OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Nova Esquerra de l'Eixample

La Nova Esquerra de l'Eixample és un barri administratiu del districte de l'Eixample de la ciutat de Barcelona, format amb la part del barri de l'Esquerra de l'Eixample que queda al costat Llobregat del carrer d'Urgell i l'avinguda de Sarrià, que el separen de l'Antiga Esquerra de l'Eixample.
Al barri hi ha els edificis de Can Batlló (actual Escola Industrial), la presó Model, l'Escorxador (actual Parc Joan Miró), la plaça de toros de les Arenes i la Casa Golferichs.
* Plaça de toros de les Arenes durant la seva remodelació (2010)
* Presó Model
* Casa Golferichs

## Enllaços externs

* La Nova Esquerra de l'Eixample, a la web del districte Arxivat 2011-12-25 a Wayback Machine.
* Mapa de La Nova Esquerra de l'Eixample Arxivat 2010-11-19 a Wayback Machine., Ajuntament de Barcelona
# La Época (Madrid)

La Época fou un periòdic conservador espanyol vespertí publicat a Madrid entre 1849 i 1936.
Després de l'esclat de la Guerra Civil, va ser confiscat i en els seus tallers es va passar a imprimir El Sindicalista, òrgan d'expressió del Partit Sindicalista d'Ángel Pestaña, que va poder passar de setmanari a diari.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Época (Madrid. 1849)». Catàleg de l'Hemeroteca Digital de la Biblioteca Nacional d'Espanya.
* 1 2 «La prensa en Madrid durante la Guerra Civil».
* ↑ Biblioteca Nacional d'Espanya. «Presentació de l'Hemeroteca Digital».
# Lasiurus villosissimus

Lasiurus villossissimus és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a l'Argentina, Bolívia, el Brasil, el Paraguai, el Perú i l'Uruguai. Té una llargada de cap a gropa de 119-135 mm, la cua de 44-65 mm i un pes de 12-25 g. El seu nom específic, villosissimus, significa 'pilosíssim' en llatí. Fins al 2015 fou classificat com a subespècie del ratpenat groc cendrós (L. cinereus).

## Referències

* ↑ Entrada «Lasiurus» d'Animalia (en anglès).
* ↑ Baird, A. B.; Braun, J. K.; Mares, M. A.; Morales, J. C.; Patton, J. C.; Tran, C. Q.; Bickham, J. W. «Molecular systematic revision of tree bats (Lasiurini): Doubling the native mammals of the Hawaiian Islands» (en anglès). Journal of Mammalogy, 96, 6, 2015, pàg. 1.255-1.274. DOI: 10.1093/jmammal/gyv135.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Lanildut

Lanildut (en bretó Lannildud) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 918 habitants. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 786 | 661 | 651 | 718 | 733 | 830 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1995 | François Mazé |
| 1995-2001 | Raymond Mellaza |
| 2001-2008 | Jean Bars |
| 2008- | Raymond Mellaza |
# 1681
## Esdeveniments

* 4 de març, Londres, Regne d'Anglaterra: Carles II atorga una carta de drets a William Penn per al territori que esdevindrà Pennsilvània.
* Juan Carreño de Miranda pinta el retrat Carles II amb armadura, pintura a l'oli representant al rei Carles II de Castella.

## Naixements

* 14 de març, Magdeburg: Georg Philipp Telemann, compositor alemany (m. 1767)

## Necrològiques

* 4 de gener, Solsona: Lluís de Ponts i d'Esquerrer, benedictí, bisbe de Solsona i abat del monestir d'Arles.
* Frankfurt del Main: Jacob Marrel, dibuixant, pintor i gravador alemany.

## Referències

* ↑ «Georg Philipp Telemann | enciclopèdia.cat». [Consulta: 2 maig 2020].
# 498

El 498 (CDXCVIII) fou un any comú començat en dijous del calendari julià.

