OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cala Nova (Mallorca)

Cala Nova és una cala del barri de Sant Agustí de la ciutat de Mallorca, que a més compta amb un port esportiu. Més que una cala es tracta d'una lleugera entrada de la mar dins la costa, delimitada per la Punta de Cal Català i la punta que la separa de Cala Guix, tot i que l'escullera del port n'ha modificat força la fesomia originària. Es tracta de la cala més occidental del terme de Palma, atès que el seu extrem, la dita Punta de Cal Català, marca la fi del terme municipal i el començament del de Calvià.

## Port esportiu

El primer port de Cala Nova va ser bastit la dècada dels quaranta, i comptava solament amb dues petites esculleres que servien de moll. El 1976 es va inaugurar l'ampliació del port, tot bastint una gran escullera que protegeix les embarcacions, atès que la fesomia natural de la cala era força oberta i no arrecerava gaire del corrent marítim.
Actualment, el port de Cala Nova acull l'Escola Nacional de Vela Cala Nova. També compta amb piscina, dutxes, benzineria i magatzems individuals, com també servei d'amarrament ocasional.

## Platja

A la part oriental del port s'hi troba una platja d'arena artificial, a la qual es pot accedir per unes escales que comencen a l'avinguda Joan Miró. Es tracta d'una platja de dimensions petites, sovintejada principalment pels veïns del barri de Sant Agustí.

## Transport

Tant el port com la platja tenen l'accés situat davant el parc de Son Toells, al nombre 327 de l'avinguda Joan Miró (Ma-1C), que connecta amb l'autopista d'Andratx (Ma-1) i amb el Passeig Marítim (avinguda Gabriel Roca. Just davant el parc hi ha una aturada de bus que uneix el barri amb el centre:
| Línia | Trajecte | Recorregut | Freqüència laborables |
| 4 | Illetes - Plaça de les Columnes | Vegeu recorregut | 12 minuts |
| 47 | La Bonanova - Gènova - Sindicat | Vegeu recorregut | 20 minuts |

## Referències

* 1 2 «Platges de les Balears - Cala Nova». Conselleria de Turisme, Govern de les Illes Balears. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 15 febrer 2020].
* ↑ «Cala Nova (Mallorca)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Web del port (en castellà)
* ↑ Plana web EMT de Palma

## Enllaços externs

* Pàgina web del port de Cala Nova (en castellà)
# Can Joia

Can Joia és una obra de Riells i Viabrea (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Joia és la casa principal d'una gran propietat de la qual depenen diverses masoveries. Es troba situda a 400 metres d'altitud i és perfectament visible des de la carretera.
És un gran casal de planta baixa, dos pisos i golfes amb vessants a laterals i cornisa catalana. L'edifici original data del segle xvi i va ser objecte d'una gran ampliació al segle xix.
A la façana principal s'aprecia perfectament l'evolució de la construcció. La part més antiga es troba al costat esquerre i consta d'un portal adovellat d'arc de mig punt amb finestra a banda i banda i un pis superior amb tres obertures emmarcades amb pedra, una d'elles amb una creu incisa i un cap esculpit a la llinda. La coberta era de dos vessants a laterals. Sobre la crugia central i la de l'esquerra s'hi va afegir la nova edificació.
La part construïda al segle xix és de quatre plantes i vessants a laterals amb cornisa catalana. Les obertures són algunes amb pedra i d'altres de rajol d'arc de mig punt. Hi ha dues portes a la planta baixa són d'arc rebaixat de rajol. El parament presenta una part d'arrebossat de calç, que correspon a la part antiga, i la resta és de pedra vista i de rajol.
La façana lateral esquerra correspon a la masoveria. Té un portal d'entrada d'arc rebaixat de pedra i les obertures són quadrangulars amb llinda monolítica. Una de les finestres porta la data inscrita de 1826. També es pot veure una placa de rajola vidriada amb el text: “Alabat sia Déu. Per vostra propia dignitat i respecte als altres no renegueu. Lliga contra el mal parlar” i la imatge de sant Jordi.
Davant d'aquesta façana lateral hi ha un cos rectangular que correspon a les antigues quadres, i es comunica directament amb la casa per una mena de pas elevat cobert.
Al costat dret de la construcció principal hi ha diversos cossos de serveis adossats en estat d'abandó i enrunament.

