OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rasa de les Valls (Cardener)

La Rasa de les Valls és un torrent afluent per la dreta del Cardener que fa tot el seu recorregut per la Vall de Lord. De direcció predominant oest-est, s'escola per la vall que s'obre entre el vessant meridional del Serrat de la Creueta i el vessant septentrional de la Serra de la Creu del Codó.

## Recorregut

D'un recorregut de poc més de 3 km, neix a 1.134 msnm, al terme municipal de Guixers, a uns 500 m. a l'oest de l'ermita de Sant Serni del Grau. Set-cents metres més avall entra al terme municipal de Sant Llorenç de Morunys on realitzarà pràcticament tota la resta del seu recorregut abans de desguassar al pantà de la Llosa del Cavall a 800 msnm, sota de la masia de Vilasaló just després de travessar la carretera de Solsona a Sant Llorenç de Morunys per la Llosa del Cavall. Els darrers 321 m. del seu recorregut estan integrats en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai Serres de Busa-Els Bastets-Lord.
M u n i c i p i s :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Guixers | 680 | 22,6% |
| Per l'interior del municipi de Sant Llorenç de Morunys | 2.013 | 66,8% |
| 2n tram per l'interior del municipi de Guixers | 321 | 10,6% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de les Valls està integrada per un total de 9 cursos fluvials dels quals, 7 són subsidiaris de 1r nivell de subsidiarietat i 1 ho és de 2n nivell. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 6.892 m.

## Referències

* 1 2 3 4 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 8′ 4.487″ N, 1° 34′ 13.03″ E﻿ / ﻿42.13457972°N,1.5702861°E﻿ / 42.13457972; 1.5702861
* ↑ «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 13 maig 2010].
* ↑ Emprant l'eina de mesura de longituds del mapa digital de l'ICC a escala 1:5000, hom troba que la longitud d'aquest corrent fluvial és de 3.014 m.
# Tour de Flandes 1978

El Tour de Flandes 1978 va ser la 62a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 9 d'abril de 1978, amb inici a Sint-Niklaas i final a Meerbeke després d'un recorregut de 260 quilòmetres. El belga Walter Godefroot s'imposà a l'esprint als seus companys d'escapada, el també belga Michel Pollentier i l'alemany Gregor Braun.
Aquesta fou la segona victòria de Godefroot al Tour de Flandes, després de l'aconseguida deu anys abans. Godefroot basà la seva victòria en un atac poc abans de l'ascensió al Muur-Kapelmuur, a manca de 40 quilòmetres per l'arribada que sols fou seguit per Pollentier i Braun. La forta rivalitat existent entre els grans favorits a la victòria final, Maertens, De Vlaemindk i Bernard Hinault els va beneficiar. En els darrers metre Godefroot va obtenir uns metres de distància que van ser insalvables pels seus dos companys d'escapada.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Walter Godefroot (BEL) | IJsboerke-Gios | 6h 12' 00" |
| 2 | Michel Pollentier (BEL) | Flandria-Velda | m. t. |
| 3 | Gregor Braun (GER) | Peugeot-Esso | m. t. |
| 4 | Jos Jacobs (BEL) | IJsboerke-Gios | + 50" |
| 5 | Jean-Luc Vandenbroucke (BEL) | Peugeot-Esso | m. t. |
| 6 | Herman Van Springel (BEL) | Zeepcentrale Marc | m. t. |
| 7 | Francesco Moser (ITA) | Sanson | m. t. |
| 8 | Freddy Maertens (BEL) | Flandria-Velda | m. t. |
| 9 | Walter Planckaert (BEL) | C&A | m. t. |
| 10 | Roger De Vlaeminck (BEL) | Sanson | m. t. |

## Referències

* 1 2 «[http://hemeroteca.mundodeportivo.com/preview/1978/04/10/pagina-41/1029698/pdf.html# Godefroot resucitó en el «Tour» de Flandes]» (pdf). El Mundo Deportivo, 10-04-1978, p. 41 [Consulta: 12 octubre 2014].
* ↑ Resultats a Sitio de ciclismo
* ↑ Resultats a les-sports.info

## Enllaços externs

* Web oficial
# Ratpenat groc de Dingan

El ratpenat groc de Dingan (Scotophilus dinganii) és una espècie de ratpenat d'Àfrica subsahariana.
Habita la sabana.

