OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Topoisomerasa

Les topoisomerases són enzims isomerases que actuen sobre la topologia de l'ADN. La configuració en forma de doble hèlix de l'ADN els fa "difícil" la seva separació, imprescindible si els enzims estan transcrivint la seqüència que codifica les proteïnes, o si els cromosomes s'estan replicant. Així en l'anomenat ADN circular en què els segments d'ADN són enrotllats i junts en un cercle. Les dues hèlixs de l'ADN estan topològicament unides, sense poder ser separades per cap procés que no inclogui el trencament. La topoisomerasa guia i catalitza aquest procés.
Aquesta proteïna redreça la molècula d'ADN evitant el superenrotllament.
La inserció d'ADN viral en els cromosomes i altres formes de recombinació poden també requerir l'acció d'una topoisomerasa.

## Tipus de topoisomerases

* La topoisomerasa tipus I talla una cadena i permet que la molècula d'ADN giri al voltant de l'enllaç fosfodièster, alliberant la tensió producte del superenrotllament de l'ADN. La topoimerasa tipus I no és dependent d'ATP.
* La topoisomerasa tipus II talla les dues cadenes i passa una cadena a través d'aquest forat. La topoimerasa tipus II és ATP dependent.

## Vegeu també

* HU-331
* ADN superenrotllat

## Referències

* Gellert, M. 1981. DNA topoisomerases. Annu. Rev. Biochem. 50:879-910.
* Wang, J. C. 1982. DNA topoisomerases. Sci. Am. (July) 247:94-108.
# Ras el Kresim

Ras el Kresim (àrab: رأس الكراسيم, Raʾs al-Karãsīm) és un cap de la costa oriental de Tunísia, al governació de Médenine. Forma la part continental oposada a l'illa de Gerba, enfront del Ras Terbella. Una mica al nord-est del cap s'inicia l'antiga via romana, avui carretera, i en tota la zona hi ha edificacions de la vila d'El Kantara Continent; al sud del cap hi ha la vila de Khaoul El Gradir.
# Rasa Fonda (Vall de Lord)

La Rasa Fonda és un torrent afluent per l'esquerra de la Ribera de Cal Canonge, a la Vall de Lord. Neix a 2.172 msnm al vessant sud del Cap d'Urdet. El seu curs és de direcció predominant cap a les 7 del rellotge en el primer tram i cap a les 8 en el darrer. Desguassa a la Ribera de Cal Canonge a 1.493 msnm. Tota la seva conca forma part del territori integrat en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai de la Serra del Verd. Tot el seu recorregut el realitza pel terme municipal de la Coma i la Pedra.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa Fonda està integrada per un total de 4 cursos fluvials. A banda de la pròpia rasa, els altres 3 són subsidiaris de 1r nivell de subsidiarietat.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 2.278 m.

## Referències

* 1 2 3 4 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 11′ 48.91″ N, 1° 38′ 28.69″ E﻿ / ﻿42.1969194°N,1.6413028°E﻿ / 42.1969194; 1.6413028
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 784 m.
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 11′ 33.85″ N, 1° 38′ 36.37″ E﻿ / ﻿42.1927361°N,1.6434361°E﻿ / 42.1927361; 1.6434361
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 555 m.
# Rasa Fonda

Rasa Fonda és el nom dels següents llocs:
* Rasa Fonda (Aguilar), corrent fluvial al poble d'Aguilar, municipi de Bassella, (Alt Urgell)
* Rasa Fonda (Bassella1), corrent fluvial al poble de Guardiola, municipi de Bassella (Alt Urgell)
* Rasa Fonda (Anoia), corrent fluvial de l'Anoia
* Rasa Fonda (Pinós), corrent fluvial entre el Bages i el Solsonès
* Rasa Fonda (Vall de Lord), corrent fluvial de la Vall de Lord (Solsonès)
# Rebollar (Sòria)

Rebollar és un municipi de la província de Sòria, a Castella i Lleó. Es troba a la comarca d'El Valle, i a la comarca agrícola de Tierras Altas.

## Referències

Viccionari
# Referèndum sobre la Constitució de Guinea Equatorial de 1991

El referèndum sobre la Constitució de Guinea Equatorial de 1991 va tenir lloc el 16 de novembre de 1991. La nova constitució pretenia substituir el sistema unipartidista per un sistema multipartidista. Fou aprovada pel 98,4% dels votants amb una participació del 94,3%.

