OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nicarc (poeta)

Nicarc (en llatí Nicarchus, en grec Νίκαρχος) va ser un poeta epigramàtic grec que sense proves suficients s'ha suposat que era nadiu de Samos; per l'ús d'un mot llatí en un dels seus epigrames se suposa que vivia a Roma.
Probablement vivia al començament del segle ii, segons es dedueix de l'estil dels seus escrits. En un dels seus epigrames satiritzava al metge egipci Zopir que era contemporani de Plutarc. Trenta-vuit epigrames seus apareixen a l'Antologia grega, set dels quals no obstant són dubtosos. Se n'hi atribueix un que segurament el va escriure Lol·li Bas. Els seus epigrames sobretot són epigrames satírics i de vegades extravagants, amb algunes obscenitats i altre efectes poc adients, i en general d'un mèrit considerat limitat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1187?rgn=full+text;view=image;q1=NicarchusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1177. ]
# Salvador Ruiz de Luna

Gabriel Salvador Ruiz de Luna Arroyo (Talavera de la Reina, 18 de març de 1908 - Madrid, 5 d'agost de 1978) va ser un compositor espanyol, conegut sobretot per les seves bandes sonores.

## Biografia

Fill del ceramista Juan Ruiz de Luna Rojas, estudià amb Pablo Luna i Conrado del Campo, amb qui va mantenir una amistat incondicional durant 38 anys. Va ser professor titular de l'Escola Oficial de Cinema i director de la secció de cinematografia de la SGAE. En 1935 realitza ballets per a Carmen Amaya com El Embrujo i Un ballet amb llibret de Gerardo Rivas. És també autor de bandes sonores de pel·lícules com El Malvado Carabel (1955), Boda en Castilla, Abuelita Charlestón (1962), Gayarre (1959) o Embajadores en el infierno (1959).

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula |
| 1954 | Millor música | Las últimas banderas |
| 1955 | Millor música | Orgullo |
| 1957 | Millor música | La guerra empieza en Cuba |
| 1959 | Millor música | El Lazarillo de Tormes |

## Referències

* ↑ Dos músicos populares: Barta y Ruiz de Luna, El País, 30 d'agost de 1978
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1954». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-07-29. [Consulta: 12 gener 2017].
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1955». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2018-01-06. [Consulta: 7 gener 2018].
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1957». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1959». CEC. Arxivat de l'original el 2018-02-12. [Consulta: 31 març 2018].

## Enllaços externs

* Salvador Ruiz de Luna a discogs
# Problema de les galàxies nanes

El problema de les galàxies nanes, sorgeix de les simulacions cosmològiques per ordinador que prediuen l'evolució de la distribució de la matèria en l'univers. La matèria fosca sembla agrupar-se jeràrquicament i en un nombre creixent d'halos de mida cada vegada menor. Tot i això, mentre sembla haver prou galàxies de mida normal formant aquesta distribució, el nombre de galàxies nanes és més baix de l'esperat segons les simulacions. Com a comparació, s'observaren al voltant de 38 galàxies nanes en el grup local, i només unes 11 orbitant la Via Làctia, tot i que una simulació de matèria fosca en prediu 500 a la Via Làctia.
Aquest problema té dues possibles solucions. Una és que els halos més petits existeixen però només uns pocs són visibles perquè no han aconseguit atraure prou matèria bariònica per a crear una galàxia nana visible. Com a suport a aquesta idea, les observacions fetes el 2007 per l'observatori Keck descobriren vuit galàxies satèl·lits nanes de la Via Làctia ultra febles de les que sis eren un 99,9% de matèria fosca (amb una relació massa/lluminositat d'uns 1000) Una altra solució podria ser que galàxies més grans desfessin per forces de marea o engolissin les galàxies nanes a causa d'interaccions complexes. Aqueste destrucció per forces de marea ha estat part del problema en identificar les galàxies nanes en primer lloc, la qual és extremadament difícil, ja que aquests objectes tenen una lluentor superficial baixa i estan molt difusos, tant que són pràcticament invisibles en el nostre veïnatge.

