OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Triplophysa stewarti

Triplophysa stewarti és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Tibet: rius Ganges i Brahmaputra.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.
* ↑ Yunfei, W. 1987. A survey of the fish fauna of the Mount Namjagbarwa region in Xizang (Tibet), p. 109-112 a S.O. Kullander i B. Fernholm (eds.) Proc. V Congr. Europ. Ichthyol., Estocolm, Suècia.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hora, S. L. 1922. Notes on fishes in the Indian Museum. III. On fishes belonging to the family Cobitidae from high altitudes in Central Asia. Rec. Indian Mus. (Calcutta) v. 24: 63-83.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lucinda Torre

Lucinda Torre Cañal (Sama, Astúries, 12 de juny de 1965) és una directora de cinema asturiana.
Va estudiar Musicologia a la Universitat d'Oviedo i Història de l'Art a la Universitat Complutense de Madrid. Va treballar com a realitzadora en Telemadrid i ha estat professora de realització en el Màster de Documental Històric de la Universitat Complutense. El 2000 fou nominada al Goya al millor curtmetratge de ficció pel seu curtmetratge El beso de la tierra. El 2006 va dirigir el documental Resistencia que mostra la rebel·lió dels treballadors de Duro Felguera i que va guanyar el premi del Cinema Internacional de Conca Dones en Direcció i el Festival Internacional de Cinema de Dones de Créteil. El 2009 va començar a Gijón el llargmetratge Alegría, que va acabar el 2013.

## Filmografia

* El beso de la tierra (1999)
* Resistencia (2006)
* Alegría (2013)

## Referències

* ↑ Lucinda Torre, langreana de honor
* ↑ Lucinda Torre Arxivat 2021-06-29 a Wayback Machine. a Laboral Centro de Arte
* ↑ «Resistencia», de Lucinda Torre, triunfa en el Festival de Cine de Cuenca, La Nueva Asturias. 5 de desembre de 2006
* ↑ La 'Alegría' de Lucinda Torre, El Comercio, 22 de novembre de 2009
* ↑ Gonzalo Suárez presenta los llargometraxes de les asturianes Lucinda Torre y Teresa Marcos asturnews
* ↑ Alegría a sensacine.com
# Tornø

Tornø (que significa Illa Thorn) és una illa petita en el fiord d'Odense, més o menys 7 quilòmetres (4.3 mi) al nord-est de la ciutat d'Odense, en el municipi de Kerteminde, Funen, Dinamarca. Cobreix una àrea de 21 hectàrees (52 acres) i està connectada al continent per una presa de 300 m (980 ft). El primer pagès inquilí a l'illa va ser Hans Eriksen l'any 1921.
Durant anys, l'illa només podia ser accedida muntant o conduint a través de les aigües superficials però després que Anders Jørgensen comprés l'illa l'any 1922, la va connectar al continent per carretera de manera que es poguessin transportar les petxines extretes de l'illa. L'enllaç va ser completat l'any 1926. La planta trituradora de petxines fa molt de temps que ha desaparegut però la terra és cultivada encara en l'única illa deshabitada del fiord d'Odense. La granja original fa molt de temps que ha estat reemplaçada per un edifici de maó modern. El 2006 l'illa tenia una població de 3 habitants i 4 persones l'any 2014, tot i que l'illa és inaccessible al públic general. Conté una estreta llengua de pantà de sal.

## Referències

* ↑ «Tornø» (en danès). Odense Fjord. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 29 desembre 2017].
* ↑ «Familievuggen stod på Tornø» (en danès). Fyens.dk.
* ↑ «Tornø» (en danès). Den Store Danske Encyklopædi.
# Àrman

Àrman (en rus: Армань) és un poble (possiólok) de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2018 tenia 832 habitants.

## Referències

* ↑ Leóntiev, V. V.; Nóvikova, K. A.. Menovxikov, G. A. (editor). Toponimítxeski slovar Severo-Vostoka SSSR (en rus). Delegació de l'Extrem Orient de l'Acadèmia Russa de les Ciències, 1989, p. 74. ISBN 5-7581-0044-7.
* ↑ Посёлок Армань
# Quartet Hagen

El Quartet Hagen és un quartet de corda austríac fundat l'any 1981, compost de tres membres d'una mateixa família de Salzburg — Lukas, Veronika i Clemens Hagen — i del violinista alemany Rainer Schmidt que se'ls va unir l'any 1987, reemplaçant Annette Bik, que havia reemplaçat Angelika Hagen des de 1981. Són guanyadors del premi Accademia Musical Chigiana l'any 1996.

