OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neogenesis

Neogenesis és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Neogenesis flaviplagialis, que es troba a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 7 abril 2019].
# Neoglyphidodon carlsoni

Neoglyphidodon carlsoni és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Fidji, les Illes Loyauté i Tonga.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Narcissus nevadensis

El Narcís de Sierra Nevada (Narcissus nevadensis) és una espècie botànica que pertany a la família de les amaril·lidàcies.

## Descripció

Narcissus nevadensis té fins a quatre flors en una inflorescència. Les flors s'inclinen en una llarga tija erecta de 28 centímetres d'altura. La corona principal està endavant i és blanquinosa amb una línia central groga, en forma de trompeta, però, és estreta i gairebé de forma cilíndrica.

## Hàbitat

És una planta d'àrees humides i entollades, endèmica de les Serralades Bètiques, que creix sobre sòls calcaris, en prades de joncs o herbassars. Entre 1.400 i 1.950 msnm en el pis supramediterrani. Floreix entre març i abril. És una espècie en seriós perill d'extinció.

## Subespècies de Narcissus nevadensis

* Narcissus nevadensis Pugsley
** Narcissus nevadensis subsp. nevadensis. Endèmica de Sierra Nevada, la Serra de Baza i la Serra de Los Filabres d'Almeria. Es coneixen quatre poblacions entre les quals es distribueixen aproximadament uns 24.000 individus. Aquesta subespècie està qualificada com en perill d'extinció per la UICN.
** Narcissus nevadensis subsp. enemeritoi. Subespècie endèmica del nord de la Regió de Múrcia, on es pot trobar una minsa i decreixent població del voltant de 120 exemplars a la Serra de Villafuerte a Moratalla. Per aquesta raó es troba en la llista vermella en perill crític d'extinció.

## Taxonomia

Narcissus abscissus va ser descrita per Herbert William Pugsley i publicat a Journal of the Royal Horticultural Society 1933, lviii. 62.

### Etimologia

Narcissus nom genèric que fa referència del jove narcisista de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos) fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; que es distingia per la seva bellesa.
El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس i que es pronuncia Nargis, que indica que aquesta planta és embriagadora).
nevadensis: epítet geogràfic que al·ludeix a la seva localització a Sierra Nevada.

### Sinonímia

* Narcissus pseudonarcissus subsp. nevadensis (Pugsley) A.Fern.

## Vegeu també

* Característiques de les amaril·lidàcies

## Referències

* ↑ a IUCN
* ↑ Flora protegida: Narcissus nevadensis
* ↑ «Narcissus nevadensis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ Narcissus nevadensis a PlantList

## Bibliografia

* John W. Blanchard: Narcissus. A Guide to Wild Daffodils. Alpine Garden Society, Woking 1990
* Dumont's Gartenhandbuch: Blumenzwiebeln und Knollen. Dumont Buchverlag, Köln 1998, ISBN 3-7701-4336-1
* Walter Erhardt: Narzissen - Osterglocken, Jonquillen, Tazetten. Ulmer Verlag, Stuttgart 1993, ISBN 3-8001-6489-2
* A. P. Hamilton: The Nevada daffodil - Narcissus nevadensis Pugsley. Daffodil & Tulip Year Book 1969: 171-175.

## Enllaços externs

* Fitxa tècnica de narcissus nevadensis a la Serra de Baza (Granada) Arxivat 2019-10-31 a Wayback Machine.
* Flora d'Almeria Arxivat 2018-04-19 a Wayback Machine. Luis Posadas Fernández]
* Narcís de Sierra Nevada
* Región de Murcia Digital: Narcissus nevadensis
# News of the World (àlbum)

News of the world (literalment, Notícies del món) és el sisè àlbum d'estudi de la banda britànica de rock Queen, publicat el 28 d'octubre de 1977. El títol del àlbum fa referència al diari britànic News of the world. Conté cançons de molt d'èxit, com ara, We Will Rock You, We Are the Champions o Spread Your Wings. Junt amb The Game (1980), és un dels discs més venut de Queen als Estats Units. La portada del disc està inspirada en una obra de l'artista Frank Kelly Freas.
"We will rock you" és un tema de rock, compost per Brian May, guitarrista de la banda i inclòs a l'àlbum. Té un ritme quadrat amb veus fortes, acompanyat amb cops de peu al terra, picaments de mans i un solo de guitarra.