## Història

Al segle xvii es construeix el molí d'en Joia, que es troba prop de la casa.
Actualment només està habitada la part de la masoveria. A l'altre costat de la carretera es troba la granja d'explotació ramadera on hi treballa el masover, Joan Fradera.
Fins fa pocs anys era propietat de Joaquim Godori Moragas que la va vendre a Joaquim Cusachs.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Can Joia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Can Malgoig

Can Malgoig és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil.
Masia de planta basilical de 8 x 16 m. consta de planta baixa, pis i golfes. La façana es troba orientada a migdia i presenta un portal rectangular amb llinda datada i dues finestres a la planta, tres finestretes al primer pis amb l'ampit motllurat i lloses per posar torratxes i un portalet d'arc rebaixat i una barana a les golfes. A llevant s'hi adossen cossos moderns. Al nord s'obre un portal i una finestra a la planta, dos al primer pis i una a les golfes. En aquest indret s'hi adossa també un cos. A ponent hi ha una finestra gran portada d'un altre indret, avui cobert per les aigües del pantà. També hi ha una finestra motllurada. És construïda amb pedra molt ben treballada i cal remarcar una biga de roure corbada que aguanta el carener.

## Història

Masia situada al camí ral de Calldetenes a Roda de Ter. No es troba registrada als fogatges ni als Nomenclàtors de la província, tot i que és possible que hi consti amb un altre nom ha que, segons els estadants, es conta que en nom de "Malgoig" prové d'un recurs amb alguna família veïna.
La llinda, portada d'un altre lloc (Codol) duu la data de : 17_9

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Malgoig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Calderó (desambiguació)

«Calderó» té aquests significats:

## Conceptes

* Calderó (atuell), atuell de cuina
* Calderó, element de la notació musical
* Calderó (tipografia), signe tipogràfic usat per separar paràgrafs

## Toponímia

* Can Calderó, nom de diversos llocs (pàgina de desambiguació)
* Serra d'en Calderó
* Casa Calderó (Vic)

## Cognoms

* Joaquim Abadal i Calderó
* Ramon d'Abadal i Calderó
* Josep Sabaté i Calderó
* Joan Calderó
* Pere Calderó Ripoll

## Altres

* Calderó de Gundestrup, artefacte arqueològic
Vegeu també la pàgina de desambiguació Calderón (desambiguació)
# Can Valls (Vilobí d'Onyar)

Can Valls és una masia del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). Està orientada a sud, a ran de camí i voltada d'un tancat de mur baix i reixat metàl·lic amb dos accesos per davant i un de posterior. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de dues plantes i golfes, amb vessants a laterals i cornisa catalana d'una sola filera de teules. La façana principal presenta un portal quadrangular amb llinda monolítica amb la inscripció "MONTSERRAT VALLS 1618". Les obertures de la primera i segona planta són rectangulars amb llinda i brancals de pedra i l'ampit motllurat. Les golfes mostren una finestra geminada d'arc de mig punt també de pedra. El davant s'ha pavimentat amb una vorera.
Tot el parament és de maçoneria i s'observa l'ús de la pedra volcànica provinent del volcà proper de la Crosa. La façana deixa vista la maçoneria, mentre que els laterals presenten un semiarrebossat. Els angles mostren carreus ben escairats de pedra. A l'altura del primer pis hi ha un rellotge de sol d'arrebossat de calç que es troba en força mal estat. La façana lateral dreta no ha sofert modificacions i manté les obertures originals, mentre que la del costat esquerre té obertures posteriors senzilles a la planta baixa. Al darrere hi ha divesrsos cossos de serveis adossats actualment en dessús. L'edifici, especialment pel que fa a l'exterior, manté inalterada la seva fesomia original.
L'interior ha sofert reformes però conserva íntegrament l'estructura i els elements originals. La sala central manté el sostre de cairats recolzats amb biga lateral de paret sobre permòdols i l'escala de pedra, que mena a la primera planta. A les dues sales laterals s'han substituït els forjats originals per revoltons amb bigues de ferro. Les portes són emmarcades amb pedra.Tot el paviment és nou. Cal destacar la pintura mural de la sala del costat dret on es representa a la Mare de Déu del Roser. És un fresc d'estil barroc popular força interessant que es conserva en bon estat.

