OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harald Ertl

Harald Ertl va ser un pilot de curses automobilístiques austríac que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 31 d'agost del 1948 a Zell am See, Àustria i va morir en un accident aeri el 7 d'abril del 1982 a Sylt, Alemanya.

## A la F1

Harald Ertl va debutar a l'onzena cursa de la temporada 1975 (la 26a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 3 d'agost del 1975 el G.P. d'Alemanya al circuit de Nürburgring.
Va participar en un total de vint-i-vuit curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en cinc temporades no consecutives (1975 - 1978 i 1980), aconseguint una setena posició com millor classificació en una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1975 | Warsteiner Brewery | Hesketh | Cosworth | ARG | BRA | SUD | ESP | BEL | MON | SUE | HOL | FRA | GBR | ALE 8 | AUT Ret | ITA 9 | USA | | | | - | 0 |
| 1976 | Hesketh Racing | Hesketh | Cosworth | BRA | SUD 15 | O.USA NVQ | ESP NVQ | BEL Ret | MON NVQ | SUE Ret | FRA Ret | GBR 7 | ALE Ret | AUT 8 | HOL Ret | ITA 16 | CAN NVS | USA 13 | JAP 8 | | - | 0 |
| 1977 | Hesketh Racing | Hesketh | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA | ESP Ret | MON NVQ | BEL 9 | SUE 16 | FRA NVQ | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA | USA | CAN | JAP | - | 0 |
| 1978 | Sachs Racing | Ensign | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA | MON | BEL | ESP | SUE | FRA | GBR | ALE 11 | AUT Ret | HOL NVQ | | | | | - | 0 |
| 1978 | ATS Engineering | ATS | Cosworth | | | | | | | | | | | | | | ITA NVQ | USA | CAN | | - | 0 |
| 1980 | ATS Engineering | ATS | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA | BEL | MON | FRA | GBR | ALE NVQ | AUT | HOL | ITA | CAN | USA | | | | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 28 (19s) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Timpà (anatomia)

El timpà és una membrana elàstica, semitransparent, un xic cònica i, si no hi ha cap patologia, de color gris perlat.
La seva cara externa limita el conducte auditiu extern de l'orella externa, i la seva cara interna limita la caixa timpànica de l'orella mitjana. El mànec del martell hi està adherit radialment (en la seva cara interna).
La membrana timpànica és molt fina: mesura aproximadament 8-10 mm de diàmetre i s'estira per mitjà de petits músculs.
El timpà humà es trenca amb 150 decibels, quedant-se sord.

## Parts

A partir de la posició anatòmica del melic timpànic (al centre de la membrana timpànica), es pot dividir el timpà en 4 quadrants.:
* Quadrant I: supero-anterior
* Quadrant II: infero-anterior
* Quadrant III: infero-posterior
* Quadrant IV: supero-posterior
En el Quadrant II hi trobarem el triangle semilluminós. En el Quadrant IV i I hi trobarem la part flàccida, l'única part del timpà que no es troba tensa. A la línia divisòria entre el Quadrant IV i I hi trobarem el manubri del martell.

## Funció

És fonamental en el procés de l'audició humana. La pressió de les ones sonores fa que el timpà vibri i transmeti aquesta vibració als ossicles de l'orella.
El timpà protegeix a aquests ossicles. Per exemple, sense la membrana timpànica el fet de submergir-se en l'aigua no seria possible, ja que la pressió de l'aigua trencaria aquesta cadena i impediria l'escolta (provocaria sordesa). D'aquí que les persones amb perforació de timpà utilitzin taps.

## Referències

* ↑ Franco, Francisco; Armesto, Constantino. L'enigma de l'esfinx : desenvolupament, funcionament i vellesa del cos humà. 1a ed. València: Universitat de València, 2000, p. 144. ISBN 84-370-4381-6.

