OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sameer Rawal

Sameer Rawal (Delhi, Índia, 1973). Viu entre Barcelona i Delhi. És un hispanista que ha estudiat a la Jawaharlal Nehru University (Nova Delhi), a la UNAM (Mèxic), a la BUAP (Puebla, Mèxic) i a la UAB (Barcelona). Conscient que l'idioma, la cultura i la identitat són aspectes que estan inevitablement entrellaçats, tradueix i escriu quatre idiomes: l'hindi, l'anglès, l'espanyol i el català. Ha traduït dues obres de Mercè Rodoreda a l'hindi: la novel·la La plaça del Diamant i l'antologia d'històries Tots els contes. Ha publicat la seva poesia a Calaix de sàndal, una edició bilingüe hindi-català (Servei de Publicacions, Universitat Autònoma de Barcelona, 2006). Els poemes transmeten intimitat mitjançant uns versos estranys, curts, quasi exactes i vaporosos. L'edició en dos idiomes funciona com un símbol per a aquells que només coneixen un dels dos idiomes/cultures. Per a aquells que els coneixen tots dos, els poemes accentuen la desigualtat ideològica o la no correspondència de significat a la traducció poètica. El 2011 va publicar Com espigues de blat amb vents de l'est, una antologia trilingüe de l'obra de cinc joves poetes indis, inclòs ell (Cafè Central/Emboscall). La seva primera novel·la, Dastan-e-kakaka, en hindi, serà publicada properament per HarperCollins India. Actualment treballa en la seva primera novel·la en espanyol, que de moment es titula Siete historias íntimas del Sr. Gandhi.

## Referències

* ↑ «Sameer Rawal». Tralicat. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 20 novembre 2015].
# San Vicente del Valle

San Vicente del Valle és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Montes de Oca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 33 | 39 | 39 | 52 |
# San Vicente del Palacio

San Vicente del Palacio és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 307 | 266 | 239 | 232 |
# Bambuneres

Les bambuneres era com se les anomenava popularment al conjunt de dones treballadores en la indústria paperera alcoiana. Treballaven per a l'empresari Rafael Abad Santonja a la marca de paper de fumar El Bambú, entre 1907 i 1984, especialitzada en els llibrets de paper de fumar. Aquesta va entrar a formar part les Papeleras Reunidas l'any 1934. En l'època de major esplendor podien treballar fins a 800 treballadores.
Foren conegudes pel seu activisme i organització en la lluita obrera. Van ser les primeres dones en fer vaga per a reclamar un horari laboral que va permetre a les noves generacions millorar les seues condicions laborals. El 25 d'octubre de 1945, per exemple, organitzaren una vaga de braços creuats per reivindicar millors sous després de 9 anys sense cap augment salarial. Gràcies a aquesta vaga aconseguiren un augment salarial d'un 25%.

## Memòria oral i musical

Les bambuneres eren conegudes per la seua presumpta desinhibició i segons Josep Vicent Frechina i Andreu, protagonitzen una cançó popularíssima en tota la contornada Aquesta cançó, crítica amb l'empresariat, s'anomena Les bambuneres:
Les xiques del Bambú no volen fer faena, les xiques del Bambú porten calces de seda.
Les xiques del Bambú no volen als teixidors, ara volen als brosseros perquè van en camió.
Xe, que abús xe, que abús, fan les xiques del Bambú que porten calces de seda i voldrien portar més.
Ens han lluït la frontera, s'han gastat un dineral, ens han fet frontera nova en el «Círcul» Industrial.
Han portat cadires noves d'allí baix de l'estranger perquè refermen la gepa els gossos malfaeners.
Xe, que abús xe, que abús, fan les xiques del Bambú que porten calces de seda i voldrien portar més.
En el carrer la Sardina, número quaranta-u viu una xica fadrina que treballa en el Bambú.
Sa mare es ruscadera i son pare celador, ella guanya una pesseta i ell ens porta paletó.
Xe, que abús xe, que abús, fan les xiques del Bambú que porten calces de seda i voldrien portar més.

