OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marguerite Higgins

Marguerite Higgins (3 de setembre de 1920 - 3 de gener de 1966) va ser una periodista americana i corresponsal de guerra.
Higgins va néixer a Hong Kong, on el seu pare treballava per a una companyia de navegació. Als tres anys la família es va traslladar als Estats Units. La seva formació universitària va iniciar-la a la Universitat de Califòrnia, on col·laborà al periòdico universitari The Daily Californian i on es va graduar el 1941. Després va passar a la Universitat de Colúmbia per obtenir el màster en Periodisme.
Higgins va cobrir la Segona Guerra Mundial, la Guerra de Corea, i la Guerra del Vietnam, contribuint a facilitar l'accés a les dones a aquesta professió. Va tenir una llarga carrera al New York Herald Tribune (1942-1963), i més tard, com a columnista a Newsday (1963-1965). Va ser la primera dona en guanyar un Pulitzer, el 1951 per la seva cobertura de la Guerra de Corea.

## Referències

* 1 2 Michaelis, Colonel J.H. "Mike" «Pride of the Regiment». TIME, 25-09-1950. Arxivat de l'original el 2013-05-26 [Consulta: 11 setembre 2008].
* ↑ «Marguerite Higgins». Spartacus Educational.
# Massimo Cacciari

Massimo Cacciari (Venècia, 1944) és filòsof i professor d'estètica a la Universitat de Pàdua, ciutat de la qual ha estat alcalde. Ha escrit nombrosos llibres d'assaig.

## Llibres

* Diàleg sobre la solidaritat (2001), (con Carlo M. Martini) (traducción al catalán) Editorial Empuries, ISBN 978-84-7596-820-9.
# Maverick Records

Maverick Recording Company, és una discogràfica estatunidenca propietat del grup Warner Music, i distribuïda per Warner Bros Records.

## Història

Maverick Records va ser fundada per Madonna, Frederick DeMann, Ronnie Dashev i Warner Bros. el 1991. El nom de la discogràfica deriva de les primeres lletres del nom de Madonna (MAdonna VERonica) i de les últimes del nom del seu representant (FredeRICK DeMann).
DeMann va ser liquidat de la companyia per una suma de $20 milions el 1998, i Guy Oseary es va convertir en el president d'aquesta.
Maverick ha tingut triomfs amb artistes com Alanis Morissette, Michelle Branch, The Prodigy, i Candlebox. La discogràfica també va tenir èxit fent les bandes sonores d'algunes pel·lícules.

## Llista de cantants actuals

* Alanis Morissette
* Bottomline
* City sleeps
* Deftones
* Evaline
* Family Force 5
* The Finalist
* John-Mark
* Michelle Branch
* Mozella
* Paul Oakenfold
* On the Record
* The Prodigy
* Story of the Year
* Team Sleep
* Tyler Hilton
* The Wreckers

## Llistat de cantants anteriors

* Amanda
* Alisha's Attic
* Candlebox
* Clear Static
* Cleopatra
* The Deuce Project
* Erasure
* Jack's Mannequin
* John Stevens
* Jude
* Justincase
* Lillix
* Love Spit Love
* Madonna (1992-2004)
* Mest
* Muse
* Nicole
* No Authority
* Onesidezero
* The Rentals
* The Rising
* Showoff
* Stutterfly
* Tantric
* Unloco

## Vegeu també

* Warner Music
* Sire Records
# Mecyna marcidalis

Mecyna marcidalis és una espècie d'arna de la família dels cràmbids. Es troba a França, a l'Azerbaitjan, així com a l'Orient Mitjà, incloent Turquia, Síria, Iran i els territoris palestins.

## Referències

* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 febrer 2019].
* ↑ "GlobIZ Recerca". Sistema d'Informació global en Pyraloidea. Recuperat 2012-03-23.
# Mecysmauchenius segmentatus

Mecysmauchenius segmentatus és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels mecismauquènids (Mecysmaucheniidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1884 per Simon.
Aquesta espècie es troba a Xile –a les regions d'Araucania, de Los Lagos i Magallanes–, a l'Argentina –Província de Río Negro, Santa Cruz, la Terra del Foc i les Illes Malvines–.

