OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conjunt del carrer del Centre, 25-29 (la Garriga)

El Conjunt del carrer del Centre, 25-29 és una obra de la Garriga (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Les construccions del carrer del Centre són cases alineades al carrer i entre mitgeres que consten de planta baixa, una o dues plantes pis i golfes. A la part posterior la majoria tenia un pati o eixida. La composició de façana és molt senzilla amb un sol eix vertical d'obertures menys la número 27. Tot i que han patit nombroses transformacions que han desfigurat la fesomia original, en algunes construccions la utilització d'elements arquitectònics de pedra a les obertures delata el seu passat medieval.
La cas número 27 consta de planta baixa, pis i golfes amb coberta a dues vessants de teula i doble ràfec ondulat. Els murs estan arrebossats i pintats seguint la divisió de la finca. La porta principal és d'arc de mig punt reconvertida en arc rebaixat a l'intrados de l'arc. A la clau de l'arc hi ha una inscripció dins les pàgines d'un llibre obert:"IHS/INDOMONO/CONF/ICO/1575". Les finestres són de llinda plana sense decorar; a la planta pis té un guardapols amb motllures rectes i una línia de dentells i una finestra reconvertida en baló mentre que a les golfes s'obre un petit arquet conopial incís.

## Història

A partir del segle xvi i sobretot durant el segle xvii, es varen anar construint cases a peu del camí ral de Barcelona a Vic, així es van anar formant els carrers. Els números 25,27,29 formaven una sola casa de grans dimensions, que amb el temps es va dividir en tres habitatges, cosa que passa a molts grans casals dels segles xvi i xvii.

## Referències

* 1 2 3 «Conjunt del carrer del Centre, 25-29». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Connectiu

En botànica, s'anomena connectiu a la porció de teixit estèril de l'antera situada entre les teques, que forma cos amb elles i les manté unides. El més habitual és que estigui poc desenvolupat, de tal manera que les teques destaquin àmpliament; en algunes angiospermes primitives, tot l'estam pot ser més o menys foliaci i el connectiu pot assolir un gran desenvolupament, de manera que separi àmpliament les teques. En alguns casos el connectiu presenta apèndixs de formes molt variades que tenen importància sistemàtica, per exemple en les melastomatàcies.

## Referències

* ↑ «connectiu | enciclopèdia.cat». [Consulta: 12 octubre 2018].
# Daguestànskaia

Daguestànskaia - Дагестанская (rus) - és una stanitsa de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora del riu Kurdjips, a 19 km al sud-oest de Tulski i a 26 km al sud de Maikop.
Pertany al municipi de Krasnooktiabrski.
# Creu al Mèrit de Guerra (Itàlia)

La Creu al Mèrit de Guerra (italià: Croce al Merito di Guerra) és una condecoració italiana creada el 7 de gener de 1922 pel Rei Víctor Manuel III.
Mitjançant Reial Decret 195 de 7 de gener de 1922, s'instaurà la "Creu de Bronze al Mèrit de Guerra", per a ser atorgada com a recompensa al valor militar a aquells que fossin mencionats als despatxos". El nombre de les seves concessions era il·limitat.
Amb un Reial Decret de 4 de novembre de 1932 s'especificava que se situava immediatament després de la Medalla de Bronze al Valor Militar, així com que només s'atorgaria en temps de guerra; però des del 17 d'octubre de 1941 passà a situar-se darrere de la Creu de Guerra al Valor Militar
També era atorgada a tots aquells que, ferits en combat, rebien la Medalla dels Ferits o aquells que, mencionats pel mèrits de guerra, rebien una promoció. També la rebien tots aquells que haguessin realitzat un acte meritori que no justifiqués la concessió de la Medalla al Valor Militar.

## Disseny

Una creu grega de bronze, amb una longitud de 37mm. A la part frontal de la creu, sobre el braç horitzontal, apareix la inscripció "Merito di Guerra", al braç inferior hi ha una espasa romana apuntant cap a dalt, i a la part superior el monograma reial (VE III sota una corona) A partir de 1946, el monograma reial va ser reemplaçat pel monograma RI. Al revers de la creu apareix una estrella de 5 puntes sobre un fons de raigs.
Penja d'una cinta de 37mm, en color blau cel, amb dues franges blanques al mig, cadascuna de 5mm, amb una separació de 8mm.
Les medalles successives s'indiquen mitjançant una corona de bronze sobre el galó. Amb la República, la corona va ser modificada per una estrella.

