OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mioma

El mioma és un tipus de tumor mesenquimàtic.
Són de dos tipus:
* Els liomiomes es produeixen a la pell o l'intestí, però la forma comú és el liomioma uterí.
* Els rabdomiomes són tumors rars dels músculs, que es produeixen en la infància i solen convertir-se en malignes.
# Michele Frangilli

Michele Frangilli (1 de maig de 1976, Gallarate) és un arquer italià.

## Biografia

Va néixer a Gallarate. Va competir als Jocs Olímpics de 1996 en el tir amb arc individual masculí, acabant en el sisè lloc i obtenint la medalla de bronze per equips. També ha competit als Jocs Olímpics de 2000 en el tir amb arc individual masculí, acabant en la 10a posició i aconseguint la medalla de plata per equips. El 2003 va guanyar a Nova York el Campionat Mundial de Tir amb arc recorbat.

## Récords

* Posseïdor del rècord mundial actual 25 metres 60 fletxes, tirant el 21 de novembre de 2001 (Gallarate, Itàlia): 300+298=598
* Posseïdor del rècord mundial actual 18 meter 60 fletxes, tirant el 13 de gener 2001 (Nimes, França): 597
* Posseïdor del rècord mundial actual 36 fletxes en la ronda final, shot on 3 March 2004 (Caorle, Itàlia): 358

## Referències

* 1 2 «Michele Frangilli at Sports-Reference.com». Arxivat de l'original el 1 de febrer 2010. [Consulta: 13 setembre 2014].
* ↑ «Atlanta 1996 - Men's Team Archery». IOC. [Consulta: 13 setembre 2014].
* ↑ «Sydney 2000 - Men's Team Archery». IOC. [Consulta: 13 setembre 2014].
# Michael O'Loughlin

Michael O'Loughlin (14 de febrer de 1997) és un ciclista irlandès, professional des del 2016 i actualment a l'equip Team Wiggins.

## Palmarès

* 2015
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Centre Morbihan
* 2016
** Campió d'Irlanda sub-23 en ruta
* 2017
** Campió d'Irlanda sub-23 en contrarellotge
* 2018
** Campió d'Irlanda sub-23 en contrarellotge
* 2019
** Campió d'Irlanda sub-23 en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Mont Brazeau

El Mont Brazeau és una muntanya que s'eleva fins als 3.470 msnm. Es troba a la vall superior del Coronet Creek, dins el Parc Nacional de Jasper, a Alberta, Canadà. El nom li va ser donat el 1902 per Arthur P. Coleman en honor de Joseph Edward Brazeau, que havia participat e com a traductor en l'expedició Palliser.
La primera ascensió la van protagonitzar A. Carpe, W.D. Harris i Howard Palmer el 1923.

## Referències

* 1 2 3 Mount Brazeau a peakfinder.com
* ↑ Place-names of Alberta. Ottawa: Geographic Board of Canada, 1928, p. 24.
* ↑ Mount Brazeau a bivouac.com
# Mombello di Torino

Mombello di Torino és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 15 quilòmetres a l'est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 390 habitants.
Mombello di Torino limita amb els següents municipis: Moncucco Torinese, Arignano, Moriondo Torinese i Riva presso Chieri.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 30 març 2020].
# Miquel Prevere

Miquel Prevere (en grec antic Μιχαήλ) va ser un eclesiàstic romà d'Orient que va viure el segle ix.
Va escriure De Constructione Partium Orationis s. Methodus de Orationis Constructione, sobre la construcció de les parts de l'oració. La Biblioteca de l'Escorial en conserva un manuscrit, que pot ser el mateix que en queen grec porta el títol de Περὶ συντάξεως τῶν ῥημάτων, que s'atribueix a Jordi Lecapè. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Michael Presbiter». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 2 gener 2023].
# Montiberri

Montiberri és un antic poble de la comarca de l'Alta Ribagorça. Actualment està del tot deshabitat. Pertany al terme municipal del Pont de Suert. Antigament pertanyia al terme municipal de Malpàs.
El poble era en els contraforts septentrionals de la Faiada de Malpàs, a la zona sud del terme, en els vessants meridionals del riuet del Convent.
L'església de Montiberri, sufragània, és dedicada a sant Llorenç. Documentada almenys des del 1196, actualment no queda res de la primitiva construcció romànica.

## Etimologia

Montiberri, com explica molt bé Joan Coromines (op. cit.), és un topònim basc: mendi-be erri significa lloc a sota la muntanya, encara en basc actual.

