OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Portada/article maig 1
## Mercuri

Mercuri és el planeta més proper al Sol i el més petit del sistema solar. Dona una volta al Sol cada 88 dies. Mercuri és brillant quan es veu des de la Terra, amb una magnitud aparent de −2,0 a 5,5, però no es veu fàcilment, ja que la seva separació angular amb el Sol és només de 28,3°. Només es pot veure a l'alba i al crepuscle. Se'n sap relativament poc; la primera missió d'exploració de Mercuri va ser la del Mariner 10 que, entre 1974 i 1975, només va cartografiar aproximadament un 45% de la superfície del planeta. La segona és la sonda MESSENGER.
Mercuri, en aparença, és similar a la Lluna: té molts impactes de cràters, no té cap satèl·lit natural i gairebé no té atmosfera. Tanmateix, al contrari de la Lluna, té un nucli de ferro que genera un camp magnètic més o menys un 1% tan fort com el de la Terra. És un planeta excepcionalment dens a causa de la gran mida del seu nucli. Les temperatures de la superfície varien entre els 90 i els 700 kèlvins (−183 i 427 °C).
# Kepler-69b

Kepler-69b és l'exoplaneta més interior del sistema Kepler-69. Es tracta d'una superterra calenta o d'un minineptú. És un planeta de composició rocosa situat a una distància aproximada de 6 milions de quilòmetres del seu estel, Kepler-69.

## Referències

* 1 2 Douglas A. Caldwell «A super-earth-sized planet orbiting in or near the habitable zone around a sun-like star» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 18-04-2013, pàg. 101. DOI: 10.1088/0004-637X/768/2/101.
* 1 2 Lars A. Buchhave «Validation of Small Kepler Transiting Planet Candidates in or near the Habitable Zone» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 30-11-2017, pàg. 264. DOI: 10.3847/1538-3881/AA984B.
* ↑ Douglas A. Caldwell «A super-earth-sized planet orbiting in or near the habitable zone around a sun-like star» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 18-04-2013, pàg. 101. DOI: 10.1088/0004-637X/768/2/101.
* ↑ «Transit Timing Variations and linear ephemerides of confirmed Kepler transiting exoplanets». Research in Astronomy and Astrophysics, 3, 2019, pàg. 041. DOI: 10.1088/1674-4527/19/3/41.
* ↑ Jennifer van Saders «Revised Radii of Kepler Stars and Planets Using Gaia Data Release 2» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 16-10-2018, pàg. 99. DOI: 10.3847/1538-4357/AADA83.
* ↑ «A statistical reconstruction of the planet population around Kepler solar-type stars» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 2015, pàg. 180. DOI: 10.1088/0004-637X/799/2/180.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Identificador Extrasolar Planets Encyclopaedia d'exoplaneta: b/ Kepler-69 b. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ «Planet Kepler-69 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system Kepler-69 hosts at least 2 planets.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ Barclay, Thomas; et al. «A super-Earth-sized planet orbiting in or near the habitable zone around Sun-like star». arXiv, 17-04-2013. arXiv: 1304.4941v1 [Consulta: 18 abril 2013].
* ↑ «NASA's Kepler Discovers Its Smallest 'Habitable Zone' Planets to Date». NASA, 18-04-2013. Arxivat de l'original el 2020-05-08. [Consulta: 18 abril 2013].
# Rotació de conreus

La rotació de conreus (també conegut com a sistema Norfolk) és la pràctica agrícola o jardinera d'alternar les espècies cultivades sobre un mateix terreny.

## La necessitat de les rotacions

* Raons biològiques per tal de reduir la contaminació del sòl en males herbes malalties i plagues
* Motius agrofísics per tal de mantenir l'estructura òptima de la terra llaurable
* Raons agroquímiques per subministrar els elements químics necessaris al sòl
* Motius econòmics com són la ubicació dels conreus, tenir en compte la distància des del consumidor al conreu, particularment el conreu de farratges prop de les granges ramaderes 4000