## Esdeveniments

* L'Imperi Romà d'Orient adopta el sistema numèric i monetari grec.
* Kobad I, amb el suport dels huns entra a Ctesifont i va recupera el tron de l'Imperi Sassànida, deposant Zamasp.

## Referències

* ↑ Rezakhani, Khodadad. ReOrienting the Sasanians: East Iran in Late Antiquity (en anglès). Edinburgh University Press, 2017, p. 131. ISBN 9781474400305.
# 499 (pel·lícula)

499 és una pel·lícula documental híbrida de 2020 dirigida per Rodrigo Reyes. El film és una exploració creativa del llegat del colonialisme al Mèxic contemporani, 500 anys després de la conquesta espanyola de l'Imperi Asteca. La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cinema de Tribeca de 2020, on va guanyar el Premi a la millor fotografia en el concurs de documentals. També va guanyar el Premi Golden Frog EnergaCAMERIMAGE al millor docudrama. 499 va rebre el suport de diverses organitzacions com l'Instituto Mexicano de Cinematografía.

## Argument

Barrejant elements de ficció i no ficció, 499 explora el llegat del colonialisme al Mèxic contemporani, gairebé cinc-cents anys després que Hernán Cortés conquerís l'Imperi Asteca.
Un conqueridor fantasmagòric arriba al Mèxic modern. A mesura que s'endinsa a la capital recorda esdeveniments del passat, descobrint testimonis de gent real: supervivents de la violència actual. Mentre la història i el present s'entrellacen, una aterridora imatge es forma sobre el llegat del colonialisme al món contemporani.

## Referències

* ↑ «Tribeca 2020: 12 Movies We Were Excited to See at This Year's Festival by Kate Erbland, Eric Kohn, Zack Sharf, Jude Dry, Tambay Obenson». [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «"A Time-Traveling Conquistador Confronting Modern Mexicans": Rodrigo Reyes on His Tribeca and Hot Docs Selected 499 by Lauren Wissot». [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «Tribeca Review: 499 is an Immersive, Evocative Exploration of Violence and Migration by John Fink». [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ «499». Tribeca Film Festival. [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «Tribeca Film Festival Awards 'The Half of It,' 'Socks on Fire' Top Honors by Chris Lindahl». [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «ENERGACAMERIMAGE 2020 WINNERS!». [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ «Sundance Institute Supports New Documentary Projects». [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «499 Years». [Consulta: 17 juny 2021].
* ↑ «Resultados de la Convocatoria para el Apoyo a la Producción y Postproducción de largometrajes de Ficción y Documental del Fondo para la Producción Cinematográfica FOPROCINE 2019». Arxivat de l'original el 8 de maig 2021. [Consulta: 24 juny 2021].
# 498 aC

El 498 aC va ser un any del calendari romà pre-julià. A l'Imperi Romà es coneixia com l'any del consolat de Sícul i Flavus (o també any 256 ab urbe condita). La denominació 498 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Grècia

* Alexandre I succeeix al seu pare Amintes I com a rei de Macedònia, segons l'historiador Justí.
* Al segon any de la Revolta Jònica, iniciada el 499 aC, els habitants la ciutat de Sardes volent-se lliurar dels perses i amb l'ajuda d'unes naus ateneses, van ocupar la ciutat menys la ciutadella, defensada per Artafernes i la guarnició persa. La ciutat es va incendiar accidentalment, i els jonis i atenencs es van retirar.

### República Romana

* Quint Cleli Sícul i Tit Larci Flavus són elegits cònsols a Roma. Segons Dionisi d'Halicarnàs, Cleli va nomenar al seu col·lega dictador i va lluitar a les seves ordres en una batalla contra els llatins. Titus Livi i altres autors no donen aquesta informació i fan dictador a Larci tres anys abans, el 501 aC.
* Aulus Postumi Albus Regil·lensis, segons Titus Livi, dictador romà, i va dirigir la batalla del Llac Regil, que segons diu aquest autor va tenir lloc aquell any.