## Història

Montiberri era, en un origen, una granja del monestir de Lavaix.
Pascual Madoz inclou Montiverri en el seu Diccionario geografico... del 1849. Hom hi pot llegir que es tracta d'una caseria de 3 cases situada en un pla dalt de la muntanya del seu nom, ventilada per tots els vents. Es considerava històricament una granja del monestir de Santa Maria de Lavaix, però de caràcter independent, i que per a temes de justícia recorria als pobles dels voltants. Hi ha una església independent, sense caràcter parroquial, on oficiava de vegades un capellà pagat pels veïns. Hi ha un cementiri fora del poble i, al costat seu, una font molt freda i abundant. El terreny és muntanyós, pedregós i àrid, amb molta muntanya poblada de boixos i esbarzers. S'hi produïa sègol, ordi i alguns llegums; també llana, encara que poca. S'hi criaven ovelles i cabres, i s'hi caçaven conills i poques perdius. Tenia 2 veïns (caps de família) i 14 ànimes (habitants).

## Bibliografia

* BOIX, Jordi. "El Pont de Suert". Dins El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* BOIX I POCIELLO, Jordi. "Sant Llorenç de Montiberri", a Catalunya romànica. XVI. La Ribagorça. Barcelona: 1996, Enciclopèdia Catalana. ISBN 84-412-2511-7
* COROMINES, Joan. "Montiberri". Dins Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. V L-N. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1996. ISBN 84-7256-844-X
* GAVÍN, Josep M. Inventari d'esglésies. 2. Baixa Ribagorça, Alta Ribagorça, Vall d'Aran. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978. ISBN 84-85180-09-7
* MADOZ, Pascual. "Montiverri". Dins Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. Madrid: Establecimiento Literario-Tipográfico, 1845. Edició facsímil Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al <<Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar>> de Pascual Madoz. V. 1. Barcelona: Curial, 1985. ISBN 84-7256-256-5.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Monti & Cia

Monti & Cia fou una companyia de pallassos de circ fundada el 1996 per Joan Montanyès, Monti, acompanyat habitualment per Oriol Boixader (Oriolo), Fulgenci Mestres (Gensi), Domènec de Guzmán (Gus), i esporàdicament altres com Joan Valentí (Nan), Jordi Gómez, Adrià Mascarell o Xavi Boixader.
Es proposà de redescobrir els orígens del clown per a actualitzar-ne els continguts amb una dramatúrgia sempre molt acurada, però preservant-ne la tradició, com ara els papers dels diferents pallassos (carablanca, August, contraugust, i Monsieur Loyal o el director del circ, el presentador de pista, l'autoritat inapel·lable) i les seves entrades. Els seus espectacles tenien una línia molt personal on es barrejava un pallasso tendre i poètic, però també descarat, ingenu i atabalat. El primer espectacle de la companyia, Clàssics, va sorgir el 1996 de la col·laboració amb Tortell Poltrona, Jango Edwards i Leo Bassi, entre d'altres, al qual van seguir Klowns (1997), un espectacle homenatge al món del circ, Utopista (1999), Fools Folls (2000), Pallassos de Nadal (2001), Fòrum 2 mil i picu (2002) i Grottesco (2004) presentat al Forum de les cultures en una carpa pròpia. També treballaren amb la Companyia Acrobàtica de Qiqihaer (Manxúria) a l'espectacle Bi, dirigit per Joan Font el 2001. A Can Cabanyes (Vilanova i la Geltrú) van impulsar el Centre de Difusió i Residència d'Artistes, on a més van instal·lar la seva base d'operacions. L'any 2005 foren contractats pel circ Roncalli de Berlín, un dels més prestigiosos d'Europa, per tal d'ésser el fil conductor del seu nou espectacle.

## Espectacles

* Grottesco (2004) Circomic (carpa de Monti & Cia), Fòrum de les cultures, Barcelona.
* Forum 2mil i pico (2002), Teatre Lliure de Gràcia, dirigit per Josep Maria Mestres i emès per TV3
* Pallassos de Nadal (2001), Teatre Lliure, dirigit per Joan Montanyès.
* Fools-Folls (2000), coproducció de Monti & Cia, Lluís Simon i Focus, amb guió de Monti i dirigit per Marc Montserrat.
* Utopista (1999), Sala Tallers, Teatre Nacional de Catalunya, guió i direcció de Joan Montanyès i Jordi Purtí.
* Klowns (1997) Teatre Lliure (Premi Especial de la Crítica 1997) dramatúrgia de Guillem-Jordi Graells i direcció de Josep Maria Mestres
* Clàssics (1996) Sala Artenbrut, Barcelona.