## Esquema de rotació

L'alternança conreus es fa tenint en compte quin pot ser el millor conreu precedent, és a dir el cultiu que estava en la temporada anterior, (l'exemple que es dona a continuació correspon a Rússia):
* 1r: Guaret (sense conreu)
* 2n:Sègol sembrat a la tardor
* 3r:Patates plantades després de collir el sègol
* 4t:Trèvol de primer any (planta que dura més d'un any)
* 5è:Trèvol de segon any
Després d'aquest cinquè any es torna a començar la mateix rotació o se'n fa una de nova

## Classificació

Les rotacions es classifiquen segons els tipus i les espècies. N'hi ha tres tipus bàsics: Rotacions de conreus extensius, rotacions farratgeres i rotacions especials, aquestes darreres estan destinades a funcions com la protecció de l'erosió hídrica o a una particular tecnologia de conreu com pot ser el conreu en hivernacles.

## Vegeu també

* Sistema Norfolk

## Enllaços externs

* Cyclopedia of American Agriculture ed. by L. H. Bailey (1911), Vol. II--Crops, Chapter V "Crop Management," primarily the history and theory of crop rotation.
# Sanctus

El Sanctus és un himne d'aclamacio que forma part de l'ordinari de la missa catòlica, tot tancant-ne el prefaci. Antigament es coneixia com a trisagi, ja que el terme "sant" es repeteix tres cops a l'inici del text, en honor de la Santíssima Trinitat. És emprat també en gairebé tots els ritus de la litúrgia catòlica, ortodoxa i en moltes protestants.
El Sanctus segueix el caràcter general del Prefaci: és una lloança de latria, i correspon a les paraules que els àngels tributaven a Déu a Isaïes 6:3.
El text de la segona part, el Bendictus, s'ha pres de l'Evangeli segons Mateu 21:9, en el context de l'entrada triomfal de Jesús a Jerusalem Diumenge de Rams.

## Text

| En llatí Sanctus, Sanctus, Sanctus, Dominus Deus Sabaoth; pleni sunt caeli et terra gloria tua. Hosanna in excelsis. Benedictus, qui venit in nomine Domini. Hosanna in excelsis. | En català Sant, Sant, Sant, Sant és el Senyor, Déu de l'univers el cel i la terra són plens de la vostra glòria. Hossanna a dalt del cel. Beneït el qui ve en nom del Senyor. Hossanna a dalt del cel. |

## Referències

* ↑ «sanctus». [Consulta: 29 gener 2020].
# Portada/article maig 14
## Far West

El Far West (expressió anglesa, literalment l'«oest llunyà», tot i que en anglès aquesta és una denominació comuna per a la part més occidental de qualsevol lloc, i es prefereix anomenar-lo més concretament American Old West) és una regió d'Amèrica del Nord compresa entre el riu Mississipi i les muntanyes Rocoses, i més enllà, fins a l'oceà Pacífic. Anomenat també old west (el «vell oest») o wild west (l'«oest salvatge»), és la regió on es va produir el procés històric, esdevingut al llarg del segle xix, de l'expansió de la frontera dels Estats Units d'Amèrica cap a la costa de l'oceà Pacífic. Encara que la colonització del territori va començar en el segle XVI amb l'arribada dels europeus a la costa est, l'objectiu d'aconseguir la costa oest es va deure principalment a la iniciativa governamental del president Thomas Jefferson, després de la compra de la Louisiana a França el 1803. L'expansió de la frontera es considerava una recerca d'oportunitats i progrés.
# Mahjoub Tobji

Mahjoub Tobji (àrab: محجوب الطوبجي, Maḥjūb aṭ-Ṭūbjī) (Meknes, 1942) és un comandant retirat de l'Exèrcit Reial del Marroc. Va comandar un batalló de soldats saharauis durant la guerra del Sàhara Occidental i fou l'ajudant de camp del general Ahmed Dlimi. A la mort d'aquest va ser detingut arbitràriament, però va poder escapar de presó i va fugir a França. Va tornar al Marroc després d'aconseguir reunir-se amb Hassan II durant les seves vacances a França a l'Hotel Le Crillon.
En 2006 va publicar el llibre Les Officiers de Sa Majesté sobre l'exèrcit marroquí i les seves operacions durant els desplegaments a la guerra del Yom Kippur i al Sàhara Occidental. En aquest llibre va destacar el general Housni Benslimane com l'home més poderós al Marroc, responsable del seu empresonament i altres exaccions contra els dissidents marroquins, que van ser atribuïdes a Driss Basri.
Després de la publicació del seu llibre es va enfrontar a algunes intimidacions en el seu exili a França. Va deixar de rebre la seva pensió bruscament al novembre de 2012, i només es va restablir després que va fer una vaga de fam.