## Resultats

| Opció | % |
| A favor | 98.4 |
| En contra | 1.6 |
| Invàlids/en blanc | - |
| Total | 100 |
| Font: African Elections Database |||

## Referències

* ↑ Elections in Equatorial Guinea African Elections Database
# Rajpara

«Rajpara» té aquests significats:
Dos principats de Kathiawar (Índia):
* Rajpara (Gohelwar)
* Rajpara (Halar)
# René Chartier

René Chartier (1572, Vendôme - 29 d'octubre de 1654) fou un metge francès.
Fou metge de les filles d'Enric IV i Lluís XIII, professor a la Facultat de Medecina de París i catedràtic de medecina al Col·legi Reial del 1617 al 1623. Edità les obres d'Hipòcrates i Galè, en grec i en llatí, i de Barthélemy Pardoux i de Jacques Houllier, en llatí.

## Bibliografia

* V. Boudon-Millot, G. Cobolet, J. Jouanna : René Chartier (1572-1654), éditeur et traducteur d'Hippocrate et de Galien, Paris, De Boccard, 2012.
# Ratpenat glabre malai

El ratpenat glabre malai (Cheiromeles torquatus) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba a Indonèsia, Tailàndia, les Filipines i Malàisia.

## Subespècies

* Cheiromeles torquatus torquatus
* Cheiromeles torquatus caudatus
* Cheiromeles torquatus jacobsoni

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Ratpenat glabre de Sulawesi

El ratpenat glabre de Sulawesi (Cheiromeles parvidens) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba a Indonèsia i Filipines.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
* ↑ . Cheiromeles parvidens. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 08-10-2011.
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Referèndum belarús de 2004

El 17 d'octubre de 2004 es va celebrar a Belarús un referèndum per a permetre al president Aleksandr Lukaixenko presentar-se a noves eleccions, juntament amb les eleccions parlamentàries. Lukaixenko s'acostava al final dels seus dos mandats limitats per la Constitució, i el canvi li permetria presentar-se a un tercer mandat. El resultat va ser un 88,9% a favor, amb una participació del 90,3%.

## Referències

* ↑ Dieter Nohlen & Philip Stöver (2010) Elections in Europe: A data handbook, p252 ISBN 978-3-8329-5609-7
* ↑ Nohlen & Stöver, p257
# Rectoria de Camallera

La Rectoria de Camallera és una rectoria del municipi de Saus, Camallera i Llampaies (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada dins del nucli urbà de la població de Camallera, a la part de ponent del terme i adossada a l'església parroquial de Sant Bartomeu.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta rectangular amb jardí lateral, distribuït en tres crugies, que presenta la coberta de teula de dues vessants i consta de planta baixa i dos pisos. La façana principal, orientada al carrer Nou, presenta una composició de les obertures gairebé simètrica. A la planta baixa hi ha un portal d'accés d'arc molt rebaixat, amb els brancals bastits amb carreus ben desbastats, i als costats, dues finestres rectangulars amb les llindes gravades. La inscripció de la llinda esquerra està força degradada però, tot i així es llegeix el cognom "VIDAL". La de la dreta presenta la següent llegenda: "MATHEUS DE RIBOT RECTOR DIE 4 ABRIS 1747".
Al primer pis hi ha tres balcons exempts amb les llindes de pedra planes, la central gravada amb la data 1749. Les obertures de la segona planta són tres finestres rectangulars amb l'emmarcament arrebossat. La façana de migdia, orientada al pati, presenta una terrassa al nivell del primer pis, a la que s'hi accedeix a través d'un finestral rectangular bastit amb maons. A l'extrem superior destaca una finestra reformada, amb els brancals bastits amb maons i la llinda d'arc conopial de pedra, situada al nivell del segon pis. Presenta la següent inscripció: "LAURET PASQUAL R DE 3 IUNNI 1670". Per acabar, la façana posterior, tot i que força modificada, conserva un tram bastit amb carreus regulars i situat a la part inferior del parament. Destaquen les restes d'una antiga obertura d'arc de mig punt tapiada. La construcció és bastida amb pedra de diverses mides i material constructiu. La façana principal té el parament arrebossat i pintat.