## Referències

* 1 2 Simon, 1884 : Note complémentaire sur la famille des Archaeidae. Annali del Museo Civico di Storia Naturale di Genova, vol.20, p.373-380 (text íntegre).
* ↑ Forster & Platnick, 1984 : A review of the archaeid spiders and their relatives, with notes on the limits of the superfamily Palpimanoidea (Arachnida, Araneae). Bulletin of the American Museum of Natural History, n.178, p.1-106 (text íntegre Arxivat 2011-08-07 a Wayback Machine.).

## Enllaços externs

* (anglès) Catalogue of Life : Mecysmauchenius segmentatus Arxivat 2018-12-24 a Wayback Machine.
# Mate de coca

El mate de coca (del quítxua kuka mat'i) o te de coca és una infusió de fulles de coca original de les regions andines de Bolívia i del Perú, la presència de la qual abasta també a altres països andins com l'Equador i el nord de Xile, així com zones de Colòmbia i tot el nord d'Argentina.
El mate de coca és una beguda consumida tant com a estimulant com per a curar el mal d'altura. La beguda produeix un efecte energitzant similar al del cafè, i és habitual als restaurants, en finalitzar el dinar, oferir un mate de coca en bossetes per a millorar la digestió, que pot ser endolcit amb sucre o mel. El te és de color verd groguenc i té un lleuger sabor amarg, quelcom semblant al del te verd però amb un sabor lleugerament més dolç natural.
La infusió conserva algunes de les propietats farmacològiques de la fulla de coca i la comercialització en bosses filtrants és legal al Perú i a Bolívia, igual que la farina de coca. La farina de coca (fulles de coca moltes finament) pot emprar-se en una cafetera per a obtenir un te més fort i concentrat.

## Referències

* ↑ Engelke, Beatriz Ferreira; Gentner, Walter A. «Determination of Cocaine in “Mate de Coca” Herbal Tea» (en anglès). Journal of Pharmaceutical Sciences, 80, 1, 01-01-1991, pàg. 96. DOI: 10.1002/jps.2600800123 [Consulta: 3 agost 2020].
* ↑ Bieri, Stefan; Brachet, Anne; Veuthey, Jean-Luc; Christen, Philippe «Cocaine distribution in wild Erythroxylum species» (en anglès). Journal of Ethnopharmacology, 103, 3, 01-02-2006, pàg. 439–447. DOI: 10.1016/j.jep.2005.08.021 [Consulta: 3 agost 2020].
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 26 de octubre de 2006. [Consulta: 27 octubre 2006]. Substances that produce addiction - Universidad de Buenos Aires
* ↑ Agustín Guzmán. «La hoja de coca no es alucinógena». www.comunidadboliviana.com.ar. Arxivat de l'original el 4 de marzo de 2016. [Consulta: 11 maig 2021].
* ↑ Navas, Alba. «Té de coca: beneficios, cómo tomarlo y contraindicaciones» (en castellà), 13-06-2019. [Consulta: 29 setembre 2024].
* ↑ Bel, Pierina Pighi «Por qué la DEA permite a una empresa de EE.UU. importar hoja de coca de Perú para la fabricación de cocaína» (en castellà). , 04-10-2018 [Consulta: 3 agost 2020].
# Marwaniyya

Marwaniyya fou el nom de la branca egípcia de la confraria dels Khalwatiyya.
Porta el seu nom per Marwan ibn Abid al-Mutaal, mort el 1911. Va adoptar el nom el 1912 i va trencar l'enllaç místic amb la Khalwatiyya. Modernament fou una de les confraries oficialment reconegudes a Egipte (1976).

## Referències

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Marwaniyya".
# Mas de la Riera (Saus, Camallera i Llampaies)

Mas de la Riera és una masia situada al municipi de Saus, Camallera i Llampaies, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
A escassa distància hi trobem la petita elevació de la Muntanya.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Política Territorial i Obres Públiques, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2011-07-30. [Consulta: 21 setembre 2015].
* ↑ «Mas de la Riera (Saus, Camallera i Llampaies)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mary Sears

«Mary Sears» té aquests significats:
* Mary Sears (oceanògrafa) és una Comandant de la Reserva Naval dels Estats Units
* USNS Mary Sears (T-AGS-65) és un vaixell oceanogràfic
# Milagros Hernández Calvo

Milagros Hernández Calvo (Madrid, 1952) és una treballadora social, sindicalista i política espanyola.