## Vegeu també

* Galàxia fosca
* Matèria fosca freda
* Problema de la cúspide de l'halo

## Referències

* 1 2 Mateo, M. L. «Dwarf Galaxies of the Local Group». Annual Review of Astronomy and Astrophysics, 36, 1, 1998, pàg. 435–506. arXiv: astro-ph/9810070. Bibcode: 1998ARA&A..36..435M. DOI: 10.1146/annurev.astro.36.1.435.(anglès)
* 1 2 Moore, Ben; Ghigna, Sebastiano; Governato, Fabio; Lake, George; Quinn, Thomas; Stadel, Joachim; Tozzi, Paolo «Dark Matter Substructure within Galactic Halos». Astrophysical Journal Letters, 524, 1, 1999, pàg. L19–L22. arXiv: astro-ph/9907411. Bibcode: 1999ApJ...524L..19M. DOI: 10.1086/312287.(anglès)
* ↑ Simon, J. D. and Geha, M. «The Kinematics of the Ultra-faint Milky Way Satellites: Solving the Missing Satellite Problem». The Astrophysical Journal, 670, 1, 01-11-2007, pàg. 313–331. arXiv: astro-ph/0706.0516. Bibcode: 2007ApJ...670..313S. DOI: 10.1086/521816.(anglès)
# Ulises Saucedo

Ulises Saucedo (3 de març de 1896 - 21 de novembre de 1963) fou un entrenador bolivià de la dècada de 1930.
De jove havia estudiat a Londres, on practicà el futbol.
Fou un entrenador pioner a Bolívia on dirigí el Club The Strongest on fou campió el 1930. El 1932 es convertí en entrenador del Club Bolívar, on també fou campió. Fou el primer entrenador de la selecció de futbol de Bolívia, amb la qual participà en el Mundial de 1930.
Durant el Mundial exercí d'àrbitre a diversos partits.

## Referències

* ↑ «The beginning of football in Cochabamba». Cochabanner, Walter Sánchez C.. Arxivat de l'original el 2017-09-10. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Directores Técnicos de la Selección Boliviana». Historia del fútbol boliviano. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Font: http://es.fifa.com/mm/document/fifafacts/mencompwc/01/17/75/48/s25factsyouneedtoknowaboutthefifaworldcup_10-00556_104_en_es.pdf Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., Artice a fifa.com
* ↑ «Bolivia en la Copa del Mundo, Capítulo 1. Uruguay 1930». Historia del fútbol boliviano. [Consulta: 9 abril 2017].
# Nothobranchius melanospilus

Nothobranchius melanospilus és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Tanzània i Kenya.

## Referències

* 1 2 «Nothobranchius melanospilus» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Pfeffer, G. J. 1896. Die Thierwelt Ost-Afrikas und der Nachbargebiete. Lief. v. Die Fische Ost-Afrikas. Fische Ost-Afrikas v. 3: i-xviii + 1-72.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# LGA 3647

LGA 3647 és un sòcol compatible amb microprocessador Intel utilitzat pels microprocessadors Xeon Phi x200 ("Knights Landing"), Xeon Phi 72x5 ("Knights Mill"), Skylake-SP, Cascade Lake-SP/AP i Cascade Lake-W.
El sòcol admet un controlador de memòria de 6 canals, DIMM de memòria XPoint 3D no volàtil, Intel Ultra Path Interconnect (UPI) com a reemplaçament de QPI i 100G Omni-Path interconnexió i també té un nou mecanisme de muntatge que no utilitza cap palanca per fixar-lo al seu lloc, però la pressió del refrigerador de la CPU i els seus cargols per fixar-lo al seu lloc.

