OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jaume Cladera Cladera

Jaume Cladera Cladera (Sa Pobla, 12 de novembre de 1941) és un empresari, exconseller del Govern Balear, i expresident del RCD Mallorca.
Es llicencià en ciències físiques el 1965 per la Universitat Complutense de Madrid. El 1967 fundà el Centre d'Estudis Donoso Cortés en Madrid i publicà l'obra "Álgebra lineal". En la dècada dels 70 entrà dins el món de la política. Entre 1979 i 1983 fou nomenat vicepresident del Foment de Turisme de Mallorca i entre 1982 i 1983 president de Zones Turístiques d'Espanya. El 1983 fou nomenat conseller de turisme del Govern Balear, càrrec que ocupà fins a 1993. En 1993 fou nomenat conseller delegat de Playmar i Turisme, S.A., i de Mallorcotel S.A. El 1994 feu de professor associat del departament de matemàtiques de la Universitat de les Illes Balears (UIB) i és membre del Consell Social de la mateixa universitat. El 1997 va estar involucrat en el Cas Galatzó, del qual, la justícia el va absoldre. El 2002 fou nomenat vocal del Consell Científic Enturib. El 2004 fou homenatjat pel Consorci de l'Escola d'Hostaleria de la UIB posant el seu nom al nou auditòrium del centre.
En juliol de 2010, quan el RCD Mallorca va estar sota el control accionarial de Llorenç Serra Ferrer va ser nomenat vicepresident de l'entitat. El 27 de setembre del mateix any va ser nomenat president un cop va ser destituït Josep Pons presumptament per "pèrdua de confiança en la seva persona". Dimití d'aquest càrrec el desembre de 2012.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓN de 4 de desembre de 1998, de la Universidad de las Islas Baleares, por la que se publica la relación de representantes de los intereses sociales en el Consejo Social» (en castellà). BOE, 04-12-2008. [Consulta: 17 maig 2011].
* ↑ «Absuelven al ex conseller Cladera por el caso Galatzó» (en castellà). Diario de Mallorca, 07-06-2007. [Consulta: 17 maig 2011].
* ↑ «El Mallorca destituye a Josep Pons» (en castellà). Diari As, 27-09-2010 [Consulta: 28 setembre 2010].
# Marby

Marby és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 64 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Marby era de 64 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 39 habitatges eren cases. Tots els 30 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 6 tenien quatre cambres i 24 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Marby el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 22 eren actives i 12 eren inactives. De les 22 persones actives 21 estaven ocupades (13 homes i 8 dones) i 1 aturada (1 home). De les 12 persones inactives 7 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Marby hi havia 14 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 637 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Marby a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Marby a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Estrella (desambiguació)

«Estrella» té aquests significats:
* Astronomia:
** Estrella, sinònim d'estel, astre que emet llum pròpia
** Estrella del matí, o del vespre, és el nom popular de Venus (planeta) quan és visible abans o després de la sortida del Sol
* Biografies:
** Estrella Cabeza Candela, tennista catalana
** Estrella Morente, cantant de flamenc espanyola, filla del cantaor Enrique Morente
* Cinema: s'anomena estrella als actors o actrius que han aconseguit gran fama popular
* Geometria: polígon estrellat, tipus de polígon
* Símbol:
** Estrella (símbol)
** Estrella de David, estrella de sis puntes lligada al poble jueu
** Estrella roja, insígnia de l'exèrcit soviètic
* Toponímia:
** Estrella (Madrid), barri de Madrid
** La Estrella, municipi de Toledo
* Zoologia: Asteroidea, animal marí conegut amb el nom d'estrella de mar
* Miscel·lània:
** Estrella Damm, cervesa lager catalana
** Alfonso und Estrella òpera de Franz Schubert

## Vegeu també

* Estel (desambiguació)
* Star
# Francesc Mas i Jené

Francesc Mas i Jené (Vidreres, 16 juliol 1912- 17 maig 2001) és un instrumentista de tenora, violí, piano i trombó.
Als 13 anys va començar a tocar el piano, com a solista o com integrant d'un quartet, a les sessions de cinema mut a la sala de baix de Vidreres, i amb quinze anys ja entrava com a pianista al Casino dels Senyors a Sant Feliu de Guíxols.
A partir d'aquí va anar ampliant la seva formació i va esdevenir instrumentista, a més del piano que era la seva especialitat, de violí, trombó i tenora. Va tocar amb l'Arbucienca, La Unió Artística i amb la Juventud Artística.
Entre el 1941 i el 1946 va ser director de la cobla-orquestra La Selvatana durant cinc anys. Tornà a Vidreres per posar en marxa el 1947 l'AMOGA, la qual dirigí fins al 1959. Després, va formar el conjunt que portava el seu nom tot coincidint amb la inauguració del famós local El Relicario, de Lloret de Mar, indret on actuava de manera habitual. Aquest conjunt va estar present fins a la seva retirada musical.
Entre les seves sardanes destaquen A dues Annes, Tendresa, La sageta (1951), La gitana, En Josep petit, El noi de l'estanc i La pubilla de la casa (1956).

