OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carl Gustaf Tessin

Carl Gustaf Tessin (5 de setembre de 1695 – 7 de gener de 1770) va ser un comte i polític de Suècia. Era fill de l'arquitecte Nicodemus Tessin el Jove i d'Hedvig Eleonora Stenbock.

## Biografia

Carl Gustaf Tessin nasqué a Estocolm. Tant el seu pare com la seva mare eren nobles. Es casà amb Ulrika Sparre el 1727.
Començà la seva carrera pública l'any 1723, on va ser membre de la facció Holstein, paridària de la candidatura del duc de Holstein, Karl Friedrich, al tron de Suècia. El 1725 Tessin va ser nomenat ambaixador a Viena. Després va ser ambaixador a París a Versailles de 1739 a 1742) Intentà millorar les relacions entre Suècia i Dinamarca.
Va ser escollit membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències el 1741.
Va ser protector de les activitats científiques de Carl von Linné.

## Obres principals

* Tessin och Tessiniana (1a ed. Estocolm, 1819), extractes autobiogràfics de les Memòries de Tessin en 29 volums.
* K. G. Tessins Dagbok (Estocolm, 1824), extractes posteriors de les memòries.
* En gammal mans bref til en ung Prins (Estocolm, 1753;), adreçades a Gustau III.

## Referències

* Robert Nisbet Bain (1895), Gustavus III and his Contemporaries, vol I (London).
* Bernhard von Beskow (1864). Minne af Grefve K. G. Tessin (Stockholm).
* Malmström, Bernhard Elis. Sveriges politiska historia från Konung Karl XIIs död till statshvälfningen 1772.
Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Bernat de Boixadors (canonge)

Bernat de Boixadors (segle XII - Tarragona, 1243) va ser un canonge de la Seu tarragonina i Cambrer de la vila de Reus. El Cambrer, càrrec reservat als canonges de la catedral i segona autoritat del capítol, era senyor de Reus en un terç del terme i tenia dret als delmes, les primícies, l'homenatge i la potestat del Castell de la vila.
Pertanyia a la família dels Boixadors, membres l'estament militar del principat de Catalunya i era germà probablement de Guillem de Boixadors, que va vendre Tarrés i Fulleda al monestir de Bonrepòs el 1232. Es coneixen poques dades de la seva biografia, però com a canonge cambrer va ocupar la Cambreria de la vila de Reus el 1240, en el lloc que havia deixat vacant de manera forçosa Benet de Rocabertí, desposseït del càrrec per l'arquebisbe Pere d'Albalat. Va morir, sembla que de sobte, el 1243 i la cambreria de Reus va ser atorgada a Ramon de Barberà.

## Referències

* ↑ Gort, Ezequiel. Els senyors feudals de Reus. Reus: Carrutxa, 1989, p. 21.
# Diego Rivas Gutiérrez

Diego Rivas Gutiérrez (Ciudad Real, 27 d'abril de 1980) és un exfutbolista castellanomanxec, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria esportiva

Format al planter de l'Atlètic de Madrid, hi arriba a debutar a Segona Divisió amb el filial matalasser, la temporada 98/99. La temporada 02/03 és cedit al Getafe CF, on qualla una gran temporada, amb 3 gols en 31 partits. L'Atlético el repesca, però després de jugar només tres partits, és transferit al conjunt de Getafe.
En aquesta segona etapa, el Getafe CF aconsegueix l'ascens a primera divisió a l'estiu del 2004. El migcampista seria titular durant dues campanyes a la màxima categoria, jugant 66 partits. La temporada 06/07 fitxa amb la Reial Societat. Al conjunt donostiarra, que baixaria eixe any a Segona, no acaba de fer-se un lloc a l'onze inicial.
Després d'una cessió al Cadis CF, retorna a Sant Sebastià, amb qui disputa 34 partits de la temporada 08/09.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Sinagoga Beth Yaakov

Beth Yaakov (en turc: Bet Yaakov Sinagogu) és una sinagoga d'Istanbul, una ciutat de Turquia. Beth Yaakov es troba en el costat asiàtic del Bòsfor en una àrea anomenada Kuzguncuk, és al costat d'una Església Ortodoxa Grega. Beth Yaakov fou construïda en 1878. La població jueva de Kuzguncuk va marxar fa temps, però l'edifici és mantingut en funcionament pels fidels, les famílies dels quals són originàries d'aquell barri. Els serveis religiosos de Shabat, tenen lloc els dissabtes al matí, i són celebrats en aquell indret regularment.