## Referències

* ↑ «Monti & Cia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ TV3. «Forum 2mil & pico. Monti & cia». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 22-08-2015. [Consulta: 25 novembre 2016].
* ↑ «Joan Montanyés porta al Lliure quatre tipus de pallassos». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 18-12-2001. [Consulta: 25 novembre 2016].
* ↑ «Fools Folls». Focus. [Consulta: 27 novembre 2016].
* ↑ «Utopista». Teatre Nacional de Catalunya. [Consulta: 25 novembre 2016].
# Moses

Moses o Sulktalthscosum (1829-1899) fou cap dels spokane que dominaven el territori entre Waaterville i a White Bluff, entre Washington i Idaho. Es va mantenir lliure de les reserves, i quan el 1877 els nez percé fugiren al Canadà, intentaren convèncer-lo per a acompanyar-los. El 1879 i el 1883 va anar a Washington per a conservar bona part de la terra, però fou enganyat i l'internaren a la reserva Colville.
# Mulay Hasan

Mulay Hasan (Mawlay al-Hasan, també anomenat Hasan I, àrab الحسن الأول بن محمد) de nom complet Mawlay Abu Ali al-Hasan, fou sultà del Marroc del 1873 al 1894.
Era fill del sultà Sayyid Muhammad ibn Abd al-Rahman (Mohamed IV) al que va succeir a la seva mort el 12 de setembre de 1873 quan tenia 37 anys. El seu govern va estar ple de revoltes. La primera a Azammur dirigida contra el governador local; després a Meknès un oncle del sultà es va aixecar reclamant el tron. Una revolta local es va produir a Fes per obtenir la derogació d'un tribut específic. Finalment les revoltes amazigues foren nombroses i el 1882 hagué de fortificar Tiznit. Tots els intents de rebel·lió foren reprimits per les forces lleials al sultà, però la repressió de les revoltes amazigues li van ocupar gran part del regnat, fent diverses expedicions.
Va modernitzar l'exèrcit i va crear les primeres unitats regulars, contractant a instructors estrangers, principalment francesos i anglesos, a partir del 1877. Alguns contingents foren enviats a la colònia britànica de Gibraltar per rebre entrenament; va comprar armes a Europa i va fundar un arsenal anomenat la Makina a Fes.
El 3 de juliol de 1880 es va reunir a Madrid la primera conferència internacional sobre el Marroc, a iniciativa del sultà, que va tractar el tema de la protecció de les potències sobre el Marroc, que fou l'inici del procés que va acabar anys després amb l'establiment del protectorat.
Va morir el 9 de juny de 1894 a la tornada d'una expedició al Tafilalt, quan era a Tadla. La seva mort fou amagada a la població fins que l'exèrcit del sultà va arribar a Marràqueix, on va proclamar al seu fill Abd al-Aziz ben al-Hasan.

## Referències

* ↑ Encyclopaedia Britannica (en anglès). vol.18. Encyclopaedia Britannica Company, 1911, p. 854.

## Vegeu també

* Hasaní

## Bibliografia

* H. Terrase, Histoire du Maroc, 1950
# Moviment Revolucionari Oriental

El Moviment Revolucionari Oriental (MRO) és un partit polític esquerrà de l'Uruguai.

## Història

El MRO va ser fundat el 21 d'abril de 1961, com una escissió del Partit Nacional. El fundador, Ariel Collazo, havia estat diputat pel nacionalisme. Com a conseqüència d'un viatge a Cuba, va quedar impressionat amb la revolució cubana, i es va inspirar en ella per a crear un moviment d'esquerra.
Des del 1967 fins al 1985, va tenir un exèrcit propi, les Forces Armades Revolucionàries Orientals. El 1971 el MRO fou una de les organitzacions fundadores de la coalició política Front Ampli. No obstant això, es van separar el 1993.
El sector dels joves del MRO és la Joventut Guevarista. Ha organitzat un front popular, el Front Revolucionari per una Alternativa Socialista.
El 2008, es va crear el partit Comissions Unitàries Antiimperialistes (COMUNA), i actualment el MRO participa en aquesta nova entitat, amb el lema de l'"Alliberament Nacional i el Socialisme", per la qual cosa vol unificar un "espai classista, antiimperialista i anticapitalista".

## Vegeu també

* Moviment de Participació Popular.