## Necrològiques

* Amintes I, rei de Macedònia, (nascut l'any 547 aC).
* Cleandre de Gela, tirà de Gela, assassinat a mans d'un ciutadà.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Historiarum Philippicarum, VII, 2, 4
* ↑ Heròdot. Històries, V, 25
* ↑ Dionisi d'Halicarnàs. Antiguitats romanes, VI, 59
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, II, 21
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, II, 19, 20, 21
* ↑ Heròdot. Històries, V, 22
* ↑ Heròdot. Històries, VII, 155
# !Kung (llengua)

* Aquest article tracta sobre la llengua. Vegeu-ne altres significats a «!Kung (grup humà)».
La llengua ju, també anomenada !Kung és una de les llengües khoisànides proposades per formar part de la família lingüística kx'a, però l'existència d'aquesta filiació és controvertida. La polèmica sorgeix per dos motius: la dificultat de destriar quan comencen idiomes diferents dins un continu dialectal com el que hi ha al sud del continent africà i la discrepància entre lingüistes sobre si les llengües khoisànides s'agrupen seguint criteris filològics o no són una autèntica família i només una convenció geogràfica.
El ju es parla al desert de Kalahari i les zones adjacents, amb un nombre de nadius al voltant dels 18000. Presenta una enorme varietat interna a causa del nomadisme històric a la regió i així es distingeixen fins a onze dialectes agrupats en tres branques: nord-occidental, central i ju del sud-est, la primera de les quals es pot dividir al seu torn en dos grups: nord i nord-central.
Destaca per la complexitat del sistema fonològic, amb una amplíssim inventari de vocals i consonants i la presència de clics com altres llengües de la regió. És una llengua tonal. Tot plegat fa que la fonologia ju sigui la més complexa del món. És una llengua d'ordre SVO. Morfològicament distingeix en la flexió de nombres segons es tracti d'una persona, un animal o un objecte, existint aleshores tres classes semàntiques de substantius.

## Referències

* ↑ Brown & Ogilvie, Concise Encyclopedia of Languages of the World, 2008
* ↑ Heine, B.; Honken, H. 2010. «The Kx'a Family: A New Khoisan Genealogy». Journal of Asian and African Studies (Tokyo), 79, p. 5–36.
* ↑ Pàgina a Proel
# 1132

El 1132 (MCXXXII) fou un any de traspàs començat en divendres pertanyent a l'edat mitjana.

## Esdeveniments
### Món

* Publicació de l'autobiografia d'Abelard
* El Temple d'Hèrcules es consagra com a església
* Batalla de Nocera
* S'estableix el principat de Kíev
* Gran incendi a la Xina, que provoca mesures extraordinàries pel govern, com l'exempció fiscal de determinats productes

## Naixements

* Rhys ap Gruffydd

## Necrològiques
### Països Catalans

* Guerau II de Cabrera, vescomte de Cabrera i d'Àger.

### Món

* Hug de Grenoble

## Referències

* ↑ Rosamond McKitterick, Paul Fouracre, David Luscombe, Timothy Reuter, David Abulafia, Jonathan Riley-Smith, C. T. Allmand, Michael Jones. The New Cambridge Medieval History: Volume 4, C.1024-c.1198, Part 2 (en anglès). Cambridge University Press, 1995, p. 449. ISBN 9780521414111.
# 345

El 345 (CCCXLV) fou un any comú començat en dimarts del calendari julià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat d'Amanci i Albí (o, més rarament, any 1098 ab urbe condita). L'ús del nom «345» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini esdevingué el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments

* El mercader Tomàs de Canà arriba amb 400 seguidors a la Costa Malabar (Kerala, Índia) i hi contribueix als esforços de l'Església.
# Agave tequilana

