OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cala Pada

Cala Pada és una petita platja situada al sud-oest de Santa Eulària des Riu a l'illa d'Eivissa. Envoltada per vegetació de coníferes.

## Característiques

Té 200 metres de longitud i de 10 a 20 metres d'amplària. D'arenes blanques i naturals i té tota mena de serveis: hotels, apartaments, botigues, restaurants, dutxes, para-sols, hamaques, lloguer de velomars i petites embarcacions, parasailing.

## Com arribar-hi

Des del centre d'Eivissa, cal agafar la Avinguda d'Ignasi Wallis fins a arribar a la EI-20. Després cal seguir la EI-200 fins a arribar a Santa Eulària des Riu. Un cop a Santa Eulària, agafeu direcció est i seguiu les senyalitzacions.
És una cala d'arena fina i una mica fosca, amb zones dins de l'aigua amb força alga. Cap al centre de la cala hi ha construït un moll que s'endinsa uns metres en el mar. I és que a l'estiu hi ha un servei de barques que transporten passatgers des de Santa Eulària fins a la cala. Aquest moll és molt usat per nens i joves com a trampolí en els seus jocs mentre no apareixen els vaixells de transport de passatgers.
És agradable de passejar per la cala, però a més, en els seus extrems, podem connectar amb un antic camí de ronda que voreja la costa des de Santa Eulària fins a més enllà de la cala.
A l'estiu, l'ambient a la platja és molt familiar. Hi ha alguns restaurants i una escola de vela i també de busseig.
# Can Jofre (Pals)

Can Jofre és una obra de Pals (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta baixa i pis que destaca per la seva torre quadrangular, adossada a un costat de la casa.
A la torre s'hi accedia per una porta a l'interior de l'habitatge, tapiada posteriorment. Té dues plantes i petites finestres i espitlleres repartides per totes les seves cares. No conserva la teulada ni el coronament.

## Referències

* 1 2 «Can Jofre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 gener 2019].
# Calders (desambiguació)

«Calders» té aquests significats:
* Toponímia:
** Calders, municipi del Bages
** Cauders de Conflent, municipi del Conflent
** Baronia de Calders
** Castell de Calders, fortificació medieval al municipi de Calders
** Illa d'en Calders, illot d'Eivissa, vegeu illots de les Balears i les Pitiüses
** Riu de Calders, afluent del riu Bergantes a la comarca dels Ports (País Valencià)
** Riu Calders, afluent del Llobregat que discorre per les comarques del Moianès i del Bages (Catalunya)
** Monistrol de Calders, municipi del Bages
** Sant Vicenç de Calders, entitat de població al municipi del Vendrell (el Baix Penedès)
** Estació de Sant Vicenç de Calders, veïnat del Vendrell
* Biografies: Pere Calders i Rossinyol, escriptor i dibuixant
# Calderonita

La calderonita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al supergrup de la brackebuschita. Rep el nom en honor de Salvador Arana Calderón (Madrid, 1851 - 1911), professor de mineralogia i botànica a la Universitat Central, i després catedràtic de mineralogia descriptiva i cap de la secció de mineralogia del Museu de Ciències Naturals.

## Característiques

La calderonita és un vanadat de fórmula química Pb₂Fe$^{3+}$(VO₄)₂(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2001, i la primera publicació data del 2003. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4. És l'anàleg amb Fe$^{3+}$ de la brackebuschita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calderonita pertany a «08.BG: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,5:1» juntament amb els següents minerals: arsentsumebita, bearthita, brackebuschita, gamagarita, goedkenita, tsumebita, arsenbrackebuschita, feinglosita, bushmakinita, tokyoïta, melonjosephita i tancoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Las Colmenitas, situada a la localitat de Santa Marta, a la província de Badajoz (Extremadura, Espanya). També ha estat descrita en altres indrets de l'estat espanyol, així com als Estats Units, Argentina, el Japó, Austràlia, Àustria i Itàlia. A dins els territoris de parla catalana ha estat descrita únicament a la mina Maria Magdalena, a Ulldemolins (Priorat, Tarragona).