## Bibliografia

* Ercoli, Ercole - Le Medaglie al Valore, al Merito e Commemorative - Militari e Civili nei Regni di Sardegna, d'Italia e nella Repubblica Italiana - 1793-1976 I.D.L. Milano 1976
# Creu al Mèrit Militar (Prússia)

La Creu del Mèrit Militar (alemany: Militär-Verdienstkreuz) era la màxima condecoració concedida per valentia del Regne de Prússia atorgada a sots-oficials i tropa. També era coneguda com a Creu del Mèrit Militar d'Or (Goldenes Militär-Verdienstkreuz) per distingir-la de la Medalla Militar de 1a Classe (Militär-Ehrenzeichen I. Klasse), una condecoració prussiana inferior també atorgada per valentia, que tenia la mateixa forma, però en plata. També va ser coneguda com la Pour le Mérité per sots-oficials i tropa (Orden Pour le Mérite für Unteroffiziere und Mannschaften), car la Pour le Mérite, la màxima condecoració prussiana, només era concedida a oficials.
La Creu del Mèrit Militar va ser creada pel rei Guillem I de Prússia el 27 de febrer de 1864. Estava originàriament reservada a aquells amb rang de Feldwebel (llavors el màxim rang de sots-oficial) i inferiors.
Les primeres 16 concessions van ser el 20 de setembre de 1866, durant la Guerra Austroprussiana. Durant la Guerra francoprussiana de 1870-71 no es va concedir, sinó que la principal condecoració prussiana, tant per a oficials com per tropa passà a ser la Creu de Ferro. El 1879 se'n concediren 17 a soldats russos per valentia a la Guerra russoturca de 1877-78. Abans de la I Guerra Mundial només van haver 5 concessions més: quatre per conflictes colonials i una durant la Rebel·lió dels bòxers.
Durant la I Guerra Mundial es restituí la Creu de Ferro, i durant els primers anys de la guerra de nou tornà a ser la principal condecoració prussiana. La primera Creu al Mèrit Militat va ser concedida a l'octubre de 1916, seguida de 54 concessions el 1917, i el 1918 se'n concediren fins a 1.718. Malgrat això, seguí sent una condecoració molt rara comparada al nombre de soldats alemanys i comparada al nombre de concessions que va tenir la Creu de Ferro i la majoria de condecoracions per la tropa de la resta d'estats alemanys.
Els receptors rebien una pensió mensual, la qual va ser mantinguda després de la caiguda de la monarquia prussiana al novembre de 1918 i durant el Tercer Reich, i tornà a establir-se a l'Alemanya Occidental el 1957.

## Disseny

Una creu pattée d'or, amb un medalló central amb el monograma reial.
Penja d'una cinta negra, amb una franja blanca als costats.

## Vegeu també

* Medalla d'Or a la Valentia (Regne de Baviera)
* Medalla d'Or de Sant Enric (Regne de Saxònia)
* Medalla d'Or al Mèrit Militar (Regne de Württemberg)
* Medalla al Mèrit de Carles Frederic (Gran Ducat de Baden)

## Referències

* Klaus D. Patzwall, ed., Das Preußische Goldene Militär-verdienst-kreuz (1986).
* Dr. Kurt-Gerhard Klietmann, Pour le Mérite und Tapferkeitsmedaille (1966).
# Damaget

Damaget és el nom dels següents personatges:
* Damaget de Ialisos, mític rei de Ialisos a Rodes
* Damaget (atleta), atleta grec
* Damaget (poeta), poeta grec
# Damalis

Dàmalis (Δάμαλις) fou la dona del general atenenc Cares (Chares). Va acompanyar el seu espòs i mentre estava estacionat amb la flota prop de Bizanci va morir. Es diu que fou enterrada a una ciutat propera que va agafar el nom de Damalis, i fou honorada amb un monument.