## Referències

* ↑ «Hagen Quartet shows exquisite unity in rare SoCal concert» (en anglès), 29-10-2014. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ «Hagen Quartett». Arxivat de l'original el 2009-06-03.
* ↑ Schär, Florian. «Rainer Schmidt vom Hagen Quartett im Interview» (en alemany), 11-10-2011. Arxivat de l'original el 2018-01-09. [Consulta: 26 gener 2020].
# Mul·là

Mul·là (del persa ملا, mollā, el qual prové de l'àrab مولى, mawlā) és un títol honorífic musulmà aplicat als erudits (mestres religiosos, juristes, caps d'escola, etc.), sobretot en l'àmbit de l'Àsia central. En aquest sentit, és un mot equivalent a ulema.
Pel xiisme, on hi ha una organització més clarament clerical que en la resta de corrents musulmans, els mul·làs són una autoritat religiosa oficial, autoritat sotmesa a aquella dels aiatol·làs.

## Referències

* ↑ «Mul·là». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roy, Olivier. The Failure of Political Islam. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 1994, p. 28–9. ISBN 0-674-29140-9.

## Vegeu també

* Maulana
# Manfred Deckert

Manfred Deckert (Halle, 31 de març de 1961) és un saltador d'esquí alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980. És germà de l'esquiador de fons Alf-Gerd Deckert.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Lake Placid, on disputà dues proves del programa de salt amb esquís. En el salt curt guanyà la medalla de plata, compartida amb Hirokazu Yagi i rere Toni Innauer, mentre en el salt llarg fou vintè.
En el seu palmarès també destaca la general del Torneig dels Quatre Trampolins de la temporada 1981-82, així com una medalla de bronze al Campionat del Món de 1985. El 1979, 1983, 1984 i 1987 guanyà el campionat alemany de salts d'esquí.
El 2008 fou escollit alcalde de la ciutat d'Auerbach pel Partit Socialdemòcrata d'Alemanya.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Manfred Deckert». [Consulta: 5 abril 2022].
* ↑ «DECKERT Manfred - Athlete Information». [Consulta: 5 abril 2022].
* ↑ «Klarer Sieg für Manfred Deckert | Freie Presse - Auerbach» (en alemany). [Consulta: 5 abril 2022].
# Ronny Rosenthal

Ronny Rosenthal (Haifa, 4 d'octubre de 1963) és un exfutbolista israelià de les dècades de 1980 i 1990.
Fou 60 cops internacional amb la selecció israeliana.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Club Brugge, Standard Liège, Liverpool i Tottenham Hotspur.

## Referències

* ↑ The Team That Dared To Do: Tottenham Hotspur 1994/5 - Gerry Francis, Chris Slegg
* ↑ Perfil a soccerbase
* ↑ «Ronny Rosenthal's index at Sporting-heroes.net». Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ Ronny Rosenthal's page on Official Liverpool F.C. web site
* ↑ LFChistory.net player profile
* ↑ Ronny Rosenthal a National-Football-Teams.com (anglès)
# Tit Estatili Sever

Tit Estatili Sever (en llatí: Titus Statilius Severus) va ser un magistrat romà del segle ii.
Va ser nomenat cònsol l'any 171 junt amb Luci Alfidi Herennià, segons els fastos.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/816?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=SeverusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 808. ]
# Puig Cubell

Puig Cubell és una muntanya de 784,6 metres del límit dels termes comunals de Sant Llorenç de Cerdans, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord.
Es troba al nord-est de la vila de Sant Llorenç de Cerdans, al nord del Padiràs.

## Referències

* ↑ Puig Cubell en els ortofotomapes de l'IGN
# Àlvar III del Congo

Álvaro III Nimi a Mpanzu, també conegut com a Álvaro III Mbiki a Mpanzu va ser manikongo (Mwene Kongo), o rei del regne del Congo, d'agost de 1615 al 4 de maig de 1622. Abans de ser rei, va servir com a duc de Mbamba. Era fill del rei Álvaro II i oncle del seu predecessor, Bernardo II. Va ascendir al tron en 1615 després de matar Bernardo II amb suport del seu sogre, d'Antonio da Silva, el duc de Mbamba ("mani Mbamba").
Tanmateix, el 1616 el seu sogre es va revoltar contra ell, però el 1620 va morir. El 1618 va envair Mpemba, governada pel seu germà Dom Félix, a qui obligà a fugir. Va reeixir a expulsar temporalment els holandesos de la boca del riu Congo, però va morir el 5 de maig de 1622. Com que el seu fill, Ambrósio, era massa jove per ser rei els nobles elegiren el duc de Mbamba pel càrrec de mwenekongo, donant peu a la nova dinastia de la casa de Nsundi.