## Referències

* 1 2 «Músics per la Cobla». [Consulta: 17 abril 2015].
* ↑ Formiga i Bosch, Josep. Vidreres. 2012a ed..
* ↑ Riera i Vinyes, Carles. De la A a la Z : diccionari d'autors de sardanes i de música per a cobla / Carles Riera i Vinyes, Josep M. Serracant i Clermont, Josep Ventura i Salarich.. 2a ed.. Girona: Som, Revista de Cultura Popular de Catalunya, 2002.
# Damòcrit de Calidó

Damòcrit de Calidó (en llatí Damocritus, en grec antic Δαμύκριτος) fou estrateg de la Lliga Etòlia l'any 200 aC, nascut a Calidó, a Etòlia.
En les discussions que es van establir sobre si s'havia de buscar una aliança amb els romans, Damòcrit, que es creu que havia estat subornat pel rei macedoni, es va oposar a l'aliança amb la república romana.
El 199 aC va formar part d'un grup d'ambaixadors dels diversos estats grecs a negociar amb Roma. L'any 193 aC els etolis el van enviar com ambaixador a veure Nabis d'Esparta al que va demanar de fer la guerra contra Roma. El 192 aC quan Tit Quint Flaminí va anar a Etòlia per intentar convèncer-los d'una aliança, Damòcrit va fer el darrer intent contra Roma, i no sols es va oposar als romans sinó que va insultar a Flaminí i el va amenaçar de discutir la qüestió a la vora del Tíber.
Però la situació es va tòrcer. L'any 191 aC els etolis van ser derrotats a Traquis prop del Mont Eta i Damòcrit va caure presoner dels romans i junt amb altres caps grecs va ser portat a Roma escortat per dues cohorts i empresonat a la Lautumia. Poc abans de la celebració del triomf on havia de desfilar com a presoner, es va poder escapar, però en veure que no podia anar gaire lluny es va llençar sobre la seva pròpia espasa i es va matar, segons diuen Titus Livi i Polibi.

## Notes

* ↑ Segons Titus Livi eren unes presons excavades a la roca on s'hi tancaven els esclaus. (Ab Urbe Condita, XXXII, 26)

## Referències

* ↑ 1.Damocritus of Calydon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 935-936
# King's Field (saga)

King's Field (キングスフィールド) és una saga de videojocs RPG desenvolupada per From Software i localitzada en el mercat anglès per ASCII Entertainment (que més tard es reformaria en Agetec). És coneguda pel seu ambient melancòlic i críptic, de masmorres laberíntics. Els títols d'aquesta saga han sigut llançats per PlayStation, PlayStation 2, PlayStation Portable, Microsoft Windows i diverses plataformes de telefonia mòbil.

## Referències

* ↑ Kasavin, Greg. «News Game Spot». Gamespot.com, 31-12-1995. [Consulta: 28 abril 2009].
* ↑ «From Software Release Notices». Fromsoftware.jp. Arxivat de l'original el 2009-04-15. [Consulta: 28 abril 2008].
# Jaume Cirera

Jaume Cirera (primera meitat del segle xv) fou un pintor gòtic català, deixeble i col·laborador de Jaume Cabrera. Durant el segon quart del segle xv va estar associat amb Bernat Despuig i van treballar junts. La seva obra Lluita entre àngels i dimonis es troba exposada actualment al Museu Nacional d'Art de Catalunya (Mnac).

## Obra

* Retaule de Sant Pere i Sant Miquel Arcàngel (1432-1433) per a l'església de Sant Miquel de la Seu d'Urgell en col·laboració amb Bernat Despuig.
* Retaule de Sant Miquel (1450-1451) per a Sant Pere de Terrassa en col·laboració amb Guillem Talarn.
* Retaule de Sant Joan Baptista i Sant Miquel (primera meitat segle xv), a Sant Llorenç de Morunys, en col·laboració amb Bernat Despuig.