## Vegeu també

* Miringotomia
* Colesteatoma
* Drenatge transtimpànic
* Arma sònica
# Úrsula Goyzueta

Úrsula Goyzueta (La Paz, 20 d'octubre de 1787 - 1854) va ser una patriota mestissa boliviana que va destacar pel seu suport a la lluita per la Independència de Bolívia des del 16 de juliol de 1809. Al costat de les criolles Vicenta Juaristi Eguino i Simona Manzaneda «romanen en l'imaginari col·lectiu de La Paz com a símbol de la lluita contra l'opressió colonial».
Filla de Juan Baptista Goyzueta i de Nicolasa León Caricano, es va casar l'any 1811 amb el guerriller Eugenio Choquecallata. Amiga íntima de Vicenta, va destacar en la defensa del barri de Santa Bàrbara quan La Paz va ser presa el 22 de setembre de 1814. Acusada de complicitat per l'enfrontament contra les tropes reialistes de 1814, Goyzueta va ser capturada el 21 de novembre de 1816 i condemnada pel consell de guerra a una pena pecuniària de quatre mil pesos i a una «pena d'infàmia»: va ser humiliada públicament sent obligada a passejar nua amarrada a un ruc.

## Referències

* ↑ «Mujeres, de aguerridas luchadoras a protagonistas de la política actual». Periódico de Circulación Nacional - Cambio, 10-10-2012. [Consulta: 21 agost 2013].
* ↑ Ventura, Bella Clara. Rehén de la memoria. Editorial Oveja Negra, 2009, p. 144. ISBN 978-958-061-140-0.
* ↑ Ortellado de Fossati, María Antonia. Su nombre es mujer. Escuela Técnica Salesiana, 1978, p. 149.
* 1 2 Candia Almaraz, Alberto. Anécdotas y proclamas sublimes de la historia nacional. Librería-Editorial Popular, 1991, p. 206.
* ↑ Cori Charca, Juan. «Tres paceñas y la revolución». Periódico de Circulación Nacional - Cambio, 15-07-2012. [Consulta: 21 agost 2013].
* 1 2 Roca, José Luis. Ni con Lima ni con Buenos Aires: la formación de un estado nacional en Charcas. Plural editores, 2007, p. 771. ISBN 978-999-541-076-6.
* ↑ Urquizo Sossa, Carlos. Maravillosa Bolivia: guía turística informativa. Ediciones Burgos, 1975, p. 442.
* ↑ Crespo, Luis S. Doña Vicenta Juaristi Eguino. Impr. "Renacimiento", 1925, p. 107.
* ↑ Urquidi, José Macedonio. Bolivianas ilustres; heroinas, escritoras, artistas: pte. Las heroinas de la libertad patria. Escuela tipográfica salesiana, 1918.
* 1 2 Sanabria G., Floren. Murillo y la Revolución del 16 de julio: con breves biografías de los próceres de nuestra independencia. Empresa Editora Proinsa, 1990, p. 96.
* ↑ Valencia Vega, Alipio. Simona Josefa Manzaneda: por patriota, pero "chola", un infamante suplicio acabó con su vida. Librería Editorial Juventud, 1978, p. 87.
* ↑ Sanabria G., Florén. Bolivia: síntesis histórica, geografía, económica, política y social. Proin'sa, 1975, p. 240.
# Simo Zarić

Simo Zarić és un antic cap de policia nascut el 25 de juliol de 1948 a Donja Dubica (Odzak, actual Bòsnia i Hercegovina). El 21 de juliol de 1995, el Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia va acusar-lo de crims contra la humanitat per les seves accions durant la Guerra de Bòsnia contra bosnians i croats de les viles de Bosanski Samac i Odzak. Es va lliurar voluntàriament el 14 de febrer de 1998, essent jutjat a La Haia i condemant a sis anys de presó. El 21 de gener de 2004 va ser alliberat després d'haver complert dos terços de la seva condemna, i aquell mateix any va ser candidat socialista a les eleccions municipals de Samac, essent elegit tinent d'alcalde.