## Referències

* 1 2 Battell, Andrew and Samuel Purchas: The Strange Adventures of Andrew Battell of Leigh, in Angola and the Adjoining Regions", page 137. The Hakluyt Society, 1901
* ↑ Anne Hilton The Kingdom of Kongo Clarendon Press 1985 Fig 1 p. 86 & p. 87.
# Tres exterior alcista

Tres interior alcista (en anglès: Bullish Three Outside Up) és un patró d'espelmes japoneses que es forma per la confirmació de l'Embolcall alcista.

## Criteri de reconeixement

* La tendència prèvia és baixista
* Es forma l'Embolcall alcista
* L'endemà es confirma el canvi de tendència amb una gran espelma blanca

## Explicació

La mateixa que l'Embolcall alcista.

## Factors importants

Els mateixos que l'Embolcall alcista.

## Bibliografia

* «Bullish Three Outside Up». Candlesticker. [Consulta: 9 maig 2011].
# Quartet d'Anscombe

El quartet d'Anscombe comprèn quatre conjunts de dades que tenen les mateixes propietats estadístiques (mitjana, variància, etc.), però que són evidentment diferents quan s'inspeccionen visualment les seves gràfiques.
Cada conjunt està compost per 11 punts en el pla (x,y) i van ser creats per l'estadístic F. J. Anscombe. El quartet és una demostració de la importància de realitzar una inspecció visual de les dades abans d'analitzar-les.
Pels quatre conjunts de dades es compleix:
| Propietat | Valor |
| Mitjana de cadascuna de les variables x | 9.0 |
| Variància de cadascuna de les variables x | 11.0 |
| Mitjana de cadascuna de les variables y | 7.5 |
| Variància de cadascuna de les variables y | 4.12 |
| Correlació entre cadascuna de les variables x i y | 0.816 |
| Recta de regressió | $y=3+0.5x$ |
El primer gràfic (a dalt a l'esquerra) mostra el que sembla una relació lineal típica, corresponent a dues variables correlacionades, cumplint amb la suposició de normalitat. El segon gràfic (a dalt a la dreta) no està distribuït normalment, tot i que s'observa una relació entre les dades, no lineal, sent en aquest cas el coeficient de correlació de Pearson irrellevant. A la tercera gràfica (a baix a l'esquerra) la distribució és lineal excepte per la presencia d'un punt que fa canviar la recta de regressió i disminuir el coeficient de correlació del valor 1 a 0.816. Finalment, la quarta gràfica (a baix a la dreta) és un altre exemple de com un valor atípic és suficient per a obtenir una correlació elevada entre dues variables fins i tot quan la relació no és lineal.
Quartet d'Anscombe :
| I | I | II | II | III | III | IV | IV |
| x | y | x | y | x | y | x | y |
| 10.0 | 8.04 | 10.0 | 9.14 | 10.0 | 7.46 | 8.0 | 6.58 |
| 8.0 | 6.95 | 8.0 | 8.14 | 8.0 | 6.77 | 8.0 | 5.76 |
| 13.0 | 7.58 | 13.0 | 8.74 | 13.0 | 12.74 | 8.0 | 7.71 |
| 9.0 | 8.81 | 9.0 | 8.77 | 9.0 | 7.11 | 8.0 | 8.84 |
| 11.0 | 8.33 | 11.0 | 9.26 | 11.0 | 7.81 | 8.0 | 8.47 |
| 14.0 | 9.96 | 14.0 | 8.10 | 14.0 | 8.84 | 8.0 | 7.04 |
| 6.0 | 7.24 | 6.0 | 6.13 | 6.0 | 6.08 | 8.0 | 5.25 |
| 4.0 | 4.26 | 4.0 | 3.10 | 4.0 | 5.39 | 19.0 | 12.50 |
| 12.0 | 10.84 | 12.0 | 9.13 | 12.0 | 8.15 | 8.0 | 5.56 |
| 7.0 | 4.82 | 7.0 | 7.26 | 7.0 | 6.42 | 8.0 | 7.91 |
| 5.0 | 5.68 | 5.0 | 4.74 | 5.0 | 5.73 | 8.0 | 6.89 |
Edward Tufte va usar el quartet en la primera pàgina del primer capítol del seu llibre The Visual Display of Quantitative Information, per a emfatitzar la importància de mirar les dades abans d'analitzar-les.