## Història

L'edifici de la rectoria va ser bastit durant els segles XVII i XVIII, d'acord amb les diverses inscripcions que hi apareixen (a la finestra dreta de la planta baixa es pot llegir: MATHEUS DE RIBOT RECTOR 1747, i al balcó central, 1749), tot i que es van reutilitzar alguns elements que formaven part d'una construcció anterior (cal remarcar la inscripció de la finestra de la façana lateral, d'arc conopial: LAVRET PASQUAL/R. DE 3 DE IVNI 1670. Ha sofert diverses reformes posteriors.
Actualment el bisbat té llogada la part superior de la casa a un particulars.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Rectoria de Camallera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Rectoria de Granollers de Rocacorba

La Rectoria de Granollers de Rocacorba és una rectoria de Sant Martí de Llémena (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i dos pisos de planta en forma de L i guanyant el fort desnivell del lloc (una planta). La L s'obre a la vall. La façana posterior dona a l'església i es comunica amb ella a través d'un espai herbat on hi aboquen l'entrada de l'església i el porxo o galilea. Pel costat de la vall, a un dels braços de la planta es genera un porxo a planta baixa de tres arcs de punt rodó i terrassa a sobre, on s'obren balconeres de llinda plana gravades (JHS). Les obertures de la segona planta són datades: 1752.
L'altre braç té un pas a planta baixa d'arcs carpanells que comunica la façana principal amb la part superior. A sota hi ha una porta de llinda planera datada: SALVADOR…… 1737 (indesxifrable). Els teulats són perpendiculars.
Segons dates a les llindes: 1737 i 1752 (properes a la reforma de l'església: 1785).

## Referències

* 1 2 3 «Rectoria de Granollers de Rocacorba». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2017].
# Rectoria de Campdorà

La Rectoria de Campdorà és una casa de Campdorà, al municipi de Girona, inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i dos pisos, amb façana a migdia. Composició simètrica respecte a la porta de llinda planera de pedra amb data imprecisa (1819 o 1879 ?). Aquesta porta genera un eix potenciat per un balcó al primer pis i finestra al segon pis (sempre de llinda planera i de pedra), flanquejat per obertures. La façana es clou amb ràfec de coberta i carener perpendicular. La façana lateral dreta està sense arrebossar i té una finestra de pedra d'arc carpanell a nivell del segon pis. La façana lateral esquerra està adossada a l'església parroquial a l'absis.

## Història

La data de la llinda de pedra de la porta d'accés assenyala el 1819 o 1879 (?)

## Referències

* 1 2 «Rectoria de Campdorà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Rectoria de Campdorà, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Rec del Molí i riu Daró

El rec del Molí neix a la resclosa de Canet (Verge), la penúltima de les múltiples rescloses que embassen les aigües del Ter. Es canalitza per una construcció inventariada anomenada Rec del Molí. Al terme municipal de Gualta les aigües del riu Daró i les del rec del Molí (que són aigües que provenen del riu Ter) avancen en paral·lel fins que, al municipi de Fontanilles, es fonen en un únic curs.
Malgrat tractar-se d'un curs fluvial i d'un canal de regadiu, les aigües circulen molt lentament i l'espai es pot considerar una zona humida, amb vegetació i fauna pròpia d'aquests ambients. El rec del Molí i el Daró s'estenen al llarg de diversos quilòmetres, fins a les anomenades basses d'en Coll, ja a tocar del mar. En aquest espai, però, s'ha seleccionat un tram d'unes 3,1 hectàrees de superfície, representatiu de la totalitat d'aquests cursos d'aigua i, possiblement, el sector de major interès ecològic.
El fons de les aigües està entapissat per la comunitat de Potamion eurosibiricum (hàbitat d'interès comunitari, codi 3150). Als marges, la vegetació helofítica hi creix amb vigoria. Hi destaquen el canyissar, així com la salzeda (hàbitat d'interès comunitari, codi 92A0) i la verneda (hàbitat d'interès comunitari prioritari, codi 91E0).
La zona és molt utilitzada pels ardeids i els anàtids. Igualment, s'hi ha observat la tortuga de rierol (Mauremys caspica).
Els impactes sobre aquest espai provenen de les activitats agrícoles. Per una banda, encaixonen i eliminen la vegetació palustre i de ribera i, per l'altra, aporten contaminants a l'aigua. La caça és també un factor advers per a les poblacions d'ocells d'aquest espai.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Rec del Molí i riu Daró». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 15 agost 2014].
# Ratpenat nasofoliat del mont Nimba

El ratpenat nasofoliat del mont Nimba (Hipposideros lamottei) és una espècie de ratpenat que es troba només a Costa d'Ivori, Guinea i Libèria. Fou anomenat en honor de Maxime Lamotte, zoòleg i catedràtic francès.