## Referències

* ↑ «Initial Appearance of Simo Zarić on Thursday 26 February» (en anglès). ICTY, 25-02-1998. [Consulta: 4 març 2010]. PDF
* ↑ «Simo Zarić Granted Early Release» (en anglès). ICTY, 22-01-2004. [Consulta: 4 març 2010]. PDF
* ↑ «Simo Zaric» (en anglès). Trial Watch. [Consulta: 4 març 2010].
* ↑ «Bosnian war criminal jailed for ethnic cleansing wants to be town mayor to 'apologise'» (en anglès). Belfast Telegraph, 04-10-2004. [Consulta: 4 març 2010].
* ↑ «Simo Zaric Deputy Mayor in Bosnia» (en anglès). Balkan Insight, 01-02-2010. [Consulta: 4 març 2010].

## Enllaços externs

* Documentació sobre el procés a Simo Zarić, Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia (anglès)
# Paco Roncero

Paco Roncero (Madrid, 1969) és un cuiner madrileny cap de cuina del restaurant La Terraza del Casino de Madrid i que va treballar durant un any amb Ferran Adrià a El Bulli.
Per a alguns és considerat el millor cuiner de Madrid. El 2004, al sopar de gala ofert per la Casa Reial d'Espanya amb motiu del casament del príncep Felip va ser ell l'escollit com a representant de Madrid per a elaborar el menú, juntament amb Ferran Adrià (per Catalunya) i Juan Maria Arzak (pel País Basc).
Actualment dirigeix el restaurant eivissenc Sublimotion, considerat el més car del món, i és jurat de la tercera edició del programa d'Antena 3 Top Chef.

## Premis, guardons i puntuacions

* 1997 2a posició al Campeonato de Jóvenes cocineros de la Comunidad de Madrid
* 1997 3r posició al Campeonato de Jóvenes cocineros de España
* 2005 Premi Cuiner del Futur, atorgat per l'Acadèmia Internacional de la Gastronomia.
* 1 estrella de la Guia Michelin
* 2 sols de la Guia Campsa-Repsol
* Puntuació 9/10 a la Guia Gourmetour 2005
* Puntuació 7.5/10 a la revista "Lo mejor de la Gastronomía" 2005

## Enllaços externs

* Web del Casino de Madrid Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Šiatorská Bukovinka

Šiatorská Bukovinka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. El cens a 31 de desembre de 2017 era de 305 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1384.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques del districte de Lučenec. Consultat el 6 de maig de 2019.
* ↑ «(eslovac) (anglès) Mestská a obecná štatistika SR». Arxivat de l'original el 16 de novembre 2007. [Consulta: 7 febrer 2010].
# Pietro Nascimbene

Pietro Nascimbene (Montalto Pavese, Llombardia, 2 de febrer de 1930) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1953 i 1959. Les seves principals victòries com a professional foren una etapa al Giro d'Itàlia de 1956 i una altra a la París-Niça de 1958.

## Palmarès

* 1953
** 1r al Giro d'Umbria i vencedor d'una etapa
* 1954
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Bèlgica independents
* 1955
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Marroc
* 1956
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1958
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1955. 70è de la classificació general
* 1956. 33è de la classificació general
* 1957. 60è de la classificació general
* 1959. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1958. 34è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1959. Abandona

## Referències

* ↑ «NASCIMBENE Pietro». [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Pietro NASCIMBENE» (en italià). [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ Stefano Arosio. «NASCIMBENE, I RICORDI DEL GREGARIO» (en italià), 14-11-2016.
* ↑ Gino Cervi. «Pédar, l'enfant du pays. I novant'anni di Pietro Nascimbene» (en italià), 26-02-2020.

## Enllaços externs

* Fitxa de Pietro Nascimbene a sitiodeciclismo.net
* Fitxa de Pietro Nascimbene a museociclismo.it
# Hans Petter Ødegård

Hans Petter Ødegård (Oslo, 16 de juny de 1959) va ser un ciclista noruec. El seu principal èxit fou les dues medalles de bronze al Campionat del Món de contrarellotge per equips.

