OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Leptostomias bermudensis

Leptostomias bermudensis és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 26,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües tropicals.

## Distribució geogràfica

Es troba a Bermuda.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H., 1905. II. The deep-sea fishes of the Hawaiian Islands. A: The aquatic resources of the Hawaiian Islands. Bull. U. S. Fish Comm. v. 23 (pt 2) (for 1903). 577-713.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112p.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.
* ↑ Sutton, T.T. i T.L. Hopkins, 1996. Trophic ecology of the stomiid (Pisces: Stomiidae) fish assemblage of the eastern Gulf of Mexico: strategies, selectivity and impact of a top mesopelagic predator group. Mar. Biol. 127:179-192.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# José Ramón Navarro Nicolau

José Ramón Navarro Nicolau (Benimaclet, València 31 de març de 1945) fou un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la II Legislatura.

## Biografia

Treballà com a perit industrial i milità a les Joventuts Catòliques. Treballà a Telefónica, on fundà l'Associació Professional de Quadres de Telefónica i fou delegat sindical, cosa que li va permetre ser membre del consell d'administració de l'empresa i de FUNDESCO.
El 1983 va ingressar al Centro Democrático y Social, del que en fou president del comitè d'Alacant i candidat al Senat d'Espanya a les eleccions generals espanyoles de 1986, però no fou escollit. Sí que fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1987. Entre 1987 i 1991 ha estat vocal de les Comissions de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat, d'Economia, Pressupostos i Hisenda, d'Indústria, Comerç i Turisme i de la Comissió Permanent no legislativa d'Afers Europeus. No va revalidar l'escó a les eleccions de 1991, i cap al 1996 havia ingressat a Unió Valenciana, on fou dirigent del partit a Alacant.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.394. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 1r juny 2015].
# Generali Seguros

Generali Seguros és la marca comercial de Generali Espanya, Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros.
Generali Seguros és una companyia asseguradora espanyola, que forma part de l'assegurador italià Assicurazioni Generali, la seva activitat es basa a oferir solucions asseguradores tant a particulars com a pimes o grans corporacions.
La compañia va néixer gràcies a la fusió resultant entre Banco Vitalicio i Estrella Seguros, ambdues també pertanyien a la italiana Assicurazioni Generali.
Disposa (2013) de 2 milions d'assegurats, una xarxa de 1.571 oficines d'agència més 119 pròpies i 10.000 professionals entre corredors i agents.

## Història

En 1831 es produeix la Constitució de Assicurazioni Generali i tres anys més tard s'estableix a Espanya.
Els orígens de la companyia a Espanya es remunten a 1880, quan el 2 de juny La Previsión va començar a operar a Barcelona. El 30 de març de 1881, d'altra banda, es va establir en aquesta mateixa ciutat el Banco Vitalicio de Catalunya.
En 1887, ambdues entitats es van fusionar, prenent la nova societat el nom Banco Vitalicio d'Espanya, amb Claudi López i Bru (Marquès de Comillas), com a president.
El 1901 es constitueix La Estrella.
El 1991, el Banco Vitalicio d'Espanya va passar a formar part de "Holding Assegurador Central Hispano-Generali", al qual pertanyia en un 97,85%, i entre els principals accionistes del qual es trobaven la companyia asseguradora Assicurazioni Generali i el Banc Central Hispanoamericà.
En 1992 La Estrellal s'incorpora a Grup Generali.
En 2009 es va anunciar la integració de les companyies Estrella i Vitalicio per operar sota la marca de Generali Seguros. El procés d'integració va culminar al juliol de 2010.