## Referències

* Damalis a Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Daniel Díaz Fernández

Daniel Díaz Fernández, més conegut com a Dani Díaz (Oviedo, 3 d'agost de 1973) és un exfutbolista asturià que jugava de davanter.
Es va formar a les files de l'Sporting de Gijón, amb qui va jugar cinc partits en Primera entre el 92 i el 95. Després, va continuar la seua carrera a la lliga portuguesa en equips com el GD Chaves o el Marítimo.
Va ser internacional sub-21 per la selecció espanyola de futbol.
# Cristòfol Castanyer i Bernat

Cristòfol Castanyer i Bernat, més conegut com a Tòfol Castanyer, (Sóller, 26 de maig de 1972) és un corredor de muntanya mallorquí, que actualment forma part de l'equip Salomon Santiveri Outdoor Team. Després d'un període dedicat a l'atletisme de pista i ruta, en els darrers anys ha estat una figura destacada en les curses de muntanya. Al seu palmarès hi destaquen el subcampionat del món de curses de muntanya de l'any 2009, títol que es va adjudicar l'any següent.

## Referències

* ↑ Classificació Arxivat 2012-10-02 a Wayback Machine. CdV 2011
* ↑ «El debutant Luis Alberto Hernando i Núria Picas guanyen l'edició de Cavalls del Vent 2013». 324.cat, 22-09-2013 [Consulta: 22 setembre 2013].
* ↑ Classificació Arxivat 2012-11-24 a Wayback Machine. CCC 2012
* ↑ Classificació Giir di Mont 2012
* ↑ «Classificació Giir di Mont 2013». [Consulta: 30 juliol 2013].
* ↑ «François D'Haene vence por segunda vez el Ultra Trail Mont Blanc batiendo el récord de la prueba». Carreras por montaña, 30-08-2014 [Consulta: 30 agost 2014].
* ↑ biografia a la pàgina del Salomon Santiveri Outdoor Team
* ↑ Palmarès a la web oficial de Tòfol Castanyer.

## Enllaços externs

* Cristòfol Castanyer i Bernat - Lloc web oficial (castellà) (anglès) (francès) (alemany)
# Daniele Pietropolli

Daniele Pietropolli (Bussolengo, Verona, Vèneto, 11 de juliol de 1980) és un ciclista italìà, professional des del 2003 fins al 2013.
En el seu palmarès destaquen dues edicions del Giro de la Província de Reggio de Calàbria, el 2008 i el 2011.

## Palmarès

* 2002
** 1r al Trofeu Zssdi
* 2008
** 1r al Giro de la Província de Reggio de Calàbria i vencedor d'una etapa
* 2009
** 1r al Giro de la Província de Grosseto i vencedor d'una etapa
** 1r a la Setmana Ciclista Lombarda
* 2011
** 1r al Giro de la Província de Reggio de Calàbria i vencedor d'una etapa
** 1r al Trofeu Laigueglia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. 67è de la classificació general
* 2004. 80è de la classificació general
* 2008. 57è de la classificació general
* 2009. 94è de la classificació general
* 2012. 91è de la classificació general
* 2013. 80è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 61è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Danyuan Ren Changjiu

Danyuan Ren Changjiu (xinès simplificat: 但愿人长久, pinyin: Dànyuàn rén chángjiǔ, literalment 'Tant de bó la gent tinga una llarga vida') és una pel·lícula xinesa del 1981, dirigida per Bai Dezhang i Xu Xunxing i produïda per l'estudi de cinema de Changchun.
Després de la caiguda de la Banda dels Quatre, Huyan Ziqian, membre del Partit Comunista, torna al seu lloc a un Institut de Recerca de Geologia. La trama gira al voltant de la família del seu amic Ou Yi, mort durant la Revolució Cultural, deixant enrere una vídua. El pare adoptiu de la vídua l'anima a casar-se amb ella, si bé la dona no havia volgut tornar-se a casar. Finalment, estableixen una nova família i acolleixen un xiquet orfe. L'infant resulta ser el fill de l'home que va conduir Ou Yi a la mort. Finalment, Huyan és capaç de convèncer la seua nova esposa d'acceptar al xiquet.

