OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pàvel Artémiev

Pàvel Artémievitx Artémiev (rus: Павел Артемьевич Артемьев) (29 de desembre de 1897 – 19 de març de 1979) va ser un militar soviètic.

## Biografia

Artémiev va néixer a un poble de la regió de Novgorod Visitxkin, en el si d'una família camperola. Participà en la I Guerra Mundial, però el 1918 s'allistà a l'Exèrcit Roig, participant en la Guerra Civil Russa. Des de 1921 serví amb les tropes del Ministeri de l'Interior i amb les tropes fronterers. El 1938 es graduà a l'Acadèmia Militar Frunze.
Des d'agost de 1938 és comandant de la Divisió Independent d'Infanteria Mecanitzada Especial F. Dzerjinski (OMSDON), amb la que participà en la guerra sovièticofinesa de 1939-40. Al març de 1941 va ser nomenat comandant de les forces operatives de l'NKVD.
Amb l'inici de la Gran Guerra Patriòtica al juny de 1941, Artémiev va ser nomenat comandant del Districte Militar de Moscou. Al mateix temps, des d'octubre de 1941 i fins a l'octubre de 1943 també va exercir com a comandant de la Zona Defensiva de Moscou, sent responsable de l'enfortiment de les defenses a la perifèria immediata de la capital, la preparació de lleves per ser enviades al front i dirigir les activitats per enfortir el front intern a Moscou. Fins al 1947, ja acabada la guerra, va ocupar el càrrec de comandant militar de Moscou. Entre juny de 1947 i maig de 1949 va estar destinat al Ministeri de les Forces Armades, però tornà a ocupar el càrrec de comandant del Districte Militar de Moscou, aquest cop fins al juny de 1953. Des de setembre de 1953 i fins a setembre de 1960 va estar al Districte Militar dels Urals i, a continuació, va ser primer comandant adjunt del Districte Militar.
Entre 1946 i 1954 va ser diputat del Soviet Suprem de la Unió Soviètica.

## Condecoracions

* Orde de Lenin (2)
* Orde de la Revolució d'Octubre
* Orde de la Bandera Roja (3)
* Orde de l'Estrella Roja (2)
* Medalla del Centenari de Lenin
* Medalla de la defensa de Moscou
* Medalla de la victòria sobre Alemanya en la Gran Guerra Patriòtica 1941-1945
* Medalla del 20è Aniversari de la Victòria en la Gran Guerra Patriòtica
* Medalla del 30è Aniversari de la Victòria en la Gran Guerra Patriòtica
* Medalla del 40è Aniversari de la Victòria en la Gran Guerra Patriòtica
* Medalla del 20è Aniversari de l'Exèrcit Roig
* Medalla del 30è Aniversari de l'Exèrcit i l'Armada Soviètics
* Medalla del 40è Aniversari de les Forces Armades Soviètiques
* Medalla del 50è Aniversari de les Forces Armades Soviètiques
* Medalla del 60è Aniversari de les Forces Armades Soviètiques
# Pita pitverda

La pita pitverda (Pitta reichenowi) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos de l'Àfrica, des del Camerun fins a Uganda i la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Pita pitverda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
# Trompo

«Trompo» té aquests significats:
* Trompo (joguina)
* El Trompo muntanya de la Vall de Marfà, al terme municipal de Castellcir (Moianès)
Viccionari
# Rajada de Rondelet

La rajada de Rondelet (Raja rondeleti) és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 50 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i els ous tenen com a banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mediterrani francès i el Golf de Gènova (Itàlia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bougis, P., 1959. Sur une raie mal connue des côtes françaises. Raia rondeleti n. sp. (= Raia fullonica Rondelet). Vie Milieu v. 10 (fasc. 1): 104-115.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stehmann, M. i D.L. Bürkel, 1984. Rajidae. p. 163-196. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and Mediterranean. UNESCO, París. vol. 1.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Alegre, M., J. Lleonart i J. Veny, 1992. Espècies pesqueres d'interès comercial. Nomenclatura oficial catalana. Departament de Cultura, Generalitat Catalunya, Barcelona, Països Catalans.
* ↑ Bauchot, M.-L., 1987. Raies et autres batoides. p. 845-886. A: W. Fischer, M.L. Bauchot i M. Schneider (eds.). Fiches FAO d'identificationpour les besoins de la pêche. (rev. 1). Mèditerranée et mer Noire. Zone de pêche 37. Vol. II. Commission des Communautés Européennes i FAO, Roma.
* ↑ Costa, F., 1991. Atlante dei pesci dei mari italiani. Gruppo Ugo Mursia Editore S.p.A. Milà, Itàlia. 438 p.
* ↑ Louisy, P., 2001. Guide d'identification des poissons marins. Europe et Méditerranée. París: Eds. Eugène Ulmer.
* ↑ Quignard, J.-P. i J.A. Tomasini, 2000. Mediterranean fish biodiversity. Biol. Mar. Mediterr. 7(3):1-66.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Crespo, J., J. Gajate i R. Ponce, 2001. Clasificación científica e identificación de nombres vernáculos existentes en la base de datos de seguimiento informático de recursos naturales oceánicos. Instituto Español de Oceanografía (Madrid)
* Fritzsch, B. i P. Moller, 1995. A history of electroreception. p. 39-55. A: P. Moller (ed.) Electric fishes: history and behavior. Fish and Fisheries Series 17. Chapman & Hall, Londres.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Myosorex schalleri