## Palmarès

* 1976
** Campió de Noruega júnior en ruta
* 1979
** Campió de Noruega amateur en contrarellotge per equips
* 1980
** Campió de Noruega amateur en contrarellotge per equips
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Renània-Palatinat
* 1981
** Campió de Noruega amateur en contrarellotge per equips
** Vencedor de 2 etapes a la Milk Race
* 1982
** Vencedor de 2 etapes a la Milk Race
* 1983
** 1r al Circuit Mezzanese
* 1984
** Campió de Noruega en contrarellotge per equips

## Referències

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# The Story of Joanna

The Story of Joanna és una pel·lícula pornogràfica de 1975 dirigida per Gerard Damiano i protagonitzada per Jamie Gillis i Terri Hall . La pel·lícula té un tema de sadomasoquisme influenciat per Histoire d'O (1954). Es considera un dels clàssics de l'Edat d'Or del Porno (1969–1984). Ha estat inclosa al Saló de la Fama de XRCO.

## Repartiment

* Jamie Gillis as Jason
* Terri Hall as Joanna
* Zebedy Colt as Griffin
* Juliet Graham as Gena
* Steven Lark as Dancer

## Recepció

Roger Feelbert de Pornonomy va donar a la pel·lícula una qualificació B-, afirmant: "Tècnicament, la pel·lícula tenia un aspecte fantàstic; en particular, l'escena entre Graham i Colt hauria de classificar-se com una de les escenes hardcore més ben rodades que puc recordar. - però pateix un ritme desigual. És de to fosc, però no tan atractiu com, per exemple, les 3 del matí o The Devil in Miss Jones. M'alegro d'haver-la vist, però hi ha poques possibilitats que torni a veure-la (excepte, potser, per comprovar l'escena de Graham/Colt.)."

## Referències

* ↑ «XRCO Hall of Fame». [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ «Pornonomy Reviews: The Story of Joana». [Consulta: 3 maig 2017].

## Enllaços externs

* Novelització
# Úrsula Salvà Salvà

Úrsula Salvà Salvà, (Llucmajor, Mallorca el 1856 - Llucmajor, 1920) fou una glosadora mallorquina. Amb una formació autodidacta improvisava les seves gloses a partir de les experiències de la vida quotidiana. No publicà cap obra ni participà en glosats, tanmateix es conserva un manuscrit redactat entre 1881 i 1884, que duu per títol Cansons de diferents cosas fetas per Ursula Salvá y Salvá amb cançons de tema religiós, el qual conté un entremès titulat Entremés de sa taula vermeya.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 15. Palma: Promomallorca, p. 92. ISBN 84-8661702-2.
# Stenocalama

Stenocalama és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per George Hampson el 1919. La seva única espècie, Stenocalama ochrotis, descrita pel mateix autor en el mateix any, es troba a Uganda.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
* ↑ De Prins, J. & De Prins, W. (2017). "Stenocalama ochrotis Hampson, 1919" Arxivat 2018-07-30 a Wayback Machine.. Afromoths
* ↑ Hampson, George F. (November 1919). "Descriptions of new Pyralidae of the Subfamilies Crambinae and Siginae". Annals and Magazine of Natural History. 9. 4 (23): 308
# Paco Pérez

«Paco Pérez» té aquests significats:
* Paco Pérez (Rosal de la Frontera, Huelva, 1962), xef i cuiner català d'origen andalús.
* Francisco Pérez Calafat (Alzira, 1951), ex-pilot de motociclisme valencià.
* Francisco Pérez-Dolz (Madrid, 1922 - Barcelona, 2017), cineasta català d'origen madrileny.
* Paco Pérez Ramos (Madrid, 1955), polític i presentador de televisió espanyol, regidor de l'Ajuntament de Madrid.
# Silvio José, el buen parásito

Silvio José, el buen parásito, és un còmic creat per Paco Alcázar que apareix des d'abril de 2005 en la revista humorística El Jueves.

## El protagonista

La sèrie sobre un inadaptat social de 45 anys, Silvio José Pereda, que viu amb el seu pare en el seu apartament i demostra esplèndides dots a l'hora de lliurar-se de qualsevol treball.
Els seus entreteniments són jugar a videojocs (normalment, la seua passió són els jocs ambientats en la Segona Guerra Mundial) en l'ordinador, criticar son pare en un "famós" fòrum d'internet, veure la televisió i dormir.
Li encanta devorar menjar escombraria, entre la qual destaquen les salsitxes "Chisparritas".

