes d'oliveres, figueres i sobretot, cirerers.

## Enllaços externs

* Web de la comarca de la Vera
# Partit de l'Esquerra Kurda de Síria

Partit de l'Esquerra Kurda de Síria (kurd: Partiya Çep a Kurd ên Sûriyê, PCK-S; àrab: الحزب اليساري الكردي في سوريا, al-Ḥizb al-Yasārī al-Kurdī fī Sūriyā) és el nom de dos partits sirians formats per l'escissió del Partit Socialista Kurd de Síria (kurd: Partîya Sosyalîst a Kurd li Sûriyê) en 2012, un liderat per Mohamed Mosa, fundador en 1977 del partit, i l'altre per Salih Gedo, que en el moment de l'escissió dirigia el partit. Ambdós partits son propers al Partit de la Unió Democràtica.

### Partit de l'Esquerra Kurda de Síria – Congrés

Liderat per Muhammad Musa. De 1992 a 2011 va formar part de l'Aliança Democràtica Kurda de Síria, i de 2009 a 2011 del Consell Polític Kurd a Síria, però en octubre de 2011, arrel del l'esclat de la Guerra Civil siriana, es va unir al Consell Nacional Kurd, En 2022 Muhammad Musa encara n'era el secretari general.

### Partit de l'Esquerra Kurda de Síria – Comitè Central

Liderat per Salih Gido. De 1992 a 2011 va formar part de l'Aliança Democràtica Kurda de Síria, però en octubre de 2011, arrel del l'esclat de la Guerra Civil siriana, es va unir al Consell Nacional Kurd, i el secretari general Salih Gedo en formà part, En 2021 Salih Gedo encara era el secretari general. però el partit en fou expulsat, amb altres partits, a causa de la seva cooperació amb el Partit de la Unió Democràtica (PYD), en 2016 però la coalició es va desfer per la seva rivalitat amb el Partit de la Unió Democràtica (PYD).

## Referències

* ↑ Halhalli, Bekir. Comparative Kurdish Politics in the Middle East (en anglès), 2018, p. 38. ISBN 978-3-319-53715-3.
* ↑ Sheikhmous, Omar. «United in Disunity – The Fractious Character of Kurdish Politics in Syria». [Consulta: 30 agost 2022].
* 1 2 Allsopp, Harriet. The Kurds of Syria Political Parties and Identity in the Middle East (en anglès). I.B.Tauris, 2014, p. xii–xiv. ISBN 978-1-78076-563-1.
* ↑ Al Shami, Ishtar. «How the Autonomous Administration Leadership and Civilians Will View a Turkish Incursion into Northeast Syria» (en anglès). Fikra Forum. The Washington Institute, 18-07-2022. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Salih Gedo: YPG’ê planên li dijî Rojava vala derxistin» (en kurd). ANF, 15-07-2013. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Şehîdên Rojava li Hannoverê hatin bibîranîn» (en kurd). ANF, 15-07-2013. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «Al-Qamishli: A new party alliance formed». Kurd Watch, 23-02-2016.
* ↑ Koontz, Kayla. Borders Beyond Borders, Octubre 2019, p. 22 [Consulta: 1r febrer 2024].
# Paul Berg

Paul Berg (anglès: Paul Naim Berg) (Brooklyn, 30 de juny de 1926 - Stanford, 15 de febrer de 2023) fou un bioquímic i professor universitari nord-americà guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1980.

## Biografia

Va néixer el 30 de juny de 1926 al barri de Brooklyn, de la ciutat de Nova York. Va estudiar bioquímica a la Universitat de Pennsilvània, on es llicencià el 1948, i posteriorment realitzà l'any 1952 el seu doctorat a la Universitat Case Western Reserve de Cleveland. A partir del 1959 fou professor de bioquímica a la Universitat Stanford.

## Recerca científica

La seva recerca es va centrar en els àcids nucleics, investigant sobre traçadors radioisotòpics en el metabolisme intermedi d'aquests àcids, realitzant estudis sobre l'àcid fòrmic, formaldehid i metanol aconseguint reduir els grups a metionina. El resultat de la seva recerca fou la comprensió sobre com els aliments són convertits en material cel·lular, a través de l'ús de carbonis isotòpics o àtoms nitrogenats pesats. Així mateix, va demostrar que els cofactors de l'àcid fòlic i la vitamina B₁₂ tenien influència en els processos esmentats.
Berg continuà la recerca en el camp de la bioquímica metabòlica, concretament en la recominació de l'ADN. Així mateix, va realitzar investigacions sobre el virus VIH, observant com la variant VIH-1 indueix a una immunodeficiència que infecta les cèl·lules T.
El 1980 va compartir la meitat del Premi Nobel de Química pels seus treballs sobre la bioquímica dels àcids nucleics, i en especial per l'estudi de l'ADN híbrid. L'altra meitat del premi recaigué en Walter Gilbert i Frederick Sanger pels seus treballs en la determinació de seqüències bàsiques en els àcids.
El 15 de febrer del 2023, a 96 anys, va morir a casa seva, al campus de la Universitat Stanford.

## Referències

* ↑ «Nobel Prize winner and recombinant DNA pioneer Paul Berg dies» (en anglès). Stanford School of Medicine, 17-02-2023. [Consulta: 18 febrer 2023].

## Enllaços externs

* «Paul Berg» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Parròquia de Mazzalve

La Parròquia de Mazzalve (en letó: Mazzalves pagasts) és una unitat administrativa del municipi de Nereta, al sud de Letònia. Abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009 pertanyia al raion d'Aizkraukle.