## Història

Segons consta a la llinda, la data de construcció de la casa és el 1618. Actualment es troba en règim de lloguer i en procés d'adaptació com a restaurant, a la planta baixa, i habitatge al pis superior. La restauració projectada preveu una mínima intervenció.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Can Valls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Fuel (cançó)

«Fuel» és el dinovè senzill de la banda estatunidenca Metallica, el tercer extret de l'àlbum d'estudi, ReLoad, llançat el 16 de juny de 1998.
La lletra tracta els perills de la conducció temerària, tot i que també es pot aplicar a l'estil de vida d'algunes persones que viuen acceleradament. Una altra interpretació es que tracti el problema de les addiccions a les drogues, probablement a conseqüència de l'addicció a l'alcohol que va patir el mateix James Hetfield. Va ser composta per Hetfield, Lars Ulrich i Kirk Hammett.
La versió original de la cançó es coneixia amb el títol de "Fuel For Fire". Metallica ha inclòs aquesta cançó freqüentment en els concerts al llarg dels anys. També va ser inclosa en l'àlbum S&M (1999), on es va versionar amb l'orquestra San Francisco Symphony Orchestra, dirigida per Michael Kamen. Va ser nominada en els premis Grammy dins la categoria de millor actuació de rock dur, però fou superada per «Most High» de Jimmy Page i Robert Plant.
La cançó ha estat utilitzada comercialment en anuncis publicitaris de diverses marques, espectacles com la NASCAR, programes de televisió, sèries de televisió, i especialment en videojocs, on destaquen Guitar Hero: Metallica, Test Drive Off-Road Wide Open i Hot Wheels Turbo Racing. Els artistes Avril Lavigne i Iron Horse també van versionar la cançó.

## Llista de cançons

Totes les cançons en directe van ser enregistrades el 20 d'abril de 1998 al Brisbane Entertainment Centre, Brisbane (Austràlia)
# Gajano

Gajano és una localitat del municipi de Marina de Cudeyo (Cantàbria, Espanya).
La localitat està situada a 1'3 km de la capital municipal, Rubayo, i a 33 metres d'altitud sobre el nivell del mar. L'any 2010, Gajano tenia 479 habitants.
Els barris que componen la localitat són: El Hoyo, El Puente, La Corralera, La Cotera, La Encina, Alto La Higuera, La Llama, La Mina, Los Corrales, Piñero, Peñiro, Presmanes i La Riva.

## Patrimoni

Destaca del seu patrimoni la Torre de Riva Herrera (construïda el segle xvi i reformada el segle xvii), declarada bé d'Interès cultural l'any 1992.
A més també són d'interès:
* Església de San Martín
* Ermita de Nuestra Señora de las Nieves

## Fills il·lustres

En aquesta localitat va néixer el mestre picapedrer Juan de Herrera «El Trasmerano» (segle xvi).

## Referències

* ↑ INE, 2010
* ↑ Linares Argüelles, 1985, p. 212 (vol. IV).

## Bibliografia

* Linares Argüelles, Mariano; Pindado Uslé, Jesús; Aedo Pérez, Carlos. Gran enciclopedia de Cantabria (en castellà). IV. Cantàbria, 1985. ISBN 8486420008.
# Prenom germànic

El prenom germànic és el nom propi usat per designar una persona a les societats antigues que s'obtenia habilitant un nom comú, un adjectiu o una expressió al·lusius a alguna característica de la persona a qui s'aplicava, o bé al que es desitjava que fos el nen o la nena quan fos gran, perquè el nom se li imposa quan encara és petit.