## Variants

Hi ha dues subversions d'aquest endoll amb diferències també a l'ILM (mecanisme de càrrega independent, el pas dels cargols centrals ha canviat lleugerament i una de més visible és que les agulles de guia es troben en altres cantonades). El sòcol del processador i les osques coincidents del processador es troben en una ubicació diferent, evitant la inserció d'un processador incompatible i evitant l'ús del dissipador de calor incorrecte en un sistema. La variant P0 més comuna té dues subopcions per al muntatge del dissipador de calor: designada com a ILM quadrat i ILM estret, l'elecció de la qual depèn del disseny del servidor i la placa base (probablement en funció de les limitacions d'espai).
* LGA3647-0 (socket P0) utilitzat per als processadors Skylake-SP i Cascade Lake-SP/AP
* LGA3647-1 (socket P1) utilitzat per als processadors Xeon Phi x200

## Referències

* ↑ Alcorn, Paul. «Intel Xeon Phi Knights Landing Now Shipping; Omni Path Update, Too» (en anglès americà). Tom's Hardware, 20-06-2016. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ Alcorn, Paul. «Skylake Xeon Platforms Spotted, Purley Makes A Quiet Splash At Computex» (en anglès americà). Tom's Hardware, 03-06-2016. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Intel's LGA CPU Sockets Explained» (en anglès), 15-03-2021. [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «Intel Socket 3647 | Motherboard - GIGABYTE Global» (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2023].
# Maniquí de Java

El maniquí de Java (Lonchura leucogastroides) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la vegetació secundària i conreus de les terres baixes d'Indonèsia occidental, al sud de Sumatra, Java, Bali i Lombok.

## Referències

* ↑ «Maniquí de Java». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Nicareta de Nicomèdia

* Per a altres significats, vegeu «Nicareta de Mègara».
Nicareta de Nicomèdia (en grec antic Νικαρέτη, 'Nikaréte') (Nicomèdia de Bitínia, segle iv - Constantinoble, ca. 440) va ser una dona cristiana, eremita. És venerada com a santa per les esglésies catòlica i ortodoxa.

## Biografia

De noble família, es va consagrar a la vida cristiana; es va fer famosa per la seva pietat i benevolència i pels guariments que feia gratuïtament mercès als seus coneixements de medicina. Vivia molt austerament, retirada a la manera d'una eremita, a casa seva, a Constantinoble. Lloada per Joan Crisòstom, va refusar per humilitat l'intent d'aquest que fos diaconessa o dirigís una comunitat monàstica de dones. Quan Crisòstom va ser expulsat de Constantinoble l'any 404, ella també va patir persecució, i va ser difamada per altres joves retirades que havien seguit el seu exemple, segons explica Hèrmies Sozomen. A més, la van desposseir injustament dels seus béns. Empobrida, va saber gestionar els seus recursos per poder viure i repartir els beneficis entre els pobres, als que feia almoines freqüents.
Finalment, la van trobar innocent i les que l'havien difamat van ser exiliades. Podria ser la dona que va restaurar la salut de Joan Crisòstom, però l'evidencia és insuficient. L'Església romana la va canonitzar i la seva memòria es commemora el 27 de desembre.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Nicarete». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 octubre 2022].
# Track Down

Track Down és una pel·lícula nord-americana de suspens de l'any 2000 sobre el hacker d'ordinadors Kevin Mitnick, que al seu torn està basada en el llibre' 'Takedown' ', de John Markoff i Tsutomu Shimomura. La cinta va ser dirigida per Joe Chappelle, comptant amb els actors Skeet Ulrich i Russell Wong en els papers protagonistes.

## Argument

La història de la pel·lícula gira al voltant de les aventures informàtiques d'un dels hackers més famosos de món, Kevin Mitnick (interpretat per Skeet Ulrich). En el film, Kevin, després diversos delictes informàtics es troba en llibertat condicional. Malgrat tot, intentarà el més difícil encara: piratejar el sistema de seguretat informàtica inventat per l'expert que treballa per al govern de Estats Units Tsutomu Shimomura (interpretat per Russell Wong).

