OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramón de la Sota y Zorraquín

Ramón de la Sota y Zorraquín (Buenos Aires, Argentina, 1947) és un economista i polític basc. Es llicencià en economia a la Universitat de Sheffield. Militant del Partit Nacionalista Basc, fou membre del Buro de Nacions Europees sense Estat de Brussel·les (1974-1977) i del Consell Federal de l'Estat Espanyol del Moviment Europeu (1973-1974).
Membre del Bizkai Buru Batzar (1977-1978) i vicepresident del Getxo Uri Buru Batzar (1976-1977), a les eleccions generals espanyoles de 1979 fou escollit senador per Biscaia.

## Enllaços externs

* Ramón de la Sota Zorraquín a l'Enciclopèdia Auñamendi
# Ranxo (gastronomia)

El ranxo és una gran escudella i carn d'olla que tradicionalment es prepara el dimarts de carnestoltes amb aliments que aporta el poble de manera voluntària.
A Barcelona i més poblacions arreu del país, aquell dia es fan sucosos àpats col·lectius que es cuinen a foc lent durant tota la jornada en honor del rei Carnestoltes, gràcies a les aportacions –de menjar o de diners– dels assistents.
Aquesta celebració popular segurament té l'origen en el costum dels antics senyors feudals de convidar tots els vilatans a un gran àpat, just abans de Quaresma.

## Referències

* 1 2 3 «Ranxo (gastronomia)». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Ranxeria Table Mountain

La Ranxeria Table Mountain és una tribu reconeguda federalment d'amerindis dels Estats Units pertanyents a la banda Chukchansi dels yokuts i als monache. També és la ranxeria de la tribu, situada al comtat de Fresno (Califòrnia).

## Reserva

Fundada en 1916, la Ranxeria Table Mountain té 61 acres de superfície i es troba al comtat de Fresno, vora Friant (Califòrnia). La població de la reserva és aproximadament d'11 persones, amb 34 membres de la tribu vivint a l'àrea.

## Govern

La seu de la tribu es troba a Friant, i el cap tribal és Leanne Walker-Grant.

## Desenvolupament econòmic

La tribu té la propietat i la gestió del Casino Table Mountain, del restaurant Eagle's Landing, del Mountain Feast Buffet, i del TM Cafe, tots situats a Friant.

## Referències

* 1 2 "California Indians and Their Reservations: T." Arxivat 2013-09-30 a Wayback Machine. San Diego State University Library and Information Access. Consultat 12 juny 2013.
* ↑ Pritzker, 159
* ↑ "Tribal Governments by Area." Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine. National Congress of American Indians. (consultat 27 juny 2010)
* ↑ "Table Mountain." 500 Nations. (consultat 27 maig 2010)

## Bibliografia

* Eargle, Jr., Dolan H. California Indian Country: The Land and the People. San Francisco: Tree Company Press, 1992. ISBN 0-937401-20-X.
* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1.
# Rafael García de la Riva Sanchiz

Rafael García de la Riva Sanchiz (nascut el 21 de juliol de 1943) ha estat un polític socialista valencià, que ha estat governador civil de diverses províncies durant el govern de Felipe González.
L'octubre de 1974 figura com a afiliat a l'Agrupació del PSOE d'El Puig. Havia estat director de l'Institut Nacional de la Salut a València fins que en gener de 1988 fou governador civil de Terol El 1992 va deixar el càrrec quan fou nomenat Governador civil de Castelló Deixà el càrrec el 1994, quan fou nomenat Governador civil de Saragossa i delegat del govern a Aragó. Durant el seu mandat es va produir el segrest de Publio Cordón Munilla per part del GRAPO i fou objecte d'una polèmica quan un subsecretari del govern civil el va acusar d'ús indegut de cabals públics quan era governador civil de Castelló. Va ocupar el càrrec fins a juliol de 1995, quan fou nomenat governador civil d'Alacant. Va ocupar el càrrec fins a la victòria de José María Aznar a les eleccions generals espanyoles de 1996.