## Llista d'alguns prenoms d'origen germanic

* Teobald, es forma a partir dels elements theo- (home) i -bald (atrevit, valent)
# Gajan (Gard)

Gajan és un municipi francès, situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Crónica de nueve meses

Crónica de nueve meses és una coproducció hispano-italiana de comèdia estrenada el 16 d'agost de 1967, escrita i dirigida per Mariano Ozores i protagonitzada en els papers principals per Gracita Morales, José Luis López Vázquez i Alfredo Landa.

## Sinopsi

La pel·lícula tracta la història de quatre matrimonis que reben la notícia que seran pares. Mercedes es va casar fa set mesos i no sap com donar-li la notícia a Alejandro. Luisa, per més que insisteix, no convenç a Leopoldo que no es tracta d'una nova falsa alarma. Margarita descobreix que a Enrique li interessa més la vida social que la paternitat. Inés no pot sorprendre a Juan: en els últims vuit anys ha tingut sengles fills. Cap de les parelles s'assembla a les altres, però tenen nou mesos per a discutir el nom del bebè, els antulls o quan han d'anar a l'hospital i quan arriba el moment del part, els nervis seran els mateixos per a totes.

## Repartiment

* Gracita Morales com Inés.
* José Luis López Vázquez com Leopoldo.
* María José Alfonso com Mercedes.
* Alfredo Landa com Alejandro.
* Carmen Bernardos com Margarita.
* Alberto Bonucci com Enrique.
* Julieta Serrano com Luisa.
* Franco Ressel com Juan.
* Perla Cristal com a Socorro.
* Luchy Soto com Catalina - mare de Mercedes.
* Guadalupe Muñoz Sampedro
* Luis Morris com Un conductor servicial.
* José Orjas com a Pare de Mercedes.
* María Luisa Ponte com a Dona en l'autobús.
* Mariano Ozores com Crisóstomo - pare d'Alejandro.
* Venancio Muro com Leopoldo - cobrador de l'autobús.
* Pilar de la Torre
* Camino Delgado
* Fernando Sánchez Polack com Eugenio - conductor de 'autobús.
* Nieves Salcedo
* Alfonso del Real com Manolo - el sereno.
* Francisco Matesanz
* Lola Lemos
* Lidia Biondi

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1967 va rebre el quart premi, guardonat amb 100.000 pessetes.

## Referències

* ↑ «Crónica de 9 meses». [Consulta: 12 novembre 2019].
* ↑ Crónica de nueve meses a decine21.com
* ↑ Crónica de nueve meses a Fotogramas
* ↑ Entrega de los galardones cinematográficos sindicales, ABC, 31 de gener de 1968

## Enllaços externs

* Crónica de nueve meses a Cine de barrio
# Gajapati

«Gajapati» té aquests significats:
* Districte de Gajapati, districte de l'estat d'Odisha (Orissa)
* Dinastia Gajapati, dinastia que va regir Orissa del 1434 al 1541
* Regne Gajapati, nom donat principalment a Orissa sota la dinastia Gajapati.
# La dama de ferro

La dama de ferro (títol original en anglès, The Iron Lady) és una pel·lícula britànico-francesa de 2011 dirigida per Phyllida Lloyd i basada en la biografia de Margaret Thatcher, la primera dona europea que va ocupar el càrrec de Primer Ministre.

## Argument

Margaret Thatcher, afectada de la malaltia d'Alzheimer, rememora tots els instants de la seva vida, des dels seus pares botiguers a la seva primera elecció a la Cambra dels Comuns del Regne Unit, des del seu matrimoni amb Denis Thatcher a la seva elecció al cap del Partit conservador, des del seu pas pel ministeri de l'Educació a la guerra de les Malvines, de les grans vagues a les manifestacions contra la fiscalitat local, que comporten la seva caiguda el 1990.