## Referències

* ↑ «Calderónite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 maig 2019].
* ↑ Joan Rosell Riba · Carles Rubio Rodríguez · Frederic Varela Balcells «Els minerals de vanadi de la mina "María Magdalena", Ulldemolins, el Priorat, Tarragona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya, 12, 5, 01-05-2017, pàg. 3-50 [Consulta: 3 març 2022].
# Calderón

* Aquest article tracta sobre la pedania de Requena. Vegeu-ne altres significats a «Calderón (desambiguació)».
Calderón és una pedania del municipi valencià de Requena, a la comarca de la Plana d'Utiel-Requena. El 2015 tenia 32 habitants.´Es tracta, doncs, del llogaret més petit del terme municipal.

## Geografia

Situada al marge dret del riu Magre, al nord de la pedania de Sant Joan. S'arriba per la carretera CV-450.

## Història

El petit nucli de Calderón va sorgir al costat d'una casa senyorial, la Casa de Calderón, d'on va prendre nom. Els seus primers habitants foren les famílies que treballaven en aquesta finca.

## Economia

L'activitat econòmica se centra en el cultiu de la vinya. En l'actualitat, la Casa de Calderón alberga el celler Dominio del Arenal, que està inclòs dintre de la Ruta del Vi, i per tant, es pot visitar.

## Festes

Les festes són en honor del Nen Jesús, i s'organitzen cada dos anys, en col·laboració amb el llogaret veí de Barrio Arroyo. Els anys parells les organitza Calderón, i els imparells, Barrio Arroyo.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor de la Comunitat Valenciana, 2009 (IVE)». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 abril 2010].
* ↑ Història de Calderón, a la web de l'Ajuntament de Requena.

## Enllaços externs

* Informació a la web de Requena
# Enric Sòria i Badia

Enric Soria Badia (Barcelona, 1937) és un arquitecte català.
Estudia a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona. Durant els seus estudis, va coincidir amb Jordi Garcés Brusés (Barcelona, 1945) al despatx MBM Arquitectes. Treballen junts des del 1970. Ambdós són professors de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona i Jordi Garcés també de l'Escola Eina de Barcelona. Han rebut diversos premis FAD d'arquitectura i dins la seva trajectòria com a arquitectes es poden citar el Pavelló Olímpic de la Vall d'Hebron o el Museu de la Ciència de Santa Cruz de Tenerife. Pel que fa als seus dissenys, estan relacionats amb el món de l'interiorisme i l'arquitectura. D'entre aquests cal destacar el llum de taula Sylvestrina (1974) o la font Alta (2004) de Jordi Garcés.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# Institut Catòlic d'Administració i Direcció d'Empreses

L'Institut Catòlic d'Administració i Direcció d'Empreses, més conegut pel seu acrònim ICADE, (en castellà: Instituto Católico de Administración y Dirección de Empresas, ICADE) és una institució educativa desapareguda en 1978 quan es va integrar en la Universitat Pontifícia de Comillas donant lloc a dues facultats d'aquesta universitat: la Facultat de Dret (ICADE) i la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials (ICADE).
En l'actualitat, segons el Manual d'Identitat Corporativa de la Universitat Pontifícia Comillas, només es pot afegir aquest acrònim, entre parèntesis, a continuació del nom oficial de cadascuna d'aquestes dues facultats, en record al nom de la institució desapareguda.

## Història

La marxa de l'ICADE comença el 1956, època en la qual desenvolupa les seves activitats a l'empara del Col·legi Universitari del Bon Consell, un seminari tècnic de direcció d'empreses. Al principi, es limità la formació a postgraduats que desitgen accedir a llocs directius de les empreses.
L'any 1960 s'uní a l'ICAI per formar l'ICADE-ICAI. Aquell mateix any inaugurà el seu programa estrella: l'E-3. Aquest exigent programa d'estudis combina les dues llicenciatures: Ciències Econòmiques i Empresarials amb la de Dret. D'aquest forma, es convertí en la primera institució acadèmica d'Espanya a oferir un programa conjunt d'aquest tipus.
L'any 1978, l'ICADE-ICAI s'integrà a la Universitat Pontifícia de Comillas. La marca ICADE s'annexà a dues facultats de la universitat.

