OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Gofau

Can Gofau és una obra de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquest mas ha estat objecte de reformes successives que fan difícil reconèixer les seves condicions originals, que haurien de correspondre a les d'una edificació del segle XVII- XVIII. En una llinda hi ha la inscripció: XVIII. A la part davantera es va reconstruir la façana sobre la base d'un llenguatge de finals del segle xix i principis del XX. Amb motiu d'aquesta reforma únicament es va conservar la part posterior, amb les finestres conformades amb brancals, ampits i llindes de pedra granítica. Malgrat tot, com a mostra del grup de masos dels que va derivar la formació de la vil·la i per l'aportació a la lectura de l'evolució tipològica de les edificacions es considera edifici d'interès.

## Referències

* ↑ «Can Gofau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Can Godó (Teià)

Can Godó és una obra del municipi de Teià (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de grans proporcions i planta quadrada que s'aixeca en forma de cub, amb una torre lateral que trenca l'eix de simetria. Consta de planta baixa i tres pisos. El coronament de la part superior és a base de merlets sota dels quals hi ha la cornisa. Els elements constructius són una mica eclèctics: arcs i motllures gòtiques amb elements vegetals, vitralls i decoracions modernistes. A l'últim pis destaca una galeria de finestres separades per petites pilastres i mènsules, que envolta tot l'edifici.
El conjunt està envoltat d'una gran zona enjardinada i de bosc que s'inclouen dintre del recinte de l'edifici.

## Història

Fou propietat del militar austriacista Sebastià Dalmau i Oller (1682-1762), que tingué un paper destacat en la Guerra de Successió (1714) i que fou un dels elements bàsics de la resistència catalana (morí exiliat a Viena). L'actual edifici correspon a la reforma d'una antiga construcció del segle xvii, de la qual conserva les proporcions i l'estructura. Fou reformat per Josep Majó i Ribas (Barcelona 1867-1950), autor de diverses cases de pisos entre les quals destaca l'edifici de "La Vanguardia" (1903) de Barcelona.
Fou propietat de la família Masseguer, que casà una de les seves filles amb Gotzem, de qui Ramón Godó i Lallana guardà el seu record en una llinda.
Com es pot veure escrit en algunes llindes, la casa fou comprada l'any 1893 i reconstruïda l'any 1916.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Godó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Víctor Montserrat

Víctor Montserrat és un jugador català d'esquaix i de raquetbol, nascut a Sant Joan Despí, Baix Llobregat.
Com a jugador de raquetbol s'ha proclamat campió d'Europa l'any 2007 a Brembate (Itàlia), i campió d'Europa l'any 2009 a Nanterre (França). A l'Europeu de 2009, a més, també es va proclamar campió d'Europa amb Catalunya, a la competició de seleccions.
Ocupa la tercera posició en el rànquing mundial de l'IRF.
Com a jugador d'esquaix ha guanyat quatre vegades el campionat de Catalunya (1995, 96, 97 i 98) i un l'estatal (1997).

## Palmarès com a jugador de raquetbol
### Campionats d'Europa
#### Campió en individuals (2)

| Any | Data | | Oponent a la final | Resultat |
| 2007 | 1-4 d'agost | Campionat d'Europa '07 | Noel O'Callaghan | 15-1,14-15,11-7 |
| 2009 | 2-9 d'agost | Campionat d'Europa '09 | Carlos Oviedo | 15-13,15-13 |

#### Campió a la competició de seleccions nacionals (1)

| Any | Data | | Oponent a la final | Resultat |
| 2009 | 2-9 d'agost | Campionat d'Europa '09 | Alemanya | 2-1 |

### Torneigs
#### Campió en individuals (5)

| Any | Data | Torneig | Oponent a la final | Resultat |
| 2007 | 13-14 de gener | Obert de França | Ian Chin | |
| 2007 | 2-4 de març | Obert d'Itàlia | Franco Illino | |
| 2007 | 1-4 de novembre | Obert de Barcelona | Tim Hardison | 7-15,15-8,11-5 |
| 2008 | 8-9 de març | Obert d'Itàlia | Carlos Oviedo | 15-7, 15-3 |
| 2008 | 19-21 de desembre | Obert de Catalunya | Tim Hardison | |