## Repartiment

| Intèrpret | Personatge | Veu en català |
| Meryl Streep | Margaret Thatcher | Rosa Guiñón |
| Alexandra Roach | Margaret Thatcher (jove) | Marta Barbarà |
| Jim Broadbent | Denis Thatcher | Jaume Comas |
| Harry Lloyd | Denis Thatcher (jove) | Hernan Fernández |
| Iain Glen | Alfred Roberts | Eduard Elias |
| Olivia Colman | Carol Thatcher | Ana Pallejà |
| Anthony Head | Geoffrey Howe | Domènech Farell |
| Nicholas Farrell | Airey Neave | Santi Lorenz |
| Richard E. Grant | Michael Heseltine | Ramon Canals |
| Susan Brown | June | Aurora García |

## Premis i nominacions
### Premis

* 2012: Oscar a la millor actriu per Meryl Streep
* 2012: Oscar al millor maquillatge per Mark Coulier i J. Roy Helland
* 2012: Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Meryl Streep
* 2012: BAFTA a la millor actriu per Meryl Streep
* 2012: BAFTA al millor maquillatge per Marese Langan, Mark Coulier i J. Roy Helland

### Nominacions

* 2012: BAFTA al millor guió original per Abi Morgan
* 2012: BAFTA al millor actor secundari per Jim Broadbent

## Referències

* ↑ «Thomas Newman to Score 'The Iron Lady'» (en anglès). Film Music Reporter, 23-09-2011. [Consulta: 25 setembre 2011].
* 1 2 «Fitxa de doblatge al català». ElDoblatge.com. [Consulta: 9 febrer 2022].
* ↑ «The Iron Lady» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 9 febrer 2022].
* ↑ «Polarizing Leader Fades Into the Twilight» (en anglès). NYTimes.com, 30-12-2011. [Consulta: 9 febrer 2022].

## Enllaços externs

* La dama de ferro - Lloc web oficial
* La dama de ferro a Fotogramas (castellà)
# Félix Carvallo Martínez

Félix Carvallo Martínez (Olivença, Extremadura; 6 de gener de 1968) és un exfutbolista i entrenador espanyol. Durant la seva etapa de futbolista era conegut com a Félix, jugava com a defensa central i va desenvolupar la major part de la seva carrera en el CF Extremadura.

## Trajectòria

Va iniciar la seva carrera en el juvenil del col·legi Salesianos i l'Olivenza CP de la seva localitat natal, amb el qual va arribar jugar en Tercera Divisió amb només 15 anys. El 1986 va ingressar en el CF Extremadura, on va viure el meteòric ascens del modest club d'Almendralejo, que en sis anys va pujar tres categories, passant de la Tercera a la Primera Divisió.
El seu debut en la màxima categoria va tenir lloc el 29 de setembre de 1996, en un partit davant el RCD Espanyol que el seu equip va perdre per 5 a 1. Aquesta temporada, que va acabar amb el descens, Félix va tenir poca presència en l'equip, jugant onze partits. La següent campanya va recuperar la titularitat, contribuint a un nou ascens a l'elit de l'Extremadura.
En aquest nou periple per la primera divisió el seu pes en l'equip va ser major (35 partits i 2 gols) encara que, de nou, la temporada va acabar en el descens després de perdre en la promoció de permanència. Félix va seguir vinculat a l'Extremadura tres anys més, en Segona Divisió, fins que l'equip va perdre la categoria la temporada 2001/02.
Després de 16 campanyes, va abandonar Almendralejo per a poder seguir jugant en Segona, en les files del Llevant UE. Amb l'equip valencià es va proclamar campió de la categoria d'argent el 2004 i assolí l'ascens a Primera. Però en la màxima categoria el tècnic alemany Bernd Schuster no li va donar l'oportunitat de jugar un sol minut i fins i tot la seva fitxa federativa va ser donada de baixa en el mes de febrer de 2005, a mitjan campionat, després d'això va anunciar la seva retirada.
Poc després de penjar les botes, va assumir la direcció tècnica del Juvenil A granota, en la Divisió d'Honor i assolí l'objectiu de salvar la categoria. La temporada 2006/07 va passar a la banqueta del primer equip femení del Llevant. Tot i assolir una Lliga i una Copa en dues temporades, el club va decidir no renovar-li el contracte per a la temporada 2008/09.

