OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dalmau de Narbona

Dalmau de Narbona —Dalmatius— (? - Rius de Menerbés el 17 de gener de 1097) fou un bisbe occità membre de l'orde dels benedictins, i abat regular de Notre Dame d'Orbieu de Lagrasse; fou elegit com a arquebisbe de Narbona el setembre del 1081. El 1086 va presidir un concili celebrat a l'abadia de Sant Esteve de Banyoles al comtat de Besalú. Segons el testimoni dels papes Gregori VII i Urbà II, Dalmau era recomanable per la puresa dels seus desitjos i pel seu talent com a predicador.
# Andrónovo

Andrónovo (en rus: Андроново) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 119 habitants. Es troba a 14 km al nord-oest de Txernuixka.

## Referències

* ↑ «Постановление Главы Администрации Чернушинского муниципального района от 9 июня 2005 г. №842 «Об утверждении перечня населённых пунктов Чернушинского муниципального района»». Нормативно-правовые акты Российской Федерации — Министерство юстиции Российской Федерации. Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 1r setembre 2012].
# Agnetina senilis

Agnetina senilis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba al Caucas.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Evproske druhy rodu Perla Geoffr. Rozpravy Ceské akademie ved a umení. Trída II. (Mathematicko prírodovedecká) (Rozpr. Ceské. Akad.) 16(16):16. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-10. [Consulta: 19 juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1921. Ann. Soc. ent. Belg. 61:59.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ On the Plecoptera of the Caucasus (anglès)
* ↑ Zoogeographical characteristics of the Systellognatha (Plecoptera) fauna of Russia and adjacent countries (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Abaixa el cap, maleït!

Abaixa el cap, maleït! (títol original en italià Giù la testa) és una pel·lícula italiana dirigida per Sergio Leone i estrenada l'any 1971. Ha estat doblada al català.

## Repartiment

* James Coburn: John Mallory
* Maria Monti: Adelita
* Rod Steiger: Juan Miranda
* Romolo Valli: Dr. Villega
* Vivienne Chandler: L'amiga petita de John (flash back)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Abaixa el cap, maleït!. esadir.cat.
# Abu-l-Qàssim Àhmad ibn Hamdín

Abu-l-Qàssim o Abu-Jàfar Àhmad ibn Hamdín at-Taghlibí (àrab: أبو القاسم / أبو جعفر أحمد بن حمدين التغلبي, Abū l-Qāsim / Abū Jaʿfar Aḥmad b. Ḥamdīn at-Taḡlibī), més conegut simplement com a Ibn Hamdín (? -1 de novembre de 1151) fou en dues ocasions emir de Qúrtuba (Còrdova) (1144-1145 i 1145-1146), interromput pel govern d'Àhmad Sayf-ad-Dawla.
Personatge prestigiós, pertanyent a una noble i antiga família, havia exercit diverses vegades com a cadí de Qúrtuba. Va tenir dos fills, Àhmad i Nabit.

## Revolta contra els almoràvits

En esclatar la Revolta contra els almoràvits amb l'aixecament a Mértola, Yahya ibn Alí ibn Ghàniya va sortir de Còrdova per a sufocar-i aprofitant la seva absència, els conjurats es van fer amos de la ciutat, proclamant per cap a Àhmad ibn Hamdín at-Taghlibí, que va prendre únicament el títol de cadi o lloctinent d'Àhmad ibn Abd-al-Màlik Sayf-ad-Dawla, conegut a les fonts cristianes com Zafadola, que no va trigar a presentar-se per possessionar del comandament, que va conservar fins al març, en què disgustats els cordovesos del seu govern es van amotinar, donant mort al visir que havia posat, així com a molts dels seus partidaris, i van proclamar-lo, aquesta vegada prenent el títol d'al-mansur bi-L·lah amir al-muslimín, revestint dels atributs d'un veritable príncep independent i fent reconèixer la seva autoritat sobre Mértola, Murcia, Granada, Jerez, Arcos i gairebé tots els cadis que s'havien rebel·lat contra els almoràvits,
Atacat i vençut en Écija per Yahya ibn Alí ibn Ghàniya i apartats de la seva obediència els de Múrcia per acollir-se a la de Zafadola, després de diverses vicissituds, va haver de renunciar al comandament i es va establir definitivament a Màlaga, on va morir l'1 de novembre de 1151.