## Referències

* ↑ Mahjoub Tobji. Les Officiers de Sa Majesté, 2006.
* ↑ Tobji, Mahjoud. Les officiers de Sa Majesté: Les dérives des généraux marocains 1956-2006 (en francès). Fayard, 2006-09-13. ISBN 9782213640723.
* ↑ Meyssan. «Les officiers de Sa Majesté par Mahjoub Tobji» (en francès). Biblio Monde, 2006. Arxivat de l'original el 2018-11-21. [Consulta: 7 novembre 2018].
* ↑ Fahd Iraqi; Lahcen Aouad «Ahmed Dlimi. Pouvoir, luxure… et trahison ?». Telquel, N° 396 [Consulta: 31 gener 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ Faure, Odile «Pau: le nouveau combat d'un ancien officier marocain en grève de la faim» (en francès). Sud Ouest, 14-05-2013.
* ↑ Ghita Ismaili «France : Mahjoub Tobji, l'ancien militaire marocain, arrête sa grève de la faim». Yabiladi, 23-05-2013 [Consulta: 31 gener 2014].

## Enllaços externs

* Mahjoub Tobji a El País
# Kara Ibrahim Paixà

Kara Ibrahim Paixà (prop de Bayburt 1620-Rodes 1687) fou visir otomà sota el sultà Mehmet IV.
Va servir a les ordes d'Abaza Hasan Pasha i quan la revolta d'aquest fou reprimida el 1658 es va posar al servei d'altres notables, primer Firari Mustafa Pasha i després Kara Mustafa Pasha.
A través d'aquest darrer va obtenir la confiança del sultà i per això va ascendir a l'escalafó. Quan el seu protector Kara Mustafa Pasha va esdevenir gran visir (1676) fou nomenat tercer visir. Per evitar el seu contacte excessiu amb el sultà, Kara Mustafa Pasha el va fer nomenar kapudan paixà el 13 de novembre de 1677, però Ibrahim aconseguí el nomenament suplementària de kaimakan del gran visir el que li permetia residir a la capital; Kara Mustafa, emprenyat, el va fer destituir i el va rebaixar a cinquè visir el 25 de novembre de 1678, però la seva influència amb el sultà no va minvar i va tornar a ascendir a quart i tercer visir.
Al començament de la guerra contra Àustria, Kara Mustafa Pasha li retornà el seu títol de kaimakan. Durant el setge de Viena va estar a Belgrad i quan el setge va fracassar va tornar a Edirne i va començar a intrigar contra el gran visir que fou finalment executat (desembre del 1683). Kara Ibrahim Pasha va ocupar el seu lloc.
La situació militar era delicada i Kara Ibrahim no va anar ni un sol cop al front i el 17 de desembre del 1685 fou destituït. Va demanar autorització per fer el pelegrinatge però davant la sospita que era una excusa i en realitat volia provocar una revolta a Anatòlia retornant a l'activitat djelali que havia tingut a la seva joventut, fou deportat a Rodes (març de 1686) i els seus béns confiscats. El juny de 1687 fou executat en el seu lloc de desterrament.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, vol. III, pags. 1026 i 1027
Gran visir otomà :
# SAP Open 2011