## Referències

* ↑ Cerdà Gordo, Enrique «El bambú, la marca y les bambuneres». El bambú, la marca y les bambuneres, pàg. 7-15.
* ↑ serrano, c. «Homenaje a las "bambuneras"» (en castellà), 09-03-2012. [Consulta: 12 març 2022].
* ↑ Internet, Unidad Editorial. «Alcoy rinde tributo a las 'bambuneres'» (en castellà). [Consulta: 12 març 2022].
* ↑ Frechina i Andreu, Josep Vicent ««ALLÀ A LA FABRIQUETA...» Una mirada al cançoner industrial valencià». «ALLÀ A LA FABRIQUETA...» Una mirada al cançoner industrial valencià, Gener-juny 2001.

## Enllaços externs

* https://www.apuntmedia.es/programes/valentes/temporada-2/11-08-2019-bambuneres-1930-1984_134_1392662.html
* https://dbe.rah.es/biografias/48124/rafael-abad-santonja
* http://hemeroteca.radioalcoy.com/News/New/el-modernismo-al-servicio-publicidad-un-libro
* https://alcoyinforma.es/la-television-publica-valenciana-a-punt-dedicara-un-programa-a-las-bambuneras-alcoyanas/
# Can Saiol (Montornès del Vallès)

Can Saiol és una masia de Montornès del Vallès (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt d'edificis, formant un nucli entre la carretera, les terres de Can Xec i la riera de Vallromanes. La masia principal és l'edificació més antiga, datada del segle xviii, de planta rectangular amb coberta a dues aigües. A la façana principal es troba la porta principal i s'hi disposen tres finestres petites. La masia també disposa d'una era, un pou i una torre d'aigua de planta circular feta de pedra i d'un acabat fet al 1957.

## Història

La casa principal de la finca conserva a la façana l'any inscrit, sota teulada, 1764. També es conservava una premsa on també estava inscrit l'any 1808. En el llibre de cadastre del 1861, com a propietari de la finca hi apareix un “Ramon Sayol”, qui també tenia una finca en el centre del poble. Des d'aleshores que conserva aquest topònim.
Antigament, en els camps circumdants es conreava vinya i avellanes. En aquests últims anys fins al 2007, va esdevindre una important explotació ramadera.

## Referències

* 1 2 3 «Can Sayol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2017].
# Courtney Barnett

Courtney Melba Barnett (nascuda el 3 de novembre de 1987) és una cantant, cantautora i música australiana. Barnett va començar a destacar amb l'estrena del seu EP de debut, I've Got A Friend Called Emily Ferris. L'interès internacional per la premsa musical del Regne Unit i Nord Amèrica va arribar amb l'estrena de The Double EP: A Sea of Split Peas a l'octubre de 2013.

## Referències

* ↑ Newstead, Al «It's An Aussie Invasion, Local Artists Making Waves Overseas». Tonedeaf, 04-10-2013 [Consulta: 26 octubre 2013].
# Antoni Puigvert

Antoni Puigvert és el nom dels següents personatges:
* Antoni Puigvert i Gorro (Santa Coloma de Gramenet, Barcelonès 1905 - Barcelona 1990) metge uròleg català.
* Antoni Puigvert i Romaguera (la Bisbal d'Empordà, Baix Empordà 1954) escriptor i poeta català.
# Cima Catinaccio

La Cima Catinaccio (Rosengartenspitze en alemany; 2.981 m.) és el segon cim més alt del Grup del Catinaccio, a les Dolomites. Repartit entre els ajuntaments de Tires (Tirol del Sud) i Sèn Jan de Fassa (Província de Trento), és divisòria hidrogràfica entre la Val di Tires i la Vall de Fassa.

## Morfologia i geologia

La muntanya, com totes les del seu grup, és constituïda de dolomia, roca que té origen en la sedimentació d'un antic Escull de corall i després sotmesa a una elevada erosió.
De matinada i al capvespre està sotmès com qualsevol altre pic dolomita al fenomen de l'enrosament. Els vessants semblen més suaus a l'eix nord-sud, mentre que cauen en vertical durant diversos centenars de metres a l'eix est-oest.

## Història

Els primers a escalar la Cima Catinaccio van ser dos turistes de nacionalitat anglesa: Charles Comyns Tucker i T. H. Carson, que havien contractat l'any 1874 una guia, François Devouassoud, per aconseguir-lo. En els primers anys del Segle XX, amb l'expansió de l'alpinisme modern, han estat obertes nombroses vies de pujada de diverses dificultats.