## Referències

* ↑ «News of the World - Queen | Songs, Reviews, Credits | AllMusic» (en anglès). [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «QueenOnline.com - Page not found». [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ Palas), Cendrero (adm El Busto De. «Queen (7ª parte) News of the World». [Consulta: 25 maig 2021].
# Nancy Reagan

Nancy Frances Robbins (6 de juliol de 1921, Nova York, Estats Units- 6 de març de 2016) fou una actriu, esposa del 40è president dels EUA, Ronald Reagan. Fou la primera actriu que va obtenir el títol de Primera dama dels Estats Units d'Amèrica.
Nasqué i s'educà al sud de New York City, i va graduar-se a la Smith College.

## Referències

* ↑ «Muere Nancy Reagan, influyente ex primera dama de Estados Unidos». La Vanguardia, 06-03-2016 [Consulta: 6 març 2016].
# Neus Bartran i Milian

Neus Bartran i Milian (Barcelona, 24 de gener de 1952) és una exjugadora i entrenadora de bàsquet catalana.
Base, va començar a jugar al Club de Bàsquet Institució Montserrat i, posteriorment, va competir amb el Picadero Jockey Club durant tretze temporades (1968-81), amb el qual va aconseguir sis Lligues espanyoles, sis Copes de la Reina i tres Lligues catalanes, primer com a jugadora, i, després, com a entrenadora. A causa d'una greu lesió, va retirar-se de la competició al final de la temporada 1980-81. Com a entrenadora, va dirigir diversos equips de l'elit estatal, el Picadero Comansi (1980-84), El Masnou Comansi (1984-85), l'Universitari de Barcelona, Club Bàsquet Sant Just, el Club Esportiu Laietà, entre d'altres. Internacional amb la selecció espanyola en setanta-dues ocasions entre 1969 i 1980, va debutar als disset anys i va participar a quatre Campionats d'Europa (1974, 1976, 1978 i 1980).
Entre altres reconeixements, ha sigut distingida com a Històrica del Bàsquet Català el 2008.

## Palmarès
### Com a jugadora

* 5 Lligues espanyoles de bàsquet femenina: 1974-75, 1975-76, 1977-78, 1979-80, 1980-81
* 5 Copes espanyoles de bàsquet femenina: 1972-73, 1974-75, 1977-78, 1978-79, 1979-80

### Com a entrenadora

* 1 Lliga espanyoles de bàsquet femenina: 1982-83
* 1 Copa espanyola de bàsquet femenina: 1982-83
* 3 Lligues catalanes de bàsquet femenina: 1981-82, 1982-83, 1983-84

## Referències

* ↑ «Neus Bartran Milian». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Hernandez, Mari-Carmen. «Neus Bartran: la mejor encestadora de nuestro baloncesto» (en castellà). El Mundo Deportivo, 20-05-1970. [Consulta: 18 gener 2020].
* ↑ «Datos e historias de los 28 entrenadores campeones» (en castellà). LEB Oro, 25-04-2018. [Consulta: 6 juliol 2019].
* ↑ «Neus Bartran: "Me hace ilusión sacarme el título"» (en castellà). FEB, 10-03-2006. [Consulta: 6 juliol 2019].
* ↑ Hernández, Mari-Carmen. «Neus Bartran: la mejor encestadora de nuestro baloncesto» (en castellà). Mundo Deportivo p. 18, 20-05-1970. [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ «Llistat complert dels Històrics del Bàsquet Català» ( PDF). Fundació del Bàsquet Català. Arxivat de l'original el 2018-12-10. [Consulta: 6 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Nieves Bartran Milian - FEB
# Mort de l'Escolà

La Mort de l'Escolà és una muntanya de 2.457,1 m alt del límit dels termes comunals de Mentet i Pi de Conflent, de la comarca del Conflent, i Prats de Molló i la Presta, de la del Vallespir.
És a l'extrem occidental del terme de Prats de Molló i la Presta, en el meridional del de Pi de Conflent i en el sud-est del de Mentet. És al sud-oest de la Portella de Rotjà i al nord-est de Roca Colom.

## Referències

* ↑ La Mort de l'Escolà en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «116 - Pi i 125 - Prats de Molló i la Presta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Pi de Conflent i Prats de Molló i la Presta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Nikítskoie

Nikítskoie (en rus: Никитское) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 332 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Neolamprologus helianthus

Neolamprologus helianthus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Tanganyika (Àfrica oriental)

## Referències

* 1 2 «Neolamprologus helianthus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. (1998): Tanganyikan cichlids in their natural habitat. Cichlid Press.
* Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Neolamprologus. p. 274-294. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neoperla tenuispina

Neoperla tenuispina és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten taques de color marró fosc entre els ocels del cap, les potes grogues i ales que fan 14 mm de llargària.
* Penis tubular en els mascles.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malèsia: Sumatra.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1921. Ann. Soc. ent. Belg. 61:320-327.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1983. Spixiana 6(2):199. «PDF».
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:279.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Neoperla triangulata