## Repartiment

| Skeet Ulrich com Kevin Mitnick. Russell Wong com Tsutomu Shinomura. Angela Featherstone com Julia. Donal Logue com Alex Lowe. Christopher McDonald com Mitch Gibson. | Tom Berenger com McCoy Rollins. Christopher McDonald es Mitch Gibson. Amanda Peet es Karen. Jeremy Sisto es Lance "Icebreaker" Petersen. |

## Crítica
### Inexactituds sobre els fets

A L'art de l'engany de Kevin Mitnick, Mitnick afirma que tant el llibre com la pel·lícula són "extremadament inexactes" i es basen en la publicitat dels mitjans. En la pel·lícula, Mitnick i Shimomura es troben dues vegades; d'aquestes reunions porta a Kevin a fugir a Seattle. Aquesta reunió en realitat no va tenir lloc.
La pel·lícula mostra a Mitnick piratejant els ordinadors de Shimomura i robant / esborrant els seus arxius i programari. Encara Mitnick admet que va piratejar els ordinadors de Shimomura utilitzant suplantació d'IP, afirma que mai va causar cap mal a ningú a l'eliminar arxius o dades, simplement copiant el codi font d'algun programari, per curiositat.
El documental de 2001 Freedom Downtime intenta donar suport alguns dels rumors falsos sobre Kevin Mitnick que van acabar sent presentats com a fets en la pel·lícula.

### Demanda relacionada amb una suposada violació de drets d'autor

El 1997, l'autor Jonathan Littman va escriure The Fugitive Game: Online amb Kevin Mitnick , en què va presentar el costat de la història de Mitnick.
# Sayyid Muhàmmad-Xah

Sayyid Muhàmmad-Xah fou el tercer sultà de Delhi de la dinastia dels Sayyids (1435-1445)
El 19 de febrer de 1434 el sultà Sayyid Mubarak-Xah va ser assassinat per orde de Sarwar al-Mulk, un ministre al qual Mubarak havia destituït l'any anterior. Com que no tenia fills el va succeir el seu nebot Sayyid Muhàmmad-Xah (fill de Farid Khan, germà de Mubarak) amb l'acord de tots els amirs, maliks, imams, sayyids i notables. A les 24 hores va fer matar diversos esclaus i amirs del seu oncle i va castigar els que havien assassinat a Mubarak.
La reputació de Mahmud Shah I Khalji, sultà de Malwa, havia crescut i els ulemes de Delhi el van cridar per enderrocar al sultà Sayyid Muhàmmad-Xah (1440). A finals de 1441 es va posar de camí però en un combat prop de Delhi fou derrotat per Ala al-Din, fill de Sayyid Muhammad Shah, i va tornar a Mandu el 12 de maig de 1442. Muhàmmad havia cridat en ajut a Bahlul Lodi que va arribar des de Samana i les forces del qual van contribuir a la victòria; Bahlul va atacar a Mahmud durant el seu retorn i va saquejar les comitives d'alguns membres de l'escorta del sultà; això va agradar a Muhàmmad Xah que va adoptar a Bahlul Lodi com a fill, li va donar el títol de Khan-i-Khanan, i li va entregar el govern de Lahore i Dipalpur (que de fet ja governava) amb l'encàrrec de castigar Jasrath Khokar. Bahlul no va tardar a revoltar-se contra Sayyid Muhàmmad-Xah i es va annexionar Sunam, Hisar Firuza i altres regions del Panjab. Va provar d'ocupar Delhi sense èxit el 1443 però la noblesa es va posar en contra del sultà.
Va morir vers 1444 (les fonts donen entre 1443 i 1445) i fou succeït pel seu fill Sayyid Alà-ad-Din Àlam-Xah.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, article Sayyids, pàgs. 122, 123 i 124.
# Oreochloa

Oreochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* E. capitata (L.) Desf.
* Oreochloa disticha
# Kurt Schindler