#### Campió en dobles (2)

| Any | Data | Torneig | Oponents a la final | Parella | Resultat |
| 2007 | 2-4 de març | Obert d'Itàlia | Franco Illino Cristobal Accorsi | Ivan Flores | |
| 2007 | 1-4 de novembre | Obert de Barcelona | Tim Hardison Alberto Serfaty | Ignasi Pérez | 15-13,7-15,11-9 |

## Referències

* ↑ «Les notícies d' En Joc !!!». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 desembre 2017].

## Vegeu també

* Campionat d'Europa de raquetbol 2007

## Enllaços externs

* Resultats Oberts de la temporada 2008/2009 Arxivat 2007-11-17 a Wayback Machine.
* Resultats Oberts de la temporada 2006/2007 Arxivat 2008-05-10 a Wayback Machine.
# Ndebeles

Els ndebeles són una ètnia conformada per tres grups tribals que viuen a Sud-àfrica i Zimbàbue:
* Els ndebeles de la regió de Transvaal Sud, que viuen al voltant de Bronkhorstspruit.
* Els ndebeles de Transvaal Nord, els qui viuen principalment a la província de Limpopo, al voltant dels pobles de Mokopane (Potgietersrus) i Polokwane (Pietersburg).
* Els ndebeles de Zimbàbue, també anomenats matabeles.
Tots els ndebeles parlaven originalment la seva pròpia llengua. No obstant això, recentment els ndebeles de Transvaal Nord han anat adoptant la llengua dels seus veïns basotho i tsuana. La religió que practiquen és cristianisme barrejat amb animisme.
El 1995 el nombre total de ndebeles s'estimava en 588.000 persones.

## Referències

* ↑ Mesthrie, Rajend. Language in South Africa (en anglès). Cambridge University Press, 2002, p. 75. ISBN Cambridge University Press.
* ↑ Official Yearbook of the Colony of Southern Rhodesia, 1924
# Valley Ranch

Valley Ranch és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 92 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Valley Ranch tenia 92 habitants, 42 habitatges, i 39 famílies. La densitat de població era de 21 habitants/km².
Dels 42 habitatges en un 11,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 88,1% hi vivien parelles casades, en un 2,4% dones solteres, i en un 4,8% no eren unitats familiars. En el 4,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 7,6% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 8,7% entre 25 i 44, un 52,2% de 45 a 60 i un 26,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 57 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 82.736 $ i la renda mediana per família de 82.736 $. Els homes tenien una renda mediana de 61.250 $ mentre que les dones 17.679 $. La renda per capita de la població era de 32.505 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Valley Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Valley Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Albiano d'Ivrea

Albiano d'Ivrea és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 55 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.646 habitants.
Albiano d'Ivrea limita amb els següents municipis: Bollengo, Ivrea, Palazzo Canavese, Piverone, Azeglio, Caravino i Vestignè.
L'economia es basa principalment en la producció de cereals i farratge.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 27 març 2020].
# Ruská Nová Ves

Ruská Nová Ves és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1423.
# Francesco Pepe