Myosorex schalleri és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae) endèmic de la República Democràtica del Congo. El seu hàbitat natural són els montans humits tropicals o subtropicals.
# Marechal Hermes

Marechal Hermes és un barri de classe mitjana a la Zona Nord del municipi del Rio de Janeiro. Fundat el 1913, va ser el primer barri obrer del Brasil. Estrictament residencial, amb una àmplia xarxa de serveis públics com escoles, hospitals i teatre, va néixer com a vila proletària, idealitzada pel llavors president de la república i mariscal (marechal) Hermes Rodrigues da Fonseca. L'any 2000, seu IDHM era de 0,814, el 78è millor del municipi, entre 126 barris avaluats.

## Història

El barri es va construir des del 1911, en un estil amb traços d'arquitectura modernista. Va ser inaugurat el 1er de maig de 1913, en presència del president de la República Hermes Rodrigues da Fonseca. Fins avui el barri conserva les característiques inicials i unes quantes obres importants.
Va ser el primer barri obrer i el tercer barri planejat del Brasil, darrere només del barri veí Vila Militar, dedicada a l'exèrcit, i l'extensió de Campo dels Afonsos, destinada a l'aeronàutica.
Hermes Rodrigues da Fonseca, preocupat amb la manca d'habitatges populars va enfrontar-se a l'oposició del congrés i va determinar-ne la construcció, hi va dedicar una fortuna a l'època de 11 mil contos. Va encarregar el tinent enginyer Palmyro Serra Pulcheiro del disseny i execució dels plans. El pla preveia carrers amples i arbrats amb 1.350 edificis, amb diversos tipus d'habitatges, escoles professionals masculines i femenines, oficines públiques, biblioteca, places d'esports, hospitals i guarderies.
A la fi del govern de Hermes, el 1914, el projecte que havia sofert una gran oposició de la societat i de la premsa, va ser abandonat i dels 1.350 immobles previstos només en van ser construïts 165, sorgint així, agregades a la vila, habitatges simples, que es van conèixer com a «Portugal Petit», a causa de la forta presència d'immigrants portuguesos.
Els primers habitants de la vila, van ser els expulsats del Morro del Castell.
El 1930, el president de la república Getúlio Vargas va tornar amb les obres, després d'una dura intervenció urbana i política en el projecte original. El barri va guanyar blocs d'apartaments i va canviar els noms dels carrers –abans referents a dates significatives del moviment obrer– per noms de militars.

## Referències

* ↑ «Bairros do Rio» (en portuguès). [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo. [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «IDH dos bairros da cidade do Rio de Janeiro - WikiRio» (en portuguès). www.wikirio.com.br. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «IDS RIO BAIRROS 2000» (en portuguès). [Consulta: 28 octubre 2020].
* 1 2 Lucena, Felipe. «Breve História do Bairro de Marechal Hermes» (en portuguès brasiler), 09-06-2017. [Consulta: 6 novembre 2020].
* ↑ «Marechal Hermes: o primeiro bairro operário do Brasil» (en portuguès). [Consulta: 6 novembre 2020].