## Biografia

Nascuda a Madrid el 1952. Forjada en la lluita pels drets socials, va ser integrant del Comitè d'Empresa de Standard Elèctrica. Va participar en les I Jornades de la Dona Treballadora de Standard Elèctrica al març de 1977, al costat d'altres sindicalistes com Ana Pardo, Raquel Soto, Milagros Hernández, Blanca Manglano, Ascen Martín i Lolita Coy.
Treballadora social de professió, va ser el número 12 de la candidatura d'Esquerra Unida (IU) per a les eleccions municipals de 1991 a Madrid. També es va presentar al lloc 8 de la llista d'IU per a les eleccions generals de 2000 en la circumscripció de Madrid.
Impulsora del Foro Social de Madrid, va ser un dels membres d'IU participants en l'agenda de mobilitzacions del Fòrum Social Europeu.
Va ser triada regidora per IU a les eleccions municipals de 2007 a Madrid. Revalidaria la seva acta de regidora a les eleccions municipals de 2011, en què va concórrer com a número dos de la llista d'IU. Secretària general del Grup Municipal d'Esquerra Unida a l'Ajuntament, va ser apunyalada pel seu fill el 25 de març de 2011, ingressant amb pronòstic greu a l'Hospital Gregorio Marañón. Es va reincorporar un mes més tard.
Després del seu pas pel consistori de la capital espanyola va ser elegida regidora de l'Ajuntament de Burgohondo.

## Referències

* ↑ Villalba, Enrique «"En Madrid se fomenta la doble velocidad cultural"». Madridiario, 19-10-2009 [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ Hidalgo, Carlos «Concejal y madre contra la droga. Milagros Hernández». ABC, 03-04-2011 [Consulta: 8 febrer 2019].
* 1 2 3 4 «El grupo municipal de IU deja deja fuera de los cargos al sector crítico». Madridiario, 13-06-2007 [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ San José Serrán, Begoña «Las secretarias confederales de la mujer de CC.OO.». Trabajadora Tres décadas de acción sindical por la igualdad de género (1977-2007), 01-03-2007, pàg. 74. Arxivat de l'original el 9 de febrer 2019 [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «Candidaturas al Ayuntamiento». Villa de Madrid. Informativo Quincenal, 185, 16-05-1991, pàg. 11 [Consulta: 8 febrer 2019].
* 1 2 «La batasunización de la vida política». Libertad Digital, 26-03-2003 [Consulta: 8 febrer 2019].
* 1 2 «Milagros Hernández se reincorpora "con muchas ganas"». El País, 25-04-2011 [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ Morales, Pilar «Empoderamiento de las Mujeres: Una tarea pendiente». Revista Trabajadora. Secretaría Confederal de Mujer e Igualdad de Comisiones Obreras, IV, 55, 01-11-2015, pàg. 7 [Consulta: 8 febrer 2019].
# Megadontomys thomasi

Megadontomys nelsoni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de la Sierra Madre del Sur (Mèxic), on viu a altituds d'entre 3.000 i 3.500 msnm. El seu hàbitat natural són les selves nebuloses. Està amenaçat per la tala d'arbres.
L'espècie fou anomenada en honor de l'eminent mastòleg britànic Oldfield Thomas.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I. Megadontomys nelsoni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 22 agost 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 410-411. ISBN 978-0801893049.
# Memoria de mis putas tristes

Memoria de mis putas tristes és una novel·la escrita pel premi Nobel colombià Gabriel García Márquez, publicada el 2004.

## Argument

L'obra narra, en primera persona, la història d'un ancià, antic cronista i crític musical que, en el seu norantè aniversari, decideix passar una nit d'amor boig amb una adolescent verge, de la qual s'enamora. Tanmateix, quan la veu dormint, no té valor de despertar-la.
La història va ser inspirada per la novel·la La casa de les belles dorments, del Premi Nobel japonès Yazunari Kawabata.
L'any 2011, el director de cinema Henning Carlsen rodà una versió cinematogràfica de la novel·la amb un títol homònim.