## Referències

* ↑ «Jaume Cirera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Marc Fabi Ambust

Marc Fabi Ambust (Marcus Fabius Ambustus) és el nom dels següents personatges:
* Marc Fabi Ambust (Pontífex Màxim), Pontífex Màxim el 390 aC
* Marc Fabi Ambust (censor), tribú amb potestat consolar el 381 aC i el 369 aC, censor el 363 aC
* Marc Fabi Ambust (cònsol), cònsol tres vegades, interrex, dictador el 351 aC
* Marc Fabi Ambust (mestre de cavalleria), mestre de cavalleria el 322 aC
# Estat del Níger

* Aquest article tracta sobre la divisió administrativa de Nigèria. Si cerqueu el país sobirà de l'Àfrica, vegeu «Níger».
L'Estat del Níger és un dels trenta-sis estats de Nigèria amb capital a Minna. Altres ciutats destacades són Bida, Kontagora i Suleja. L'estat de Níger és posseïdor d'una extensió de territori notable que el converteix en l'estat més gran dels 36 estats; la superfície és de 76.363 km² quilòmetres quadrats. La població s'eleva a la xifra de 3.950.249 habitants (estimació per 2011 de 4.260.496). La densitat poblacional és de 55,8 habitants per quilòmetre quadrat. Els pobles principals que habiten a l'estat són: Nupes, gbagyi, kamuku, kambari, dukawa i koro; altres grups menors són: Kadara, koro, baraba, kakanda, ganagana, dibo, kambari, kamuku, pangu, dukkawa, gwada i ingwai. Parlen les seves llengües pròpies. La religió musulmana és majoritària.
Dues de les majors centrals hidroelèctriques (Kainji i Shiroro) es troben a l'estat. També en aquest estat es troben llocs famosos com les cascades de Gurara (a la LGA de Gurara, al riu Gurara), el Kainji National Park (el més gran de Nigèria) amb el llac del mateix nom, la Reserva de Borgu i la Reserva de Zugurma.
Es va crear el 1976 quan l'estat Nord-occidental va ser dividit en els del Niger i de Sokoto; el del Níger es va formar aleshores amb 9 LGA (Chanchaga, Rafi, Bangi, Gbako, Etswan, Suleja, Mariga, Magama i Lavun); les LGA d'Agaie i de Lapai es van crear després per segregació de la LGA d'Etswan. Entre 1979 i 1983 (sota el govern de Malam Muhammadu Awwal Ibrahim) es van organitzar 18 LGA (Kuta, Paikoro, Chanchaga, Rafi, Gbako, Katcha, Lemu, Lapai, Agaie, Suleja, Mariga, Bangi, Magama, Auna, Lavun, Mokwa, i Jima-Doko), però quan els militars van prendre el poder el 1984 es va retornar a les 11 prèvies excepte la de Chaganga que es va dividir en dues: Minna Municipal Council (amb capital a Minna) i Shiroro (capital Kuta), quedant doncs un total de 12. Les LGA van passar a ser 19 el 1991 sota el President Ibrahim Babangida (que va crear nou estats nous i nombroses LGA a tot Nigèria) que va traspassar el Borgu de l'estat de Kwara al del Níger. No obstant el 1996 quan el general Sani Abacha va crear sis nous estats i 182 LGA a tot el país, l'estat del Níger va augmentar les LGA en 6 més (Katcha, Munya, Mashegu, Edati, Tafa i Mariga) portant el total a 25.

## Administració

Hi ha vuit emirats tradicionals, Bida, Kontagora, Borgu, Suleja, Minna, Lapai, Agaie i Kagara.
L'estat es divideix administrativament en un total de vint-i-cinc àrees de govern local:
| Agaie Agawara Bida Borgu Bosso Chanchaga Edati Gbako Gurara Katcha Kontagora Lapai Lavun | Magama Mariga Mashegu Mokwa Moya Paikoro Rafi Rijau Shiroro Suleja Tafa Wushishi |

## Referències

* Niger State Arxivat 2016-02-25 a Wayback Machine.
# Star Wars (Main Title)

"Star Wars (Main Title)" és un èxit instrumental de 1977 compost i dirigit per John Williams. És el principal tema musical de la saga Star Wars i també es considera el leitmotiv principal per a Luke Skywalker, el protagonista de la trilogia original de la Guerra de les galàxies. Va ser interpretada per l'Orquestra Simfònica de Londres. El tema es va convertir en un èxit als Estats Units (# 10) i Canadà (# 13) durant la tardor d'aquell any.
La cara B presentava el tema de la pel·lícula Cantina Band.