## Referències

* ↑ «Le cime del catinaccio su Vie normali».
* ↑ «Descrizione del paesaggio».
* ↑ «Prime escursioni sul Catinaccio».
# Andròmeda IV

* No s'ha de confondre amb 4 Andromedae.
Coordenades: 00$^h$ 42$^m$ 32.3$^s$; +40° 34′ 19″ Andròmeda IV (And IV) podria ser un satèl·lit irregular de la galàxia d'Andròmeda; però, és més probable que no sigui una galàxia en absolut, sinó un cúmul estel·lar vagament vinculat o alguna altra característica de fons. La galàxia és a uns 20 milions d'anys llum del nostre sistema solar. Andromeda IV seria aquesta distància perquè cap membre del grup local i no és un satèl·lit de la galàxia d'Andròmeda M31. La lluentor superficial moderada, un color molt blau, baixa taxa de formació estel·lar actual i baixa metal·licitat són consistents amb ser Andromeda IV un petit (fons) galàxia nana irregular, potser similar al Grup Local nan com IC 1613 i Sextans A. Arguments basats en la velocitat radial observada i la detecció preliminar de la punta RGB suggereixen que es troba bé fora dels límits del Grup Local.
Andròmeda IV va ser descoberta per Sidney van den Bergh el 1970, en un sondeig de plaques fotogràfiques preses amb el telescopi Schmidt de 48 polzades (1,2 m) des de l'Observatori del Mont Palomar el 1970-1971, juntament amb Andròmeda I, Andròmeda II i el presumible origen o no de la galàxia d'Andròmeda III.

## Referències

* ↑ «Demographics of bulge types within 11 Mpc and implications for galaxy evolution» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2011, pàg. 47. DOI: 10.1088/2041-8205/733/2/L47.
* ↑ Afirmat a: Redshift obtained from literature by the Ned team prior to november 1992. Pàgina: 1. Data de publicació: 1992.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Annette Ferguson «On the Nature of Andromeda IV» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-08-2000, pàg. 821–832. DOI: 10.1086/301485.
* ↑ Ferguson, Gallagher, Wyse «On the nature of Andromeda IV». The Astronomical Journal, 120, 2000, pàg. 821–832. arXiv: astro-ph/0005015. Bibcode: 2000AJ....120..821F. DOI: 10.1086/301485.
* ↑ McConnachie, A. W.; Irwin, M. J.; Ferguson, A. M. N.; Ibata, R. A.; Lewis, G. F.; Tanvir, N. «Distances and metallicities for 17 Local Group galaxies». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 356, 4, 2005, pàg. 979–997. arXiv: astro-ph/0410489. Bibcode: 2005MNRAS.356..979M. DOI: 10.1111/j.1365-2966.2004.08514.x.
* ↑ van den Bergh, Sydney «Search for Faint Companions to M31». Astrophysical Journal, 171, 01-01-1972, pàg. L31. Bibcode: 1972ApJ...171L..31V. DOI: 10.1086/180861.
# Marco Serpellini

Marco Serpellini (Lovere, província de Bèrgam, Llombardia, 14 d'agost de 1972) és un ciclista italià, que fou professional entre 1994 i 2006.
Com a ciclista en categoria junior es proclamà campió del món a Middlesbrough el 1990. El 1994 passà al professionalisme de la mà de l'equip Lampre. No serà fins al 1996 quan aconsegueixi la primera victòria professional, el Gran Premi Pino Cerami.
El 1998 farà la seva millor temporada com a professional, guanyant la Volta a Portugal i el Giro del Piemont, a més d'acabar novè a la Volta a Espanya.
La seva darrera victòria fou en una etapa de la Cursa de la Pau de 2006.