## Antics alumnes

* Juan Fernández-Armesto Fernández-España

## Referències

* ↑ appforbrands. «Historia» (en espanyol europeu). [Consulta: 29 juny 2016].
* ↑ «Manual de Identidad Corporativa». Arxivat de l'original el 2012-05-04. [Consulta: 5 març 2015].
* ↑ «El valor del esfuerzo». El País, 06-11-2011 [Consulta: 10 febrer 2017].

## Enllaços externs

* ICADE - Derecho, ADE, Business School, CID Arxivat 2014-02-22 a Wayback Machine. Universidad Pontificia Comillas. Madrid
* Web del 50è aniversari d'ICADE Arxivat 2012-04-18 a Wayback Machine.
* ICADE Asociación
* Club Empresarial ICADE
# ASKO Kara

L'Association Sportive de la Kozah Football Club, també conegut com a ASKO Kara, és un club de futbol togolès de la ciutat de Kara. Juga els seus partits a l'Estadi Municipal de Kara.

## Palmarès

* Lliga togolesa de futbol:
** 1988, 1989, 1996, 2007, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
* Copa togolesa de futbol:
** 1975, 1976, 1987, 1995

## Referències

* ↑ «Togo - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Togo - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
# Caught

«Caught» té aquests significats:
Viccionari
# José Ruiz Sánchez

José Ruiz Sánchez (Villafranca de Córdoba, Còrdova, 19 d'octubre de 1980) és un ciclista espanyol, professional des del 2005 fins al 2009.
En el seu palmarès només destaca una victòria d'etapa en la cursa amateur de la Volta a Palència l'any 2003.

## Palmarès
### Resultats a la Volta a Espanya

* 2007. 56è de la classificació general
* 2008. 53è de la classificació general
* 2009. 118è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Interactive Brokers

Interactive Brokers és un corredor en línia fundat als Estats Units. És una de les empreses de corretatge en línia més grans del mercat nord-americà. La firma també és una de les pioneres en la digitalització del comerç.
Interactive Brokers ofereix diferents vehicles i mercats d'inversió com ara accions, opcions, futurs, VET, divises, bons o fins i tot CFD. La seu d'IB es troba a Greenwich, Connecticut.

## Referències

* ↑ Billionaire Thomas Peterffy Practically Invented Digital Trading. Now He Wants To Be Your Broker
* ↑ Avis Interactive Brokers 33 témoignages clients

## Enllaços externs

* Interactive Brokers
# Isabel de Valois i de Luxemburg

Isabel de Valois i de Luxemburg (castell de Vincennes, 1 d'octubre de 1348 $^{(Gregorià)}$ - Pavia, 11 de setembre de 1372 $^{(Gregorià)}$) fou una princesa de França que es casà amb l'hereu del Senyoriu de Milà.

## Biografia

Va néixer l'1 d'octubre de 1348 a la ciutat de Vincennes, situada en aquell moments al Regne de França i que avui en dia forma part del departament francès de Val-de-Marne, sent la filla més petita del rei Joan II de França i Bonna de Luxemburg. Fou neta per línia paterna de Felip IV de França i Joana de Borgonya, i per línia materna de Joan I de Bohèmia i Isabel I de Bohèmia. Fou germana, així mateix, de Carles V de França, Lluís I d'Anjou i Felip II de Borgonya i cunyada de Carles II de Navarra i Robert I de Bar.
Morí, a l'edat de 24 anys, l'11 de setembre de 1372 a la ciutat de Pavia.