Kurt Schindler (Berlín, Imperi Alemany, 17 de febrer de 1882 - Nova York, Estats Units, 16 de gener de 1936) fou un compositor i director d'orquestra alemany.
Estudià composició amb Bussler, Gernsheim i Thuille en la seva ciutat natal i a Múnic, i aprenent a la perfecció el piano com a deixeble de Conrad Ansorge. Als vint anys començà la seva carrera de director d'òpera a Stuttgart: després fou director auxiliar de Richard Strauss a l'Òpera de Berlín, i el 1905 es traslladà a Nova York, on fou segon director del teatre Metropolitan.
L'any 1910 fundà en aquella capital la societat coral Mac Dowell Club Chorus, que més tard s'anomenà Schola Cantorum, la qual actuà notablement i amb gran èxit, incloent en els seus programes de concert les obres dels grans mestres de la polifonia i les cançons populars dels països que les havien adaptades al seu cant coral, singularment les de Rússia i Espanya, sentint predilecció, quant a les d'Espanya, per la música catalana.
Restà diverses vegades en el nostre país, i en ocasió de trobar-se a Barcelona quan se celebrava la IX Festa de la Música Catalana (1922) fou nomenat president del Jurat i va córrer al seu càrrec el discurs tradicional d'obertura, que pronuncià correctament en català.
Havia recollit i adaptat nombroses cançons russes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Suplement dels anys 1936-39, pàgs. 547-48/ primera part ISBN 84-239-4585-5
# Manuel Gómez Fernández

Manuel Gómez Fernández (Alacant, 7 d'abril de 1971) és un periodista i professor d'educació musical valencià. Ha estat presentador a Intereconomía i actualment treballa a Aragón TV.
Antigament es dedicà a la política i fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1995, 1999 i 2003 com a integrant del grup parlamentari del PP. Durant aquella etapa fou secretari de la Comissió de Política Social i Ocupació, vicepresident de la Comissió Especial per a l'estudi de la situació dels incendis forestals (1999-2002) i vicepresident de la Comissió de Política Social i Ocupació (2002-2007).

## Referències

* ↑ «El diputado del PP Manuel Gómez, presentador de TV» (en castellà). levante-emv.com, 13-03-2007. [Consulta: 9 març 2021].
* ↑ Alonso, Mari Luz «Cristina Sanz y Manuel Gómez, presentadores de los informativos de Intereconomía fin de semana». Época, Nº 1235, 2009, pàg. 68-70. ISSN: 0213-1080.
* ↑ «Aragón TV - Nuestro Equipo - Aquí y Ahora» (en castellà). aragontelevision.es. [Consulta: 12 febrer 2024].
* ↑ «Fitxa del diputat/ada | Corts Valencianes». [Consulta: 2 març 2024].
* ↑ «DIPUTATS/ADES A LES CORTS VALENCIANES». cortsvalencianes.es. Corts Valencianes. Arxivat de l'original el 4/3/2016.
* ↑ «DIPUTATS/ADES A LES CORTS VALENCIANES». cortsvalencianes.es. Corts Valencianes.
# Rulrul cap-roig

El rulrul cap-roig (Haematortyx sanguiniceps) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita els boscos de les valls de muntanya de Borneo. És l'única espècie del gènere Haematortyx.
# Poropuntius angustus

Poropuntius angustus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Mekong al seu pas pel nord de Laos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 2000. Diagnosis of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. 5(1):37-82.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# TrackMania

TrackMania és una saga de jocs de curses per a Windows PC, Nintendo DS i Wii, desenvolupat per l'equip francès Nadeo per a PC. En lloc de seguir la tendència habitual de triar un cotxe i un circuit per jugar el joc, en TrackMania els jugadors poden crear les seves pròpies pistes usant un procés de "blocs de construcció" semblant al joc de 1984 Excitebike, el joc de 1985 Racing Destruction Set i el de 1990 Stunts.
A diferència de la majoria dels altres jocs de carreres, la saga TrackMania permet al jugador córrer una pista tantes vegades com vulguin dins d'un límit de temps. Els jugadors poden escollir fer un respawn en qualsevol moment si cauen a l'inrevés, es desvien de la pista o tenen un mal començament. En les partides multijugador, però, hi ha diversos cotxes de carrera en la mateixa pista i no poden xocar o d'altra manera pot influir als altres.