## Referències

* ↑ García de la Riva Sanchiz, Rafael al web de la Fundació Pablo Iglesias
* ↑ El Gobierno fija en 18 meses el servicio sustitutorio para los objetores de conciencia, El País, 16 de gener de 1988
* ↑ Real Decreto 1485/1992, de 4 de diciembre, por el que se nombra Gobernador civil de la provincia de Castellón de la Plana a don Rafael García de la Riva Sanchiz.
* ↑ Real Decreto 2325/1993, de 29 de diciembre, por el que se nombra Delegado del Gobierno en la Comunidad Autónoma de Aragón y Gobernador civil de Zaragoza a don Rafael García de la Riva Sanchiz
* ↑ El entorno de Cordón intenta contactar con los GRAPO fuera de Aragón, El País, 16 de juliol de 1995
* ↑ El delegado del gobierno aragonés, acusado del uso indebido de fondos, ABC, 17 de setembre de 1994
* ↑ Real Decreto 1256/1995, de 14 de julio, por el que se nombra Gobernador civil de la provincia de Alicante a don Rafael García de la Riva Sanchiz.
# Rasa del Barranc (el Riard)

La rasa del Barranc és un afluent del Riard (el qual, ensems, ho és de la Ribera Salada).
Neix a 905 m d'altitud, a 100 m a l'est del Serrat de Sant Serni de Timoneda. 1.500 m més avall, (150 m al SE de la masia de Solanelles), rep per la dreta la rasa de la Font del Martí i desguassa al Riard per la dreta a 628 m d'altitud, 200 m a l'oest de l'hort de Solanelles i poc després d'haver travessat la carretera que va del Pla de Cirera a Montpol.

## Coordenades d'altres punts significatius del seu curs

* Confluència amb la rasa de la Font del Martí, a Solanelles: 42° 4′ 5.425″ N, 1° 27′ 27.61″ E﻿ / ﻿42.06817361°N,1.4576694°E﻿ / 42.06817361; 1.4576694
* Confluència amb el Riard: 42° 3′ 42.49″ N, 1° 27′ 14.88″ E﻿ / ﻿42.0618028°N,1.4541333°E﻿ / 42.0618028; 1.4541333
# Rata gegant de cua tacada

La rata gegant de cua tacada (Uromys caudimaculatus) és una espècie de rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 1.925 msnm a Austràlia, Indonèsia i Papua Nova Guinea. Els seus hàbitats naturals són els boscos humits tropicals (tant primaris com secundaris), els boscos esclerofil·les tancats, els boscos humits oberts, els aiguamolls i els manglars. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, caudimaculatus, significa 'cua tacada' en llatí.

## Referències

* ↑ Aplin, K.; Helgen, K.; Winter, J. Uromys caudimaculatus. UICN 2017. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2017, consultada el 9 desembre 2017.
* ↑ Entrada «Uromys» d'Animalia (en anglès).
# Kalenderoğlu Mehmed

Kalenderoğlu Mehmed (? - 1609) fou un revolucionari turc cap dels djelalites o djelalis d'Anatòlia. Va néixer a Yassiviran prop d'Ankara en data desconeguda.
Era funcionari de l'estat i el 1596 fou un dels desertors al moment crític de la batalla de Mezö-Keresztes i va perdre la seva posició; va apel·lar i la condemna fou ratificada sent amenaçat encara d'un càstig major, pel que va decidir passar als rebels djelalis dirigits per Karayazidji que dominaven la major part d'Anatòlia.
A la mort de Karayazidji el 1601, el cap Deli Hasan va pactar amb el govern i fou nomenat beglerbegi de Bòsnia, però Kalenderoğlu Mehmed i altres (Karakush Ahmed, Kara Said…) es van oposar al pacte i va assolir el comandament del moviment a la regió d'Ankara-Akshehir-Kütahya. Va derrotar l'exèrcit del visir Nasuh Pasha a Bolvadin (1605).
Quan el sultà va acceptar pactar amb els caps djelalis, Kalenderoğlu Mehmed fou nomenat beglerbegi de Karaman amb títol de paixà, però no va arribar a exercir el càrrec i va rebre Ankara com a arpalik. El 1606 Kuyucu Murat Paşa va esdevenir gran visir. Murad li va ordenar unir-se a les seves forces contra els djelalis que seguien la lluita dirigits per Djampulatoghli Alí Paixà a Alep. Kalenderoğlu va desobeir i mentre Murat anava a Alep, ell es va dirigir a l'oest amb una força nombrosa i es va apoderar de tota la costa de la mar Egea i la regió de Bursa (però no la ciutat de Bursa); mentre Murad havia derrotat decisivament a Djampulatoghli Alí Paixà, i llavors Kalenderoğlu Mehmed va cridar a tots els caps djalalis a reunir-se amb ell; tots el van obeir excepte Muslu Cavush que operava a Silifke, i el mateix Djampulatoghli.
Llavors el nou cap va proposar lliurar batalla a la regió de Marash-Alep, proposta acceptada per unanimitat. L'exèrcit rebel, d'uns setanta mil homes, fou derrotat decisivament a Göksun per Kuyucu Murat Paşa el 5 d'agost de 1608.
Kalenderoğlu Mehmed i els principals caps van fugir cap a Pèrsia. Fou acollit pel xa Abbas I el Gran, però al no voler deixar la lluita armada, fou executat el 1609.