## Referències

* 1 2 Berry, Chris «Postsocialist Cinema in Post-Mao China». East studies, pàg. 200.
* ↑ Berry, Chris «Postsocialist Cinema in Post-Mao China». East studies, pàg. 121.
# Dasyprocta guamara

Dasyprocta guamara és una espècie de mamífer rosegador histricomorf de la família Dasyproctidae de petita grandària, endèmica de Veneçuela.

## Referències

* ↑ Ochoa, J.; Rivas, B. Dasyprocta guamara. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el .
# Courbevoie

Courbevoie és un municipi francès, situat al departament d'Alts del Sena i a la regió d'Illa de França.
Està dividit entre el cantó de Courbevoie-1 i el cantó de Courbevoie-2 dins del districte de Nanterre. I des del 2016, de la divisió Paris Ouest La Défense de la Metròpolis del Gran París.

## Fills il·lustres

* Félix Dupierge (1784-1833) violinista i compositor.
* Louis-Ferdinand Céline (1894 - 1961) escriptor, Premi Renaudot de l'any 1932.
# Departaments de Benín

Benín és dividit en 12 departaments (francès: départements), i subdividit en 77 communes. El 1999, els anteriors sis departaments foren dividits en dues meitats, formant els actuals 12. A cadascú dels sis departaments nous es va assignat una capital el 2008.
| Clau de mapa | Departament | Capital | Població (2013) | Àrea (km²) | Anterior departament | Regió | Sub-Regió |
| 2 | Alibori | Kandi | 868,046 | 26,242 | Borgou | Del nord | Est del nord |
| 1 | Atakora | Natitingoua | 769,337 | 20,499 | Atakora | Del nord | Oest del nord |
| 10 | Atlantique | Allada | 1,396,548 | 3,233 | Atlantique | Del sud | Centre del sud |
| 4 | Borgou | Parakou | 1,202,095 | 25,856 | Borgou | Del nord | Est del nord |
| 5 | Collines | Dassa-Zoumé | 716,558 | 13,931 | Zou | Del nord | Centre del nord |
| 6 | Kouffo | Aplahoué | 741,895 | 2,404 | Mono | Del sud | Oest del sud |
| 3 | Donga | Djougou | 542,605 | 11,126 | Atakora | Del nord | Oest del nord |
| 11 | Litoral | Cotonou | 678,874 | 79 | Atlantique | Del sud | Centre del sud |
| 9 | Mono | Lokossa | 495,307 | 1,605 | Mono | Del sud | Oest del sud |
| 12 | Ouémé | Porto-Novo | 1,096,850 | 1,281 | Ouémé | Del sud | Est del sud |
| 8 | Planell | Pobè | 624,146 | 3,264 | Ouémé | Del sud | Est del sud |
| 7 | Zou | Abomey | 851,623 | 5,243 | Zou | Del nord | Centre del nord |

## Referències

* ↑ Communiqué du Conseil des Ministres du 22 Juin 2016 | Portail Officiel du Gouvernement Béninois Arxivat 2019-01-25 a Wayback Machine.. Gouv.bj (22 June 2016). Retrieved on 2017-01-02.
* ↑ Bénin : liste des 12 nouveaux préfets et des chefs-lieux de départements Arxivat 2016-11-20 a Wayback Machine.. Lanouvelletribune.info. Retrieved on 2017-01-02.
* ↑ Benin. Geohive.com. Retrieved on 2017-01-02.
# Departament dels Apenins

El departament dels Apenins va ser un departament francès creat el 4 de juny de 1805 al nord-oest de l'actual Itàlia i incorporat al Primer Imperi Francès de Napoleó I. La ciutat de Chiavari n'era la prefectura.

## Referències

* ↑ «Le SPLAF - Les départements de l'empire». [Consulta: 24 juliol 2021].
# David Gil Mohedano

David Gil Mohedano (nascut l'11 de gener de 1994) és un futbolista professional espanyol que juga com a porter pel Cadis CF.