## Patrocini esportiu

La companyia és el sponsor titular del Gran Premi de Motociclisme de Xest, conegut com a "Gran Premi GENERALI de laComunitat Valenciana", última carrera del campionat mundial, des de 2008.
A més, des del 2012 és l'assegurador oficial de MotoGP en les 18 carreres que es duen a terme a tot el món.
A la fi dels noranta es va patrocinar l'equip ciclista del mateix nom, Vitalicio Seguros.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la companyia
* Pàgina web oficial de Assicurazioni Generali
# Fontcalent

Fontcalent és una pedania de la ciutat valenciana d'Alacant (l'Alacantí), situada a l'entorn de la serra homònima. Limita al nord amb la Canyada del Fenollar; a l'est amb la ciutat d'Alacant; a l'oest amb l'Alcoraia i el Rebolledo; i al sud amb el Pla de la Vall-llonga i el Bacarot. Segons el cens de 2020, té una població de 660 habitants.
És una de les pedanies més extenses de les onze que té Alacant, i la seua particularitat és que la població viu disseminada en diversos nuclis: el Pla, la Serreta, la Campaneta, Algepseries, el Saladar de Fontcalent, lo Sogorb, lo Gosálvez, la Ballestera, lo Montagut, lo Navarelo i els Monteros.
Entre les construccions que es troben en aquesta pedania, destaca el centre penitenciari de Fontcalent, l'abocador municipal, el camp d'entrenament de l'Hèrcules CF, diverses pedreres existents des de fa anys i una gran cimentera. Així mateix, en els últims anys part del traçat de l'A-7 discorre per Fontcalent, així com el traçat del tren d'alta velocitat; que divideixen la pedania en dos parts.
Els nuclis de població estan distribuïts de manera dispersa, la qual cosa fa que no dispose ni de plaça pública. La pedania disposa d'una ermita en estat ruïnós, i no existeix cap comerç ni bar. Els únics serveis que disposa són d'una farmàcia i un caixer automàtic del Banc de Sabadell.

## Referències

* ↑ «Corpus toponímic valencià». AVL, 2009. Arxivat de l'original el 2020-11-06. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Un 20% dels camins de Fontcalent està per asfaltar» (en castellà). Diari La Verdad, 09-02-2009.
* ↑ Vicente, Isabel. «Fontcalent, mordida por las canteras» (en castellà), 29-06-2017. [Consulta: 8 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Població per barris Arxivat 2007-03-19 a Wayback Machine. i Guia de carrers Arxivat 2007-07-14 a Wayback Machine., en la pàgina de l'Ajuntament d'Alacant.
# La noche de Walpurgis

La noche de Walpurgis (internacionalment Werewolf Shadow, Blood Moon o The Werewolf Vs. Vampire Woman) és una pel·lícula de terror de coproducció hispano-alemanya de 1971. Dirigida per León Klimovsky i escrita per Paul Naschy i Hans Munkel es tracta de la quarta pel·lícula centrada en l'home llop Waldemar Daninsky interpretat per Naschy.
Considerada la pel·lícula més representativa de la filmografia de Paul Naschy va obtenir una recepció positiva en la taquilla espanyola, ja que es va acreditar la venda de més d'1 milió d'entrades.

## Sinopsi

Dos forenses, Hartwig i Muller, realitzen l'autòpsia al cadàver de Waldemar Daninsky i li extreuen una sorprenent bala de plata. En treure-la, el cadàver torna a la vida, mata als forenses i, amb això, mostra la seva maledicció com a licantrop.
Dos joves estudiants, Elvira i la seva amiga Genevieve, dedicades a la recerca sobre la màgia negra i la superstició, van a la recerca de la tomba de l'assassina de l'edat mitjana (i possible vampira) la comtessa Wandesa Darvula de Nadasdy. Troben una possible ubicació en la rodalia del castell del comte Waldemar Daninsky qui, coneixedor de les recerques de les joves, les convida a quedar-se el temps que desitgin. Quan totes dues joves, juntament amb Daninsky, localitzen la tomba de la comtessa al costat de les ruïnes d'una abadia, Elvira la reviu accidentalment.