Agave tequilana, àgave blau o àgave del tequila, és una espècie de planta crassa dins del gènere Agave a partir de la qual s'elabora la beguda alcohòlica tequila. Es conrea a Mèxic, a l'estat de Jalisco. El cor o interior d'aquesta planta produeix grans quantitats del sucre fructosa i això la fa adequada per a produir una beguda alcohòlica.
Aquesta planta es cultiva s l'altiplà mexicà a altituds de més de 1500 m i creix en sòls rics i sorrencs. Les seves fulles són suculentes i poden fer fins a 2 m de llargada. La seva tija floral (amb el nom vernacle de quiote) apareix quan la planta té 5 anys i pot arribar a fer 5 m de llargada però, com operació de cultiu, aquesta tija es talla quan comença a aparèixer perquè no prengui reserves de la planta. Les seves flors són grogues i són pol·linitzades per un quiròpter autòcton (Leptonycteris nivalis).
Quan aquesta planta ha florit produeix milers de llavors i aleshores mor. Normalment quan es cultiva la reproducció és només vegetativa a través de brots joves laterals.

## Producció de tequila

Per a produir tequila s'utilitza el cor de la planta quan aquesta ha arribat ja als dotze anys. Aquests cors s'anomenen localment piñas i pesen uns 80 kg. D'aquest cor se'n separen les fulles i es bullen per extreure'n la saba la qual es fa fermentar i després es fa destil·lar. Els cultius d'aquesta planta es poden veure afectats per diverses malalties de fongs virus i bacteris

## Referències

* ↑ «Agave tequilana» a EOL. Data consulta: 14 de març de 2014.
* 1 2 Ian Chadwick. «In Search of the Blue Agave: Harvesting Agave for Tequila». Ianchadwick.com, 27-06-2007.
# Agave parrasana

Agave parrasana, de nom comú atzavara, pita o maguey originària d'Amèrica del Nord. Les plantes del gènere Agave han estat molt valorades i qualificades d'excepcionals per al seu aprofitament i usos des d'èpoques molt antigues. És possible distingir-la a primer cop d'ull pels filaments que surten de les fulles.

## Morfologia

Agave parrasana és una espècie de planta herbàcia suculenta perenne amb flors que pertany a la família de les Asparagaceae. És nativa de Mèxic Central, des de Querétaro a l'estat de Mèxic. Presenta rosetes sense tija, d'uns 50 cm, de fulles espinoses amb llargues fibres blanques i produeixen espigues de flors grogues que arriben a una alçada de fins a 2,5 metres. La florida es dona a la tardor-hivern. El seu cultiu requereix està sota aixopluc, sota una coberta climatitzada durant l'hivern en les zones temperades, encara que pot ser col·locat a l'aire lliure durant els mesos d'estiu. Inclús ha guanyat el guardó al mèrit que concedeix la Royal Horticultural Society's-Award of Garden Merit.

## Distribució i hàbitats

Originària de Mèxic i d'Amèrica del Nord pot estar present a zones de clima mediterrani. Necessita molt de sol i substrat a parts iguals de terra de jardí amb mantell de fulles i sorra silícica. Molt important que estigui el sòl ben drenat, ja que tolera bé l'escassetat d'aigua.

## Usos

És una planta apreciada pel seu aspecte decoratiu i compacte. Molt utilitzada en jardineria, rocalles i testos. És de cultiu fàcil, necessita força exposició al sol i creix en substrat estàndard per a plantes crasses. Encara que és una planta adaptada al clima mediterrani pot suportar gelades i baixes temperatures de fins a 8 °C sota zero. En climes freds s'utilitza com a planta d'interior.

## Referències

* ↑ «Agave parrasana a EOL» (en anglès). [Consulta: 21 gener 2015].
* ↑ «Agave parrasana a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 21 gener 2015].

## Enllaços externs

* consultaplantas.com
# A Fonsagrada

A Fonsagrada és un municipi de la província de Lugo a Galícia. Pertany a la comarca d'A Fonsagrada, de la qual n'és la capital. És el municipi amb més extensió de Galícia.