## Bibliografia

* Coarcy, Vivaldo. Itatiaia. Memória da Cidade do Rio de Janeiro (en portuguès), 1988, p. 401. ISBN 85-319-0221-5.
# Sambre

El Sambre (en neerlandès Samber) és un riu de 193 km que neix a Le Nouvion-en-Thiérache, al departament de l'Aisne (França), i que desguassa al Mosa a Namur (Bèlgica).
El canal Sambre-Oise connecta'l al riu Oise. Una gran part del riu es va canalitzar, per a facilitar la navegació amb embarcacions comercials de 250t. de Landelies cap a Monceau i de 1.350 tones fins a Namur. El tram amont de Monceau, de Categoria I només serveix per a embarcacions esportives i turístiques.
A la seva riba, Juli Cèsar va derrotar una coalició de nervis, atrebats i viromandus el 57 aC.
* El Sambre a Merbes-le-Château
* Aiguabarreig del Sambre i Mosa a Namur
* Sambre a Landelies prop de Charleroi
* Sambre a Lobbes
* El pont mòbil i la resclosa a Labuissière

## Afluents

* Ruisseau de la Fontaine Claus (Fontaine-Valmont)
* Hantes (Labuissière)
* Helpe Majeure
* Helpe Mineure
* Orneau (Jemeppe-sur-Sambre)
* Eau d'Heure

## Referències

* ↑ www.earthtools.org Arxivat 2012-04-01 a Wayback Machine. 50° 27′ 42.84″ N, 4° 52′ 14.88″ E﻿ / ﻿50.4619000°N,4.8708000°E﻿ / 50.4619000; 4.8708000
* ↑ Dennis, Peter. Julius Caesar: The background, strategies, tactics and battlefield experiences of the greatest commanders of history. Osprey Publishing, 2010, p.18. ISBN 1846039282.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sambre
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Trisetaria

Trisetaria és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

(Algunes espècies que havien estat classificades anteriorment dins aquest gènere es classifiquen actualment dins el gènere Trisetum.)
* T. dufourei (Boiss.) Paunero (espècie endèmica de la península Ibèrica)
(vegeu-ne una relació més exhaustiva a Wikispecies)

## Sinònims

(Els gèneres marcats amb dos asteriscs (**) són sinònims possibles)
**Avellinia Parl., Parvotrisetum Chrtek, Sennenia Sennen, nom. inval., Trichaeta P. Beauv.

## Enllaços externs

* Pàgina de la GRIN sobre el gènere Trisetaria Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine..

## Referències

* 1 2 Flora europaea - Ìnformació sobre els tàxons d'aquest gènere en una base de dades taxonòmica (anglès)
* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 03.07.08». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 3 juliol 2008].
# Pàvel Bajov

Pàvel Petróvitx Bajov, rus: Павел Петрович Бажов (Sissert, 27 de gener de 1879 - Moscou, 3 de desembre de 1950) fou un destacat escriptor rus. Era avi de Iegor Gaidar, Primer Ministre de la Federació Russa el 1992.

## Biografia

Va néixer en una família de treballadors a Sissert, als Urals. El 1899 va entrar a un seminari, i més tard va ser professor a Iekaterinburg. Durant la Guerra Civil Russa de 1918-1922 va lluitar amb l'Exèrcit Roig. Va ser cronista durant la Revolució Russa i va escriure assaigs sobre els Urals com ara Successos dels Urals (1924) i l'autobiogràfic Un cavall verd (1929), però el que li va donar fama van ser els seus reculls de relats, sobretot El taüt de malaquita: contes dels Urals (1939), en el qual interpreta brillantment la llengua parlada popular dels Urals. Aquesta obra es basa en contes folklòrics i contes de fades sobre la vida de cercadors d'or i obrers en fàbriques dels Urals en els segles XVIII i xix. El seu relat La flor de pedra va ser adaptat al cinema el 1946 i va inspirar un ballet de Serguei Prokófiev el 1950.
Bajov va ser guardonat el 1943 amb el Premi Stalin per El taüt de malaquita: contes dels Urals. El 1999 va ser instaurat a Rússia el "Premi Bajov" (un premi literari).

## Adaptacions cinematogràfiques

* Totes les pel·lícules basades en les seves obres

## Enllaços externs

* Sobre la pel·lícula d'animació El mestre de la Malaquita (1978)
* Els Urals de Bajov Arxivat 2008-06-09 a Wayback Machine. (rus)
# Eufem

Eufem és el nom dels següents personatges:
* Història grega: Eufem (militar), militar atenenc que fou enviat pel govern d'Atenes a Sicília.
* Mitologia grega: Eufem (fill de Posidó), heroi, fill de Posidó i d'Europa.
# Trompeter alagrís

El trompeter alagrís o agamí (Psophia crepitans) és una espècie d'ocell de la família dels psòfids (Psophiidae) que habita la selva humida sud-americana, des del sud-est de Colòmbia, sud i nord-est de Veneçuela i Guaiana, cap al sud fins a l'est de l'Equador, nord-est del Perú i Brasil al nord de l'Amazones.