## Referències

* ↑ (castellà) Documento de Convocatoria para Mesa Redonda, 19 de juny Arxivat 2008-09-10 a Wayback Machine. - 6 de maig de 2009, Comissions Unitàries Artiguistes per l'Alliberament Nacional i el Socialisme
* ↑ (castellà) "Escindidos del FA crean Com.Un.A." - 6 de maig de 2009, La República
* ↑ (castellà) "Neoliberalismo a la zurda" o neoliberalismo a secas. Editorial del Construyendo N.35. Arxivat 2009-09-27 a Wayback Machine. - 6 de maig de 2009, Comissions Unitàries Artiguistes per l'Alliberament Nacional i el Socialisme
# Monarca d'Ua Pou

El monarca d'Ua Pou ( Pomarea mira) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa d'Ua Pou, a les Marqueses.

## Taxonomia

Antany considerada una subespècie de Pomarea mendozae. Actualment es considera una espècie de ple dret seguint Cibois et al. (2004).,

## Referències

* ↑ «Monarca d'Ua Pou». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
* ↑ A Cibois, J-C Thibault, E Pasquet (2004) Biogeography of Eastern Polynesian Monarchs (Pomarea): An Endemic Genus Close to Extinction. The Condor, Volum 106, 4, 1/11/2004, P 837–851
# Montizón

Montizón és un municipi de la Província de Jaén, (comunitat autònoma d'Andalusia), amb una població de 1.989 habitants (2005) i una densitat de població de 9,43 hab/km². El seu terme municipal, de forma pràcticament rectangular, té una superfície de 211,93 km² i limita amb els municipis de Castellar a l'oest i Chiclana de Segura a l'est, així com amb Villamanrique (província de Ciudad Real), al nord.
# Montserrat Giné

Montserrat Giné és una arquitecta catalana. És presidenta de la demarcació de Lleida del COAC. La seva activitat s'ha centrat en l'àmbit de l'urbanisme i el planejament municipal. Alguns dels treballs que ha dut a terme recentment són la coordinació del pla de rehabilitació del centre històric de Balaguer, el projecte d'urbanització corresponent a l'àrea residencial Pi i Margall de Palafrugell o la redacció de la proposta d'urbanització del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida. És membre del consell de redacció de la revista Debats d'Arquitectura i Urbanisme.

## Referències

* ↑ «Montserrat Giné». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Múscul risori

El múscul risori (musculus risorius) o múscul de Santorini es troba al costat de la cara; és de mida petita i forma triangular. El múscul risori té l'origen en el teixit cel·lular que cobreix la regió parotídea. Format per diversos feixos, algunes vegades aquests poden estendre's fins al múscul esternoclidomastoidal, o bé no passar del masseter. Des d'aquests diferents punts d'origen, convergeixen tots els feixos cap a la comissura labial i acaben en part en la pell i en part a la mucosa.
La cara superficial es correspon amb la pell en tota la seva extensió. Però la cara més profunda descansa successivament sobre la paròtide, el masseter i el buccinador. D'altra banda, la vora superior és gairebé horitzontal i la vora inferior és obliqua, ascendent i es correspon amb el cutani del coll, al que acompanya en la mateixa direcció i amb el que sovint es confon.
Està irrigat per l'artèria facial i l'artèria transversa facial, ambdues, branques de la caròtide externa. L'innerven fibres nervioses de la branca cervicofacial del nervi facial.
La seva acció retreu la comissura labial. Quan els dos músculs homòlegs es contrauen junts, augmenten el diàmetre transversal de la boca, una disposició que caracteritza el somriure i per això rep la denominació de risori.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 21 gener 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.
# Múscul recte medial de l'ull

El múscul recte medial de l'ull (musculus rectus medialis bulbi) o múscul recte intern de l'ull es troba a la regió interna o medial de l'òrbita ocular, i és un de sis músculs que controlen el moviment del globus ocular. La contracció del recte intern produeix l'adducció de l'ull, és a dir, gira l'ull cap al nas.
El múscul recte medial neix, com la resta dels músculs rectes de l'ull, al vèrtex de l'òrbita ocular per mitjà d'un tendó comú, el tendó de Zinn. Després de separar-se de la resta dels músculs rectes, el recte medial continua anant de darrere cap endavant per la paret interna o nasal de l'òrbita. Els seus feixos externs tenen relació amb el nervi òptic, del qual queda separat pel teixit adipós de l'òrbita. Les fibres medials del múscul tenen relació amb la paret nasal de l'òrbita. Les fibres superiors del recte intern tenen relació amb el múscul oblic major de l'ull i les fibres inferiors amb el recte inferior. Al final del seu recorregut, el múscul recte medial acaba en un tendó aplanat que s'insereix en l'escleròtica, una mica per davant de l'equador del globus ocular.
La innervació del recte medial va a càrrec del III nervi cranial, el nervi oculomotor. D'altra banda, l'única artèria que proveeix irrigació sanguínia a l'òrbita és l'artèria oftàlmica, que és una branca de la caròtide interna.