## Història

Segons alguns autors, la història d'A Fonsagrada es remunta a abans del segle iv, com parada a l'itinerari entre Astúries i Lugo utilitzant una via romana que precedia a vells camins de temps prehistòrics. Possiblement ja hi havia pobladors fa 30.000 anys.
La seva història gira al voltant del Camí de Sant Jaume primitiu, que entra al municipi per l'Alto do Acebo i travessa la vila d'A Fonsagrada, centre de devoció i visita obligada a la capella de Santa Maria. A la vila hi havia un alberg i una font, el nom de la qual, Fontem Sacra podria ser l'origen del topònim actual. Finalment, la ruta surt del terme per la localitat de Paradavella.
La seva localitzación en la ruta jacobea va afavorir la construcció de diversos hospitals de pelegrins, com el de Montouto, que va ser ordenat per Pere I el Cruel a mitjan segle xiv. Aquest hospital, anomenat Real Hospital de Santiago de Montouto, va ser construït a la vora d'un més antic, i va existir fins a mitjans del segle xx.
El municipi d'A Fonsagrada, juntament amb el de Negueira de Muñiz, va formar part fins al 1835 del municipi de Burón, que tenia la seva capital a A Pobra de Burón, fundada cap al 1200.
Cap a mitjans del segle xiv, aquestes terres van caure sota els dominis dels comtes de Trastàmara, passant després a mans del comte d'Altamira, cap al 1480. Al llarg de la història, els habitants de la zona van lluitar contra els càrrecs i tributs que havien de pagar.
Durant el segle xix la història d'A Fonsagrada està lligada a la Guerra de la Independència i a les Guerres Carlistes de 1833 i 1847. Amb el triomf del règim liberal, les condicions de vida dels fonsagradins no van canviar gaire. La lluita social a favor de la rendició foral va ser una constant entre els seus habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 17.302 | 15.807 | 13.925 | 9.392 | 5.007 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

| A Allonca Arroxo A Bastida A Fonsagrada Bruicedo Carballido Cereixido Cuíñas Fonfría Freixo Lamas de Campos Lamas de Moreira Logares Maderne Monteseiro | Neiro Pacios O Padrón Paradavella Piñeira A Proba de Burón San Pedro de Río San Martín de Suarna A Trapa O Trobo A Veiga de Logares Vieiro Vilabol de Suarna Vilar de Cuíña |

## Llocs d'interès

* Seimeira de Vilagocende, cascada al riu Porteliña.

## Enllaços externs

* Ajuntament d'A Fonsagrada
# Agustín Juárez López de Coca

Agustín Juárez López de Coca (1965) és un empresari turístic i polític del Partit Popular (PP). Va ser alcalde de Collado Villalba entre 2011 i 2014.

## Biografia

Va néixer el 1965.
Es va afiliar a Aliança Popular el 1984. Lligat en la seva carrera professional al sector turístic, va ser propietari de diverses agències de viatge i touroperadors.
Membre des de 2004 de les comissions nacional i madrilenya de Turisme del Partit Popular (PP), la direcció regional del PP a la Comunitat de Madrid va imposar la inclusió de Juárez —també membre del comitè executiu del PP al madrileny districte de Retiro— a la candidatura del partit per a les eleccions municipals de 2007 al municipi de Collado Villalba. Elegit regidor, va exercir entre 2007 i 2011 de portaveu del grup municipal del PP a l'oposició.
Després d'obtenir el PP una majoria absoluta de 14 regidors en les eleccions municipals de 2011, Juárez va ser investit com a alcalde de Collado Villalba l'11 de juny de 2011.
El 27 d'octubre de 2014 va ser detingut per la Guàrdia Civil dins del marc de l'Operació Púnica, i va ser posat a continuació en llibertat sota fiança de 40.000 euros. Després que la direcció regional li amenacés amb presentar una moció de censura va presentar la seva dimissió com a alcalde el 3 de novembre i la seva renúncia a l'acta de regidor. El jutge va considerar que Juárez podria haver incorregut presumptament en delictes d'organització criminal, prevaricació, malversació, revelació de secrets, falsedat documental, tràfic d'influències, suborn i frau.