## Bibliografia

* M. Akdag, Celâli isyanlarından Büyük Kacgunluk (1603-1606), Ankara 1964

## Enllaços externs

* Qui és qui ? Arxivat 2011-10-17 a Wayback Machine. (turc)
* Informació sobre la revolta djalil i sobre el personatge (anglès)
# Llista d'alcaldes de Montmeló

Llista d'alcaldes de Montmeló:
| Alcalde | Inici mandat | Fi de mandat | Partit polític |
| Joan Filvà i Serra | 1900 | 7 de juliol de 1902 | |
| Ricard Vendrell i Vendrell | 7 de juliol de 1902 | 11 de setembre de 1904 | Comitè Fusionista de Montmeló |
| Vicenç Castells i Carreras | 11 de setembre de 1904 | 3 de gener de 1906 | |
| Pere Guasch i Martori | 3 de gener de 1906 | 8 de gener de 1906 | |
| Josep Manils i Palau | 8 de gener de 1906 | 1 d'abril de 1920 | Lliga Regionalista |
| Vicenç Falgà i Carbonell | 1 d'abril de 1920 | 30 de setembre de 1923 | |
| Josep Oliva i Clot | 30 de setembre de 1923 | 20 de març de 1924 | Dictadura de Primo de Rivera |
| Esteve Guitet i Bosch | 20 de març de 1924 | 26 de febrer de 1930 | Dictadura de Primo de Rivera |
| Vicenç Falgà i Carbonell | 26 de febrer de 1930 | 16 d'abril de 1931 | Dictadura de Primo de Rivera |
| Esteve Pellicer i Guitet | 16 d'abril de 1931 | 27 de juliol de 1936 | Partit Republicà Radical |
| Joan Pratginestós i Martí | 28 de juliol de 1936 | 17 d'octubre de 1936 | Esquerra Republicana de Catalunya |
| Miquel Domingo i Comas | 17 d'octubre de 1936 | 29 de gener de 1937 | Casal d'Unió Catalana Republicà (ERC) |
| Josep Casa i León | 5 de febrer de 1937 | 9 de setembre de 1937 | Casal d'Unió Catalana Republicà (ERC) |
| Celestí Cullell i Aguilar | 9 de setembre de 1937 | 10 de maig de 1938 | Casal d'Unió Catalana Republicà (ERC) |
| Miquel Ventura i Botines | 10 de maig de 1938 | 20 de juny de 1938 | |
| Miquel Domingo i Comas | 20 de juny de 1938 | 27 de febrer de 1939 | Casal d'Unió Catalana Republicà (ERC) |
| Antoni Planas i Farrés | 7 de febrer de 1939 | 5 de març de 1939 | Dictadura Franquista |
| Esteve Pellicer i Guitet | 5 de març de 1939 | 9 de juliol de 1943 | Dictadura Franquista |
| Antoni Planas i Farrés | 9 de juliol de 1943 | 3 de juliol de 1952 | Dictadura Franquista |
| Fèlix Molins i Torrents | 3 de juliol de 1952 | 12 d'abril de 1956 | Dictadura Franquista |
| Enric Turanzas i Boixeda | 12 d'abril de 1956 | 14 d'octubre de 1964 | Dictadura Franquista |
| Agustí Serra i Gómez | 14 d'octubre de 1964 | 21 de setembre de 1966 | Dictadura Franquista |
| Josep Sayol i Manils | 21 de setembre de 1966 | 19 d'abril de 1979 | Dictadura Franquista |
| Jose Duran Morales | 19 d'abril de 1979 | 7 de maig de 1983 | Partit Socialista Unificat de Catalunya |
| Román Ruiz i Llamas | 23 de maig de 1983 | 5 de febrer de 1992 | Partit dels Socialistes de Catalunya |
| Manuel Ramal Mata | 5 de febrer de 1992 | 17 d'abril de 2010 | Partit dels Socialistes de Catalunya |
| Antonio Jesús Guil Román | 26 d'abril de 2010 | 14 de juliol de 2018 | Partit dels Socialistes de Catalunya |
| Pere Rodríguez Rodríguez | 21 de juliol de 2018 | fins ara | Partit dels Socialistes de Catalunya |

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental, del Museu de Granollers
# Gabriel Canyelles

Gabriel Canyelles (Barcelona ? - ? 15 de maig de 1449), fou un notari i escrivà barceloní.