## Referències

* ↑ Anscombe, F. J. «Graphs in Statistical Analysis». American Statistician, 27, 1, 1973, pàg. 17–21. DOI: 10.1080/00031305.1973.10478966. JSTOR: 2682899.
* ↑ Tufte, Edward R. The Visual Display of Quantitative Information. 2a edició. Cheshire, CT: Graphics Press, 2001. ISBN 0-9613921-4-2.
# Mar Giménez Gascó

Mar Giménez Gascó (Bicorb, juliol del 2000) és una pilotaire valenciana coneguda com a Mar de Bicorp. S'aficionà al raspall als set anys, veient jugar a son pare. En 2015 va guanyar l'Individual de Raspall contra Noèlia de Beniparrell, i en 2016 va guanyar el sots-18.
En joc indirecte, ha estat campiona d'Europa a l'Open de Bèlgica en categoria professional, i sots-15 en el primer Junior Open Wall de 2015. També ha estat campiona sots-15 amb la selecció valenciana, i campiona per parelles del Pro Tour de la CIJB.
El 2018 va guanyar l'obert de One Wall de Londres en parella amb una jugadora basca, Patri, i perdé la final individual contra una pilotari estatunidenca. El mateix any guanyà l'individual europeu de la mateixa especialitat a Franeker i començà els estudis de Medicina a València, després de traure un 12,33 sobre 14 en les proves d'accés a la universitat.
Palmarés :
| A. | Trofeu | Esp. | Adversaris |
| 2018 | Europilota | one wall | Marrit |
| 2021 | Individual Femení | raspall | Victòria |
| 2022 | Individual Femení | raspall | Victòria |

## Referències

* 1 2 Soldado, Alberto «Mar de Bicorp o el cambio generacional». Levante-EMV, 08-03-2016.
* ↑ «Mar de Bicorp gana a Noelia de Beniparrell en el Individual femenino de raspall». Las Provincias, 28-07-2015.
* ↑ «Myriam i Mar es proclamen campiones individuals en una gran vesprada de raspall». PilotaVeu, 18-11-2016. Arxivat de l'original el 2016-12-20 [Consulta: 19 desembre 2016].
* ↑ «Sacha Kruithof i Mar de Bicorp, campions en l'Open de Bèlgica de One Wall». PilotaVeu, 07-11-2016. Arxivat de l'original el 2016-12-20 [Consulta: 18 desembre 2016].
* ↑ «Sacha d'Orba i Mar de Bicorp triomfadors al I Junior Open de One Wall Internacional». PilotaVeu, 24-12-2015. Arxivat de l'original el 2016-12-20 [Consulta: 18 desembre 2016].
* ↑ «Sacha i Mar triomfen al UK WallBall de Londres». PilotaViu, 20-02-2018 [Consulta: 4 març 2018]. Arxivat 4 de març 2018 a Wayback Machine.
* 1 2 Mari Carmen Montes «Mar: "Hem conegut altres formes de veure la pilota"». Superdeporte, 09-08-2018 [Consulta: 18 abril 2019].
# Ronny Van Geneugden

Ronny Van Geneugden (pronunciació neerlandesa: [ˈrɔni vɑŋ ɣəˈnøːɣdə(n)]; nascut el 17 d'agost de 1968) és un entrenador i exjugador de futbol belga, actualment director tècnic de l'MVV Maastricht.
Com a entrenador, Van Geneugden va tenir la majoria dels seus èxits amb l'Oud-Heverlee Leuven, equip al qual va portar al títol de la Segona Divisió belga la 2010-11, per tant va aconseguir l'ascens a la 1a divisió per a la temporada 2011-12, i va ser recompensat amb una pròrroga de contracte fins al 2015. Malgrat les dues temporades exitoses a la 1a divisió on l'Oud-Heverlee Leuven va acabar a la meitat de la taula, el seu contracte es va rescindir el 21 de gener de 2014, ja que el seu equip va ocupar la segona part inferior de la 1a divisió després d'una mala primera meitat de la temporada 2013-14.
L'abril de 2017, Van Geneugden va signar un contracte de 2 anys a Malawi com a entrenador en cap de la selecció nacional. El contracte va expirar el 31 de març de 2019 i el 6 d'abril de 2019, l'Associació de Futbol de Malawi va anunciar que el contracte no es renovaria.