## Personatges

El seu millor i únic amic, Federico, és un esquizofrènic que va a totes bandes amb un ninot Geyperman. Aquest li serveix de guia davant qualsevol dubte, no obstant això els seus consells van des de cremar coses a fer actes violents, alguns tan forassenyats com besar en Silvio José.
Cubero, el professor d'autoescola és altre conegut de la sèrie. Amb una estètica molt similar a la d'Adolf Hitler, passa el temps passejant pels túnels del metro o pels claveguerams i escrivint poesia infantil amb missatges sádics, tals com:
"Pepín es un huerfanito que fríe un huevo frito y martillazos en la cabeza, martillazos en la cabeza"
Totes les seues poesies acaben amb la frase "Martellades al cap" repetida diverses vegades.
Altre personatge comú és el Doctor de la Quadra, un psiquiatre que necessita anàlisi psiquiàtrica l'únic objectiu del qual és torturar als seus pacients (entre ells el pare de Silvio) per a seguir cobrant-los les visites.

## La sèrie

El més destacable són els elaborats i àcids diàlegs dels personatges, entremesclats amb gran quantitat de crítica social i assaonats amb grans dosis d'humor negre. La situació personal, actituds i manera d'expressar-se del personatge recorden vagament als de Ignatius J. Reilly, antiheroi de la novel·la de John Kennedy Toole, Una conxorxa d'enzes.

## Títols publicats

* Silvio José, enamorado - Astiberri, 2014
* Silvio José, destronado - Astiberri, 2013
* Silvio José, faraón - Astiberri, 2012
* Silvio José, emperador - El Jueves, 2009
* Silvio José, el buen parásito - El Jueves, 2008

## Enllaços externs

* Silvio José
* Silvio José Emperador (castellà)
# Àlvar Campaner i Fuertes

Àlvar Campaner i Fuertes (Álvaro Campaner y Fuertes) (Valverde del Camino, Huelva, 1834 — Palma, Mallorca, 1894). Numismàtic i historiador. Descendent d'una família de magistrats (fill del magistrat Antoni Àlvar Campaner Rosselló i de Mercedes de Fuertes Delgado), es doctorà en lleis. Després d'esser destinat (1879-84) a diverses localitats espanyoles, fou nomenat fiscal de l'Audiència de Mallorca. Fou internacionalment conegut com a numismata.
Amb Artur Pedrals i Gaietà Carreras fundà i dirigí la revista Memorial numismático español el 1866. Escriví Numismática balear (1879), que completava i corregia autors anteriors; Indicador manual de numismática española (1891); un Cronicón mayoricense (1881), recull de notícies sobre Mallorca ordenades cronològicament (1229-1800), i Bosquejo de la dominación islamita en las islas Baleares (1888), elaborada a partir de fonts llatines i àrabs que confrontava amb les versions angleses i franceses del moment.
Gran col·leccionista. Desenvolupà amb precisió les seves investigacions sobre numismàtica i ceràmica, participant en els debats que s'establiren sobre l'origen de la ceràmica medieval i moderna de producció atribuïda a Mallorca. En morir, la col·lecció numismàtica es dispersà, però la de ceràmica es conserva al Museu Diocesà de Mallorca.

## Referències

* 1 2 «Àlvar Campaner i Fuertes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Àlvar Campaner i Fuertes». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum III. Palma: Promomallorca, p. 16-18. ISBN 84-8661702-2.
# Paco Rabanne

Francisco Rabaneda Cuervo, més conegut com a Paco Rabanne (Pasaia, 18 de febrer de 1934 - Portsall, 3 de febrer de 2023), fou un dissenyador de moda basc, molt destacat durant la dècada dels anys seixanta del segle xx, quan esdevingué un enfant terrible de la moda francesa.