## Referències

* ↑ «Chief Rabbinate of Turkey (Türkiye Hahambaşılığı)». Arxivat de l'original el 2011-09-25. [Consulta: 30 març 2008].
# Zheng

«Zheng» té aquests significats:
* Zheng (estat), ciutat estat de la Dinastia Zhou al centre de la Xina antiga, en el que actualment és la Província de Henan
* Personatges:
* Zheng o Qin Shi Huangdi (259 aC - 210 aC), fundador de la dinastia Qin i el primer emperador de la Xina
** Zheng He (Kunming, 1371 - 1435), almirall, explorador i diplomàtic xinès
** Zheng Ji (Dinastia Han) (Shaoxing, Zhejiang, ? - 49 aC), general
** Zheng Jie, jugadora de tennis xinesa, nascuda el 5 de juliol del 1983 a He Nan, Xina. La tennista
** Fa Zheng (176-220), assessor del senyor de la guerra Liu Bei
** Xi Zheng (mort el 278), polític de Shu Han durant el període dels tardans
** Yan Zheng (personatge de ficció), personatge de ficció de la novel·la històrica del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong
Viccionari
# Leonid Rógozov

Leonid Ivànovitx Rógozov, rus: Леонид Иванович Рогозов, (Daúria, Zabaikàlie, Unió Soviètica, 14 de març de 1934 - Sant Petersburg, 21 de setembre de 2000) fou un cirurgià rus, que participà en la sisena Expedició Antàrtica Soviètica entre 1960 i 1961. Fou l'únic metge destinat a la base Novolàzarevskaia. Mentre estigué allà, patí una apendicitis que l'obligà a practicar-se una apendicectomia. Això el convertí en un autocirurgià famós.

## Referències

* ↑ L. I. Rógozov: «Self-operation» Arxivat 2009-09-19 a Wayback Machine., article en anglès al Soviet Antarctic Expedition Information Bulletin, pàgs. 223-224, 1964. Informe del propi Rógozov, reproduït a la web de la Universitat de Leeds.
* ↑ V. Rogozov; N. Bermel; L. I. Rógozov: «Auto-appendectomy in the Antarctic: case report», article en anglès a la revista BMJ, 339: b4965. doi:10.1136/bmj.b4965. PMID: 20008968, 2009.
* ↑ «La historia de Leonid Rogozov el hombre que se operó a sí mismo» (en castellà). Cabroworld.com, 04-05-2016. Arxivat de l'original el 2019-01-09. [Consulta: 10 maig 2016].

## Enllaços externs

* Antarctic Doctor - Article sobre Rógozov Arxivat 2012-11-07 a Wayback Machine. (anglès)
* TejiendoElMundo.Wordpress.com - Article sobre Rógozov Arxivat 2012-04-21 a Wayback Machine., amb tres fotografies de l'operació (castellà)
# Torrent de Cal Conill

El Torrent de Cal Conill, en alguns mapes Torrent del Conill, és un afluent per la dreta del Cardener, a la comarca catalana del Bages. El curs del Torrent de Cal Conill transcorre íntegrament pel terme municipal de Navars, en el sector més occidental d'aquest terme, a la dreta del Cardener.
Es forma a l'extrem sud-oest del Pla del Conill, a ponent de Cal Conill, al nord-oest de Sant Salvador de Torroella. El seu curs davalla cap a l'est-sud-est, pel vessant nord-est del Castell de Torroella; deixa al nord la masia de Cal Conill, i no troba cap altra masia ni cap lloc destacat al llarg del seu recorregut.
S'aboca en el Cardener al Pla del Riu, al nord de Cal Flautes i del Reguer de Cal Serrador.
La xarxa hidrogràfica del Torrent de Cal Conill està integrada per 4 cursos fluvials que sumen una longitud total de 2.331 m.