## Referències

* Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Ratpenat groc de Dingan. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 27 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Vinogràdovka (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Vinogràdovka».
Vinogràdovka (en rus: Виноградовка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 16 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Rata mesquera de cua rodona

La rata mesquera de cua rodona (Neofiber alleni) és una espècie de rosegador de la família dels cricètids. Viu al sud-est dels Estats Units (Geòrgia i Florida). Es tracta d'un animal principalment nocturn que s'alimenta de matèria vegetal. El seu hàbitat natural són les masses permanents d'aigua dolça amb vegetació espessa. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
Fou anomenada en honor del zoòleg i ornitòleg estatunidenc Joel Asaph Allen.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Jackson, D. R.; Bergstrom, B.; Hammerson, G.). Neofiber alleni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 juny 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 8. ISBN 978-0801893049.
# Briar

Briar és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 5.350 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Briar tenia 5.350 habitants, 1.923 habitatges, i 1.505 famílies. La densitat de població era de 100,4 habitants/km².
Dels 1.923 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,8% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 21,7% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.646 $ i la renda mediana per família de 53.169 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.401 $ mentre que les dones 26.616 $. La renda per capita de la població era de 19.912 $. Aproximadament el 4,5% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Briar». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Briar». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Martin XB-51

El Martin XB-51 fou un prototip de bombarder mitjà de reacció desenvolupat per la Glenn T. Martin & Co. a finals dels anys 40.

## Història

Després que la USAAF anunciés, el 1945, la seva necessitat de disposar d'un bombarder d'atac de reacció, la companyia aeronàutica Martin va començar el seu projecte XA-45 (que més tard esvendria l'XB-51). L'XB-51 estava dissenyat d'una manera innovadora: els tres motors estaven col·locats sota el fuselatge i davant de la cua, el que permetia tenir unes ales completament netes. La tripulació de dos consistia en el pilot, situat en una cabina amb una visibilitat de 180°, i un navegador, situat dins del fuselatge i darrere del pilot. El primer XB-51 va volar per primer cop el 28 d'octubre del 1949, després de múltiples modificacions.
Iniciada la Guerra de Corea, la USAAF va canviar la seva necessitat d'un bombarder d'atac per la d'un avió nocturn. L'XB-51 va competir amb l'English Electric Canberra per complir amb aquest rol, però el Canberra va demostrar ser clarament superior, ja que tenia més autonomia. L'XB-51 fou cancel·lat el novembre del 1951, i es van comprar 250 Canberras per realitzar el rol d'avió nocturn, i la USAAF va donar a Martin la llicència per construir-los. Encara que el projecte fou cancel·lat, els dos XB-51 construïts van seguir volant per provar el llançament de bombes a alta velocitat i els trens d'aterratge en bicicleta. Els dos únics models construïts es van perdre en accidents, un el 1952 i l'altre el 1956.

## Especificacions(XB-51)
### Característiques generals

* Tripulació: 2 Visió detallada d'un Martin XB-51 a terra.
* Llargada: 25,92 m
* Alada: 16,2 m
* Alçada: 5,27 m
* Superfície alar: 16,2m²
* Pes buit: 13,419 kg
* Pes carregat: 25,366 kg
* Pes màxim d'enlairament: 28,330 kg
* Motors: 3 × motors turbojet General Electric J47-GE-13 amb 27kN de potència cadascun

### Prestacions

* Velocitat màxima: 1038 km/h
* Autonomia: 1730 km
* Sostre de servei: 12,300 m
* Velocitat d'enlairament: 35,5 m/s

### Armament

* Canons: 8 × canons Pontiac M39A1 de 20 mm amb 1,280 cartutxos.
* Coets: 8 × coets HVAR
* Bombes: fins a 4717,36 kg de bombes (o vuit coets HVAR portats internament)

## En la cultura popular

Un XB-51 va aparèixer a la pel·lícula de Mervyn LeRoy "Toward the Unknown" (1956), fent el paper de caça fictici "Gilbert XF-120".

## Bibliografia

* "X Planes and prototypes"-Jim Winchester ISBN 978-0-7607-7091-7 ISBN 0-7607-7091-3

## Vegeu també

* Martin XB-48
# Martin Zlámalík

Martin Zlámalík (České Budějovice, Bohèmia Meridional, 19 d'abril de 1989) és un ciclista txec que s'especialitzà en el ciclocròs.

## Palmarès en ciclocròs

* 2003-2004
** Campió d'Europa sub-23 en ciclocròs

## Palmarès en ruta

* 2010
** Vencedor d'una etapa al Małopolski Wyścig Górski

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# ERC32

ERC32 és un processador RISC de 32 bits que tolera radiacions desenvolupat per a aplicacions espacials. Va ser desenvolupat per Temic (ara Atmel). Dues versions s'han fabricat, el xip ERC32 (codis: TSC691, TSC692, TSC693), i el xip senzill ERC32 (codi: TSC695). Aquestes implementacions segueixen les especificacions V7 de SPARC. El suport del chipset ERC32 s'ha suspès.
Els models de VHDL es distribueixen sota LGPL.