## Biografia

Nascut a Pasaia, era fill de la cap de costura del taller de Cristóbal Balenciaga i d'un coronel de l'exèrcit republicà. L'adveniment de la guerra civil espanyola i l'afusellament del seu pare propiciaren l'exili de la seva família, que passà pels camps d'internament de Portvendres i d'Argelers de la Marenda. Seguidament, s'instal·laren a prop de Morlaix, a la Bretanya.
Entre 1951 i 1963, Rabanne va cursar arquitectura a l'escola nacional superior de belles arts de París, que pagà tot elaborant dissenys de moda, principalment bosses per Roger Model i sabates per Charles Jourdan. La seva primera aparició en el món de la moda l'efectuà amb el nom de Franck Rabanne l'any 1959, quan va presentar una sèrie de set vestits de línies geomètriques molt depurades. Un cop va acabar els seus estudis es va dedicar a fabricar artesanalment tota mena d'accessoris que eren aplicats en dissenys de Balenciaga, Nina Ricci, Maggy Rouff, Philippe Venet, Pierre Cardin i Givenchy, entre d'altres.
L'any 1965, junt amb Michèle Rosier, Christiane Bailly i Emmanuele Kant, va crear les "pacotilles", accessoris fets de rhodoide (una mena de cel·luloide), essent aquest el primer cop que signava com a Paco Rabanne. L'any següent ja va presentar la seva primera col·lecció de moda, consistent en 12 vestits elaborats principalment en rhodoide i metall.
Aquell mateix any va dissenyar vestuari per a produccions cinematogràfiques, entre les quals destaquen «Deux ou trois choses que je sais d'elle» de Jean-Luc Godard, «Les Aventuriers» de Robert Enrico, «Two for the road» de Stanley Donen, «Casino Royale» de John Huston, o «Barbarella», de Roger Vadim. Aquesta època també destaca per l'alta experimentació, en tant que Rabanne treballa el paper, el cuiro fluorescent, metall laminat, jerseis d'alumini i pell teixida, realitzant productes molt exitosos. Algunes de les seves creacions foren adquirides per les col·leccions de museus d'arreu del món, i actualment formen part del fons de museus com el MoMA de Nova York.
L'any 1969 es va introduir en el negoci dels perfums tot associant-se amb les perfumeries Puig i dissenyant perfums tant femenins ("Calandre") com masculins ("Paco Rabanne"). Des de mitjan dècada dels anys 70 del segle xx, Rabanne s'ha interessat per la moda masculina i ha elaborat col·leccions per a home, també en la línia d'emprar nous materials de maneres novedoses.

## Referències

* ↑ «S'ha mort Paco Rabanne, dissenyador de moda basc de fama mundial». VilaWeb. [Consulta: 3 febrer 2023].
* ↑ «Entrevista a Paco Rabanne per Thierry Ardison i Laurent Ruquier». Archive INA.
* ↑ Loaëc, Gwénaëlle «People en Bretagne. Le Finistère-Nord de Paco Rabanne». Le Télégramme, 08-08-2009 [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Parcours Paco Rabanne». Vogue. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ «Paco Rabanne présente des robes "importables"». Live 2 times. [Consulta: 6 maig 2015].
# Pomfret

«Pomfret» té aquests significats:
* Pomfret (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut.
* Pomfret (Vermont), població dels Estats Units a l'estat de Vermont.
# Steffen Radochla

Steffen Radochla (Leipzig, 19 d'octubre de 1978) va ser un ciclista alemany que fou professional de 2001 a 2013. Entre el seu palmarès hi ha curses com el Memorial Rik van Steenbergen o la Veenendaal-Veenendaal.

## Palmarès

* 2000
** 1r a la Rund um Berlin
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Saxònia
* 2001
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Bessèges
* 2002
** 1r al Memorial Rik van Steenbergen
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Saxònia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hessen
* 2003
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria
* 2006
** Vencedor de 2 etapes al Giro del Cap
** Vencedor d'una etapa al Tour de Poitou-Charentes
* 2007
** 1r a la Veenendaal-Veenendaal
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Renània-Palatinat
* 2008
** 1r a la Neuseen Classics
** Vencedor d'una etapa a la Szlakiem Grodów Piastowskich
* 2009
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alentejo
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it