## Núpcies i descendents

Amb motiu de la greu crisi econòmica soferta pel Regne de França durant el desenvolupament de la Guerra dels Cent Anys el seu pare la prometé en matrimoni amb un dels fills de Galeàs II Visconti, el qual havia ajudat econòmicament el regne francès.
El 8 d'octubre de 1360, a l'edat de 12 anys, Isabel i Gian Galeazzo es van casar a Milà, i sis mesos després, l'abril de 1361, va ser declarada comtessa sobirana de Vertus. Després del seu matrimoni, Isabella va portar la seva col·lecció de llibres francesos a Milà. Quan la seva filla, Valentina, va viatjar a França per al seu matrimoni, va portar dotze llibres d'origen italià. La parella va tenir quatre fills:
* Gian Galeazzo, born 1366
* Azzone, 1368–1380
* Valentina Visconti (1366-1408), casada el 1389 amb Lluís I d'Orleans.
* Carles Visconti, mort el 1372.
Només Valentina va viure fins a l'edat adulta; Isabella va morir donant a llum a Carlo a Pavia el 1372 i va ser enterrat a l'església de San Francesco de Pavia.

## Referències

* 1 2 Adams, 2010, p. 255.
* ↑ Hay, 1977, p. 107.
* 1 2 3 D'Ancona, 1990, p. 112.
* 1 2 Bell, 1988, p. 176.
* 1 2 3 4 Andrea Gamberini (2000). Gian Galeazzo Visconti, duca di Milano (in Italian). Dizionario Biografico degli Italiani, volume 54. Roma: Istituto dell'Enciclopedia Italiana. Accessed May 2020.

## Bibliografia

* Adams, Tracy. The Life and Afterlife of Isabeau of Bavaria. The Johns Hopkins University Press, 2010.
* Bell, Susan Groag. «Medieval Women Book Owners: Arbiters of Lay Piety and Ambassadors of Culture». A: Women and Power in the Middle Ages. The University of Georgia Press, 1988, p. 149–187.
* D'Ancona, Mirella Levi «La Vergine Maria nell'Offiziolo Visconteo: Parte I: Il Ms. BR 397 della Biblioteca Nazionale di Firenze» (en italian). La Bibliofilía. Casa Editrice Leo S. Olschki s.r.l., vol. 92, 2 (maggio-agosto), 1990, pàg. 109–143.
* Hay, Denys. The Italian Renaissance in Its Historical Background. 2nd. Cambridge University Press, 1977.
* The Cambridge Modern History. XIII. Cambridge at the University Press, 1934.
# Iva

* Per a altres significats, vegeu «Iva (desambiguació)».
L'iva, almescat o herba d'almesc (Ajuga iva), és una espècie de planta amb flor de la família de les lamiàcies que s'ha utilitzat tradicionalment com a planta medicinal. Habita a la zona mediterrània.
Addicionalment pot rebre els noms d'agullots, creuada, esquiva, esquiva peluda, fulla de creu, iva moscada, iva peluda, iveta, peixera, sempreviva i sempreviva vera.

## Descripció

És una petita planta herbàcia perenne que arriba fins als 10-40 cm d'altura. Tija quadrangular i pilosa amb fulles ovals, peciolades en roseta les de la base i oposades i sèssils la resta. Les flors en tiges solitàries, agrupades en verticil·lastres.

## Referències

* 1 2 «Ajuga iva». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 20 març 2022].

## Bibliografia

* T.G. Tutin et al. (Hrsg.): Flora Europaea, Volume 3: Diapensiaceae to Myoporaceae. Cambridge University Press, 1972. ISBN 978-0-521-08489-5

## Enllaços externs

* «Iva». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Iussúpovo (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Iussúpovo».
Iussúpovo (en rus: Юсупово) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 210 habitants. Pertany al districte municipal de Rtísxevo.