## Referències

* ↑ Mickleburgh, S.; Hutson, A. M.; Bergmans, W.; Fahr, J. Hipposideros lamottei. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 febrer 2015.
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, «Lamotte».

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
# Recombinació V(D)J

La recombinació V(D)J és un mecanisme de recombinació genètica que es dona en vertebrats pels quals se selecciona i s'ensamble a l'atzar segments de gens que codifiquen proteïnes específiques amb papers importants en el sistema immunitari. Aquesta recombinació específica de localització genera un repertori divers de receptors de limfòcits T (TCR) i molècules d'immunoglobulina (Ig) que són necessàries per al reconeixement de diversos antígens bacterians, vírics i de paràsits, així com de cèl·lules disfuncionals, com són les tumorals.

## Rerefons

Les molècules d'anticossos humans (i els receptors de limfòcits B) comprenen cadenes lleugeres i pesades que contenen regions tant constants (C) com variables (V) que es codifiquen mitjançant tres tipus de gens.
* Gen de la cadena pesada - localitzat en el cromosoma 14
* Gen kappa (κ) de la cadena lleugera - localitzat en el cromosoma 2
* Gen lambda (λ) de la cadena lleugera - localitzat en el cromosoma 22
Múltiples gens de les regions variables estan codificats en el genoma humà de manera que contenen tres tipus diferents de segments. Per exemple, la regió d'immunoglobulina de la cadena pesant conté 65 gens variables (V), a més de 27 gens "Diversity"-diversitat-(D) i sis gens "functional joining"-unió funcional-(J). Les cadenes lleugeres també posseeixen nombrosos gens V i J, però no D. Per aquest mecanisme de reorganització de l'ADN d'aquests gens regionals és possible generar un repertori d'anticossos de més de 10$^7$ possibles combinacions. (65 x 27 x 6 = 10530, que s'ha de multiplicar per tres ordres de magnitud si es té en compte les combinacions de les cadenes lleugeres)
La majoria dels receptors de limfòcits T estan compostos per cadenes alfa i beta. Els seus gens són similars als de les immunoglobulines en el sentit que contenen múltiples gens V, D i J a les seves cadenes beta (gens V i J a les seves cadenes alfa) que es reorganitzen durant el desenvolupament del limfòcit per dotar la cèl·lula amb un únic receptor d'antigen.

## Referències

* ↑ Janeway CA, Jr. et al. Immunobiology.. 6th ed.. Garland Science, 2005. ISBN 0-443-07310-4.
* ↑ Abbas AK and Lichtman AH. Cellular and Molecular Immunology. 5th ed.. Saunders, Philadelphia, 2003. ISBN 0-7216-0008-5.
* ↑ Li A, Rue M, Zhou J, et al. Utilization of Ig heavy chain variable, diversity, and joining gene segments in children with B-lineage acute lymphoblastic leukemia: implications for the mechanisms of VDJ recombination and for pathogenesis, juny 2004, p. 4602–9.

## Bibliografia

* Hartwell LH, Hood L, Goldberg ML, Reynolds AE, Silver LM, Veres RC. Chapter 24, Evolution at the molecular level. In: Genetics. New York: McGraw-Hill, 2000, p. 805-807.
# Rhodeus meridionalis

Rhodeus meridionalis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Retrat de Pierre-Louis Laideguive

El Retrat de Pierre-Louis Laideguive és un pastel sobre paper acolorit i tela realitzat per Quentin de La Tour cap al 1761 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Forma part del Llegat Cambó.