El Torneig de San Jose 2011, també conegut com a SAP Open 2011 és una competició tennística disputada sobre pista dura que està inclosa dins les sèries 250 de l'ATP. LA 122a edició del torneig es va celebrar entre el 7 i el 13 de febrer del 2011 al HP Pavilion de San José, Califòrnia, Estats Units.
El canadenc Milos Raonic va aconseguir el primer títol de la seva carrera i el primer títol d'un tennista canadenc des de 1995.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | F. Verdasco | 7 | 7 | |
| | I. Karlović | 5 | 5 | | 1 | F. Verdasco | 6 | 6 |
| | M. Russell | 6$^7$ | 6$^4$ | | 5 | D. Istomin | 4 | 4 |
| 5 | D. Istomin | 7 | 7 | | | | | | 1 | F. Verdasco | 6 | 6 |
| | L. Lacko | 1 | 6¹ | | | | | | PR | J.M. del Potro | 4 | 4 |
| PR | J.M. del Potro | 6 | 7 | | PR | J.M. del Potro | 6 | 6 | | | | |
| | B. Dabul | 6 | 5 | 3 | 7 | L. Hewitt | 2 | 3 | | | | |
| 7 | L. Hewitt | 3 | 7 | 6 | | | | | | | | | 1 | F. Verdasco | 6⁶ | 6⁵ |
| | R. Berankis | 6 | 5 | 7 | | | | | | | | | | M. Raonic | 7 | 7 |
| | D. Young | 4 | 7 | 5 | | R. Berankis | 4 | 6² | | | | |
| | J. Blake | 2 | 6$^4$ | | | M. Raonic | 6 | 7 | | | | |
| | M. Raonic | 6 | 7 | | | | | | | M. Raonic | w/o | |
| 8 | K. Nishikori | 4 | 6 | 1 | | | | | 2 | G. Monfils | | |
| WC | T. Smyczek | 6 | 3 | 6 | WC | T. Smyczek | 4 | 6⁶ | | | | |
| | R. Kendrick | 2 | 7 | 4 | 2 | G. Monfils | 6 | 7 |
| 2 | G. Monfils | 6 | 5 | 6 | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Mark Knowles Michal Mertiňák | 4 | 6 | [10] |
| | Juan Martín del Potro Sam Querrey | 6 | 1 | [7] | 1 | Mark Knowles Michal Mertiňák | 6 | 5 | [4] |
| WC | Bradley Klahn Ryan Thacher | 0 | 2 | | | Alejandro Falla Xavier Malisse | 4 | 7 | [10] |
| | Alejandro Falla Xavier Malisse | 6 | 6 | | | | | | | Alejandro Falla Xavier Malisse | 4 | 6 | [8] |
| | Richard Berankis Kei Nishikori | 2 | 2 | | | | | | | Scott Lipsky Rajeev Ram | 6 | 4 | [10] |
| 4 | Santiago González Philipp Marx | 6 | 6 | | 4 | Santiago González Philipp Marx | 5 | 3 | |
| | Scott Lipsky Rajeev Ram | 7 | 6 | | | Scott Lipsky Rajeev Ram | 7 | 6 | |
| 2 | Eric Butorac Jean-Julien Rojer | 6$^8$ | 3 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
San Jose :
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013 :
ATP World Tour 2011
< 2010
2012 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Tour de Rio

El Tour de Rio és una cursa ciclista per etapes que es disputa a l'estat de Rio de Janeiro Brasil. La primera edició es va disputar el 2000 com una carrera d'un sol dia. Es va tornar a fer el 2002, ara ja com una cursa per etapes. Al llarg de la seva història ha tingut diferents noms com Volta a Rio de Janeiro, Giro de Rio o Volta internacional de Campos. Forma part del calendari de l'UCI Amèrica Tour, amb una categoria 2.1.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2000 | André Grizante | Murilo Fischer | Emile Abraham |
| 2002 | Daniel Rogelin | Márcio May | Murilo Fischer |
| 2003 | Hérbert Gutiérrez | Jorge Humberto Martínez | Richard Rodríguez |
| 2004 | Márcio May | Luiz Amorim Tavares | Breno Sidoti |
| 2007 | Matías Médici | Pedro Nicácio | Magno Nazaret |
| 2009 | Breno Sidoti | Renato Ruiz | Luis Mansilla |
| 2010 | Tomas Alberio | Christopher Jones | Mauricio Morandi |
| 2011 | Juan Pablo Suárez | Jaime Castañeda | Eduard Beltrán |
| 2012 | Kléber Ramos | Alex Diniz | Byron Guamá |
| 2013 | Óscar Sevilla | Gustavo César Veloso | Stíver Ortiz |
| 2014 | Óscar Sevilla | Gustavo César Veloso | Kléber Ramos |
| 2015 | Gustavo César Veloso | Kléber Ramos | Alex Diniz |