## Història

Actualment hi ha set jocs bàsics de la sèrie, i un vuitè joc va ser anunciat per Ubisoft en l'E3 2015.
* TrackMania, l'original, normalment anomenat TMO
** TrackMania Original
* TrackMania Sunrise (TMS), el segon joc
** TrackMania Sunrise eXtreme (TMSX)
* TrackMania Nations (TMN), el joc freeware de la saga
** TrackMania Nations Forever (TMNF), també disponible com a freeware
* TrackMania United (TMU), de vegades es considera un recull de tots els jocs anteriors
** TrackMania United Forever (TMUF)
* TrackMania DS, una versió per a Nintendo DS
** TrackMania Turbo (DS), la continuació de TrackMania DS
* TrackMania Wii, una versió per la the Wii
* TrackMania 2 (TM2), la seqüela completa, que es ven per separat com tres entorns diferents:
** TrackMania 2: Canyon
** TrackMania 2: Stadium
** TrackMania 2: Valley
* TrackMania Turbo
També hi ha un petit joc en línia promocional de Macromedia Flash anomenat Mini TrackMania.

## Referències

* ↑ Tom Macnamara. «Trackmania Review» (en anglès). IGN.com, juliol 2004. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ «New Trackmania Races to Consoles and PC». UbiBlog - Ubisoft®. Arxivat de l'original el 4 d’abril 2016. [Consulta: 2 abril 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de TrackMania 2
* web oficial de TrackMania Forever
# Santa Magdalena de Montpalau

Santa Magdalena de Montpalau és un monument del municipi d'Argelaguer protegit com a part del bé cultural d'interès nacional del castell de Montpalau.

## Descripció

Aquesta esglesiola compta només amb una nau i absis semicircular. Està coberta a dos vessants feta de teules. La porta d'ingrés és adovellada i damunt seu hi ha el campanar format per una espadanya de només una obertura que recentment ha estat restaurada.
La pica d'aigua beneïda, es troba emportada al costat dret de la porta d'entrada. Segons sembla, antigament havia estat guardada a l'interior del temple. Mesura 20 cm d'alçada, 23,5 cm de diàmetre exterior, 17 cm de diàmetre interior.
Té gravada a la part frontal una creu.
La santa venerada en aquesta ermita té uns Goigs dedicats que en la seva tornada canten: "Als que us van a visitar, en aquella alta penya, volgueu-los sempre ajudar, gloriosa Magdalena".

## Història

La notícia documental més antiga d'aquestes terres és de l'any 940, moment en què la Comtessa de Besalú, Ava, vídua de Miró II, comprà una finca al Vescomte Seguer al Comtat de Besalú -"in villa palacio"- i en la selva anomenada "Puligario". Se sap que l'esmentat comte hi tenia una residència i cal suposar que en aquest lloc, temps després, s'aixecaria el castell construït pels senyors de Sales en el decurs del segle xii. Dins el recinte emmurallat pertanyent a aquest castell de Montpalau, a finals del segle xii o principis del XIII, es va aixecar la capella: la consagració de Santa Magdalena de "Montepaladio" fou l'any 1228 pel Bisbe de Girona.
Castell i capella restaren molt malmesos després dels terratrèmols de 1428, essent abandonats finalment i traslladada la família Montpalau, aquell mateix segle, al castell d'Argelaguer.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Santa Magdalena de Montpalau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
* ↑ «Goigs a santa Magdalena de Montpalau». [Consulta: 2016].