## Concepte i creació

Originalment, la musique de La guerra de les galàxies no anava a ser composta per John Williams. George Lucas inspirant-se en la pel·lícula 2001: una odissea de l'espai de Stanley Kubrick, volia utilitzar peces de música clàssica existents, incloses peces de Maurice Ravel i Igor Stravinsky, però no va obtenir els resultats que esperava i va abandonar la idea. El seu amic Steven Spielberg li va presentar a John Williams, qui havia compost la música del seu film Tauró; Lucas el va contractar com a compositor per a la seva nova pel·lícula.
La composició va estar influenciada per la partitura de Erich Wolfgang Korngold per a la pel·lícula "Kings Row" de 1942.

## Versions

Una altra versió discogràfica produïda per Meco de "Star Wars Theme/ Cantina Band" va arribar al número u simultàniament amb la presència a la llista de la versió original de la partitura de Williams.
El tema principal del títol de Star Wars va ser versionat per Patrick Gleeson un mes després del llançament de la representació de l'Orquestra Simfònica de Londres. La seva versió es va estrenar a França.

## Referències

* ↑ Gabler, Jay. «Who's who in the 'Star Wars' scores: Your guide to John Williams's musical motifs» (en anglès). classical MPR, 18-11-2015. [Consulta: 2 abril 2020].
* ↑ Altozano, Jaime. «Análisis de la Banda Sonora de Star Wars. Los temas del BIEN» (en castellà). Youtube, 16-12-2017. [Consulta: 3 abril 2020].
* 1 2 3 «Star Wars: la musique de John Williams, formidable porte d'entrée à la musique classique» (en francès). France Musique, 13-12-2017. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ Ross, Alex (en anglès) The New Yorker, 01-01-2016 [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ «Patrick Gleeson - Star Wars Theme» (en francès). Discogs. [Consulta: 22 setembre 2019].

## Enllaços externs

* "Star Wars (Main Title)" a YouTube
# Damòteles

Damòteles és el nom dels següents personatges:
* Damòteles d'Esparta, militar espartà
* Damòteles d'Etòlia, ambaixador de la Lliga Etòlia
# Judith Cladel

Judith Cladel (París, 1873 — 1958) va ser una escriptora llenguadociana, filla de Léon Cladel. Va escriure una biografia de Rodin (1908) i una d'Aristide Maillol (1937) així com obres de teatre i novel·les.

## Referències

* ↑ «Judith Cladel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jaume Claramunt i Mesa

Jaume Claramunt i Mesa (l'Havana, Cuba, 1870 — 1950) fou un periodista cubà d'origen català.
Pertanyia a una família de catalans instal·lats a Cuba, i el 1896 fou empresonat per les autoritats espanyoles a causa dels seus articles a La República Cubana i per donar suport a la independència de Cuba. Es va instal·lar a Barcelona, on va dirigir la revista Cuba en Europa i amb el temps fou director d'El Diluvio de 1916 a 1939, amb el que fou testimoni dels principals esdeveniments de l'època a Catalunya. Va escriure nombrosos articles contra Alejandro Lerroux que va recollir en el llibre El peor enemigo de la República. Durant la guerra civil espanyola es mantingué en la direcció del diari fins que el març de 1938 fou desplaçat de la direcció pels partidaris de Juan Negrín. Aleshores tornà a Cuba, on col·laborà en programes de ràdio i, abans de morir, compilà les seves memòries a Memorias de un viejo periodista (1947). El 2016 es van aplegar algunes d'aquestes conferències radiofòniques en el volum El Diluvio, memorias de un diario republicano y federalista de Barcelona 1858-1939.

## Referències

* ↑ Historia de la UGT.: Un sindicalismo de guerra, 1936-1939, Volum 4 p. 408
* ↑ El Exilio Republicano Español en Cuba per Jorge Domingo, p. 203

## Enllaços externs

* «Jaume Claramunt i Mesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mario De Clercq

Mario De Clercq (Oudenaarde, Flandes Oriental, 5 de març de 1966) va ser un ciclista belga que fou professional del 1991 al 2004. S'especialitzà en el ciclocròs on aconseguí set medalles, tres d'elles d'or, als Campionats del món.