## Referències

* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Ртищевского муниципального района Саратовской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Ivan Frankó

Ivan Frankó (en ucraïnès: Іван Франко; nom complet i amb accents marcats: Іва́н Я́кович Франко́, transcrit al català: Ivan Iàkovytx Frankó) (poble de Nahuièvytxi, óblast de Lviv, 27 d'agost de 1856 - ciutat de Lviv, 28 de maig de 1916) va ser un poeta, escriptor, crític social i literari, periodista, economista i activista polític ucraïnès. Era també un polític radical, i va fundar el moviment socialista a Ucraïna occidental. A més de la seva obra literària, també es va destacar com a traductor de les obres de William Shakespeare, Lord Byron, Pedro Calderón de la Barca, Dante, Victor Hugo, Goethe i Friedrich von Schiller a l'ucraïnès. Fou amb Taràs Xevtxenko una de les persones que més han contribuït i influenciat el pensament literari i polític a Ucraïna.

## Referències

* ↑ «Ivan Franko - Ukrainian author and scholar» (en anglès). Britannica. [Consulta: 28 gener 2023].
* ↑ «Іван Франко і російська література» (en ucraïnès), 12-06-2015. [Consulta: 28 gener 2023].
# Jangaldesh

Jangaldesh és el nom donat per segles al territori entre Bikaner i Jodhpur (Índia, estat de Rajasthan) i es considerava que volia dir País de la Jungla; el nom jungla fou adoptat pels britànics derivat de la paraula hindi jangal, però derivava del sànscrit jangala que descrivia en realitat territoris amb manca d'aigua on abundaven els arbres khrijris i alguns animals con antilops.
El nom Jangaldesh (realment país amb poca aigua) es va donar antigament al territori al nord de Bikaner a l'entorn de Nagaur i fins al Panjab, i després es va conservar durant molt de temps. Els maharajas rajputs de Bikaner que dominaven una part de l'antic Jangaldesh, portaven el títol de Jai Jangaldhar Badshah.

## Referències

* Jangaldesh Arxivat 2011-07-08 a Wayback Machine.
# Janggunita

La janggunita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, la mina Janggun, a Corea del Sud.

## Característiques

La janggunita és un òxid de fórmula química (Mn$^{4+}$,Mn$^{2+}$,Fe$^{3+}$)₆O₈(OH)₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1975. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la janggunita pertany a «04.FG - Hidròxids (sense V o U), amb OH, sense H₂O; sense classificar» juntament amb els següents minerals: cesarolita i kimrobinsonita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1975 a la mina Janggun, a la localitat de Bonghwa-gun, a Gyeongsangbuk-do (Corea del Sud). També ha estat descrita a altres dos indrets: un a les mines de Roua, a Daluis, a la regió de Provença – Alps – Costa Blava (França), i l'altre a l'àrea d'Imini, a la província d'Ouarzazate, al Marroc.

## Referències

* ↑ «Janggunite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 abril 2017].
# Jelgava

La ciutat de Jelgava (alemany: Mitau; lituà: Mintauja; rus: Елгава / Митава; polonès: Mitawa) és la capital del municipi de Jelgava a 44 km de Riga. Fins al 1919 va ser la capital de Curlàndia. Es troba en una plana a la riba dreta del riu Lielupe.

## Fills il·lustres

* Johann Dietrich Rapp, (1746-1813) flautista i compositor.

## Vegeu també

* Teatre Ādolfa Alunāna de Jelgava
* Palau de Jelgava
* Universitat d'Agricultura de Letònia

## Enllaços externs

* Consell municipal
* Comunitata
* Periòdic local
# Jeliàbivka

Jeliàbivka (en ucraïnès: Желябівка, en rus: Желябовка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 2.669 habitants. Pertany al districte de Nijniohirski.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Javier Giralt Latorre

Javier Giralt Latorre (Barcelona, 1967) és un filòleg i professor titular de Filologia catalana del Departament de Lingüística i Literatura Hispàniques de la Universitat de Saragossa, on es va llicenciar i doctorar en Filosofia i Lletres (1997). És especialista en els camps de la dialectologia, la història de la llengua, la sociolingüística i l'onomàstica. La seva investigació se centra en el territori de la Franja de Ponent, especialment en la Llitera, però també en el Matarranya. El 2021 esdevingué el primer president de l'Acadèmia Aragonesa de la Llengua.
Va formar part del Consell Superior de les Llengües d'Aragó (2010-2013); des de 2016 és membre de la Comissió de Toponímia del Govern d'Aragó, i des de 2018 és vocal de la junta directiva de l'Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes (AILLC).
Forma part del grup d'investigació Psylex (Lenguaje y cognición), que té com a objectiu general la generació de coneixement científic sobre el llenguatge i la cognició humans, així com la seva divulgació i transferència a la societat.