## Referències

* 1 2 3 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).

## Enllaços externs

* El torrent de Cal Conill en el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Casinet de la Font de la Vaca

El Casinet de la Font de la Vaca és una petita edificació aïllada, situada en el Parc de la Font de la Vaca de la urbanització La Granja del municipi de Caldes de Malavella (Selva). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Va ser construït l'any 1925 com a berenador dins del parc. El 2006 l'Ajuntament va promoure la seva rehabilitació per a usos culturals.

## Descripció

Té una sola planta rectangular sobre un petit podi de paredat rústic amb verdugades. Teulada a 5 vessants amb teula plana i elements decoratius amb terra cuita. Façana orientada al N- O amb un ritme d'obertures A- B- A- B- A; les obertures en B en arc de mig punt, amb balcó i reixes de ferro forjat amb decoracions florals de caràcter modernista; les obertures A són més petites i en arc escarser rebaixat; línia d'imposta senyalada per rajoles blaves, decorades amb garlandes i camafeus (a la part central) amb la representació d'un soldat. Cornisa amb motllura de gola, sobre la qual, seguint el ritme de les obertures, hi ha cinc respiralls en forma de gelosia en ceràmica blava. La potent volada de la teulada és arrebossada i pintada amb motius florals geomètrics (aquests motius amb la restauració han desaparegut a la façana que dona al passeig). La façana N-E té tres obertures, la primera i la tercera en arc escarser i la central en arc de mig punt. A les tres façanes restants les obertures han estat cegades, predominant les que són en arc escarser, però sense ritme regular. El casinet està pintat en tons ocres i verds.

## Història

L'estiueig de la segona meitat del segle xix i principis del segle XX tenia un caràcter elitista, ja que es limitava als sectors benestants de la societat. Anava lligat a pràctiques curatives i també començava a ser una activitat de lleure. La millora en els mitjans de transport va contribuir a consolidar els nuclis d'estiueig cosa que tingué un fort impacte en l'urbanisme i l'economia dels pobles amb aigües termals. A Caldes de Malavella es construeixen gran nombre de cases, torres i xalets sobretot a l'entorn de la Rambla Recolons i de la que s'anomenà Colònia de la Granja. Formant part del projecte, es construí un parc rústic, el Parc de la Font de la Vaca.

## Referències

* ↑ «Casinet de la Font de la vaca». Ajuntament Caldes de Malavella. Arxivat de l'original el 2016-12-29. [Consulta: 29 desembre 2016].
* 1 2 3 4 «Casinet de la Font de la Vaca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2014].
# Binali Yıldırım

Binali Yıldırım (n. Refahiye, Província d'Erzincan, Turquia, 20 de desembre de 1955) és un polític turc.
Des del 24 de maig de 2016 ha estat designat pel president Recep Tayyip Erdoğan, com a Primer Ministre de Turquia per formar un nou govern al país, estant al carrec fins al juliol de 2018, quan va passar a exercir de president de la Gran Assemblea Nacional de Turquia, que va exercir fins al febrer de 2019.

## Referències

* ↑ http://noticias.lainformacion.com/politica/constitucion/Erdogan-Binali-Yildirim-formacion-gobierno_0_919108908.html Arxivat 2016-05-23 a Wayback Machine.
# Diego Ribera i Ramírez

Diego Ribera i Ramírez (Riba-roja de Túria, País Valencià, 19 de febrer de 1977) és un exfutbolista valencià. Davanter ràpid de gran tècnica amb la pilota als peus, capaç de donar també l'última passada.