## Carrera de club

Nascut a Madrid, Gil es va formar al planter de l'Atlético de Madrid. Va fer el seu debut com a sènior la temporada 2012–13, jugant deu partits amb l'equip C a Tercera Divisió. Després de ser promogut al filial el 2013, va fer la pretemporada amb el primer equip el juliol de 2014.
El 15 de juliol de 2015 Gil va marxar a un altre equip filial, el Getafe CF B de Segona Divisió B. El 17 de juliol de 2017, va fitxar pel Cadis CF, sent inicialment assignat a l'equip B de quarta divisió.
El 24 d'agost de 2018, Gil va signar una extensió de contracte fins al 2020 i fou promocionat definitivament al primer equip, a Segona divisió. Va fer-hi el seu debut professional el 12 de setembre, com a titular en una victòria per 2–1 a fora contra el CD Tenerife, en partit de la Copa del Rei 2019-19.
Gil va fer el debut en Segona divisió el 17 de setembre de 2019, com a titular en una derrota per 0–3 contra l'AD Alcorcón, tot i que va estar la major part de la campanya com a suplent d'Alberto Cifuentes, i finalment l'equip assolí la promoció a La Liga. Va fer el seu debut en la màxima categoria el 12 de setembre de 2020, com a titular en una derrota a casa per 0–2 contra el CA Osasuna.

## Referències

* ↑ «David Gil se incorpora a la pretemporada del Atlético» (en castellà). Marca, 08-07-2014. [Consulta: 17 agost 2017].
* ↑ «David Gil abandona el Atlético y ficha por el Getafe B» (en castellà). Mundo Deportivo, 15-07-2015. [Consulta: 17 agost 2017].
* ↑ «El Cádiz B ficha a David Gil el día que comienza la pretemporada» (en castellà). Cádiz Noticias, 17-07-2017. [Consulta: 17 agost 2017].
* ↑ «David Gil firma hasta 2020 con el primer equipo» (en castellà). Cadis CF, 24-08-2018. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «Un final de auténtica locura clasifica al Cádiz en Tenerife» (en castellà). Marca, 12-09-2018. [Consulta: 13 setembre 2018].
* ↑ «El Cádiz paga la novatada» (en castellà). Marca, 12-09-2020. [Consulta: 13 setembre 2020].

## Enllaços externs

* David Gil Mohedano a BDFutbol
* David Gil Mohedano a La Preferente (castellà)
* David Gil Mohedano, Fitxa a Soccerway
# Diana (cràter)

Diana és un petit cràter volcànic situat a la regió nord de la Mare Tranquillitatis, a la cara visible de la Lluna. En els seus voltants, a més del cràter d'impacte Lucian (a l'est) i el Mons Esam (al nord), es troba l'altre petit cràter volcànic Grace (a l'est).
El cràter està situat a la part superior d'una cúpula lunar formada per un volcà escut. Presenta una forma netament ovalada, amb el seu eix major orientat en sentit nord-est.
El nom procedeix d'una designació originalment no oficial, continguda en la pàgina 61A2/S1 de la sèrie de plànols del Lunar Topophotomap de la NASA, que va ser adoptada per la UAI el 1979.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Cyril Domoraud

Cyril Domoraud és un exfutbolista ivorià, nascut el 22 de juliol de 1971. Ocupava la posició de defensa.
Es va iniciar en equips francesos. Després de militar als modestos Créteil i Red Star, hi destaca amb el Girondins de Bordeus i especialment amb l'Olympique de Marsella. Fitxaria pels dos equips de la ciutat de Milà, i en ambdós casos seria cedit a un equip de la Ligue 1. En el cas de l'AC Milà, ni tan sols va arribar a debutar en partit oficial amb els rosso-neri.
També va militar al RCD Espanyol català i al Konyaspor turc. Els seus darrers equips, abans de retirar-se el 2008, van ser del continent africà.
Va ser internacional amb Costa d'Ivori en 51 ocasions. Hi va participar en la Copa d'Àfrica de 2006, on va ser el jugador més veterà del torneig tant per edat com per internacionalitats. També hi va jugar la Copa d'Àfrica del 2000 i el Mundial d'Alemanya 2006.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Estadi Verdão

L'Estadi Governador José Fragelli, més conegut com a Verdão o també com a Arena Pantanal és un estadi multiusos situat a Cuiabá, Brasil. Actualment és utilitzat sobretot per a partits de futbol, i té una capacitat per a 47.000 persones.
El 31 de maig de 2009 es va anunciar que Cuiabá serà una de les seus de la Copa del Món de Futbol de 2014, i el Verdão, un dels estadis on es jugarà aquest torneig.