## Repartiment

* Paul Naschy - Waldemar Daninsky
* Gaby Fuchs - Elvira
* Barbara Capell - Genevieve Bennett
* Andrés Resino - Inspector Marcel
* Yelena Samarina - Elizabeth Daninsky
* José Marco - Pierre
* Betsabé Ruiz - Noia de Pierre
* Barta Barri - Muller
* Luis Gaspar - Home angoixat
* María Luisa Tovar - Dona víctima
* Julio Peña - Dr. Hartwig
* Patty Shepard - Comtessa Wandesa Dárvula de Nadasdy

## Producció

Coproducció hispano-alemanya, la pel·lícula es va rodar en part a l'antic Hospital de Tuberculosos de Navacerrada, avui dia desaparegut, al valle de la Barranca. El seu pressupost era de 120.000 dòlars.

## Referències

* ↑ , <http://www.imdb.com/title/tt0066160/releaseinfo>
* ↑ , <http://www.sensacine.com/peliculas/pelicula-22357/>
* ↑ Lazaro-Reboll, Antonio. Spanish Horror Film (en anglès). Edinburgh University Press, 20 de novembre de 2012. ISBN 978-0-7486-3640-2 [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ Benshoff, Harry M. A Companion to the Horror Film (en anglès). John Wiley & Sons, 31 de juliol de 2014, p. 370. ISBN 978-1-118-88349-5 [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ Comas, Àngel. Miguel Iglesias Bonns: "cult movies" y cine de género (en castellà). Edicions Cossetània, 2003, p. 110. ISBN 978-84-96035-39-3 [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ , <https://www.rtve.es/alacarta/videos/historia-de-nuestro-cine/historia-nuestro-cine-noche-walpurgis-presentacion/3498142/>
* ↑ «Datos de Pelicula ICAA - Catalogo de Películas ICAA - La noche de Walpurgis». [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ , <https://www.filmaffinity.com/es/film442746.html>
* ↑ Besas, Peter (1971-11-03). «Spain Discovers Horror Pix». Variety: 27.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Drissa Diakité

Drissa Diakité (Bamako, 18 de febrer de 1985) és un exfutbolista malià de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Mali.
Pel que fa a clubs, destacà a OGC Nice, Olympiacos i Bastia.

## Referències

* ↑ LTD, Digital Sports Group. «Drissa Diakite – No team Football Club» (en anglès).
* ↑ «FIFA.com – FIFA Spielerstatistik Drissa DIAKITE». Arxivat de l'original el 2012-12-21. [Consulta: 17 setembre 2019].
* ↑ Scoresway Profile
* ↑ «Drissa Diakite in Nice, Franck Padovani Toulon» (en francès). OGC Nissa.com, 30-01-2006 [Consulta: 9 juliol 2013].
* ↑ «Mali international Drissa Diakite joins Olympiakos». BBC Sport, 04-09-2012 [Consulta: 9 juliol 2013].
* ↑ «D.Diakité two years in Bastia» (en francès). L'Eqiupe, 27-05-2013 [Consulta: 9 juliol 2013].
* ↑ «D.Diakité, deux ans à Bastia» (en francès). L'Équipe, 27-05-2013 [Consulta: 27 maig 2013].
# Leptostomias analis

Leptostomias analis és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües tropicals.

## Distribució geogràfica

Es troba al Carib: St. Croix.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H., 1905. II. The deep-sea fishes of the Hawaiian Islands. A: The aquatic resources of the Hawaiian Islands. Bull. U. S. Fish Comm. v. 23 (pt 2) (for 1903). 577-713.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Sutton, T.T. i T.L. Hopkins, 1996. Trophic ecology of the stomiid (Pisces: Stomiidae) fish assemblage of the eastern Gulf of Mexico: strategies, selectivity and impact of a top mesopelagic predator group. Mar. Biol. 127:179-192.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kaysville

Kaysville és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 20.351 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kaysville tenia 20.351 habitants, 5.496 habitatges, i 4.814 famílies. La densitat de població era de 778,7 habitants per km².
Dels 5.496 habitatges en un 57,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 77,6% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 12,4% no eren unitats familiars. En l'11,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,6% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 15,7% de 45 a 60 i un 6,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.383 $ i la renda mediana per família de 64.818 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.414 $ mentre que les dones 27.653 $. La renda per capita de la població era de 17.652 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kaysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kaysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Michel D'Hooghe