Francesco Alfonso Pepe (Olten, Suïssa, 3 agost 1968) és un astrofísic italo-suïss de l'Observatori Astronòmic de Ginebra, reconegut pel desenvolupament d'instruments astronòmics i pel descobriment de nou exoplanetes pel mètode de la velocitat radial.
Pepe estudià física a l'Escola Federal Politècnica de Zúric (ETH Zürich) i s'hi doctorà el 1995 amb un disseny i construcció d'un espectròmetre en la zona de l'infraroig llunyà instal·lat en un globus aerostàtic.
Inicià la seva carrera professional el 1998 a l'Observatori de Ginebra en el camp de l'astronomia infraroja. Poc després l'assignaren al projecte HARPS (High Accuracy Radial velocity Planet Searcher) de la qual fou director del projecte i l'enginyer de sistemes. HARPS consta d'un espectròmetre d'alta resolució que fou instal·lat i posat en marxa a l'octubre de 2003 sobre un telescopi de 3,6 metres de l'Observatori Europeu Austral (ESO o European Southern Observatory) a La Silla a l'estat de Xile. Després passà al projecte VLTI PRIMA (Phase-Referenced Imaging and Micro-arcsecond Astrometry), també de l'ESO. Actualment treballa en el projecte HARPS-N, la còpia nord de HARPS. S'ha instal·lat el 2012 en el Telescopi Nazionale Galileo (TNG) i està en ple funcionament. El seu principal objectiu és el seguiment de candidats a exoplanetes similars a la Terra descoberts pel satèl·lit de la Missió Kepler i recerca de nous exoplanetes de molt baixa massa en l'hemisferi nord. També treballa en l'ESPRESSO (Echelle SPectrograph for Rocky Exoplanet and Stable Spectroscopic Observations), una nova generació d'espectrògraf per al VLT (Very Large Telescope) amb l'objectiu de trobar planetes extrasolars rocosos a la zona habitable de la seva estrella mare.
Ha descobert els exoplanetes: HD 108147 b, HD 168746 b (2002), HD 330075 b (2004), Mi Ara e, anomenat Sancho a partir del personatge de l'obra de Miguel de Cervantes, El Quixot (2007), HD 85512 b, HD 20794 d, HD 20794 c, HD 20794 b i HD 192310 c (2011).

## Referències

* 1 2 «Francesco Pepe» (en anglès). [Consulta: 23 desembre 2016].
* ↑ «Exoplanets Data Explorer» (en anglès). Exoplanets.org. [Consulta: 24 desembre 2016].
# Flathead

«Flathead» té aquests significats:
* Flathead o bitterroot salish, grup de natius americans parlants de salish
* reserva índia Flathead, situada a l'oest de Montana al marge del riu Flathead, llar de les tribus bitterroot salish, kootenai, i pend d'oreilles
* Flathead o Tribus Confederades Salish i Kootenai, organització política i administrativa
* Flathead o motor SV, tipus de motor de combustió
# Flat Rock (Illinois)

Flat Rock és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 415 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Flat Rock tenia 415 habitants, 166 habitatges, i 118 famílies. La densitat de població era de 186,3 habitants/km².
Dels 166 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.184 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.357 $ mentre que les dones 15.417 $. La renda per capita de la població era de 16.398 $. Aproximadament el 10% de les famílies i el 12,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Flat Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Flat Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francisco García Romeu

Francisco García Romeu (Alacant, 1910 - 1994) fou un polític alacantí. De família benestant, estudià dret a la Universitat de Múrcia, i amplià estudis a Londres i Edimburg. Fou membre de la Societat Internacional de Criminologia. Durant la guerra civil espanyola es va unir als sublevats i després de la guerra fou tinent honorífic del Cos Jurídic Militar en els consells de guerra celebrats a Alacant. El 1944 aprovà les oposicions de fiscal, el 1948 fou tinent fiscal a Alacant i el 1953 Fiscal en Cap de l'Audiència de Múrcia. El 1960 ocuparia aquest càrrec a Alacant fins que es va jubilar.
Alhora, fou membre del Consell Provincial del Movimiento Nacional i procurador en Corts Franquistes el 1971. Fou ponent de la Llei de Bases de Règim Local, que facilitaria que el càrrec d'alcalde deixés de ser nomenat pel governador civil i que fos elegit pels regidors de l'ajuntament.
El 1973 nomenat alcalde d'Alacant. Durant el seu mandat es va començar l'avinguda de la Costa Blanca i s'urbanitzà part del nucli antic. EL 1976, quan entrà en vigor la nova llei de bases, no fou escollit i tornà a la carrera de fiscal fins a la seva jubilació. El 1977 intervení com a fiscal en el judici per la mort de Miquel Grau.
Fundador d'una familia alacantina de polítics, la seva neta, Marta García Romeu, ha estat regidora de turisme i festes de l'Ajuntament d'Alacant, pel Partit Popular.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.238. ISBN 9788495484802.
# Francisco Garrido de la Vega