## Trajectòria

Va debutar a Primera Divisió amb el València CF la temporada 1993 - 94 amb tan sols 16 anys, convertint-se d'aquesta manera en el debutant més jove del club.
Va aconseguir l'ascens a Primera Divisió amb el Sevilla FC (2000 - 01) i a Segona Divisió amb la SD Ponferradina (2005 - 06). A més, ha disputat 4 promocions d'ascens a Segona Divisió amb el València B, UE Figueres, RCD Espanyol B i Alacant CF. A l'època espanyolista, va disputar un partit a la màxima categoria amb el primer equip.
El gener de 2008 fitxa pel Mazarrón CF, després de passar per un ampli nombre de clubs. L'any 2009 fitxa per l'equip del seu poble, el Riba-roja CF de Tercera Divisió, amb el qual disputa tres temporades i mitja, fins que en finalitzar la temporada 2011-2012, anuncia la seva retirada i penja les botes després d'una llarga carrera dedicada al futbol.
Actualment, segueix vinculat amb el Ribarroja actuant de director esportiu a l'escola de futbol base.

### Selecció espanyola

Ha estat internacional amb Espanya en categories inferiors, proclamant-se Campió d'Europa Sub-18 l'any 1995 i tercer classificat en el Campionat d'Europa de 1994. Posteriorment, va disputar el Campionat del Món Sub-20, quedant en cinquena posició.

## Clubs

| Club | Any |
| València CF | 1993 - 1994 |
| Hèrcules CF | 1994 - 1995 |
| València CF B | 1995 - 1996 |
| UE Figueres | 1996 - 1997 |
| RCD Espanyol B | 1997-1998 |
| Recreativo de Huelva | 1998-1999 |
| Córdoba CF | 1999 - 2000 |
| Sevilla FC | 2000 - 2001 |
| Real Jaén CF | 2001 - 2002 |
| Girona FC | 2002 - 2004 |
| Nàstic de Tarragona | 2004 - 2005 |
| Alacant CF | 2004 - 2005 |
| SD Ponferradina | 2005 - 2007 |
| Oriola CF | 2007 - 2008 |
| Mazarrón CF | 2008 |
| Riba-roja CF | 2009 - 2012 |
# Selgua

Selgua és un poble pertanyent al municipi de Montsó, a la comarca del Cinca Mitjà, província d'Osca. Pel seu terme passa el ferrocarril de Barcelona a Saragossa i té una estació, actualment només amb serveis logístics.

## Referències

* ↑ «Selgua». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Estació de Selgua - ADIF (castellà)

## Enllaços externs

* Informació sobre Selgua al web "cincamedio.es" Arxivat 2013-06-22 a Wayback Machine. (castellà)
# 1690
## Esdeveniments

* S'inventa el clarinet
* Primera documentació sobre Urà (planeta)
* John Locke publica el seu Assaig sobre l'enteniment humà
* Christiaan Huygens considera que la natura de la llum és ondulatòria.

## Naixements

* Christian Goldbach, matemàti
* 28 de novembre - Venècia: Carlo Lodoli, arquitecte, matemàtic i clergue franciscà (m. 1761).

## Necrològiques

* 16 d'abril, Zwolle: Gesina ter Borch, escriptora i pintora del Segle d'or neerlandès (n. 1633).
* 20 d'abril, Versalles: Maria Anna Victòria de Baviera, princesa de Baviera i delfina de França (n. 1667).

## Referències

* ↑ Bleyerveld, Yvonne. «Borch, Gesina ter (1631-1690)» (en neerlandès). DVN: Digitaal Vrouwenlexicon van Nederland. Huygens, 17-09-2019. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Marie-Anne de Bavière-Neubourg» (en francès). [Consulta: 17 abril 2020].
# Litoria piperata

Litoria piperata és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària d'Austràlia.
Aquesta granota és en perill crític d'extinció. És possible que ja estigui extincte. Els científics no han vist aquesta granota amb seguretat des del 1973. Alguns científics veien una granota amb la mateixa aparença de Litoria piperata a la dècada de 1990, però les seves veus sonaven diferents. A la dècada de 1990, científics van decidir que necessitaven estudiar els gens i ADN d'aquesta granota i els seus parents abans de poder dir realment quines eren espècies separades i quines no. Els parents de Litòria piperata són Litoria barringtonensis, Litoria pearsoniana, i Litoria phyllochroa.