## Referències

* ↑ «Memoria de mis putas tristes» (en castellà). FilmAffinity.com. [Consulta: 30 abril 2013].
# Metro de Rennes

El Metro de Rennes és una xarxa de ferrocarril metropolità de Rennes, a França, oberta el 15 de març de 2002. Aquest metro està basat en el sistema VAL (vehicle automàtic lleuger) de Siemens. Només té una línia de 9.4 km, que circula entre el nord-oest i el sud-est entre les estacions de J.F. Kennedy i La Poterie, amb 15 estacions, 13 de les quals soterrades. L'estació de La Poterie i els viaductes de la línia han estat dissenyats per Norman Foster.
La xarxa està controlada a totes hores per almenys 4 persones al centre de control central (poste de commande centralisée). 120 càmeres controlen dins i fora de les estacions en la línia.
Els trens funcionen entre les 05:20 i les 00:40 cada dia de la setmana, i la seva freqüència és d'entre 3 i 7 minuts. Es tarden uns 16 minuts a recórrer la línia sencera, i la velocitat dels trens és de 32 km/h. Totes les estacions disposen d'ascensors i estan adaptades a PMR.
El sistema té 16 trens, aquests pesen 28 tones i fan 26 metres de llarg. Cada tren té una capacitat per a 158 passatgers (50 asseguts i 108 dempeus). El 2005, es van afegir 4 nous trens, i 4 més van entrar en servei a principis de 2006, permetent disminuir la freqüència de pas a 90 segons.
Al Gener de 2005, van ser oberts tres aparcaments dissuasius, oferint 900 places d'aparcament. Dos més van ser oberts entre el 2006 i el 2007 amb 700 places d'aparcament.
La línia està explotada per STAR (Société des Transports d'Agglomeration Rennais), i dirigida per Keolis (una filial de la SNCF).
Una segona línia, la línia B, amb una orientació del nord-est cap al sud-oest, està prevista pel 2022.

## Estacions

* J.F. Kennedy
* Villejean-Université
* Pontchaillou
* Anatole France
* Ste-Anne
* République
* Charles de Gaulle
* Gares (Connexió amb la SNCF)
* Jacques Cartier
* Clemenceau
* Henri Fréville
* Italie
* Triangle
* Blosne
* La Poterie

## Vegeu també

* Llista de metros per països

## Enllaços externs

* STAR, pàgina oficial Arxivat 2006-01-14 a Wayback Machine. (en francès)
* El metro de Rennes UrbanRail.net (en anglès)
# Mixu Paatelainen

Mixu Paatelainen (Hèlsinki, 3 de febrer de 1967) fou un futbolista finlandès de la dècada de 1990.
Fou 70 cops internacional amb la selecció finlandesa.
Pel que fa a clubs, destacà a diversos clubs escocesos com Dundee United, Aberdeen FC, Hibernian FC, St Johnstone i St Mirren. També jugà a Valkeakosken Haka, Bolton Wanderers FC, Wolverhampton Wanderers FC i RC Strasbourg.
Trajectòria com a entrenador:
* 2005-2006: Cowdenbeath
* 2006-2007: TPS
* 2008-2009: Hibernian FC
* 2010-2011: Kilmarnock
* 2011-2015: Finlàndia
* 2015-2016: Dundee United
* 2018: Ubon UMT United
* 2018: Letònia

## Referències

* ↑ TPS-luotsi Paatelaisen tavoitteena Euroopan kentät (TPS pilot Paatelainen aiming for European fields) MTV Internet, 20 agost 2007 (finès)
* ↑ Mika-Matti Paatelainen lopettaa maajoukkueuransa (Mika-Matti Paatelainen quits in the national team) MTV3 Internet, 6 agost 2000; Consultat 31 octubre 2007 (finès)
* ↑ «Mixu Paatelainen». [Consulta: 23 agost 2015].
* ↑ «12 - Aberdeen Ambition». A: Shearer Wonderland: The Autobiography. Black & White Publishing, octubre 2011. ISBN 978-1845023454 [Consulta: 23 agost 2015].
* ↑ Mixu Paatelainen a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Dundee United: Mixu Paatelainen leaves as manager». BBC Sport, 04-05-2016. [Consulta: 4 maig 2016].
# Minyó de Montellà

El Minyó de Montellà (Montellà s. XVI - Arsèguel, 1588) fou un bandoler català.
Fou actiu a l'àrea de Lleida on hi dirigia un escamot d'uns tres-cents homes i disposava de grans sumes de diners obtingudes del pagament de rescats. El 1587, a Sidamon, s'apoderà, amb la seva quadrilla, d'una tramesa de monedes d'or que Felip II enviava a Gènova, passant per Catalunya, per a la soldada dels terços. Va participar en diverses hostilitats de l'anomenada guerra de la Ribagorça, posant-se al servei del virrei d'Aragó per lluitar contra el comte Ferran II de Ribagorça.
Morí en la defensa del castell d'Arsèguel.