## Pobles, viles i assentaments

* Ērberģe
* Lielmēmele
* Krasti
* Timsēni
* Vecmēmele
* Sudrabkalni

## Hidrografia
### Rius

* Nemunėlis
** Dienvidsusēja
*** Krācējgrāvis
*** Zalvīte
** Viesīte
*** Cēzīte
*** Dzilna
*** Jūgupe
*** Žebere

### Llacs

* Lielākais
* Baltezers

## Vegeu també

* Organització territorial de Letònia
* Localitats de Letònia
# Parròquia de Medze

La Parròquia de Medze (en letó: Medzes pagasts) és una unitat administrativa del municipi de Grobiņa, al sud de Letònia. Abans de la reforma territorial administrativa de l'any 2009 pertanyia al raion de Liepaja.

## Pobles, viles i assentaments

* Ievkalni
* Kapsēde
* Medzes muiža
* Piņķi
* Plienkalni
* Stirnas
* Šķēde
* Tāši

## Hidrografia
### Rius

* Ālande
* Annas upīte
* Lenkupe

### Llacs

* Llac Tāšu
* Llac Tosmares

## Vegeu també

* Organització territorial de Letònia
* Localitats de Letònia
# PTM

PTM té els següents significats:
* Pla Territorial de Mallorca, pla d'ordenació urbanística de l'illa de Mallorca
* Modificació postraduccional (del seu nom en anglès Post-Translational Modification), canvi químic en una proteïna posterior a la síntesi proteica
# PTP

PTP té els següents significats:
* Partit del Treball Portuguès, partit polític de Portugal
* Partit Togolès del Progrés, partit polític històric de Togo
* Associació per a la Promoció del Transport Públic, organització no governamental dedicada a la defensa del transport públic
* D'igual a igual (del seu nom en anglès Peer To Peer), model de xarxa informàtica amb nodes que actuen com a client i servidor a l'hora
* Picture Transfer Protocol, protocol de transferència d'imatges en càmeres digitals
* Precision Time Protocol, protocol per a la sincronització del senyal de rellotge en una xarxa informàtica
* Proteïna tirosina fosfatasa (del seu nom en anglès Protein Tyrosine Phosphatase), enzim que elimina els grups fosfat de la tirosina fosforilada
* PTP també és l'acrònim de Pointe-à-Pitre, ciutat més gran de Guadalupe (França)
# Permaloy

El permaloy, (en anglès: Permalloy) és un aliatge de ferro, Fe, i níquel, Ni, d'elevada permeabilitat magnètica i feble histèresi magnètica, que és emprat en la fabricació de cables submarins, de nuclis de bobina, d'elements de màquines elèctriques sotmesos a l'acció de camps magnètics alterns, etc. L'aliatge original fou descoberta el 1914 per Gustav Elmen dels Laboratoris Bell, i té una composició del 78% de níquel i el 22% de ferro, però actualment també són obtinguts permaloy amb petites quantitats d'altres components.

## Composició y característiques

Generalment el permalloy està constituït per aproximadament un 20% de ferro i 80% de níquel. Posseeix una alta permeabilitat magnètica, baixa coercitivitat i significativa magnetoresistència anisòtropa.
* Propietsts elèctriques
** Resistivitat elèctrica: 55 a 62 μOhmcm
* Propietats mecàniques:
** Duresa Brinell: 105-290
** Mòdul d'elasticitat: 190-221 GPa
** Resistència a la tracció: 530-900 MPa
* Propietats magnètiques:
** Coercitivitat: 1,0 Hc
** Permeabilitat inicial: 60.000
** Permeabilitat màxima: 240.000
** Saturació d'inducció: 0,77 T
* Propietats tèrmiques:
** Coeficient d'expansió tèrmica (20-100 C): 13,0 10 -6 K -1
** Conductivitat Tèrmica a 23 C: 30-35 W m -1 K

## Referències

* ↑ «Permaloy». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Permanganat de bari

El permanganat de bari és un compost inorgànic, del grup de les sals, que està constituït per anions permanganat ${\ce {MnO4-}}$ i cations bari (2+) ${\ce {Ba^{2+}}}$, la qual fórmula química és ${\ce {Ba(MnO4)2}}$.

## Propietats

El permanganat de bari es presenta com un sòlid cristal·lí de color violat fosc, quasi negre, i inodors. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva densitat val 3,77 g/cm³, a 200 °C es descompon i també en posar-lo en contacte amb etanol. La seva solubilitat és de 6,5 g en 100 g d'aigua a 20 °C.

## Obtenció

Pot preparar-se en dues etapes fent reaccionar primer permanganat de potassi amb hidròxid de bari i nitrat de bari, amb la qual cosa s'obté el manganat de bari, el qual es fa reaccionar després amb clor per donar el permanganat de bari:
${\ce {4KMnO4 + 2Ba(OH)2 + 2Ba(NO3)2 -> 4BaMnO4 + 4HNO3 + O2 + 2H2O}}$
${\ce {2BaMnO4 + Cl2 -> Ba(MnO4)2 + BaCl2}}$

## Aplicacions

És un desinfectant fort; s'empra en la producció d'altres permanganats; i també en la despolaritzant cèl·lules seques.

## Referències

* 1 2 3 PubChem. «Barium permanganate» (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2019].
* ↑ American Elements. «Barium Permanganate» (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2019].
* ↑ «Synthesis of barium permanganate» (en anglès americà), 12-01-2016. [Consulta: 23 octubre 2019].