## Biografia

Pere Miquel Carbonell, en la seva obra De uiris illustribus catalanis el qualificà d'home docte i virtuós, tant en l'ofici i en l'art de la notaria com en les seves facultats oratòries, així com de cal·lígraf i gramàtic virtuós.
Exercí de notari reial públic a Barcelona, així com d'escrivà del Capítol de la Seu. Fou regent de les escrivanies del Consell de la Ciutat, càrrec en el qual succeí al notari Bernat d'Esplugues, l'any 1433.

## Obres

* Vademecum
* Liber negotiorum monasterii praedicatorum Barcinonae
* Llibre dels capbreus dels aniversaris

## Referències

* Mariàngela Vilallonga, La literatura llatina a Catalunya al segle xv. Repertori bio-bibliogràfic (1993, ISBN 978-84-7256-930-0).
* Fèlix Torres Amat, Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes, Barcelona, 1836.
# Tamms

* Per a altres significats, vegeu «Friedrich Tamms».
Tamms és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 724 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tamms tenia 724 habitants, 279 habitatges, i 191 famílies. La densitat de població era de 119,5 habitants/km².
Dels 279 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 19% dones solteres, i en un 31,2% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.511 $ i la renda mediana per família de 28.214 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era d'11.131 $. Aproximadament el 24,7% de les famílies i el 30,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tamms». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tamms». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Can Raset (Corçà)

Can Raset és una obra de Corçà (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al carrer Major del nucli rural de Matajudaica de dos nivells i planta baixa.
Està construïda amb els materials propis de la zona, i al mateix temps seguint el sistema constructiu també propi. És a dir, l'estructura portant està feta amb pedra i morter de calç, i la coberta amb teula àrab. També s'hi observa un tímid arrebossat.

## Història

És de destacar la terrassa cantonera, i la galeria coberta que s'obra al seu costat.

## Referències

* 1 2 3 «Can Raset». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Monceau-Saint-Waast

Monceau-Saint-Waast és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 499 habitants. Es troba a 93 km de Lilla, a 107 km de Brussel·les, a 126 km de Reims (Marne), a 44 km de Valenciennes, a 43 km de Mons, a 62 km de Charleroi, a 26 km de Fourmies, a 18 km de Maubeuge i a 10 km d'Avesnes-sur-Helpe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 539 | 567 | 664 | 540 | 576 | 500 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pascal Thurette | |
# Mansfield (Louisiana)

Mansfield és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 5.582 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mansfield tenia 5.582 habitants. La densitat de població era de 585,7 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.981 $ i la renda mediana per família de 26.683 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.239 $ mentre que les dones 19.854 $. La renda per capita de la població era d'11.850 $. Entorn del 27,2% de les famílies i el 33,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mansfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Fact Sheet- Mansfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
# Mare de Déu del Congost

Nostra Senyora del Congost és una església romànica situada a la part aragonesa del congost de Mont-rebei dins del municipi de Viacamp i Lliterà.
El temple va ser edificat al caire del precipici, sobre el curs de la Noguera Ribagorçana, que en aquella època no estava retingut. A ponent de l'ermita, una visera allargada rocosa protegeix el que en el seu moment va poder ser una població medieval estable. L'església es va edificar alhora que la torre, cap al 1070, i d'aquell moment són les filades de carreus que perduren com a sòcol de la capçalera absidal i d'alguns punts dels murs laterals.
Probablement arruïnada o per seguir les noves modes, es va refer a començaments del segle xiii, amb l'estil que actualment presenta. Recentment restaurada, es va eliminar el cor alt de fusta que hi havia als seus peus i es va deixar la pedra vista a l'interior, alhora que es va dotar de cobertes adequades.

## Enllaços externs

* Fitxa a Románico aragonés Arxivat 2020-03-19 a Wayback Machine..
# Mare de Déu del Coll de Salàs

La Mare de Déu del Coll és l'actual església parroquial del poble de Salàs de Pallars, del terme municipal del mateix nom, a la comarca del Pallars Jussà.

## Descripció

La façana exterior és alta i estreta, i està culminada per un campanar de torre de planta quadrada. La porta principal és adovellada.
A l'interior, la nau central és coberta amb volta de canó apuntada, i les laterals, fruit d'una ampliació posterior, són de volta de creueria.
Tot i que de vegades se l'esmenta com a església romànica, el temple actual sembla força més tardà, amb elements medievals, però ja dins del gòtic, i fins i tot èpoques posteriors.
Una particularitat d'aquesta església és que el presbiteri està travessat per sota pel carrer de Bon Jesús, que el franqueja per un pont.