Michel D'Hooghe (Zele, Flandes Oriental, 19 de febrer de 1912 - Lokeren, 12 de maig de 1940) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1933 i 1940. Sempre va córrer a l'equip Van Hauwaert.
Com molts d'altres ciclistes de la seva generació va veure estroncada la seva carrera professional per culpa de la Segona Guerra Mundial, durant la qual va morir a conseqüència d'un bombardeig aeri sobre la ciutat de Lokeren.
Durant la seva carrera aconseguí 16 victòries, entre elles el Tour de Flandes de 1937.

## Palmarès

* 1934
** 1r a Westmalle
** 1r a Waarschoot
* 1935
** 1r a Borgerhout
** 1r a Muizen
** 1r al Critèrium d'Aalst
* 1936
** 1r del Tour de Limburg
** 1r a l'Etoile de Deurne
** 1r al Premi de Zwevegem
** 1r a Ekeren
** 1r a Schelle
** 1r a Hoogerheide
* 1937
** 1r del Tour de Flandes
** 1r a Zele
** 1r a Sint-Lievens-Houtem
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1938
** Campió de Flandes Oriental

## Enllaços externs

* Palmarès de Michel d'Hooghe
* Palmarès de Michel d'Hooghe (francès)
# Filant (rei dels dríops)

Segons la mitologia grega, Filant (en grec antic Φύλας) va ser un rei dels driops.
Al capdavant del seu poble, assaltà el santuari de Delfos. Amb aquest pretext, Hèracles li va declarar la guerra, i va matar Filant. Va expulsar els driops del seu territori i el donà als melis. Va emportar-se captiva la filla de Filant, Meda, que li va donar un fill anomenat Antíoc.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 95. ISBN 8429741461.
# La Calsina

La Calsina és una masia del municipi de Vacarisses, però geogràficament dins de la conca hidrogràfica de la riera de Rellinars, dins del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac.

## Història

Sembla que el mas estava format per dues cases, anomenades Sobirana i Jossana, probablement situades a ambdós costats del torrent de la Calsina. Cap al 1674 va ser restaurat per Josep Ubach i Falgueres, propietari del mas Obach. La casa va ser habitada fins als anys 1970.

## Descripció

Consta de l'habitatge principal més una pallissa a la part posterior. La casa està situada enmig d'una vall inhòspita i té a l'esquena dos dels massissos rocosos singulars del parc de Sant Llorenç: el Paller de Tot l'Any i la Roca Salvatge. L'habitatge principal ha conservat pràcticament totes les estructures excepte la coberta. És una construcció de planta rectangular, amb planta baixa més un pis/golfes, amb coberta a doble vessant. Els murs exteriors són de paredat sense arrebossar. La façana principal té un portal adovellat. La casa té diverses finestres, la majoria emmarcades amb maó (però algunes amb pedra). L'espai interior està dividit en dues crugies i conserva les escales que conduïen a la segona planta. Alguns elements interiors també estan obrats amb maó. La pallissa és una construcció de planta rectangular amb coberta a dues vessants (que no s'ha conservat). Com a elements singulars conserva quatre columnes obrades amb pedra i maó, les quals sostenien les encavallades de la coberta en lloc de les pilastres quadrades més habituals. Els murs tenen diverses obertures en forma d'espitllera.

## Referències

* 1 2 3 «La Calsina». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «La Calsina». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Masia de la Calsina». EDAT MITJANA s. V - XV i mès (blog). Carol Paez, 23-01-2018.
# Dia Mundial dels Refugiats

El Dia Mundial dels Refugiats o Dia Mundial de les Persones Refugiades és una efemèride anual celebrada el 20 de juny i promoguda per les Nacions Unides que té l'objectiu de rescatar de l'oblit la situació que viuen milions de persones desarrelades entre refugiats, apàtrides, desplaçats interns i sol·licitants d'asil que actualment hi ha al món.
Fou declarat el dia 4 de desembre de 2000 per part de l'Assemblea General de les Nacions Unides en la seua Resolució 55/76, que decidia endegar-lo a partir de l'any 2001.