## Referències

* ↑ «Estadis del Mundial 2014» (en castellà). FIFA. Arxivat de l'original el 2014-08-17. [Consulta: 10 juny 2014].

## Enllaços externs

* Informació sobre l'estadi
# Top manta

* Aquest article tracta sobre la venda ambulant. Si cerqueu la marca de roba, vegeu «Top Manta (marca)».
El top manta o, en un registre més formal, la venda a la manta, és un tipus de venda ambulant, que es practica al marge de la llei, consistent a mostrar a terra, sobre una manta o un element similar, productes comercials diversos i a vendre'ls per sota del preu del mercat.
La venda a la manta es produeix, normalment, en llocs molt cèntrics o turístics. Alguns dels productes que s'ofereixen poden ser bosses, cinturons, imitacions de calçat esportiu o samarretes de futbol, o també altres peces de vestir i complements com ulleres o rellotges. La persona que es dedica a la venda a la manta s'anomena «venedor a la manta» o «venedora a la manta» o bé «manter» o «mantera». Sovint, es tracta de persones immigrants en situació irregular que no tenen un mitjà alternatiu regulat per guanyar-se la vida.
Les organitzacions de comerciants consideren la venda a la manta una forma de competència deslleial i reclamen a l'administració, actuacions contundents per aturar-la. D'altra banda, els manters i manteres d'algunes ciutats reclamen, de forma organitzada, el seu dret a desenvolupar aquesta activitat. Així, el 2015, les persones manteres de Barcelona varen constituir un sindicat, amb objectius declarats, com ara, lluitar contra la discriminació, el racisme i la violència policial.

## Referències

* ↑ «Venda a la manta | TERMCAT». termcat.cat. [Consulta: 6 maig 2021].
* 1 2 «Qué es el top-manta y las claves del negocio» (en castellà). techtastico.com.
* ↑ Ribalaygue, Jordi. «Un mes de presión policial al 'top manta' en Barcelona». El Mundo, 29-08-2019. [Consulta: 21 desembre 2019].
* ↑ «Com diem en català top manta? I manter? | TERMCAT». [Consulta: 6 maig 2021].
* 1 2 «Barcelona’s Illegal Street Vendors Form Union to Defend Their Rights» (en angles).
* ↑ Ortega, Maria. «El 'top manta' factura 100 milions a l'any», 05-07-2011. [Consulta: 6 maig 2021].
# Fil·loxèrids

Els fil·loxèrids (Phylloxeridae) són una família d'hemípters esternorrincs estretament emparentada amb els pugons. Hi destaca la fil·loxera de la vinya, introduïda des de Nord Amèrica als segle xix i que és una greu plaga per a les vinyes.
# Òpiter Virgini Tricost (cònsol 502 aC)

Òpiter Virgini Tricost (llatí: Opiter Verginius Tricostus) va ser un magistrat romà que va viure als segles VI i V aC. Formava part de la família dels Tricost, una branca de l'antiga gens Virgínia.
Va ser elegit cònsol l'any 502 aC amb Espuri Cassi Viscel·lí. Va fer la guerra contra els auruncs i va conquerir Pometia. Per aquesta causa tant ell com el seu col·lega van obtenir els honors del triomf. Va morir l'any 486 aC en una guerra contra els volscs.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1174.
# Freud (desambiguació)

Freud (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Sigmund Freud (Freiberg, 1856 - Londres, 1939), neuròleg i psicoanalista austríac
* Lucian Freud (Berlín, 1922 - Londres, 2011), pintor i gravador britànic.
* Anna Freud (Viena, 1895 – 1982), psicoanalista
També és el títol de la pel·lícula de 1963 dirigida per John Huston