## Història

Aquesta obra va ingressar al MNAC provinent del llegat Cambó, un conjunt de pintura amb identitat pròpia que abraça la història de la pintura europea des del segle xiv fins a l'inici del segle xix. El de Francesc Cambó és un exemple de col·leccionisme programat que reflecteix alguna cosa més que el gust i la satisfacció personals, és un col·leccionisme que té la voluntat d'agrupar obres dels grans mestres per completar les sèries medievals del MNAC.
Són obres que marquen el pas del gòtic al Renaixement, que parlen de la perfecció de l'art de les diverses escoles del Quattrocento italià, de la sensualitat de la pintura dels grans mestres venecians del Cinquecento, de la sàtira moralitzadora deutora de la Reforma, de l'auge econòmic dels Països Baixos al segle xvii i de la grandesa del Segle d'Or espanyol, i que arriben a la plenitud del rococó, tant venecià com francès, per cloure el discurs artístic amb el geni renovador de Francisco de Goya.

## Descripció

El retrat amaga la singular manera de fer de De La Tour, metòdica i complexa, però invisible a ull nu. Només una anàlisi completa realitzada amb una combinació entre radiografia i llum rasant permet descobrir-ne l'anatomia: papers encolats sobre una tela, tensada al bastidor. L'originalitat radica en la forma i la disposició d'aquests papers. L'artista parteix d'un fragment central on dibuixa el rostre i, al voltant, n'afegeix d'altres a manera de composició centrífuga. Bisella els fragments per dissimular-ne les unions, els ajunta per treballar amb mides més grans a les del paper de l'època i els superposa per introduir correccions que l'ús de la tècnica del pastel dificulta.
Les anàlisis químiques demostren que, per a De La Tour, el color també és essencial. Insatisfet amb el paper blau tintat de fàbrica, aplica una preparació ocre per matisar-lo i tria el lluminós blau de Prússia per potenciar la sedosa indumentària del notari. Aquesta metodologia es repeteix en altres obres seves i, amb ella, l'artista aconsegueix equiparar el pastel a la pintura a l'oli, més prestigiada.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra al web del MNAC.
* ↑ «Comentari sobre el llegat al web del MNAC». Arxivat de l'original el 2010-09-30. [Consulta: 12 novembre 2012].

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: MNAC, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
* La Col·lecció Cambó del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 1997. ISBN 978-84-8043-020-3 [Consulta: 12 novembre 2012].
# Rodrigo Lara Bonilla

Rodrigo Lara Bonilla (Neiva, 11 d'agost de 1946 - Bogotà, 30 d'abril de 1984) va ser un polític i advocat colombià. Fou Ministre de Justícia durant el govern de Belisario Betancur, càrrec en el qual es va caracteritzar per perseguir als narcotraficants del Cartel de Medellín, liderats per Pablo Escobar. En 1984 va ser assassinat en el nord de Bogotà per sicaris d'Escobar. La seva mort va representar l'inici d'una guerra entre l'Estat colombià i els grups de narcotraficants que s'estendria per més d'una dècada. La seva vida i assassinat van ser novel·lats per l'escriptor Nahum Montt en el llibre Lara.

## Referències

* ↑ Luzan, Julia «Mi padre, Escobar, mató al tuyo». El País, 16-05-2010 [Consulta: 2 juny 2016].
* ↑ «Cerrado el caso». El Tiempo (Colombia), 21-08-1993. [Consulta: 20 agost 2015].
* ↑ Durán Durán, Wilson «Se fue Byron de El Barne». El Tiempo [Colòmbia], 31-03-1995 [Consulta: 2 juny 2016].
* ↑ «Artículo del Nuevo Herald vuelve a relacionar a la familia Uribe con el narcotráfico». Caracol Radio [Colòmbia], 09-12-2007 [Consulta: 2 juny 2016].
* ↑ «Zar anticorrupción dijo que renunció porque Gobierno le ocultó información sobre muerte de su padre». El Tiempo [Colòmbia], 14-12-2007 [Consulta: 2 juny 2016].
# Rink-Hockey Club Lyon

El Rink Hockey Club de Lyon, o RHC Lyon, és una entitat esportiva de Lió (França), fundada el 1983 i dedicada a la pràctica de l'hoquei patins.

## Palmarès
### Categoria absoluta

* 1 Lliga Nacional 2 (1992)
* 1 Lliga Nacional 3 (1991)