Francisco Garrido de la Vega (San Martín de Berducido, Galícia, 1713 - Còrdova, 1776) fou bisbe de Mallorca (1763-72).
Doctor en dret canònic per les universitats d'Àvila i Valladolid, vicari general de la ciutat d'Orà, fou fiscal general i conseller i examinador sinodal de l'arquebisbat de Toledo. Després exercí el càrrec de rector de la parròquia de Sant Andreu de Madrid. Va ser consagrat bisbe de Mallorca el 1763.
Intermedià amb poc èxit en les polèmiques entre lul·listes i antilul·listes. Va impulsar la construcció del seminari conciliar de Sant Pere a Palma, fet que recorden dues inscripcions a l'edifici. Va beneir el 1768, l'església de Sant Antoni Abat de Palma. Durant el seu pontificat va tenir lloc l'expulsió dels jesuïtes de Mallorca (1767). El 1772 fou traslladat a la diòcesi de Còrdova i poc abans de morir va ser promogut a arquebisbe de Sevilla.

## Referències

* ↑ «Garrido de la Vega, Francisco». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 180. ISBN 84-8661702-2.
# Francisco Garrido Peña

Francisco de Asís Garrido Peña (Sevilla, 25 de març de 1958) és un polític ecologista espanyol, membre de Los Verdes. Fundà i liderà les Juventudes Comunistas de Andalucía (1978), d'on fou expulsat per propugnar una nova esquerra alternativa. El 1978 convocà la primera manifestació gay a Madrid, i el mateix any fou detingut a Berlín per portar propaganda a favor de la dissidència d'Alemanya Oriental i expulsat de Cuba pel mateix motiu. També participà a Roma en la fundació del Comitè Internacional del Front Polisario. Del 1980 al 1982 es va haver d'exiliar a Bèlgica per haver desertat de l'exèrcit espanyol, i tornà clandestinament i amb nom fals a Andalusia fins a la prescripció del delicte. El 1989 fundà Los Verdes de Andalucía. El 1992 va fer una vaga de fam a l'Arbre de Guernica contra la violència d'ETA, per la qual cosa se li va concedir el Premi Anne Frank per la no-violència i la pau. El 1993 encapçalà la candidatura ecologista a la Presidència del Govern espanyol, i entre 1994 i 1996 fou diputat al Parlament andalús per la coalició entre Izquierda Unida i Los Verdes. Signà acords electorals amb el PSOE el 2000 i el 2004, essent elegit diputat al Congrés dels Diputats (2004-2008). Portà al Congrés la campanya del Projecte Gran Simi pels drets dels altres homínids, i una proposta de llei dels drets dels animals, sense aconseguir que el PSOE recolzés finalment cap de les dues iniciatives. Doctor en Filosofia del Dret per la Universitat de Granada, és professor a la Universitat de Jaén.
Actualment forma part de Paralelo 36, un espai de reflexió d'ideologia andalusista i d'esquerres.

## Referències

* ↑ http://www.congreso.es/public_oficiales/L8/CONG/BOCG/D/D_369.PDF#page=23
* ↑ http://www.congreso.es/public_oficiales/L8/CONG/BOCG/D/D_186.PDF#page=37

## Enllaços externs

* http://blogs.periodistadigital.com/verdes.php/2009/05/ Arxivat 2009-07-26 a Wayback Machine.
* http://www.ujaen.es/dep/derpen/filmoral/pdi/fpena.html Arxivat 2007-02-24 a Wayback Machine.
# Filodem d'Argos

Filodem (en llatí: Philodemus, en grec antic: Φιλόδημος) fou un polític i militar grec nadiu d'Argos i al servei de Jerònim de Siracusa.
L'any 215 aC, el rei Jerònim el va enviar com ambaixador a Hanníbal per proposar-li una aliança. El 212 aC quan Marc Claudi Marcel estava assetjant Siracusa, Filodem era governador del fortí d'Euríel a la part alta d'Epípoles i va oferir de rendir-se als romans amb la condició de deixar sortir a la guarnició lliurement cap a l'Acradina on era Epícides de Siracusa. Se li va acceptar aquesta condició i es va poder retirar lliurement tal com demanava, segons que expliquen Polibi i Titus Livi.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Philodemus». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III, 1867, p. 304.
# Fogoïta-(Y)

La fogoïta-(Y) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la rinkita.