## Publicacions

* Llibre de testaments (1398-1429) d'en Pere Oriola, notari de Fondespatla. Edició i estudi lingüístic. Teruel: Instituto de Estudios Turolenses, 2019.
* ‘Sie manifesta cosa a tots hòmens' : El català del segle xiv en textos notarials del Matarranya (Terol) (Amb Maria Teresa Moret Oliver). Saragossa: Prensas de la Universidad de Zaragoza, 2018.
* Partidas, calles y apodos de Binéfar (Huesca): Estudio onomástico. Binéfar: Ayuntamiento de Binéfar, 2014
* La Llengua catalana en documentació notarial del segle xvi d'Albelda (Osca). Albelda: Ayuntamiento de Albelda, 2012.
* Lèxic de la Llitera. Lleida: Milenio, 2005. (Visions de Llitera; 1), 2005.
* Aspectos gramaticales de las hablas de la Litera, Huesca. Saragossa: Institución "Fernando el Católico", 1998.

## Referències

* ↑ «La Torre de Babel» (en castellà). Aragón Radio, 11-11-2020. Arxivat de l'original el 19 de novembre 2020. [Consulta: 11 novembre 2020].
* ↑ Gràcia, José Miguel «Lliurament del Premi Franja a Javier Giralt». vol. 127 Temps de Franja, 2015, pàg. 12.
* ↑ «Una isla en La Litera» (en castellà). Heraldo, 11-11-2020. [Consulta: 11 novembre].
* ↑ «La Academia Aragonesa de la Lengua celebra su primer Pleno y elige a su Junta de Gobierno». Arainfo, 05-10-2021. [Consulta: 21 novembre 2021].
# Jete

Jete és un municipi de província de Granada, amb una superfície de 13,90 km², una població de 891 habitants (2008) i una densitat de població de 55,25 hab/km².
# JAG

JAG o Judge Advocate General és un cos jurídic als Estats Units d'Amèrica que forma part de la Marina, dels Cos de Marines, de la Guàrdia de Costa, de les forces aèries i de l'exèrcit. Aquest cos es dedica a aplicar la llei militar dels Estats Units així com a la investigació criminal juntament als forenses militars i investigadors militars dels respectius cossos militars.

## Referències

* ↑ The Code of Federal Regulations of the United States of America (en anglès). U.S. Government Printing Office, 1957.

## Vegeu també

* Catherine Bell
# JAG1

JAG1 o Jagged-1 és una proteïna lligand del receptor de membrana Notch1 implicat en decisions cel·lulars importants durant el desenvolupament. El gen que codifica JAG1 conté 26 exons al llarg de 36kb i codifica una proteïna homònima de 1218 aminoàcids i 133,8 kDa. La seva expressió comença entre la setmana 32 a la 50 del desenvolupament embrionari. Els defectes en aquest gen s'han relacionat amb la síndrome d'Alagille.

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb JAG1, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000101384 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000027276 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Lindsell CE, Shawber CJ, Boulter J, Weinmaster G. «Jagged: a mammalian ligand that activates Notch1». Cell, 80, 6, 1995, pàg. 909-917.
* ↑ Oda T, Elkahloun AG, Meltzer PS, Chandrasekharappa SC «Identification and cloning of the human homolog (JAG1) of the rat Jagged1 gene from the Alagille syndrome critical region at 20p12.». Genomics, 43, 3, 1997, pàg. 376-379.