## Taxonomia

Sovint es considera classificada en tres subespècies:
* P. c. crepitans Linnaeus, 1758. De Veneçuela i sud-est de Colòmbia, Guaianes i nord de Brasi.
* P. c. napensis Sclater et Salvin, 1873. Des del sud-est de Colòmbia fins al nord-est del Perú i nord-oest de Brasil.
* P. c. ochroptera Pelzeln, 1857. De la zona del Rio Negro al nord de Brasil.
L'última ha estat classificada com una subespècie de Psophia leucoptera, fins als treballs de Ribas et al 2012. Més recentment ha estat també classificat com una espècie diferent: trompeter d'ales ocres (Psophia ochroptera).

## Referències

* ↑ «Nomenclatura Popular i Científica de la Fauna Ornitològica Valenciana», 31-03-2022.
* ↑ Camila C. Ribas, Alexandre Aleixo, Afonso C. R. Nogueira, Cristina Y. Miyaki i Joel Cracraft. (2012)A palaeobiogeographic model for bioticdiversiﬁcation within Amazonia overthe past three million years. Proceedings of the Royal Society. 279, 681-689
* ↑ P. T. Sherman i A. Bonan (2018). Trumpeters (Psophiidae). J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie i E. de Juana, (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona
# Puig Cubell (Vilada)

El Puig Cubell és una muntanya de 1.073 metres que es troba al municipi de Vilada, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Nandurbar

Nandurbar és una ciutat i consell municipal de Maharashtra, capital del districte de Nandurbar. Consta al cens del 2001 amb una població de 94.365 habitants, i ha superat ja els cent mil. El 1901 tenia 10.922 habitants.
Es creu que fou esmentada com a Nandigara en una inscripció a la cova de Kanheri del segle iii, i hauria estat fundada pel raja gauli (o gavali) Nand Raja a la nissaga del qual va pertànyer fins a la conquesta musulmana feta per Muin al-Din Shishti ajudat per Pir Sayyid Ala al-Din.
El 1396/1307 Rat Karan de Gujarat (Anahilvada) va escapar d'un saqueig general i una massacre a la seva capital i va anar a Nandurbar on va construir la fortales ai engrandir la ciutat. Després de 1411 fou teatre de lluites entre Gujarat i Malwa: Hushang Shah de Malwa la va atacar i Ahmad Shah de Gujarat va córrer en el seu ajut. El 1429 Ahmad Shah, ara aliat a Khandesh, va envair Malwa, però va haver de retornar a Gujarat quan va saber que Hushang Shah havia envaït el país; Nandurbar fou ocupat per tropes de Nasir Khan de Khandesh. El 1437 els bahmànides, en guerra contra Khandesh, la van ocupar però en foren expulsats per tropes de Malwa i Gujarat. Encara hi va haver altres lluites similars que van afectar Nandurbar.
El 1536 el sultà de Gujarat la va cedir a Mubarak de Khandesh junt amb Sultanpur. S'esmenta sota els mogols (des de 1601) el 1665 com a lloc pròsper pels cultius de raïm i melons i el 1666 els britànics hi van establir una factoria que havia agafat importància ja el 1670; els factors anglesos es van traslladar allí des d'Ahmedabad. Va estar sota domini dels marathes fins a la caiguda de Baji Rao II quan va passar als britànics quan la meitat de la ciutat estava despoblada; sota els britànics va estar al districte de Khandesh, des de 1906 districte de West Khandesh, després rebatejat districte de Dhule. Fou erigida en municipalitat el 1867. El 1942 va morir en aquesta ciutat el jove Shirishkumar de 16 anys a mans d'un inspector britànic de policia, en una manifestació pacífica; més tard li fou dedicada una plaça. El 1998 el districte de Dhule es va dividir i es va formar el de Nandurbar, del que fou la capital.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Maria Rosa (pel·lícula de 1965)

Maria Rosa és una pel·lícula espanyola del 1965 dirigida i produïda per Armand Moreno Gómez, amb un guió basat en l'obra de teatre homònima d'Àngel Guimerà i protagonitzada per Francisco Rabal i Núria Espert, esposa d'Armand Moreno i també productora. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Marçal està profundament enamorat de Maria Rosa, però aquesta està casada amb el seu amic Andreu. Per tal d'aconseguir-la assassina un prestamista odiat per tot el poble i fa que totes les sospites recaiguin en Andreu. Andreu és condemnat i empresonat, i morirà poc després a la presó. Aleshores Marçal esdevé el protector de Maria Rosa, on espera fins a tenir el camí totalment lliure per poder casar-se amb ella. Ella d'antuvi es resisteix, però quan finalment accepta, un amic li diu la veritat del que ha passat.