## Referències

* ↑ CRONOLOGÍA DE REINOS Y TAIFAS EN AL-ANDALUS (711-1571) (castellà)
* ↑ Luis Molina, Familias andalusies: Los datos del Tarij Ulama al-Andalus de Ibn al-Faradí (II) (castellà)
* ↑ Ignacio González Cavero, Una revisión de la figura de Ibn Mardanish. Su alianza on el Reino de Castilla y la oposición frente a los Almohades Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. p.99 (nota) (castellà)
# Ahmet Yılmaz Çalık

Ahmet Yılmaz Çalık (Yenimahalle, 26 de febrer de 1994 - Ankara, 11 de gener de 2022) fou un futbolista professional turc que jugava com a defensa.

## Carrera
### Clubs

Çalık va començar la seva carrera al Gençlerbirliği. Entre el 2017 i el 2020 va jugar al Galatasaray SK, equip amb el què guanyà dues lligues, una Copa i una Supercopa turca. El 2020 fitxà pel Konyaspor.

### Internacional

Çalık va representar Turquia al Campionat d'Europa de la UEFA Sub-19 i la Copa del Món de futbol sub-20 de 2013.
El 6 de novembre de 2015 va ser seleccionat per l'equip nacional de Turquia per jugar amistosos contra Qatar i Grècia, respectivament. Va fer el seu debut en l'empat 0-0 amb Grècia. Va ser part de l'equip nacional turc de l'Euro 2016.

## Mort

Çalık va morir de resultes d'un accident de cotxe en una carretera al sud d'Ankara.

## Referències

* 1 2 3 Periódico, El. «Mor en un accident de trànsit el defensa internacional turc Ahmet Çalik», 12-01-2022. [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «Ahmet Yılmaz Çalık». tff.org. [Consulta: 3 febrer 2011].
* ↑ «Turkish A National Team Squad Announced for Qatar and Greece Matches». [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «TURKEY 0-0 GREECE - TFF». [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «UEFA EURO 2016». UEFA. [Consulta: 12 juny 2016].
# Ahmet Tevfik Paixà

Ahmed Tevfik Paşa (11 de febrer de 1845 a Istanbul - 6 d'octubre de 1936 id.) fou l'últim Gran visir de l'Imperi Otomà.
El seu pare era el general de cavalleria İsmail Hakkı Paşa i la seva mare era Gülşinas Banu.
Tevfik abandonà l'exèrcit, on ostentava el grau de tinent, el 1865, per treballar a l'oficina de traducció de la Bab-i Ali. Durant els anys 1868 a 1875, Tevfik fou 2n secretari a les ambaixades de Roma, Viena i Berlín. El 1875 ascendí a 1r secretari a Atenes. Després de 1872 fou ambaixador a Berlín i Atenes.
Després de la Revolució dels Joves Turcs de 1908, Ahmed Tevfik va ser diputat al parlament.
Quan el gran visir Hüseyin Hilmi Paşa dimití després de la insurrecció, el 31 de març, Tevfik fou nomenat com a successor. Després que el 27 d'abril fos deposat el soldà Abdul Hamid II, Tevfik Paşa va tornar a ser nomenat ambaixador a Londres. El seu segon mandat com a gran visir es perllongà des de l'11 de novembre de 1918 fins al 10 de març de 1919 El gener de 1919 formà un govern proper al sultà. Això disgustà, però, el Partit de la Llibertat i l'Entesa i va haver de renunciar al seu càrrec.
Durant la Conferència de Pau de París de 1919, Tevfik Paşa fou el cap de la delegació otomana. El seu tercer i darrer mandat com a gran visir començà el 21 d'octubre de 1920 i acabà el 17 de novembre de 1922, ja que amb l'abolició del sultanat, s'abolia també el càrrec de gran visir.
Quan el 1934 hi va haver la reforma dels cognoms a Turquia, escollí Okday com a cognom. Ahmed Tevfik Paşa morí el 8 d'octubre de 1936.