## Carrera de club

Va jugar a Thor Waterschei, RKC Waalwijk, Anvers, SK Lommel, Germinal Ekeren, Lokeren i Verbroedering Geel.

## Referències

* ↑ In isolation, van is pronounced}.
* ↑ «Oud-Heverlee Leuven». www.ohl.be. Arxivat de l'original el 2011-10-02.
* ↑ «Official website Oud-Heverlee Leuven». www.ohl.be. Arxivat de l'original el 2014-01-26.
* ↑ «Press Statement» (en anglès). @FAMalawi (via Twitter), 06-04-2019. [Consulta: 6 abril 2019].
* ↑ Kandu, Frank. «Malawi look for new coach after Van Geneugden's contract is not extended». BBC Sport, 07-04-2019. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ «R.A.F.C.-Museum: archief website van Royal Antwerp Football Club». www.rafcmuseum.be.

## Enllaços externs

* Perfil i estadístiques - Lokeren
* Entrevista a Ronny Van Geneugden
# Radiola (emissora de ràdio)

Radiola fou una emissora de ràdio francesa privada d'àmbit generalista fundada per Émile Girardeau, que va emetre des del 6 de novembre de 1922 fins al 28 de març de 1924. Les primeres proves Radiola van tenir lloc el 26 de juny de 1922 i les primeres emissions regulars van iniciar-se el 6 de novembre de 1922. El principal presentador fou Marcel Laporte, sota el pseudònim de Radiolo. El primer butlletí de notícies es va emetre el 6 de gener de 1923. Radiola va ser utilitzada com a eina de promoció de la marca de receptors Radiola, fabricats per la Société française radio-électrique.
Radiola es va convertir en Radio-Paris el 29 de març de 1924 i va passar sota control de l'estat el 17 de desembre de 1933 fins al 17 de juny de 1940. Radio-Paris va conservar el nom sota l'ocupació alemanya de França durant la segona guerra mundial, però va passar a estar sota control de les autoritats nazis i col·laboracionistes.

## Bibliografia

* Daniel Cauzard, Jean Perret et Yves Ronin, «Radiola par la voie des ondes», in Le livre des marques, Éditeur Du May, Paris, 1993, p. 148, ISBN 9782841020003.
* Marcel Laporte, Les Mémoires de Radiolo, B. Grasset, Paris, 1925.
# Červený Hrádok

Červený Hrádok és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.
La primera menció escrita de la vila es remunta al 1386.

## Referències

* ↑ «História – ČERVENÝ HRÁDOK» (en eslovac). [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «obcania – ČERVENÝ HRÁDOK» (en eslovac). [Consulta: 18 desembre 2021].
# Tres fugitius

Tres fugitius (títol original: Three Fugitives) és una pel·lícula estatunidenca escrita i dirigida per Francis Veber, estrenada l'any 1989. Ha estat doblada al català.
És el remake del seu film The Fugitives, estrenada el 1986.

## Argument

Lucas és a la presó per robatori a mà armada. El dia que és alliberat, es segrestat per Ned Perry, un criminal passerell i incompetent que atraca un banc (per poder cuidar la seva filla malalta, Meg). El detectiu Duggan pensa que han de ser al mateix vaixell i es posa a investigar-ho. Diverses persecucions, un tret accidental, el tractament d'un veterinari boig i altres peripècies tenen lloc, mentre Lucas intenta abandonar el seu company idiota i provar la seva innocència. Tot evitant la justícia, els dos formen un equip improbable per ajudar a guarir la silenciosa Meg i aconseguir la seva fuga. Salven Meg de la casa de cures on està internada (i on Perry gairebé arruïna tot l'afer amb la seva malaptesa) i fugen cap el Canadà, fent-se passar per una parella casada amb un fill.
Tot sembla acabar bé. No obstant això, a l'escena final, Perry entra en un banc canadenc per canviar moneda i es troba segrestat per un altre lladre de bancs, de la mateixa manera que havia passat amb Lucas abans. Amb aquest final inesperat, Lucas no necessita dir adéu a Meg, amb qui ha teixit una bona relació.