## Palmarès en ciclocròs

* 1997-1998
** Campió del món en ciclocròs
* 1998-1999
** Campió del món en ciclocròs
** 1r a la Copa del món en ciclocròs
* 2000-2001
** Campió de Bèlgica en ciclocròs
* 2001-2002
** Campió del món en ciclocròs
** Campió de Bèlgica en ciclocròs
* 2002-2003
** 1r al Ciclocròs d'Igorre

## Palmarès en ruta

* 1988
** Vencedor d'una etapa al Circuit Franco-Belga
* 1990
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
* 1991
** Vencedor d'una etapa a la Volta a les Valls Mineres
* 1995
** 1r al Tour de Vendée

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1991. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1992. Abandona (13a etapa)
* 1994. Abandona (18a etapa)
* 1995. Abandona (9a etapa)

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Estat del Nord

La wilaya o estat del Nord o estat Septentrional —àrab: الولاية الشمالية, al-wilāya ax-Xamāliyya— és una de les wilayes o estats del Sudan. Té una superfície de 348.765 km² i una població de 699.065 habitants (2008). La capital és Dongola o Dongula i dins l'estat es troba Wadi Halfa, lloc d'excavacions arqueològiques i que fou una posició avançada britànica el segle xix. El territori és bàsicament agrícola. Està subdividit en quatre províncies de les quals la més gran és la de Dongola.
El setembre de 1999 una inundació del Nil va inundar part de la província i el 90% de la ciutat, desgràcia de la que s'ha refet amb dificultat gràcies a ajuts del govern i de les ONG.

## Història

La província del Nord o provincià Septentrional (Northern Province) existia sota el condomini del Sudan Anglo-egipci. A la independència del país el 1956 consta amb una superfície de 476.405 km² i una població de 873.059 habitants i la capital era a Ad-Damer.
L'1 de juliol de 1974 es va segregar una part per formar la província del Riu Nil o Nahr an-Nil (que va rebre territoris també de la província de Kassala). El 1980 es va crear la regió del Nord amb les províncies Septentrional i del Riu Nil. Aquesta regió va tenir una superfície de 476.040 km² i una població (1983) d'1.083.024 habitants. La regió va esdevenir estat el 14 de febrer de 1991 amb la mateixa superfície. El 1994 l'estat es va dividir en dos estats: Riu Nil i Septentrional o del Nord.

## Governadors

* 1991 - 1993 Mussad el-Nuweirri
* 1993 - 1994 al-Sherif Badr
* febrer a setembre de 1994 al-Awad al-Hassan
* 1994 - 1997 Adam Yusuf
* 1997 - 2000 Badwai Khayr Idris
* 2000 - 2002 al-Mu'tasim Abd al-Rahim al-Hasan
* 2002 - 2003 al-Hadi Bushra
* 2003 - 2005 al-Mu'tasim Abd al-Rahim al-Hasan (segona vegada)
* 2005 - 2008 Mirghani Salih Sid Ahmed
* 2008 - 2010 Adil Awad Suliman
* gener a maig de 2010 Mohamed Khair Fagiri (interi)
* 2010 - Fathi Mohamed Khalil

## Referències

* Statoids
# Star Wars Episode I: Racer

Star Wars Episode I: Racer és un videojoc de curses basat en la seqüència de la cursa de pods apareguda a Star Wars: Episode I – The Phantom Menace. El joc inclou tots els corredors i la pista de Tatooine apareguts a The Phantom Menace. També afegeix diverses noves pistes, algunes sobre Tatooine, altres en diversos planetes. Hi ha diversos modes d'un sol jugador, incloent un mode de torneig, disponibles per jugar. També inclou multijugador, el format del qual varia segons la plataforma. Jake Lloyd i Lewis MacLeod, que van retratar Anakin Skywalker i Sebulba a The Phantom Menace, repeteixen els seus papers en el joc.
Episode I: Racer van rebre comentaris generalment positius de la crítica. Els diversos principals mitjans de comunicació el van incloure com un dels millors videojocs de Star Wars. El 2011, el joc té el rècord Guinness com el joc de carreres de ciència-ficció més venut, amb unes vendes mundials de 3,12 milions i superant altres sèries com Wipeout i F-Zero. Després es van publicar dos títols més amb curses de pods. Star Wars: Racer Arcade, un joc d'arcade amb moltes pistes i personatges similars, que es va llançar l'any 2000. Una continuació, Star Wars Racer Revenge va ser llançat el 2002 per a PlayStation 2.

## Referències

* ↑ «Star Wars Hits The Shelves». IGN, 18-05-1999. Arxivat de l'original el 2001-04-17. [Consulta: 29 març 2018].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Nintendo de la versió japonesa de Star Wars Episode I: Racer
* Star Wars Episode I: Racer a MobyGames (anglès)
* Star Wars Episode I: Racer (Game Boy Color) a MobyGames (anglès)