## Temes

| Any | Tema |
| 2020 | Camina amb els refugiats |
| 2019 | Fes un pas endavant pel Dia Mundial dels refugiats |
| 2018 | Ara més que mai, hem d'estar al costat dels refugiats |
| 2017 | Abracem als refugiats per celebrar la humanitat en comú |
| 2016 | Estem al costat dels refugiats |
| 2015 | Amb coratge, unim-nos |
| 2014 | Migrants i refugiats: per un món plegats |
| 2013 | Dedica 1 minut per ajudar a una família obligada a fugir |
| 2012 | Una família trencada per la guerra és massa |
| 2011 | Posa't en les sabates d'un efugiat |
| 2010 | Un refugiat forçat a fugir és massa |
| 2009 | La llar |
| 2008 | Protecció |
| 2007 | Una nova llar, una nova vida |
| 2006 | Mantenint visqui la flama de l'esperança |
| 2005 | Es necessita valor per ser un refugiat |
| 2004 | Trobar una llar: començant de nou en condicions de seguretat i dignitat |
| 2003 | Joves refugiats: cimentant el futur |
| 2002 | Tolerància |
| 2001 | Respecte |

## Vegeu també

* Oficina de l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats

## Referències

* ↑ Memòria: curs 2018-2019. Institut d'Estudis Catalans, 2021, p. 500.
* ↑ «Dia internacional del Refugiat». Biblioteca de la UOC, n.d. [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ García Gordillo, Estrella. «20 de Juny: Dia mundial de les persones refugiades». Comissió Europea. Representació a Barcelona, 20-06-2017. [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ «Manifest del Dia Mundial de les Persones Refugiades». Generalitat de Catalunya, 22-06-2010. [Consulta: 19 juny 2021].
* 1 2 «World Refugee Day» (en anglès). Organització de les Nacions Unides, n.d.. [Consulta: 18 juny 2020].
* ↑ «Dia Internacional del Refugiat». Institut de Drets Humans de Catalunya, n.d.. [Consulta: 18 juny 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Dia Mundial del Refugiat (anglès)
# Limànne

Limànne (en (ucraïnès): Лиманне, en rus: Лиманное, Limànnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 172 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Kaytee Boyd

Kaytee Boyd (Hamilton, 8 de febrer de 1978) és una ciclista neozelandesa, que ha combinat la carretera amb el ciclisme en pista, encara que ha estat en aquesta última modalitat on ha obtingut els majors èxits.

## Palmarès en pista

* 2009
** Campiona d'Oceania en Persecució per equips (amb Lauren Ellis i Rushlee Buchanan)

### Resultats a la Copa del Món

* 2008-2009
** 1a a Pequín, en Persecució per equips
* 2009-2010
** 1a a Melbourne, en Persecució per equips
* 2010-2011
** 1a a Pequín, en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2010
** Campiona de Nova Zelanda en Critèrium

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Michel De Wolf

Michel De Wolf (19 de gener de 1958) és un exfutbolista belga que jugava de defensa, i posterior entrenador.
Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1986. Destacà com a jugador del club Olympique de Marseille.

## Referències

* ↑ Et Michel De Wolf entrainera le RWDM/FC Bleid‚ walfoot.be, 30 juny 2017
* ↑ Division 1B: Michel De Wolf nommé T2 de Sadio Demba à l'AFC Tubize!‚ lavenir.net, 3 juliol 2017
* ↑ «Two second-half goals give Belgium opening victory over South Korea: World Cup: Tight defense meant that South Koreans didn't get a shot on goal for more than an hour». Los Angeles Times, 12-06-1990 [Consulta: 25 juny 2015].
* ↑ Michel De Wolf Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Michel De Wolf a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ RWDM biography Arxivat 2011-02-04 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Belgium stats at Eu-Football
* ↑ Worldfootball profile