## Història

La data de 1607 figura a sobre del portal meridional. A la reixa afegida al damunt de la porta principal hi ha la data de 1880.
L'església conserva una creu gòtica de plata sobredaurada.
Torre-campanar de l'església parroquial: segons Lluís Monreal i Martí de Riquer, el castell de Salàs, devia alçar-se dins el clos i en la part alta, prop de l'església i no lluny de la plaça quadrada i porticada.

## Referències

* 1 2 3 «Mare de Déu del Coll de Salàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].

## Bibliografia

* BELLMUNT I FIGUERAS, Joan. "Salàs de Pallars. Mare de Déu del Coll". Dins Pallars Jussà, III. Lleida: Pagès Editors, 2000 (Fets, costums i llegendes, 33). ISBN 84-7935-740-1
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.
# Marcelo Antonio Ramírez Gormaz

Marcelo Antonio Ramírez Gormaz (29 de maig del 1965, Santiago de Xile) és un retirat futbolista xilè. Fou internacional amb la selecció xilena, participant en el Mundial de 1998, i destacà com a jugador de Colo-Colo.

## Títols

| Temporada | Equip | Títol |
| 1986 | Colo-Colo | Lliga xilena de futbol |
| 1989 | Colo-Colo | Lliga xilena de futbol |
| 1991 | Colo-Colo | Lliga xilena de futbol |
| 1991 | Colo-Colo | Copa Libertadores |
| 1991 | Colo-Colo | Recopa Sudamericana |
| 1992 | Colo-Colo | Copa Interamericana |
| 1993 | Colo-Colo | Lliga xilena de futbol |
| 1996 | Colo-Colo | Lliga xilena de futbol |
| 1997C | Colo-Colo | Lliga xilena de futbol |
| 1998 | Colo-Colo | Lliga xilena de futbol |

## Referències

* ↑ issuu.com
* ↑ Marcelo Antonio Ramírez Gormaz a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Mundialistas chilenos
* ↑ «Chile at World Cup 1998». Arxivat de l'original el 2012-03-09. [Consulta: 20 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
Marcelo Ramírez amb Xile - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Xile – Copa Amèrica de futbol 1993
1 Toledo •
2 Mendoza •
3 Vilches •
4 Margas •
5 Miguel Ramírez •
6 Pizarro •
7 Zambrano •
8 Lepe •
9 Zamorano •
10 Estay •
11 Vega •
12 Marcelo Ramírez •
13 Cornejo •
14 López •
15 Musrri •
16 Parraguez •
17 Guevara •
18 González •
19 Figueroa •
20 Sierra •
21 Castillo •
22 Barrera •
Seleccionador: Salah
Selecció de futbol de Xile – Copa Amèrica de futbol 1995
1 Marcelo Ramírez •
2 Mendoza •
3 Vilches •
4 Margas •
5 Miguel Ramírez •
6 Castañeda •
7 Valencia •
8 Mardones •
9 Rozental •
10 Sierra •
11 Basay •
12 Cornez •
13 Acuña •
14 Pérez •
15 Estay •
16 Fuentes •
17 Parraguez •
18 Galdames •
19 Guevara •
20 Barrera •
21 Ruíz •
22 Salas •
Seleccionador: Azkargorta
Selecció de futbol de Xile – Copa del Món de futbol 1998
1 Tapia •
2 Castañeda •
3 Fuentes •
4 Rojas •
5 Margas •
6 Reyes •
7 Parraguez •
8 Acuña •
9 Zamorano •
10 Sierra •
11 Salas •
12 Marcelo Ramírez •
13 Neira •
14 Miguel Ramírez •
15 Villarroel •
16 Aros •
17 Vega •
18 Musrri •
19 Cornejo •
20 Estay •
21 Barrera •
22 Tejas •
Seleccionador: Acosta
Selecció de futbol de Xile – Copa Amèrica de futbol 1999
1 Marcelo Ramírez •
2 Palacios •
3 Miguel Ramírez •
4 Rojas •
5 Margas •
6 Reyes •
7 Parraguez •
8 Acuña •
9 Zamorano •
10 Sierra •
11 Salas •
12 Tapia •
13 Vargas •
14 Cartes •
15 Villarroel •
16 Aros •
17 Núñez •
18 González •
19 Valencia •
20 Estay •
21 Contreras •
22 Pizarro •
Seleccionador: Acosta :