## Referències

* ↑ «Minyó de Montellà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Història de Sidamon». Ajuntament de Sidamon. [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «Quan el Pirineu era el Far West». El Periòdic, 18-11-2012. [Consulta: 20 novembre 2023].
* ↑ Belenguer, Ernest «Bandolers, bandositats i poder reial a Catalunya entre els segles xvi i xvii». Catalan Historical Review, 8, 09-01-2014, pàg. 149-160 [Consulta: 7 agost 2019].
# Menecles

Menecles és el nom dels següents personatges:
* Menecles de Barca, historiador grec
* Menecles d'Alabanda, retòric grec.
# Menecme

* Per a altres significats, vegeu «Manecme».
Menecme (grec antic: Μέναιχμος) (Alopeconès, c. 380 aC - Cízic, c. 320 aC) va ser un filòsof i matemàtic grec. Nascut a Alopeconès (actualment península de Gal·lípoli, Turquia) i conegut per la seva amistat amb el gran filòsof Plató.
Malgrat que és conegut per haver estat el descobridor de les seccions còniques en la cerca d'una solució per la duplicació del cub, el cert és que no es disposa d'ell més que de referències d'altres autors molt posteriors.
És citat per Procle (segle V dC), qui ens diu que va ser deixeble d'Èudox de Cnidos. També està relacionat amb les Suides (segle X dC), que li atribueixen obres de filosofia i tres llibres sobre La República de Plató.
Per una anècdota narrada per Estobeu (segle V dC) es considera que potser va ser preceptor d'Alexandre el Gran. Segons Estobeu, quan Alexandre li va demanar una forma ràpida d'aprendre geometria, Menecme li va contestar:
    Oh, rei! Per recórrer el país hi ha carreteres reials i camins populars, però per aprendre geometria només hi ha una via.
Sembla que va ser el primer a demostrar que l'el·lipse, la paràbola i la hipèrbole s'obtenen tallant un con amb un pla no paral·lel a la base. Eutoci, en el seu llibre Sobre l'esfera i el cilindre, descriu el mètode emprat per Menecme, que es basa a calcular dues mitges proporcionals entre dues línies rectes ($a$ i $2a$), de tal forma que $a:x=x:y=y:2a$. En termes moderns és el mateix que resoldre simultàniament qualsevol parell de les tres equacions següents:
    $x^{2}=ay,\ y^{2}=2ax,\ xy=2a^{2}$

## Referències

* ↑ Zhmud, 2006, p. 185.
* ↑ Agarwal i Sen, 2014, p. 73.
* ↑ Dolan, 1972, p. 8.
* ↑ Zhmud, 2008, p. 208.
* ↑ Katz, 2009, p. 112-113.

## Bibliografia

* Agarwal, Ravi; Sen, Syamal. «Menaechmus of Proconnesus (or Alopecunnesos) (Around 375-325 BC)». A: Creators of Mathematical and Computational Sciences (en anglès). Springer, 2014, p. 73-74. ISBN 978-3-319-10869-8.
* Dolan, W.W. «Early Sundials and the Discovery of the Conic Sections» (en anglès). Mathematics Magazine, Vol. 45, Num. 1, 1972, pàg. 8-12. DOI: 10.1080/0025570X.1972.11976182. ISSN: 0025-570X.
* Katz, Victor J. A History of Mathematics (en anglès). Addison-Wesley, 2009. ISBN 9780321387004.
* Zhmud, Leonid. The Origin of the History of Science in Classical Antiquity (en anglès). Walter de Gruyter, 2006. ISBN 97803-11-017966-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Menecme» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Bulmer-Thomas, Ivor. «Menaechmus» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 11 febrer 2024].
* Knorr, Wilbur R. «Menaechmus (2)» (en anglès). Oxford Classical Dictionary, 2016. [Consulta: 11 febrer 2024].
# Michael Heath

Michael Steward Heath, conegut com a Mike Heath, (McAllen, Estats Units, 9 d'abril de 1964) és un ex nedador nord-americà. És tres vegades medallista d’or olímpic i ha estat rècord mundial en dues proves de natació per relleus.

## Biografia

Va néixer el 9 d'abril de 1964 a la ciutat de McAllen, població situada a l'estat de Texas.