Neoperla triangulata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kawai, 1975 (1973). Entomol. Scand., Suppl. 4:71.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Mosquiter verdós

El mosquiter verdós (Phylloscopus trochiloides) és una espècie d'ocell de la família dels fil·loscòpids (Phylloscopidae). Habita boscos poc densos i zones amb bedolls arbustius des d'Escandinàvia, nord-est d'Alemanya i nord de Polònia, cap a l'est, a través del centre de Rússia fins al riu Ienissei i nord-oest de Mongòlia, nord del Kazakhstan i Turkmenistan, nord de l'Índia, centre de la Xina i sud-est del Tibet. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
Als Països catalans únicament s'ha citat dues vegades, una a les illes Columbretes (1988) i altra al delta del Llobregat (2004).

## Subespècies

Dues subespècies (nitidus i plumbeitarsus) són modernament considerades espècies de ple dret. L'IOC (versió 3.3, 2013) inclou quatre subespècies:
* P. t. ludlowi Whistler, 1931. Nord del Pakistan.
* P. t. obscuratus Stresemann, 1929. Xina central.
* P. t. trochiloides (Sundevall, 1837). Des de l'Himàlaia centrals fins al sud de la Xina.
* P. t. viridanus Blyth, 1843. Des d'Europa nord-oriental fins al centre de Sibèria i nord-oest de la Xina.

## Referències

* ↑ «Mosquiter verdós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 23/02/2013 (català)
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 626. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Greenish Warbler. Phylloscopus trochiloides» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Corral de Calatrava

Corral de Calatrava és un municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita al nord-oest amb Los Pozuelos de Calatrava, al nord amb Alcolea de Calatrava, al nord-est amb Ciudad Real, a l'est con Cañada de Calatrava, al sud-est amb Caracuel de Calatrava, al sud amb Puertollano, Argamasilla de Calatrava, Villamayor de Calatrava i Almodóvar del Campo, i a l'oest amb Cabezarados i Abenójar.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 1.348 | 1.100 | 1.283 | 1.262 | 1.278 |
# Societat Científica Xevtxenko

La Societa Científica Xevtxenko (ucraïnès: Науко́ве товари́ство імені Шевче́нка Naukóve tovarýstvo imeni Xevtxénka) és una societat ucraïnesa consagrada a la promoció de la recerca intel·lectual i a la publicació. Fou fundada el 1873 a Lviv (Lemberg), en altre temps capital de la província austríaca de Galítsia, amb el nom de Societat Xevtxenko, pel nom del famós poeta, escriptor i pintor ucraïnès Taràs Xevtxenko. Va prendre el seu nom complet (Societat Científica Xevtxenko) en 1893. Fou llavors transformada en una institució intel·lectual i el seu periòdic començà a ser publicat.
La societat promogué una literatura consagrada a la llengua ucraïnesa, amb la qual cosa es permetia la publicació d'obres en una llengua en altre temps prohibida a Ucraïna, llavors sota dominació russa. Des del principi, la Societat Científica Xevtxenko comptà amb el suport financer d'homes de negocis i intel·lectuals ucraïnesos.

## Història

Sota la presidència de l'historiador Mikhailo Hruixevski, i gràcies sobretot a les seves contribucions, la Societat Científica Xevtxenko es desenvolupa de manera fulgurant i realitza activitats en el camp de la física, el dret i la medicina. Aquesta institució esdevé després d'això influent a ambdós costats de la frontera russo-austríaca. Durant aquest període, un dels seus donants més prolífics fou el poeta, folklorista i historiador de la literatura Ivan Frankó. En 1914, tenia centenars de volums de recerca. Comptava entre els seus membres amb Albert Einstein i Max Planck.
La Primera Guerra Mundial interrompé les activitats de la societat i al final de la guerra, la regió de Galítsia, incloent-hi Lviv, fou incorporada a la nova República de Polònia. La Societat Científica Xevtxenko perdé les seves subvencions governamentals, però aconseguí continuar amb una existència precària. Els seus contribuents més importants, en aquest moment, foren els historiadors Vassyl Sxurat, Kyrylo Studynsky i Ivan Krypiakevytx i el matemàtic Vladimir Levitski. Durant aquest període, un dels projectes més importants fou la publicació de la primera enciclopèdia general en llengua ucraïnesa, que pretenia establir una terminologia científica fins aleshores inexistent.
En 1939, l'ocupació de Lviv pels soviètics comporta la dissolució de la societat. Molts dels seus membres van ser arrestats, enviats al Gulag o executats. Més endavant, durant l'ocupació alemanya, la Societat Científica Xevtxenko funcionà de manera intermitent. Aquesta institució es traslladà a continuació a Múnic, després a París i es van fundar altres branques a Nova York, Toronto i a Austràlia en 1950.
Amb el retorn de la independència d'Ucraïna, la societat tornà a funcionar a Lviv en 1989 i emprengué noves recerques i diversos programes de publicació. Existeixen tanmateix diverses branques de la Societat a tot el territori d'Ucraïna.