## Repartiment

* Nick Nolte: Lucas
* Martin Short: Ned Perry
* Sarah Rowland Doroff: Meg Perry
* James Earl Jones: Dugan
* Alan Ruck: Tener
* Kenneth McMillan: Dr. Horvath
* Bruce McGill: Charlie
* David Arnott: Philbrick
* Lee Garlington: La dona policia

## Referències

* ↑ «Tres fugitius». esadir.cat.
* ↑ «Three Fugitives». The New York Times.
# Pàixkovo

«Pàixkovo» té aquests significats:
* Pàixkovo (Lípetsk), localitat de l'óblast de Lípetsk, a Rússia
* Pàixkovo (Tula), localitat de l'óblast de Tula, a Rússia
# Myomimus roachi

Myomimus roachi és una espècie de mamífer rosegador esciüromorf de la família Gliridae. Es troba a Bulgària, Turquia i probablement l'est de Grècia.

## Distribució

Històricament se l'ha trobat a Turquia i al sud-est de Bulgària. Com que els roures i les nogueres foren retirats per a l'agricultura i la silvicultura, la seva distribució va quedar restringida a uns bosquets petits a Edirne, al nord-oest de Turquia.

## Referències

* ↑ Kryštufek, B.. «Myomimus roachi» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ Diker, Halim Yalçın «Remote Revelations». BBC Wildlife, 01-12-2013, pàg. 62-67.
Espècies vivents de lirons :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Glirinae :
Graphiurinae :
Leithiinae :
Categoria :
# Manuel de Villafañé i Andreu

Manuel de Villafañé i Andreu (València, c. 1764 – Madrid, ?) fou un jurista i polític valencià. Era fill de Manuel Villafañé i Flores, Hidalgo i oïdor de l'Audiència de València entre 1762 i 1770.
El 1794 fou nomenat oïdor general interí dels Voluntaris Honrats. El 1795 fou nomenat oficial de la Secretaria d'Estat pel duc d'Alcúdia, el 1803 fou assessor del capità general i el 1808 jutge del Tribunal de Seguretat Pública i governador de la Sala del Crim de l'Audiència de València.
El 14 de febrer de 1810 fou elegit diputat a les Corts de Cadis. Va formar part de les comissions de Justícia, Arranjament de Províncies, Hisenda, Honor i Tribunals de Corts. Fou president de les Corts Espanyoles de 24 de desembre de 1811 fins a 23 de gener de 1812. També es declarà contrari a una regència de tres membres. Va ser un dels signants de la Constitució espanyola de 1812 i va tornar a ser diputat en les Corts Ordinàries de 1813. Ja durant el Trienni Liberal, fou magistrat de l'Audiència de Castella la Nova i magistrat honorari del Tribunal Suprem. Després de l'arribada dels Cent Mil Fills de Sant Lluís fou represaliat pels absolutistes.

## Referències

* ↑ Patrimonio, parentesco y poder: (Castelló, siglos XVI-XIX) per María Jesús Gimeno Sanfeliu, p. 183-185
* ↑ Magistrados valencianos en el siglo XVIII per Pere Molas Ribalta
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Biografia Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine. a cadiz2012.es
* ↑ «Diputats Valencians a les Corts de Cadis». Arxivat de l'original el 2013-07-13. [Consulta: 14 març 2012].
# Ronny Johnsen

Ronny Johnsen (Sandefjord, 10 de juny de 1969) és un exfutbolista noruec de la dècada de 1990.
Fou 62 cops internacional amb la selecció noruega.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Johnsen jugà a Noruega, Turquia i Anglaterra, a Sem, Stokke, Eik-Tønsberg, Lyn, Lillestrøm, Beşiktaş JK, Manchester United FC, Aston Villa FC, Newcastle United FC i Vålerenga.

## Referències

* ↑ Koren, Eirik; Elster, Kristian «Ronny Johnsen kan bli spiss» (en norwegian). NRK, 01-04-2010 [Consulta: 22 març 2013].
* ↑ «Ronny: - Vi slår Polen» (en norwegian). Norwegian News Agency. Verdens Gang, 30-08-2001 [Consulta: 22 març 2013].
* ↑ «Ronny Johnsen: Overview». Premier League. [Consulta: 17 abril 2018].
* ↑ «Ronny Johnsen». A: Store norske leksikon (en norwegian) [Consulta: 22 març 2013].
* ↑ «Aston Villa 2-0 Leeds». BBC, 07-02-2004. [Consulta: 23 octubre 2009].