## Referències

* ↑ «Ranoidea piperata (Tyler and Davies, 1985)». American Museum of Natural History. [Consulta: 25 setembre 2020].
* 1 2 «Litoria piperata: Peppered Treefrog». Amphibiaweb, 15-03-2002. [Consulta: 25 setembre 2020].
* ↑ «Litoria piperata: Peppered Tree Frog». Frogs of Australia. [Consulta: 25 setembre 2020].
# Tokugawa

«Tokugawa» té aquests significats:
* Era Tokugawa, període de la història del Japó que s'estén de 1603 a 1867
* Shogunat Tokugawa, tercer i últim shogunat que va ostentar el poder a tot Japó
* Museu d'Art Tokugawa, museu privat de Nagoya, Japó
* Biografies:
** Tokugawa Ieyasu (1543 – 1616), fundador i primer shogun del Shogunat Tokugawa
** Tokugawa Hidetada (1579 - 1632), segon shōgun del dinastia Tokugawa
** Tokugawa Iemitsu (1604 - 1651), tercer shōgun del dinastía Tokugawa
** Tokugawa Ietsuna (1641 - 1680), quart shogun del Shōgun Tokugawa al Japó
** Tokugawa Tsunayoshi (1646 - 1709), cinquè shogun del shogunat Tokugawa
** Tokugawa Ienobu (1662 - 1712), sisè shogun del shogunat Tokugawa del Japó
** Tokugawa Ietsugu (Edo, 1709 – 1716), setè shōgun del shogunat Tokugawa
** Tokugawa Yoshimune (1684 - 1751), vuitè shogun del shogunat Tokugawa del Japó
** Tokugawa Ieshige (1712 – 1761), novè shōgun del shogunat Tokugawa
** Tokugawa Ieharu (1737 – 1786), desè shōgun del shogunat Tokugawa
** Tokugawa Ienari (1773 – 1841), onzè shōgun del shogunat Tokugawa
** Tokugawa Ieyoshi (1793 – 1853), dotzè shōgun del shogunat Tokugawa
** Tokugawa Iesada (1824 — del 1858), tretzè shogun del Shogunat Tokugawa
** Tokugawa Iemochi (1846 – 1866), 14è shōgun del shogunat Tokugawa del Japó
** Tokugawa Yoshinobu (Mito, Província d'Hitachi, 1837 – Bunkyō, Tòquio, 1913), quinzè i últim shōgun del Shogunat Tokugawa
** Tokugawa Tadayoshi (1580-1607), samurai del període Azuchi-Momoyama
# Carrabelle

Carrabelle és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.303 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carrabelle tenia 1.303 habitants, 562 habitatges, i 370 famílies. La densitat de població era de 134,9 habitants per km².
Dels 562 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.749 $ i la renda mediana per família de 27.955 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.719 $ mentre que les dones 19.018 $. La renda per capita de la població era de 14.677 $. Entorn del 14,8% de les famílies i el 19,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carrabelle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carrabelle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Beppe Cino

Giuseppe Cino, més conegut com Beppe Cino (nascut el 3 de febrer de 1947), és un director i guionista italià.

## Vida i carrera

Nascut a Caltanissetta, Cino es va formar al Centro Sperimentale di Cinematografia de Roma, es va graduar l'any 1970. El mateix any va començar una activitat tan intensa com a documentalista i com a ajudant de direcció, col·laborant especialment amb Roberto Rossellini, Vittorio De Sica i Steno. Va debutar com a director amb el drama experimental Il cavaliere, la morte e il diavolo, que també va escriure i produir.