## Característiques

La fogoïta-(Y) és un silicat de fórmula química Na₃Ca₂Y₂Ti(Si₂O₇)₂OF₃. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del museu regional de ciències naturals, secció de mineralogia, petrografia i geologia, a Torí (Itàlia), amb els números de catàleg: m/u 16800 i m/u 16801, al Museu Reial d'Ontario, a Ontario (Canadà), amb el número de catàleg: m56826, i al Museu Nacional d'Història Natural, a París (França).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les ruïnes de les rodalies de Lombadas, a la localitat de Ribeira Grande, dins l'illa de São Miguel (Açores, Portugal), on es troba en forma de prismes molt allargats, de fins a 2 mm de longitud i fins a 50 x 50 μm de secció. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fogoite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 agost 2021].
# Franco Cristaldo

Franco Cristaldo (Morón, 15 d'agost de 1996) és un futbolista argentí que juga principalment com a migcampista al Club Atlético Huracán, de la Primera División de Argentina.
Cristaldo va ascendir definitivament a la plantilla principal el gener de 2015 pel tècnic Rodolfo Arruabarrena. Va marcar el seu primer gol professional el 29 de març, marcant l'últim en una victòria a casa per 3-0 contra Estudiantes de la Plata.
L'11 de gener de 2016 Cristaldo es va incorporar a l'Elx CF a Segona Divisió, cedit fins a final de temporada.

## Referències

* ↑ «Franco Cristaldo - Player profile 2022» (en anglès). transfermarkt.com. [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «Boca superó a Estudiantes y quedó segundo» (en castellà). espndeportes.espn.com, 24-03-2015. [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «Cristaldo se incorpora al Elche C.F. | Elche - Web Oficial» (en castellà). elchecf.es. [Consulta: 16 octubre 2022].
# Flower Mound

Flower Mound és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 50.702 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Flower Mound tenia 50.702 habitants, 16.179 habitatges, i 14.269 famílies. La densitat de població era de 479 habitants/km².
Dels 16.179 habitatges en un 56,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80,6% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 11,8% no eren unitats familiars. En el 9,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3.000 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,8% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 39,5% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 2,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 95.416 $ i la renda mediana per família de 98.055 $. Els homes tenien una renda mediana de 69.467 $ mentre que les dones 41.317 $. La renda per capita de la població era de 34.699 $. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Flower Mound». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Flower Mound». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Frans Janssens

Frans Janssens (Turnhout, 25 de setembre de 1945 - Lier, 8 de gener de 2024) va ser un futbolista belga. Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1970.

## Referències

* ↑ «Number of caps», 20-03-2012. Arxivat de l'original el 2012-03-20. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ «L'ancien Diable Rouge et légende du Lierse François 'Swat' Janssens est décédé» (en francès). [Consulta: 12 gener 2024].
# Francesc de Santcliment (traductor)

* Per a altres significats, vegeu «Francesc de Santcliment».
Francesc de Santcliment (Lleida, segle XV - segle xv), va ser un traductor català del llinatge dels Santcliment, a una de les famílies més poderoses de l'oligarquia urbana de Lleida.

## Biografia

Francesc va néixer a Lleida i fou frare mendicant; Traduí de l'italià al català el Fiore di virtù, una antologia atribuïda al frare Tomàs; la versió de Francesc fou publicada a Lleida, amb el títol de Flors de virtuts e de costums (el 1489-1490), a Barcelona (el 1495) i a Girona (el 1497). La seva traducció és independent de la castellana i procedent de font distinta, de fet segueix bàsicament l'edició de Messina del 1484-85.

## Referències

* ↑ Francesc de Santcliment
* ↑ Flors de virtut e de costums, versió catalana de Francesc de Santcliment, a cura d'Anna Cornagliotti, Barcelona, Editorial Barcino (Els Nostres clàssics. Col·lecció A, 108), 1975, p. 31.