## Repartiment

* Núria Espert - Maria Rosa
* Francisco Rabal - Marçal
* Assumpció Balaguer - Càndida
* Carlos Otero -Anselm
* Antonio Canal - Andreu
* Luis Dávila - Salvador
* Antonio Vico -Chepa

## Producció i recepció

Fou produïda per Memsa (Moreno-Espert-Moreno S.A), una productora creada expressament per Armand Moreno i Núria Espert per tal de posar a prova la censura. Malgrat que l'acció esdevé a un poble mariner, fou rodada a Oropesa (província de Toledo), Colmenar Viejo (Comunitat de Madrid) i als Estudios Sevilla de Madrid. Fou estrenada en català a Barcelona el 9 de desembre de 1965 i en castellà a Madrid el 31 d'octubre de 1966.

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1964 va rebre el quart premi, guardonat amb 100.000 pessetes.

## Referències

* ↑ Maria Rosa a esadir.cat
* ↑ Maria Rosa, abc.es
* ↑ Locations a IMDB
* ↑ Maria Rosa al Diccionari del Cinema a Catalunya
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166

## Bibliografia

* Cría cuervos, 'María Rosa' per Luis Parés. A: Cinemanía, ISSN 1135-5840, Nº. 284 (Mayo), 2019, págs. 18-18

## Enllaços externs

* Seqüència de la pel·lícula a YouTube
# Eufem (militar)

Eufem (Euphemus, Εὔφημος) fou un militar atenenc que fou enviat pel govern d'Atenes a Sicília a l'hivern del 415 aC al 414 aC per negociar una aliança amb la ciutat de Camarina. En aquesta ciutat es va trobar amb una missió rival de Siracusa dirigida per Hermòcrates. La seva gestió no va reeixir.

## Referències

* ↑ Clough, Arthur Hugh. «Euphe'mus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Télévision suisse romande

La Télévision suisse romande va ser la televisió pública suïssa per a la Suïssa romanda, la part de parla francesa del país. Emetia íntegrament en francès. La seva seu estava a Ginebra i, a més, disposava de redaccions regionals a Lausana, Sion, Moutier, Friburg i Neuchâtel. Pertanyia al grup audiovisual públic suís SRG SSR, la seu del qual està a Berna. En 2012 es va fusionar amb Radio Suisse Romande, per crear Radio Télévision Suisse.

## Canales

La Télévision suisse romande estava formada per diversos canals:
* TSR 1 (actual, RTS 1): cadena generalista que transmetia informació, programes d'actualitat, sèries, pel·lícules i algun esdeveniment esportiu important. Es rebia arreu del país i era la cadena amb més audiència de la Suïssa romanda, per davant de la cadena francesa TF1.
* TSR 2 (actual, RTS 2): cadena la programació de la qual es componia de reposicions de programes de TSR 1, algunes sèries, pel·lícules, programes per a joves, programes culturals i, sobretot, moltes transmissions esportives. Va entrar a l'aire l'1 de setembre de 1997 amb la presentació especial del personatge teatral suís Marie-Thérèse Porchet interpretat per Joseph Gorgoni.
* TSRinfo: cadena d'informació contínua que s'emetia a través de internet.

## Difusió

La cadena TSR 1 es rebia en tot el país. D'altra banda, TSR 2 es rebia per TDT únicament en la Suïssa romanda (francòfona) però podia ser captada en les altres zones lingüístiques a través dels operadors de cable. Es podia rebre a través del satèl·lit Eutelsat-Hot Bird (targeta SatAccess necessària per a descodificar el senyal però només era proporcionada a les persones domiciliades en Suïssa i als ciutadans suïssos que residien a l'estranger). També es rebia en algunes zones de França que són limítrofes amb Suïssa. A més alguns programes de la TSR s'emetien en TV5 Monde.
La Télévision suisse romande tienía com a principals competidores a les cadenes franceses (TF1, France 2, France 3, M6). Malgrat aquesta gran competència, era la cadena amb més audiència de la Romandia, amb un 30% de quota de pantalla.

## Directors

* Frank Tappolet: 1954-1958.
* René Schenker: 1958-1973.
* Alexandre Burger: 1973-1982.
* Jean Dumur: 1982-1986.
* Guillaume Chenevièvre: 1986-2001.
* Gilles Marchand: 2001 - 2010

## Referències

* ↑ «Histoire de la TSR - TV Lausanne». histoiredelatsr.ch. [Consulta: 10 desembre 2018].

## Vegeu també

* Radio Suisse Romande

## Enllaços externs

* www.rts.ch/tv