## Enllaços externs

* Web oficial (ucraïnès)
* Web de la Societat científica Xevtxenko de Nova York Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine. (anglès)
# Diòxid de tiourea

Diòxid de tiourea (en anglès:Thiourea dioxide o thiox) és un compost d'organosofre que s'utilitza en la indústria tèxtil. Funciona com agent reductor. El diòxid de tiourea no és un diòxid, sinó un derivat de l'acid sulfínic (RS(O)(OH), per tant té el nom alternatiu de formamidina de l'àcid sulfínic.

## Síntesi

El diòxid de tiourea va ser preparat primer l'any 1910 pel químic Edward de Barry Barnett (1886–1961).
El diòxid de tiourea es prepara per l'oxidació de tiourea amb peròxid d'hidrogen.
    (NH₂)₂CS + 2H₂O₂ → (NH)(NH₂)CSO₂H + 2H₂O

## Usos

El diòxid de tiourea es fa servir com lleixiu blanquejant reductor en els tèxtils. El diòxid de tiourea també s'ha usat per la reducció de nitroaldehids i nitrocetones aromàtiques a nitroalcohols.

## Referències

* ↑ Klaus Fischer et al. "Textile Auxiliaries" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2002, Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a26_227
* ↑ Milne, G. W. A. Dictionary, in Gardner's Commercially Important Chemicals: Synonyms, Trade Names, and Properties, John Wiley & Sons, Inc. 2005, Hoboken, NJ, USA. doi:10.1002/0471736627.ch1
* ↑ «The Crystal and Molecular Structure of Thiourea Dioxide». Acta Crystallographica, 15, 7, 1962, pàg. 675–682. DOI: 10.1107/S0365110X62001851.
* ↑ Barnett first prepared thiourea dioxide ("aminoiminomethanesulphinic acid") by oxidizing thiourea ("thiocarbamide") with hydrogen peroxide ("hydrogen dioxide"). Vegeu: Barnett, Edward de Barry (1910) "The action of hydrogen dioxide on thiocarbamides," Journal of the Chemical Society, Transactions, 97 : 63–65.
* ↑ D. Schubart "Sulfinic Acids and Derivatives" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2012, Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a25_461
* ↑ Hebeish, A., El-Rafie, M. H., Waly, A. and Moursi, A. Z. «Graft copolymerization of vinyl monomers onto modified cotton. IX. Hydrogen peroxide–thiourea dioxide redox system induced grafting of 2-methyl-5-vinylpyridine onto oxidized celluloses». Journal of Applied Polymer Science, 22, 7, 1978, pàg. 1853–1866. DOI: 10.1002/app.1978.070220709.
* ↑ Sambher, S., Baskar, C., & Dhillon, R. S. «Chemoselective reduction of carbonyl groups of aromatic nitro carbonyl compounds to the corresponding nitroalcohols using thiourea dioxide». Arkivoc, 10, 2009, pàg. 141–145. ISSN: 1551-7012.

## Enllaços externs

* Thiourea dioxide preparation YouTube Video
# Baden-Eberstein

Baden-Eberstein fou una línia de marcgravis de Baden que va sorgir el 1291 per partició de Baden-Baden. El 1291 a la mort d'Herman VII de Baden-Baden el territori d'Eberstein va anar al seu fill Frederic II. El fill d'aquest Herman IX es va morir el 1353 sense fills i el domini va passar a Baden-Pforzheim.

## Marcgravis

* Frederic II 1291-1333
* Hermann IX 1333-1353

## Referències

* Baden-Eberstein Arxivat 2019-09-26 a Wayback Machine.
# Corydoras sarareensis

Corydoras sarareensis és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Corydoras sarareensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Dinkelmeyer, J. 1995. Zwei neue Arten von Panzerwelsen der Gattung Corydoras Lacépède, 1803 aus Brasilien (Pisces, Siluriformes, Callichthyidae). Aquaristik aktuell (Alemanya) 3/1995: 60-61.
# Cotorreta tirica

La cotorreta tirica (Brotogeris tirica) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos, palmerars i medi humà de l'est i sud-est del Brasil.