## Enllaços externs

* Reportatge - Del andamio al césped en El País (17/03/2003)
# Danzé

Danzé és un municipi francès, situat al departament de Loir i Cher i a la regió de Centre - Vall del Loira.
# Can Vilanova

Can Vilanova és un edifici del municipi de la Garriga (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia aïllada amb un pati al davant de reduïdes dimensions. El conjunt està integrat per un cos central, el cos principal i per un cos lateral. El cos central és de planta rectangular. Consta de planta baixa i pis. Les façanes són de pedra i estan recobertes amb arrebossat de ciment. La coberta és a dues vessants. El portal d'entrada és de pedra i d'arc de mig punt adovellat. Damunt d'aquest hi ha una finestra conopial. La resta d'obertures són quadrades amb marc de pedra.
A finals del segle XX s'han arrebossat les parets i les cantonades s'han reforçat amb carreus. La família que habita la casa resideix en el cos lateral.

## Referències

* 1 2 «Can Vilanova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Marina Gassol i Ventura

Marina Gassol (Barri de Sant Antoni, Barcelona, 1 d'agost de 1972 - 4 de març de 2023) va ser una política catalana.
Diplomada en Direcció i Administració d'Empreses, des del 1995 treballà com a personal laboral de la Generalitat de Catalunya, primer al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) entre els anys 1995 i 2016, i posteriorment a l'Oficina de Seguiment i Suport a les Comissions Paritàries Estat-Generalitat entre els anys 2016 i 2020. Marina Gassol va ser el número 11 de la llista d'Ernest Maragall a les eleccions del 2019 i va entrar com a regidora a l'Ajuntament de Barcelona el 2020, quan feia poc més d'un any que s'havia posat en marxa la legislatura al consistori, ocupant el lloc de Maria Buhigas, quan aquesta va renunciar com a regidora. Anteriorment, havia sigut presidenta de l'AFA Escola Àngel Baixeras entre el 2014 i el 2019, i també havia format part de diferents plataformes veïnals de Ciutat Vella, districte del qual era la presidenta en l'actualitat. Entre el 2014 i el 2020 va ser membre de la Junta Territorial de Barcelona i vocalia pedagògica i curricular de la Junta General de la Federació d'Associacions de Mares i Pares d'Alumnes de Catalunya (FAPAC) entre el 2017 i 2020. Darrerament, era la presidenta d'ERC-Barcelona Vella. Gassol també havia treballat com a administrativa a la Conselleria d’Acció Exterior.
El març del 2023 va morir a causa d'un càncer, detectat a finals del 2022.

## Referències

* ↑ Planagumà, Jaume «Mor la regidora d'ERC a l'Ajuntament i presidenta del districte de Ciutat Vella Marina Gassol». Betevé, 04-03-2023 [Consulta: 4 març 2023].
* 1 2 «Mor Marina Gassol, regidora d'ERC a Barcelona. Representant dels republicans al consistori barceloní, hi va entrar el setembre del 2020, presidia el partit a Ciutat Vella». Nació Digital, 04-03-2023 [Consulta: 4 març 2023].
* 1 2 «Muere Marina Gassol, concejal de ERC en Barcelona, de una grave enfermedad. La edil, presidenta del distrito de Ciutat Vella, era vecina del barrio Gòtic y durante años fue la presidenta de la asociación de familias de la escuela Baixeras». El País, 04-03-2023 [Consulta: 4 març 2023].
# Mejgórie (Primórie)

Mejgórie - Межгорье (rus) - és un poble al krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 100 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Mejevoi (Stàvropol)

* Per a altres significats, vegeu «Mejevoi».
Mejevoi (en rus: Межевой) és un poble (un khútor) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 208 habitants. Pertany al districte rural de Kurskaia.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Meldal

Meldal és un antic municipi situat al comtat de Sør-Trøndelag, Noruega. Té 3.954 habitants (2016) i la seva superfície és de 613.34 km².

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].
# Meleagre

Meleagre és el nom dels següents personatges:
* Meleagre (mitologia), personatge mitològic
* Meleagre (regent), militar i efímer regent de Macedònia el 323 aC.
* Meleagre (militar), militar macedoni
* Meleagre de Macedònia, rei de Macedònia el 279 aC
* Meleagre (poeta), poeta grec