## Bibliografia

* Şefik Okday: Der letzte Grosswesir und seine preußischen Söhne. Muster-Schmidt Verlag, Göttingen und Zürich 1991, ISBN 3-7881-1533-5
* Herzog, Christoph, “Ahmed Tevfik Paşa, Okday”, a: Encyclopaedia of Islam, THREE, Editada per: Kate Fleet, Gudrun Krämer, Denis Matringe, John Nawas, Everett Rowson. Consultat en línia el 13 de juny de 2016
Gran visir otomà :
# Alejandro González Roig

Alejandro González Roig (Montevideo, 5 de gener, 1907) és un jugador de bàsquet uruguaià, que va competir en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1936.
Roig formava part de la selecció uruguaiana de bàsquet, que va acabar en sisena posició del torneig olímpic. Va jugar els sis partits.

## Referències

* ↑ «Alejandro Gonzalez International Stats» (en anglès). [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Alejandro González Roig» (en castellà). COI. [Consulta: 20 març 2022].

## Enllaços externs

* Torneig de bàsquet, part 7 Arxivat 2004-06-08 a Wayback Machine. (anglès)
# Algar de Mesa

Algar de Mesa és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 90 | 92 | 84 | 75 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Acord entre l'Estat espanyol i la Santa Seu sobre Assumptes Econòmics

L'Acord entre l'Estat espanyol i la Santa Seu sobre Assumptes Econòmics fou un acord entre l'Església Catòlica i l'Estat espanyol signat el 3 de gener de 1979. pel que s'estableix un règim de beneficis i exempcions fiscals per a les organitzacions catòliques en terres espanyoles. Aquest acord substitueix el Concordat de 1953, tenint efecte a partir del 1983.
En l'acord l'Església Catòlica es comprometia a establir una manera d'autofinançar-se. Durant els tres primers anys des de la signatura, seguiria rebent una ajuda de l'Estat espanyol que seria sotmesa a un control democràtic i sent regulat a partir del 1982 el montant de l'ajuda estatal "mitjançant un sistema d'aportació impositiva similar a l'utilitzat a l'Alemanya federal".
En l'art. III, s'estableixen les festes nacionals: Epifania del Senyor (6 de gener), dijous sant, Assumpció de la Verge (15 d'agost), Dia de tots sants (1 de novembre), Dia de la Immaculada Concepció (8 de desembre) i el divendres sant.
En l'art. IV.1.B s'estableix l'exempció fiscal total i permanent de pagar impostos reals o de producte sobre la renta i el patrimoni.

## Referències

* 1 2 Alonso Gil, Miguel. «Lección 13 - El impuesto sobre construcciones, instalaciones y obras». A: Hacienda Autonómica y Local, 2014. Universidad Carlos III de Madrid, febrer 2016, p. 6. (Consultat l'11 de febrer de 2019)
* ↑ Cañamares Arribas, 2012-2013, p. 301.
* 1 2 «El acuerdo económico, innovador en la forma y prudente en contenido». El País, 06-01-1979 [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 285. ISBN 84-930048-0-4.

## Bibliografia

* Cañamares Arribas, Santiago «La (Des)Igualdad religiosa en la tributación local: Las exenciones de las confesiones religiosas en el impuesto de construcciones, instalaciones u obras y en el impuesto sobre vehículos de tracción mecánica». Anuario de la Facultad de Derecho, 30, Data incorrecta, pàg. 299-310.
# Acord menor

En música, un acord menor és un acord amb una nota fonamental, una tercera menor, i una quinta justa. Quan un acord té aquestes tres notes, se l'anomena acord tríada menor. Algunes tríades menors amb notes addicionals, com ara l'acord de sèptima menor, també són considerats acords menors.
Una acord tríada principal també pot ser descrit com un conjunt de tres notes a distància d'un interval de tercera menor en la base i un interval de tercera major en la part superior. O com una nota fonamental, amb una nota superior a la distància de tres semitons de la fonamental, i una altra nota set semitons més aguda que la fonamental.
Un acord major difereix d'un acord menor perquè té una tercera major per damunt de la fonamental en lloc d'una tercera menor. També pot ser descrit com un acord amb una tercera menor a la base i una tercera major a la part superior, en contrast amb un acord major, que té una tercera major a la base i una tercera menor a la part superior. Ambdós contenen intervals de quinta, perquè una tercera (4 semitons), més una tercera menor (3 semitons) equival a un interval de quinta (7 semitons).
Un exemple d'un acord menor és l'acord de do menor, que està format per les notes do (tònica o root), mi♭ (tercera menor) i sol (quinta justa):