## Palmarès

* 1989
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Rüebliland
* 1990
** Campió del món júnior en ruta
* 1992
** 1r al Giro del Canavese
* 1996
** 1r al Gran Premi Pino Cerami
* 1997
** 1r al Giro del Medio Brenta
* 1998
** 1r a la Volta a Portugal i vencedor d'una etapa
** 1r al Giro del Piemont
** 1r al Gran Premi Pino Cerami
* 2000
** 1r al Gran Premi Bruno Beghelli
** Vencedor d'una etapa de l'Euskal Bizikleta
* 2003
** 1r al Gran Premi de la vila de Camaiore
* 2006
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau

### Resultats al Tour de França

* 1994. Abandona (16a etapa)
* 1995. 111è de la classificació general
* 1999. 55è de la classificació general
* 2001. 125è de la classificació general
* 2002. 74è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1998. 70è de la classificació general
* 2004. 71è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1997. 16è de la classificació general
* 1998. 9è de la classificació general

## Enllaços externs

* Web oficial
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Manuel Martínez Lara

Manolo Martínez Lara (Bigastre, 15 de juny de 1980) és un futbolista valencià, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria esportiva

Format a l'Hèrcules CF, debuta amb els alacantins la temporada 98/99, en la qual baixarien a Segona Divisió B. El migcampista acompanyaria el conjunt herculà per la categoria de bronze fins al 2003, quan fitxa pel Nàstic de Tarragona.
Amb els grana, el migcampista passaria de Segona B a primera divisió, tot i que les darreres campanyes hi seria suplent. L'estiu del 2007 recala al CD Tenerife, amb qui assoleix un nou ascens a la màxima categoria el 2009.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Manuel Julivert i Casagualda

Manuel Julivert i Casagualda (Reus, 1930) és un geòleg català.
Es llicencià en Ciències Naturals el 1952 i en Geologia el 1957 a la Universitat de Barcelona i es doctorà en Geologia a Oviedo aquell mateix any. Va marxar a Colòmbia el 1957 contractat per la Facultat d'Enginyeria del Petroli a la Universitat Industrial de Santander, a Bucaramanga. Va ser professor d'aquesta universitat i de la Universitat Nacional de Bogotà fins a finals del 1963. Tornat a la península, va ser catedràtic de Geologia a la Universitat d'Oviedo el 1964 i, posteriorment, a la Universitat Autònoma de Barcelona el 1976. A partir del 2001, és professor emèrit de la UAB.
Va participar en el volum sobre el Paleozoic i el Mesozoic a la península Ibèrica del mapa tectònic d'Europa i regions veïnes. De la seva època asturiana té molts treballs sobre tectònica de la serralada cantàbrica. Ha publicat nombrosos articles sobre geologia, sobretot referents a Colòmbia, Catalunya, i l'Antiatles i la Serralada de l'Atles marroquins. És membre de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona. Té publicats també diversos llibres, i Una historia de la geología en España el 2014.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 376.
* ↑ «Una historia de la geología en España». CCUC. [Consulta: 20-XI-2014].

## Enllaços externs

* «Manuel Julivert i Casagualda». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Excm. Sr. Manuel Julivert i Casagualda. Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
# Marie-Catherine d'Aulnoy

Marie-Catherine Le Jumel de Barneville, Baronessa d'Aulnoy (Barneville-la-Bertran, 14 de gener del 1651 - París, 13 de gener del 1705) va ser una escriptora francesa coneguda pels seus contes de fades, com ara El nan groc, i pel seu relat del viatge a Espanya.
# Marie-Charlotte Hippolyte de Campet de Saujon

Marie-Charlotte Hippolyte de Campet de Saujon, per casament Comtessa de Boufflers (1724 – 1800), va ser una patrocinadora de la literatura francesa. Tenia per mal nom "l'idole" atorgat per Madame du Deffand, era dama de la Duquesa de Chartres

## Biografia

Marie-Charlotte Hippolyte de Campet de Saujon nasqué a Rouen, erafilla de Charles-François de Saujon, Baron de la Rivère, i Louis-Angélique de Barberin de Reignac. Es casà amb l Comte Édouard de Boufflers-Rouverel, el 15 de febrer de 1746. Aviat va ser amant del Prince de Conti.
Fins al 1789, va mantenir un Salon literari i va rebre els enciclopedistes com Denis Diderot, David Hume, Grimm, Jean-Jacques Rousseau, l'abbé Prévost, l'abbé Morellet, i Beaumarchais.
El 1763, anà a Londres durant les negociacions de pau acmpanyant l'esposa de l'ambaixador francès, Madame d'Usson. Allà es trobà amb Samuel Johnson i Horace Walpole
Al final de la seva vida actuà com a agent del rei Gustau III de Suècia. Segons la tradició arranjà el matrimoni entre Germaine Necker i l'ambaixador suec Erik Magnus Staël von Holstein (Baró de Staël).
Arrestada durant el Regnat del Terror va ser absolta pel Tribunal revolucionari.
Va escriure diversos poemes i obres sobre literatura.