## Referències

* 1 2 3 «Muchas caras nuevas en los cinco primeros nombres de la lista del PP». El Faro de Guadarrama, 22-10-2014. Arxivat de l'original el 2019-09-06 [Consulta: 6 setembre 2019].
* 1 2 García, Angélica «Agustín Juárez sigue siendo alcalde de Collado Villalba… en las redes sociales». villalbainformacion.com, 03-03-2015. Arxivat de l'original el 2019-09-06 [Consulta: 6 setembre 2019]. Arxivat 2019-09-06 a Wayback Machine.
* ↑ «El 'popular' Agustín Juárez, investido como nuevo alcalde del municipio este sabado». Europa Press, 11-06-2011. [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ Sánchez, Esther «Detenido el alcalde de Collado Villalba en una operación anticorrupción». El País, 27-10-2014 [Consulta: 6 setembre 2019].
* 1 2 Sánchez, Esther «La Púnica madrileña, pueblo a pueblo». El País, 01-08-2015 [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ «Agustín Juárez dimite como alcalde de Collado Villalba por la Operación Púnica». Telemadrid, 03-11-2014. [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ Durán, Luis F. «Dimite Agustín Juárez, el alcalde de Collado Villalba». El Mundo, 03-11-2014 [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ «Quién es quién en la Operación Púnica». rtve.es, 02-09-2019. [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ «El alcalde de Collado Villalba presenta su dimisión tras su detención en la Operación Púnica». eleconomista.es, 03-11-2014 [Consulta: 6 setembre 2019].
# Agnetina praeusta

Agnetina praeusta és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Evproske druhy rodu Perla Geoffr. Rozpravy Ceské akademie ved a umení. Trída II. (Mathematicko prírodovedecká) (Rozpr. Ceské. Akad.) 16(16):16. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-10. [Consulta: 19 juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1912. Plecopterorum genus: Kamimuria Klp. Casopis Ceskoslovenské Spolecnosti Entomologické (Cas. ces. Spol. ent.) 9(2):84 110.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Katalog der rezenten Plecoptera. Das Tierreich – Eine Zusammenstellung und Kennzeichnung der rezenten Tierformen. (Das Tierreich) 82:479.
* Sivec, Stark & Uchida, 1988. Synopsis of the world genera of Perlinae (Plecoptera: Perlidae). Scopolia 16:29.
* Sivec, Zhiltzova & Stark, 2005. The eastern Palearctic species of Agnetina (Plecoptera: Perlidae). Scopolia 56:1 21.
* Stark, 1986. The Nearctic species of Agnetina (Plecoptera: Perlidae). Journal of the Kansas Entomological Society (J. Kans. Entomol. Soc.) 59(3):437 445.
* Zhiltzova, 2009. Supplement to the revision of the genus Agnetina Klapálek (Plecoptera, Perlidae) of the eastern Palaearctic. Entomologicheskoe Obozrenie (Entomol. Obozr.) 88(2):376 382.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1984. Notes on the genus Agnetina (=Phasganophora) (Plecoptera: Perlidae). Aquatic Insects 6(2):71 79.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 19 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
* insects.tamu.edu (anglès)
# Abaixallengües

Un abaixallengües o depressor lingual és una eina emprada en medicina per baixar la llengua dels pacients i així poder-ne mirar la boca i el coll.
N'hi ha de fusta i de plàstic, aquests últims generalment blancs i alguns cops impregnats de líquids que els donen un gust que ajudi en la col·laboració del pacient.
Són molt importants en pediatria, on amb els nens molt petits no és possible comptar amb la seva col·laboració per procedir en l'examinació.
Són productes sanitaris i han de complir la normativa europea portant el símbol CE per la seva comercialització.