## Taula d'acords menors

| Acord | Fonamental | Tercera menor | Quinta perfecta |
| Do | do | mi♭ | sol |
| Do# | do# | mi | sol# |
| Re♭ | re♭ | fa♭ (mi) | la♭ |
| Re | re | fa | la |
| Re# | re# | fa# | la# |
| Mi♭ | mi♭ | sol♭ | si♭ |
| Mi | mi | sol | si |
| Fa | fa | la♭ | do |
| Fa# | fa# | la | do# |
| Sol♭ | sol♭ | si♭♭ (la) | re♭ |
| Sol | sol | si♭ | re |
| Sol# | sol# | si | re# |
| La♭ | la♭ | do♭ (si) | mi♭ |
| La | la | do | mi |
| La# | la# | do# | mi# (fa) |
| Si♭ | si♭ | re♭ | fa |
| Si | si | re | fa# |

## Referències

* ↑ Miller, Michael. The Complete Idiot's Guide to Music Theory, 2nd ed, p. 114. [Indianapolis, IN]: Alpha, 2005. ISBN 1592574378
# Agrupació d'electors

Segons la legislació electoral espanyola, una agrupació d'electors és un conjunt de ciutadans que s'associa temporalment amb l'única finalitat de presentar una candidatura a unes determinades eleccions.
Per tal de presentar candidatures, les agrupacions d'electors necessiten presentar un nombre mínim de signatures:
* En les eleccions al Congrés dels Diputats i al Senat, cal l'1% dels inscrits en el cens electoral de la respectiva circumscripció electoral.
* En les eleccions autonòmiques depèn de la legislació de cada comunitat autònoma, però sol ser l'1% dels electors de la circumscripció electoral corresponent.
* En les eleccions al Parlament Europeu, 15.000 electors (article 220 de la Llei Orgànica del Règim Electoral General).
* En les eleccions municipals (article 187 de la Llei Orgànica del Règim Electoral General):
* En municipis de menys de 5.000 habitants, l'1% dels inscrits sempre que el nombre de signants sigui més del doble que el de regidors a escollir.
* En els compresos entre 5.001 i 10.000 habitants almenys 100 signatures.
* En els compresos entre 10.001 i 50.000 habitants almenys 500 signatures.
* En els compresos entre 50.001 i 150.000 habitants almenys 1.500 signatures.
* En els compresos entre 150.001 i 300.000 habitants almenys 3.000 signatures.
* En els compresos entre 300.001 i 1.000.000 d'habitants almenys 5.000 signatures.
* En els altres casos almenys 8.000 signatures.

## Vegeu també

* Partit polític
* Sistema electoral a Catalunya

## Referències

* ↑ de la Agrupación de Electores Constitución de la Agrupación de Electores, Junta Electoral Central d'Espanya
* ↑ ¿Cómo se forma una agrupación de electores? Arxivat 2017-04-20 a Wayback Machine. Al web del Ministeri de l'Interior

## Enllaços externs

* Text refós de la Llei Orgànica 5/1985, de 19 de juny, del Règim Electoral General
# Aikéievo

Aikéievo (en rus: Айкеево) és un poble de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6 habitants, pertany al districte de Témnikov. Es troba a 13 km al sud-est de Témnikov, la capital del districte.

## Referències

* ↑ «Электронная карта». Геопортал РГО. Республика Мордовия. Arxivat de l'original el 2021-01-22. [Consulta: 31 gener 2021].
# Albí (filòsof)

* No s'ha de confondre amb Albí (escriptor).
Albí (en grec antic: Ἀλβῖνος, llatí: Albinus) va ser un filòsof platònic grec que va viure a Esmirna i era contemporani de Galè. Sembla que va ser deixeble del filòsof Gai.
S'ha conservat només un escrit curt seu, amb el títol de Ἐισαγωγή εἰσς τοὺς Πλάτωνος Δραλόγους (Introducció als diàlegs de Plató). Després d'explicar la naturalesa d'un diàleg, que compara amb un drama, divideix els Diàlegs de Plató en quatre classes: lògics, crítics, físics i ètics, i fa una altra divisió en tetralogies, agrupades per temes. Recomana que els diàlegs Alcibíades I, Fedó, La República i el Timeu es llegeixin de forma successiva.
Fabricius va publicar l'obra. Boeci i Cassiodor, que van escriure en llatí treballs sobre música i geometria, esmenten un Albí, que seria un personatge diferent.