## Referències

* Notice bio-bibliographique de Madame de Boufflers Arxivat 2008-04-05 a Wayback Machine. by Fortunée Briquet (1804), Dictionnaire des femmes de l'ancienne France Arxivat 2013-01-29 a Wayback Machine., (Société Internationale pour l'Étude des Femmes de l'Ancien Régime)
# Marcel Delattre

Marcel Delattre (Puteaux, 17 de novembre de 1939) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1962 i 1965. Va destacar en el ciclisme en pista on va guanyar, com amateur, el Campionat del món en Persecució.

## Palmarès

* 1960
** Campió del món amateur en Persecució
* 1964
** Campió de França en Persecució

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Mariànovka

«Mariànovka» té aquests significats:
* Mariànovka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Mariànovka (Omsk), localitat de l'óblast d'Omsk, a Rússia
# Marianne Loir

Marianne Loir (1705-1783) fou una pintora francesa. Nascuda en una família de platers, es va especialitzar en la realització de retrats. Es creu que va ser educada pel pintor acadèmic Jean-François de Troy. Se li han atribuït amb seguretat deu retrats. En la col·lecció permanent del Museu Nacional de Dones Artistes, a Washington, DC, es conserva el Presumed Portrait of Madame Geoffrin («Suposat retrat de la Sra. Geoffrin»), pintat per Loir.

## Referències

* ↑ Kaiser, Christine; Salmon, Xavier; Hugues, Laurent. L'Enfant chéri au siècle des Lumières. éd. l'Inventaire, 2003, p. 183. ISBN 2-910490-41-6.
# Masaaki Higashiguchi

Masaaki Higashiguchi (Takatsuki, Prefectura d'Osaka, Japó, 12 de maig de 1986) és un futbolista japonès. Va disputar 1 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2015 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Martí de Laon

Martí de Laon († 690) fou un comte franc que apareix lluitant al costat de Pipí d'Heristal contra Ebroí.
Fou considerat un possible fill de Ansegisel i santa Begga, però aquesta teoria està avui agirebé descartada.

## Referències

* ↑ Karl August Eckhardt, Merowinger Blut - I, Die Karolinger und ihre Frauen, Witzenhausen, 1965, p. 21.
* ↑ Basada en l’Hagiolum Viennense, datat el 1040, que esmenta Pipinus, Ansegelli filius, et Martinus frater eius (« Pipi, fill d'Ansegisel, i Martí, son germà »); però avui dia es considera aquesta cita com una mala interpretació d'un passatge del Liber Historiae Francorum, que no permet pas de precisar el vincle de parentiu entre Pipí i Martí, si és que n'hi ha cap.
# Matróssovo

Matróssovo (en rus: Матросово) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 96 habitants. Pertany al districte de Poronaisk.

## Referències

* ↑ Топонимический словарь Сахалинской области. Дальневосточное книжное издательство. Сахалинское отделение. ISBN 5-7440-0136-0.
* ↑ Высоков М. С., Голубев В. А., Кожухова Т. М., Колесников Н. А., Лопачёв А. М., Тварковский Л. С.. История Сахалинской области с древнейших времён до наших дней.
# Marijn van den Berg

Marijn van den Berg (De Meern, 19 de juliol de 1999) és un ciclista neerlandès, professional des del 2018. Actualment corre a l'equip EF Education-EasyPost. El seu germà Lars també és ciclista professional.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Catalunya de 2024.

## Palmarès

* 2018
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
* 2019
** 1r a la Carpathian Couriers Race i vencedor d'una etapa
* 2021
** 1r al Gran Premi Adria Mobil
** 1r a l'Orlen Nations Grand Prix i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa de l'Alps Isera Tour
** Vencedor de 2 etapes al Tour de l'Avenir
* 2023
** 1r al Trofeu Ses Salines-Alcúdia
** Vencedor d'una etapa a la Ruta d'Occitània
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 2024
** 1r a la Région Pays de la Loire Tour i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2023. 126è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Meet our 2022 roster». EF Education-EasyPost, 05-01-2022. Arxivat de l'original el 5 de gener 2022. [Consulta: 7 gener 2022].
* ↑ «Marijn van den Berg : « J’étais moi-même impressionné de l'équipe » - Actualité» (en francès), 2021-05-31CEST19:40:00. [Consulta: 11 febrer 2023].
* ↑ «El neerlandès Marijn Van den Berg guanya la quarta etapa de la Volta a l'esprint», 21-03-2024. [Consulta: 30 març 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a siteducyclisme.net
* Marijn van den Berg a ProCyclingStats
# Maximilian von Prittwitz