## Notes

* ↑ Múscul recte medial de l'ull no apareix al Diccionari enciclopèdic de medicina però per al TERMCAT és la denominació principal, i múscul recte intern de l'ull seria un sinonímia complementària. Vegeu TERMCAT, CENTRE DE TERMINOLOGIA. Diccionari d'oftalmologia [en línia]. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, cop. 2011. (Diccionaris en Línia)<http://www.termcat.cat/ca/Diccionaris_En_Linia/121>

## Referències

* 1 2 3 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 20 gener 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Moviment ocular del múscul recte extern de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul recte intern de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul recte inferior de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul recte superior de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul oblic superior de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul oblic inferior de l'ull, vista superior
* Vista anterior del globus ocular amb els diferents músculs rectes.

## Vegeu també

* Múscul recte superior de l'ull.
* Múscul recte inferior de l'ull.
* Múscul recte lateral de l'ull o recte extern.
* Múscul oblic superior de l'ull o oblic major.
* Múscul oblic inferior de l'ull o oblic menor.

## Enllaços externs

* LUC mr
* -1476001712 al GPnotebook
* Figura anatòmica: 29:01-06 a Human Anatomy Online, SUNY Downstate Medical Center
* medial+rectus+muscle al Diccionari d'eMedicine
# Múscul recte superior de l'ull

El múscul recte superior de l'ull (musculus rectus superior bulbi) es troba a la regió superior o sostre de l'òrbita ocular; és un de sis músculs que controlen el moviment del globus ocular. La seva acció principal és la de girar l'ull cap amunt, encara que col·labora en el moviment cap al centre i també el que permet allunyar l'ull de la línia mitjana.
Com la resta dels músculs rectes de l'ull, el recte superior neix al vèrtex de l'òrbita ocular per mitjà d'un tendó comú, l'anell de Zinn. Després de separar-se de la resta dels músculs rectes, el recte superior segueix des del darrere cap al davant pel sostre de l'òrbita, del qual està separat per l'elevador de la parpella. Les fibres del múscul té relació amb el nervi frontal, amb fibres de l'oblic superior, diverses artèries i venes i, per sota, amb el nervi òptic. Al final del seu recorregut, acaba en un tendó aplanat que s'insereix en l'escleròtica, una mica per davant de l'equador del globus ocular.
Està innervat pel III nervi cranial, el nervi oculomotor; és un dels músculs de l'ull innervat pel nervi oculomotor. L'única artèria que proveeix irrigació sanguínia a l'òrbita és l'artèria oftàlmica, que és una branca de la caròtide interna, just abans del polígon de Willis. El múscul recte superior és l'únic múscul que és capaç d'elevar la nineta quan està en una posició d'abducció completa.

## Notes

* ↑ Tant el Diccionari enciclopèdic de medicina com el TERMCAT coincideixen en aquesta única denominació.

## Referències

* 1 2 3 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «Eye Theory». Cim.ucdavis.edu. Arxivat de l'original el 2014-05-27. [Consulta: 2 desembre 2012].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Vegeu també

* Múscul recte inferior de l'ull
* Múscul recte lateral de l'ull o recte extern
* Múscul recte medial de l'ull o recte intern
* Múscul oblic superior de l'ull o oblic major
* Múscul oblic inferior de l'ull o oblic menor

## Enllaços externs

* LUC sr
* Moviment ocular del múscul recte extern de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul recte intern de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul recte inferior de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul recte superior de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul oblic superior de l'ull, vista superior
* Moviment ocular del múscul oblic inferior de l'ull, vista superior
* Vista anterior del globus ocular amb els diferents músculs rectes.
# Myiornis

Myiornis és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Myiornis auricularis - tirà menut orellut.
* Myiornis albiventris - tirà menut ventreblanc.
* Myiornis atricapillus - tirà menut de capell.
* Myiornis ecaudatus - tirà menut cuacurt.
# Mota del Marqués

Mota del Marqués és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 501 | 462 | 449 | 425 |
# Nachtmanderscheid

Nachtmanderscheid (en luxemburguès: Nuechtmanescht; en alemany: Nachtmanderscheid) és una vila de la comuna de Putscheid situada al districte de Diekirch del cantó de Vianden. Està a uns 37 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Nachtmanderscheid». [Consulta: 4 octubre 2015].
# NGC 21

NGC 21 és una galàxia espiral a la constel·lació d'Andròmeda. També és coneguda com a NGC 29.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Afirmat a: Comparison LEDA/SIMBAD octobre 2002. Catalogue to be published in 2003. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.

## Enllaços externs

* NGC 21 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)