## Referències

* ↑ AlbinusSmith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 93.
# Almanjanec

El almanjanec (de l'àrab and. "Almanganíq") era una màquina de guerra utilitzada per llançar grans pedres, de més de 500 kg de pes, amb la finalitat de destruir les muralles o merlets dels castells enemics.
El seu funcionament estava basat en el sistema de palanca, amb un braç llarg amb l'eix descentrat en el seu extrem hi havia un contrapès, els més sofisticats tenien sistemes de reenviament mitjançant politges. Habitualment eren senzills i es construïen al peu de les muralles a enderrocar: disparaven els projectils en trajectòria baixa i no aconseguien gran alçada, de manera que les pedres disparades colpejaven contra les muralles, en lloc de volar sobre elles i caure a l'interior del recinte.
Alguns almanjanecs es va usar en el setge de Lleó en 846. Un gran almanjanec va ser utilitzat per Abd-ar-Rahman III en el setge al castell de Juviles, en les Alpujarras de Granada, amb el que va bombardejar amb projectils de pedra sense parar el castell, fins a aconseguir al cap de 15 dies la rendició d'aquest, un altre fou usat per Jaume I el Conqueridor durant la Segona revolta nobiliària.

## Vegeu també

* Trabuquet
* Balista (arma)
* Manganell
* Fonèvol
* Espingarda de torsió

## Referències

* ↑ Pérez i Garcia, Víctor Lluís. Anàlisi comparativa dels feudalismes japonès i europeu. Editorial Visión Libros, 2010, p.82. ISBN 8498868661.
* ↑ Martínez Díez, Gonzalo. El Condado de Castilla, 711-1038: La Historia Frente a la Leyenda (en castellà). Marcial Pons Historia, 2005, p.131. ISBN 8495379945.
* ↑ Jaume el Conqueridor; Aguiló i Fuster (editor), Marià. Jaume I, Chronica o comentaris del gloriosissim e invictissim Rey en Jacme Primer Rey d'Aragó, de Mallorques e de Valencia compte de Barcelona e de Montpesler. Llibreria d'Alvar Verdaguer, 1873, p. (73).

## Enllaços externs

* Armes i màquines de guerra a Terraimagina «Terra Imagina: Armas (IV). Maquinaria de Asedios». [Consulta: 22 juliol 2012]. Obtingut el 13-2-10
* Arcomedievo «Como se hizo el Trebuchet». Arxivat de l'original el 2009-12-23. [Consulta: 22 juliol 2012]. Obtingut el 13-2-10
* El almanjanec en Artehistoria «ARTEHISTORIA - Grandes Batallas de la Historia - Ficha Almajaneque». Arxivat de l'original el 2009-04-06. [Consulta: 22 juliol 2012]. obtingut el 13-2-10
Viccionari
# Amicale Sportive Dragons

L'Amicale Sportive Dragons és un club de futbol congolès de la ciutat de Kinshasa.
En el passat el club s'anomenà Amicale Sportive Bilima.

## Palmarès

* Finalista de la Lliga de Campions de la CAF
** 1980, 1985
* Lliga de la República Democràtica del Congo de futbol
** 1979, 1982, 1984
* Copa de la República Democràtica del Congo de futbol
** 1965

## Referències

* ↑ «Congo-Kinshasa: Lili Lumande élu président de coordination de l'As Dragons». [Consulta: 17 novembre 2008].
* ↑ «L'AS Dragons pleure Edouard Apenela». Arxivat de l'original el 2017-08-26. [Consulta: 11 juny 2014].
* ↑ «Congo (Kinshasa) – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Congo (Kinshasa) - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Angrboda

Anguerboda o Angurboda (en norrè Angrboða 'la qui porta el dolor') és una ètun (més acuradament, una guiga 'geganta') de la mitologia nòrdica.

## Aparicions
### Edda Poètica

És esmentada en l'Edda poètica en la Völuspá (estrofes 40-41) com a mare de Fenri amb Loki. Anguerboda també és mare dels altres dos fills monstruosos de Loki: la serp Iormungand i Hel, la guardiana de l'inframón. Molts cops se l'ha equiparada amb Iárnvidia, "la del bosc de Ferro (Járnvid)", que s'esmenta en la llista de mullers-troll en el Nafnaþulur de Snorri.