## Filmografia
### Cinema

* Il cavaliere, la morte e il diavolo (1983)
* La casa del buon ritorno (1986)
* C'era una volta Palermo - documentario (1987)
* Rosso di sera (1988)
* Diceria dell'untore (1990)
* In viaggio verso Est (1992)
* Roberto Rossellini: Il mestiere di uomo - documentarl (1997)
* Miracolo a Palermo! (2005)
* Quell'estate felice (2007)

### Televisió

* Rice University - documental de televisiu (1971)
* Gli anni d'oro - 13 film TV (1989-90)
* Testimoni en perill - telefilm (1995)
* La villa dei misteri - film TV (1996)

## Referències

* 1 2 3 Roberto Poppi. I registi: dal 1930 ai giorni nostri. Gremese Editore, 2002, 2002. ISBN 8884401712.
* ↑ «Professor Sigmund sto forse sognando». La Repubblica, 26-05-1985 [Consulta: 29 juny 2015].
# Diego Quemada-Díez

Diego Quemada-Díez (Burgos, 15 de febrer de 1969) és un director de cinema mexicà d'origen espanyol.

## Biografia

Diego Quemada-Díez va créixer entre Burgos, Logronyo i Barcelona. De jove, somiava amb ser poeta. Finalment va triar el cinema i, després d'experiències com a intern i en publicitat, va començar realment el 1995 com a segon ajudant d'operador de Ken Loach a Terra i llibertat, rodada a Espanya.
Es va establir un temps als Estats Units i després es va establir a Mèxic. La seva carrera es va fer internacional ràpidament: encara va ajudar a Loach a Carla's Song (1996) i Bread and Roses (2000), i també va treballar per Oliver Stone (Any Given Sunday, 1999), Alejandro González Iñárritu (21 grams, 2003), Tony Scott (Man on Fire, 2004) o Fernando Meirelles (The Constant Gardener, 2005).
Va ser durant una estada a Mazatlán el 2002 que, mogut per la situació dels migrants mexicans i centreamericans, va néixer el projecte La jaula de oro. Quemada-Díez va recollir 600 testimonis i es llança a la producció d'aquesta pel·lícula que trigarà més de deu anys a néixer, amb l'ajut, entre d'altres, d'una subvenció de la Cinéfondation. La jaula de oro va ser aclamada per la crítica, guardonat a nombrosos festivals (Canes, l'Havana, Mar del Plata...) i va guanyar 11 premis Ariel entre ells el de millor pel·lícula.

## Filmografia

* 2001 : A Table Is a Table
* 2006 : I Want to Be a Pilot
* 2006 : La morena
* 2013 : La jaula de oro

## Referències

* ↑ Frédéric Strauss «“Ken Loach m’a appris à donner une voix à ceux qui n'en ont pas”, Diego Quemada-Diez, réalisateur de “Rêves d'or”». Télérama, 03-12-2013.
* 1 2 3 «La revancha del exiliado». El País, 03-04-2015.
# Selha e Rocosèls

Selha e Rocosèls (en francès Ceilhes-et-Rocozels) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# (203) Pompeia

(203) Pompeja és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 25 de setembre de 1879 per Christian Heinrich Friedrich Peters des de l'observatori Litchfield de Clinton, Estats Units.
Està nomenat per Pompeia, antiga ciutat romana, amb motiu de la proximitat del descobriment de l'asteroide amb el divuitè centenari de la seva destrucció pel Vesubi.

## Característiques orbitals

Pompeja orbita a una distància mitjana del Sol de 2,738 ua, podent allunyar-se fins a 2,899 ua. La seva inclinació orbital és 3,178° i l'excentricitat 0,05891. Triga a completar una òrbita al voltant del Sol 1655 dies.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides/201–300
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 31. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ Dictionary of Minor Planet Names (en anglès), 5a edició.
# A3

«A3» té aquests significats:
* Un format de paper segons la norma ISO 216, el DIN A3, usat sobretot per a dibuix o cartells
* La sigla de l'Autovia de l'Est i altres carreteres en diferents països
* Audi A3, un model de cotxe
* Alabama 3, un grup de música
* Malnom del matemàtic estatunidenc Abraham Adrian Albert
# Litoria pronimia

Litoria pronimia és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea i, possiblement també, a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Bickford, D. 2004. Litoria pronimia. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 29 d'abril del 2008.