## Referències

* Fitxa a (memoire-du-cyclisme.eu)
* Fitxa a (sitiodeciclismo.net)

## Enllaços externs

* Tour de Rio - Lloc web oficial
# Osage Beach

Osage Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2007 tenia 4.621 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Osage Beach tenia 3.662 habitants, 1.687 habitatges, i 1.035 famílies. La densitat de població era de 150,4 habitants per km².
Dels 1.687 habitatges en un 19,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,2% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,58.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 29,3% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.448 $ i la renda mediana per família de 49.554 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.444 $ mentre que les dones 21.440 $. La renda per capita de la població era de 22.685 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Osage Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Osage Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Sant Fructuós de les Gunyoles

Sant Fructuós és una església a les Gunyoles catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'església de les Gunyoles fou construïda a la dècada del 1950, gràcies a la prestació personal de tots els veïns. Fins aleshores els feligresos havien d'anar a missa a l'església dels Garidells (de la qual sempre havien depès, malgrat la connexió política i administrativa amb la Secuita).
Petit edifici d'una sola nau de 13,5 metres de llargada i 6 metres d'amplada. A les parets hi ha tres pilars que carreguen les respectives jàsseres; els angles entre pilar i jàssera són decorats amb motius escalonats. Al fons del presbiteri hi ha tres finestres rectangulars acabades en arc de mig punt, que són l'únic punt de llum del temple. El presbiteri, enlairat dos graons del sòl de la nau, és dividit per un arc de mig punt, del qual penja un Sant Crist (sobre l'altar). Hi ha diverses imatges sobre peanyes. La façana és llisa i molt senzilla, amb una porta d'arc de mig punt, un rosetó (amb l'interior format per culs d'ampolla) i un petit campanar d'espadanya.

## Notes

* 1 2 «Església de Sant Fructuós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Port del Jorf

El port del Jorf (o Djorf) és un petit port de la costa sud-est de Tunísia, a la governació de Médenine, a la vila del mateix nom, d'on surt un ferri que enllaça el continent amb l'illa de Gerba. Cada 15 minuts un ferri fa el trajecte cap a l'illa fins a la ciutat d'Ajim (uns 2 km), i mentre un va, un altre ferri fa el recorregut contrari. L'altre enllaç amb l'illa per Al-Kantara es fa per carretera, des d'Al-Kantara-Continent fins a Al-Kantara a Gerba, construïda sobre una antiga calçada romana.
# Manaquí d'Araripe

El manaquí d'Araripe (Antilophia bokermanni) és una espècie d'ocell de la família dels píprids (Pipridae) que habita els boscos d'una zona molt reduïda del nord-est del Brasil.
# József Kürschák

József Kürschák (Buda, 14 de març de 1864 - Budapest, 26 de març de 1933) va ser un matemàtic hongarès recordat per haver estat l'organitzador d'una de les competicions matemàtiques més antigues.

## Vida i obra

Kürschák va estudiar a la Universitat Tècnica de Budapest, on va obtenir el títol de professor de física i matemàtiques el 1886. Després de ser professor de ciències durant dos anys a un institut de Rozsnyó (actualment Eslovàquia), va retornar a la Universitat Tècnica de Budapest, en la qual va obtenir el doctorat el 1890.
L'any següent, el 1891, va ser nomenat professor de la Universitat Tècnica, en la qual va desenvolupar la resta de la seva carrera acadèmica.
Va desenvolupar els seus treballs de recerca en tres direccions: la geometria, les equacions diferencials parcials (seguint el treball de Gyula Kőnig de la mateixa universitat) i les matrius i determinants.
Juntament amb Gyula Kőnig i el baró Loránd Eötvös, va ser el organitzador d'unes competicions de física i matemàtiques a nivell de batxillerat que encara es continuen celebrant a Hongria i que porten el seu nom.

## Referències

* ↑ Soucie, 2010, p. 233.
* ↑ Elbert i Garay, 2006, p. 247.
* ↑ Gray, 2018, p. 249.