### Edda Prosaica

Al capítol 13 de Gylfaginning, Snorri fa una explicació en prosa d'aquestes estrofes, que segons la traducció de Bordeus és:
"Una bruixa habita a l'est de Midgard, al bosc de Járnvid: en aquest bosc habiten dones-trol que són conegudes com a Iárnvidjur ('dones de Járnvid'). La vella bruixa té molts gegants per fills, i tots ells sota l'aparença de llops; i d'aquest lloc surten els llops. El refrany diu així: que d'aquesta raça n'esdevindrà un que serà el més fort de tots, el que és anomenat Gos que caça la lluna (Mánagarm); s'omplirà amb tota la carn de totes les persones que morin, i s'empassarà la lluna, i ruixarà amb sang el cel i tots els refugis; i per això el sol en perdrà la brillantor, i els vents s'inquietaran i rugiran a cada costat".
És possible que el "Gos que caça la lluna" es refereixi a Hati o Sköll, els fills de Fènrir.

## Notes i referències

* ↑ Casas, Quim. «Loki: de la mitologia nòrdica a la vinyeta de la mà de Stan Lee», 08-06-2021. [Consulta: 27 maig 2024].
* ↑ «Macià Riutort i Riutort: ÍSLENSK-KATALÓNSK ORÐABÓK XV - DICCIONARI ISLANDÈS-CATALÀ XV». [Consulta: 27 maig 2024].
* ↑ «El Projecte de lèxic germànic (anglès)».
* ↑ «Völuspá, estrofas 40-41». Edda poética. trad. Henry A. Bellows.
* ↑ «Gylfaginning, capítulo 13». Edda prosaica. trad. Arthur Gilchrist Brodeur. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 7 febrer 2014].
# Andrea da Murano

Andrea di Giovanni, conegut com a Andrea da Murano (Murano, actiu 1463 - 25 de febrer de 1512) va ser un pintor italià actiu a Venècia durant la primera fase del Renaixement.

## Biografia

La primera notícia documentada que es té d'Andrea és de l'any 1463, quan va treballar com a daurador en l'església de Sant Zacaries de Venècia. Sembla haver estat molt relacionat amb Bartolomeo Vivarini, de qui va poder haver estat alumne. Tots dos artistes van col·laborar (1468) en l'execució d'un llenç amb Escenes de la vida d'Abraham (obra destruïda), per a la Scuola Grande de San Marco. El 1472, tenia un taller a Santa Maria Formosa, al costat del seu germà Girolamo, tallista. Cap a la meitat de la dècada de 1480 es va anar a Castelfranco, a terreny ferm, on regentarà un pròsper taller especialitzat en la producció de quadres amb el tema de la Sacra conversazione, molt popular a l'època.
Murano va ser un artista molt admirat en el seu temps, encara que la seva fama ha quedat una mica enfosquida pels èxits assolits pels grans mestres de la següent generació. No va ser aliè a les innovacions introduïdes pel seu contemporani Giovanni Bellini, encara que el seu art va ser sempre més conservador, sobretot pel que fa a l'organització espacial, molt enganxada als cànons de l'art romà d'Orient. Les seves figures tenen una qualitat escultòrica que revelen la influència d'Andrea Mantegna, possiblement pel coneixement de les seves obres paduanes. També desa similituds amb el treball del florentí Andrea del Castagno, i arriben també algunes de les seves obres a ser-li erròniament atribuïdes. La seva obra mestra potser és el Retaule de sant Bastià a Trebaseleghe, a la vora de Pàdua, amb les seves poderoses i expressives figures de sòlid disseny, encara que una mica malgirbades i encotillades en un esquema arcaic en el moment en què van ser creades.

## Obres destacades

* Políptic de la Mare de Déu de la Misericòrdia i els sants Vicente Ferrer, Roc, Sebastià i Pere màrtir (c. 1479, Gallerie dell'Accademia, Venècia)
* Retaule de sant Bastià (1484-1502, Santa Maria, Trebaseleghe)
* Sant Antoni (1486, església conventual dels minorites, Camposampiero)
* Sant Joan Evangelista (Institute of Arts, Detroit)
* Mare de Déu entronitzada amb els sants Pere, Nicolau de Bari, Joan Baptista i Pau (1502, Santuari della Madonna dell' Acqua, Mussolente)

## Bibliografia

* The Grove Dictionary of Art, MacMillan Publishers (2000).
* Bernard Berenson, Italian Pictures of the Renaissance, Venetian School,I, Londres (1957), pàgines 5 i següents.