## Carrera esportiva

Especialista en les proves de crol, als 20 anys va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles, on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova dels relleus 4x100 metres lliures i relleus 4x200 metres lliures, així com la medalla de plata en la prova dels 200 metres lliures. En aquests mateixos Jocs participà en els 100 metres lliures, on finalitzà en quarta posició, aconseguint així un diploma olímpic.
Al llarg de la seva carrera guanyà dues medalles en el Campionat del Món de natació, una d'elles d'or, i tres medalles als Campionats de Natació Pan Pacific.
# Mizornis

El mizornis (Myzornis pyrrhoura) és una espècie d'ocell passeriforme de la família dels paradoxornítids (Paradoxornithidae), tot i que sovint encara se'l troba classificat amb els sílvids (Sylviidae). Anteriorment havia estat classificada també dins de la família dels timàlids (Timaliidae). És l'única espècie del gènere Myzornis. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Descripció

El mizorni és una espècie petita de tallarol, d'11 a 13 cm de llargada i de 10 a 13 g. Té un plomatge de color verd brillant amb una màscara negra al voltant dels ulls i festons negres a la corona. L'ala és blanca i negra amb una ratlla de color vermell brillant i els costats de la cua també són vermells. El bec és llarg, lleugerament corbat i negre.

## Distribució i hàbitat

L'espècie es troba a Bhutan, a la Xina, a l'Índia, a Myanmar i al Nepal. El seu hàbitat natural són els boscos de muntanya humits subtropicals o tropicals. És una espècie comuna a les serralades superiors del Sikkim i de l'Himàlaia Arunachal; majoritàriament entre 9.000 i 13.000 segons les condicions climàtiques i la variació estacional. Prefereix matolls de bambú, arbusts de rododendre, bedolls i savines. Hi ha algun moviment estacional, l’ocell descendeix a cotes més baixes a la tardor.

## Ecologia

El mizorni s'alimenta d'insectes, aranyes i petits artròpodes, a més de consumir fruita, nèctar i saba dels arbres. A l'Índia i al Nepal, la temporada de reproducció és d'abril a juny, però la temporada pot ser més llarga al Bhutan, ja que s'han observat joves a mitjans de setembre.

## Galeria

* Brins de bambú
* Rododendres
* Bedoll
* Roure
* Rododendre
* Un mizorni ("Myzornis pyrrhoura") prenent el sol al Eaglenest Wildlife Sanctuary

## Referències

* ↑ «Mizornis». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/11/2021(català)
* ↑ «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 11.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2021. [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 634. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Gelang, Magnus; Alice Cibois, Eric Pasquet, Urban Olsson, Per Alström, Per G. P Ericson (en anglès) Phylogeny of babblers (Aves, Passeriformes): major lineages, family limits and classification, 38, núm.3, 2009, pàg. 225–236. DOI: 10.1111/j.1463-6409.2008.00374.x.
* ↑ TSN 557941 al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* 1 2 BirdLife International. «Fire-tailed Myzornis. Myzornis pyrrhoura» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 29 agost 2022].
* 1 2 3 Collar, N.; Robson, C. (en anglès) Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions [Barcelona], 2020 [Consulta: 1r març 2021].

## Bibliografia

Collar, N. J.; Robson, C. «Family Timaliidae (Babblers)». A: del Hoyo, J.. Handbook of the Birds of the World. 12. Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions, 2007 [Consulta: 1r març 2021].
# Mioglia

Mioglia (en lígur: Mieuja; en piemontès: Mioja) és un comune (municipi) a la província de Savona, a la regió italiana de la Ligúria, situat uns 40 km a l'oest de Gènova i uns 20 km al nord de Savona. A 31 de desembre de 2017, tenia 518 habitants i una superfície de 19,30 km².
Mioglia limita amb els següents municipis: Giusvalla, Pareto, Pontinvrea i Sassello.

## Referències

* ↑ «Tuttitalia.it». [Consulta: 22 gener 2019].
# Miofosforilasa

La miofosforilasa (PYGM) és un enzim que en els éssers humans es localitza en les cèl·lules musculares. Es tracta d'una de les tres formes de la glucogen fosforilasa humanes.

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb PYGM, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000032648 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «OMIM Entry - * 608455 - GLYCOGEN PHOSPHORYLASE, MUSCLE; PYGM».