## Bibliografia

* Elbert, Á.; Garay, B.M.. «Differential equations: Hungary, the extended first half of the 20th Century». A: János Horváth (ed.). A Panorama of Hungarian Mathematics in the Twentieth Century (en (anglès)). Springer, 2006, p. 245-294. ISBN 3-540-28945-3.
* Gray, Jeremy «König, Hadamard and Kürschák, and abstract algebra» (en anglès). The Mathematical Intelligencer, Vol. 19, Num. 2, 1997, pàg. 61-64. DOI: 10.1007/BF03024437. ISSN: 0343-6993.
* Gray, Jeremy. A History of Abstract Algebra (en anglès). Springer, 2018. ISBN 978-3-319-94772-3.
* Rózsa, Pál «200 years of teaching mathematics at the Technical University of Budapest» (en anglès). International Journal of Mathematical Education in Science and Technology, Vol. 25, Num. 6, 1994, pàg. 805-809. DOI: 10.1080/0020739940250604. ISSN: 0020-739X.
* Soucie, Tanja «József Kürschák» (en croat). Matka, Vol. 18, Num. 72, 2010, pàg. 233-235. ISSN: 1330-1047.
* Szénássy, Barna; Bognár, János. History of Mathematics in Hungary Until the 20th Century (en anglès). Springer, 1992. ISBN 978-3-540-55497-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «József Kürschák» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Vekerdi, L. «Kūrschák, József». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 18 gener 2019]. (anglès)
* «Kürschák, József». Budapest University of Technology and Economics. [Consulta: 18 gener 2019]. (anglès)
# Tron de Boston

El Tron de Boston és una escultura de marbre trobada prop del Tron Ludovisi a Itàlia. El seu treball escultòric és poc comú; té, però, certa semblança amb el Tron Ludovisi. Aquesta escultura deu pertànyer a l'antiguitat clàssica. Fou descoberta al 1874, poc després del descobriment i venda en una subhasta del Tron Ludivisi. Al 1896 el col·leccionista nord-americà Edward Perry Warren el comprà, i al 1908 l'inclogueren en la col·lecció del Museu de Belles Arts de Boston.

## Descripció

El Tron de Boston és un cub de marbre; tres de les cares n'estan esculpides amb relleus. A la cara principal apareix a la part central un jove nu amb ales, que sosté als braços una balança. Cadascun dels platerets de la balança conté una figureta d'un jove, que han estat interpretats com a presoners lligats. La figura central és enmig de dues dones que duen túniques jòniques i mantells, i estan assegudes sobre unes cadires decorades, observant l'escena central.
S'ha interpretat la composició com una escena de psicostasia (també kerostasia o el ritual de pesar les ànimes) i les figures representades s'han identificat amb Eros, Persèfone i Afrodita o Eros, Venus i Juno. Els dos plafons més curts o cares laterals també tenen figures esculpides, que representen: una anciana en dol (possiblement la vellesa) i en l'altra un xiquet tocant una lira (possiblement la joventut).

## Autenticitat

Es creu que el Tron Ludovisi és del s. V ae i d'origen grec. Per contra, el Tron de Boston sembla una versió romana creada posteriorment per decorar els Jardins de Salusti i que deu ser del s. I ae. Alguns arqueòlegs com Marguerita Guarducci han declarat que és una falsificació; hi ha encara, però, un grup de científics que el consideren genuí. Les proves científiques per a identificar l'antiguitat de les escultures de marbre en general són poc fiables i encara no s'ha trobat una prova que en justifique l'autenticitat.

## Referències

* 1 2 Dyson (1996), pàg.155.
* 1 2 Kerkhoff (1997), pàg. 378.

## Bibliografia

* Dyson, Stephen. In pursuit of ancient pasts a history of classical archaeology in the nineteenth and twentieth centuries. New Haven: Yale Univ. Press, 1996. ISBN 0300110979.
* Kerkhoff, Manfred. Kairos: exploraciones ocasionales en torno a tiempo y destiempo. San Juan: Editorial de la Universidad de Puerto Rico, 1997. ISBN 0847702685.