Maximilian von Prittwitz und Gaffron (Bernstadt, 27 de novembre de 1848 – Berlín, 29 de març de 1917) fou un militar alemany, general durant la Primera Guerra Mundial.
Von Prittwitz procedia d'una antiga família de l'aristocràcia de Silèsia, a Bernstadt. Inicià la carrera militar com a soldat d'infanteria i lluità en la guerra austroprussiana i en la guerra francoprussiana. Durant els següents quaranta anys progressà en l'exèrcit i el 1913 fou nomenat coronel general (Generaloberst).
A l'inici de la Primera Guerra Mundial li fou encarregat el comandament del vuitè exèrcit, desplegat al front oriental, amb la missió de contenir els possibles atacs russos contra Prússia Oriental. Davant dels atacs russos, que amenaçaven la seva rereguarda, Prittwitz suggerí una retirada a l'oest del Vístula, amb el consegüent abandonament de Prússia Oriental. L'estat major alemany trobà inacceptable el pla de Prittwitz i el rellevà del càrrec, que fou ocupat per Paul von Hindenburg i Erich Ludendorff. A partir d'aquell moment Prittwitz es retirà a Berlín, on visqué tres anys abans de morir d'un atac de cor.

## Referències

* 1 2 3 4 Duffy, Michael. «Qui és qui - Maximilian von Prittwitz» (en anglès). firstworldwar.com, 22-08-2009. [Consulta: 26 agost 2012].
# Maximiliano Francisco Fiennes

Maximilien François, comte de Fiennes (segle xvii-1716) militar francès al servei de Felip V durant la Guerra de Successió Espanyola. Tinent General dels Reials Exèrcits de Felip V i comandant en cap de l'Exèrcit de les Dues Corones Borbòniques a l'Empordà, fou governador de Girona durant la Guerra dels Catalans (1713-1714), la darrera campanya militar de la Guerra de Successió Espanyola a Catalunya.

## Referències

* ↑ Don Maximiliano Francisco, conde de Fiennes, comandante en xefe de las Armas de ambas coronas en el Ampurdán
# Marie-Rose Gaillard

Marie-Rose Gaillard (Thimister, 19 d'agost de 1944 - Aywaille, 18 de juny de 2022) va ser una ciclista belga. El 1962 es va proclamar Campiona del Món en ruta.
És tieta del també ciclista Philippe Gilbert.

## Palmarès

* 1962
** Campiona del món en ruta
* 1966
** Campiona de Bèlgica en ruta

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Marie-Pierre Vieu

Marie-Pierre Vieu, política francesa nascuda el primer de febrer del 1967 a la ciutat de Tarbes (Alts Pirineus), membre del Partit Comunista Francès (PCF). Consellera regional del Consell Regional de Migdia-Pirineus del 2004 al 2015. Diputada al parlament europeu (Circumscripció Sud-Oest) des del 2017.
Marie-Pierre Vieu prové d'una família de ferroviaris amb tradició comunista i sindicalista. Va estudiar a la universitat de París-Nanterre on obté un postgrau en lletres. A partir del 2008, dirigeix l'editorial Arcane 17. Als 19 anys esdevé membre del PCF i presidenta de la UNEF-SE (unió nacional d'estudiants francesos) del 1994 al 1997. Llavors consellera municipal a Tarbes del 2004 al 2015. El 19 de juny del 2017 esdevé diputada europea.

## Referències

* ↑ «Marie-Pierre VIEU | Accueil | Députés | Parlement européen» (en francès). http://www.europarl.europa.eu.+[Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ «Marie-Pierre Vieu (@mariepierrevieu) | Twitter». https://twitter.com.+[Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ «Marie-Pierre Vieu» (en francès). mpvieu.canalblog.com. [Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ «Marie-Pierre Vieu présente son dernier ouvrage» (en francès). ladepeche.fr, 03-11-2018.