## Vegeu també

* LEON

## Referències

* ↑ ERC32 VHDL models user's manual, Version 1.0 (October 1996)

## Enllaços externs

* ERC32 Page at ESA Microelectronic (anglès)
* ERC32 Documentation (anglès)
* TSC695 page on Atmel Website (anglès)
# Tour de Flandes 1984

El Tour de Flandes 1984 va ser la 68a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà l'1 d'abril de 1984, amb inici a Sint-Niklaas i final a Meerbeke després d'un recorregut de 268 quilòmetres. El neerlandès Johan Lammerts s'imposà en solitari, a un grup encapçalat per Sean Kelly i Jean-Luc Vandenbroucke.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Johan Lammerts (NED) | Panasonic-Raleigh | 6h 45' 47" |
| 2 | Sean Kelly (IRL) | Skil-Sem-Mavic-Reydel | +25" |
| 3 | Jean-Luc Vandenbroucke (BEL) | La Redoute | m. t. |
| 4 | Flup Vandenbrande (BEL) | Splendor-Mondial-Marc | m. t. |
| 5 | Rudy Matthijs (BEL) | Splendor-Mondial-Marc | m. t. |
| 6 | Ludo De Keulenaer (BEL) | Panasonic-Raleigh | m. t. |
| 7 | Gregor Braun (RFA) | La Redoute | +44" |
| 8 | Luc Colijn (BEL) | Safir-Van de Ven-Colnago | +49" |
| 9 | Rudy Rogiers (BEL) | Splendor-Mondial-Marc | m. t. |
| 10 | Eric Vanderaerden (BEL) | Panasonic-Raleigh | m. t. |

## Referències

* ↑ «Tour de Flandes: Lammerts» (pdf). El Mundo Deportivo, 02-04-1984, p. 53 [Consulta: 12 març 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats a Sitio de ciclismo
* Resultats a les-sports.info
# Referència de tensió

Es diu referència de tensió a un tipus de circuits integrats capaços de proporcionar una tensió coneguda, summament estable enfront de variacions de la tensió d'entrada, temperatura i envelliment.

## Tecnologia

Una referència de tensió sol estar basada en un efecte descobert per David Hilbiber (Fairchild Semiconductor) al febrer de 1964. Bob Wildar seria el primer a utilitzar-ho com a referència de tensió donant lloc al que es va dir bandgap reference. Consisteix que si dos díodes iguals són travessats per densitats de corrent diferents, en les seves terminals apareix una tensió que només depèn de la relació entre les densitats de corrent que els travessen. El seu avantatge és que la seva variació amb la temperatura es pot compensar exactament amb la d'una unió pn, conduint a dispositius independents de la temperatura. A més no són sorollosos, com els diodes zener.
En realitat $\Delta V_{BE}$ depèn de la densitat de corrent en els emissors. Així, el valor de la tensió entre els col·lectors dels transistors de la figura ve donada per:
$\Delta V_{BE}={KT \over e}Ln({J_{1} \over J_{2}})={KT \over e}Ln(10)=60mV$
La relació entre les densitats de corrent es pot obtenir modificant el corrent que circula pels transistors o bé l'àrea dels seus emissors. En aquest últim cas, el mateix corrent als dos transistors causa una ΔV$_{BE}$. Perquè la relació sigui més precisa s'usen transistors multiemisor, amb tots els emissors iguals. Llavors el diagrama passa a ser el de la figura 2.. La dependència lineal que té ΔV$_{BE}$ amb la temperatura es compensa connectant-la en sèrie amb una unió pn. Per a això, la tensió de bandgap ha de ser d'uns 600 mV. Com acumular tants emissors no és pràctic, en la realitat s'usa un nombre de 10 a 20 i s'amplifica ΔV$_{BE}$ fins a aconseguir els 600 mV.
El bandgap és un efecte present exclusivament en transistors bipolars; no obstant això, existeixen al mercat referències bandgap CMOS. El que ocorre és que en un circuit CMOS es fabriquen dos transistors bipolars que produeixen la ΔV$_{BE}$. Una forma de fer-ho que no requereix passos especials és fer transistors pnp, utilitzant el canal dels pmos per fer l'emissor; el "pou n" per a la base i el substrat per al col·lector.

## Vegeu també

* Regulador de tensió
* Díode Zener
# Rectoria de Gisclareny

Rectoria de Gisclareny és una obra de Gisclareny (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció adossada a un dels costats de l'església. És de planta rectangular coberta a dues aigües amb teula àrab i amb el carener perpendicular a la façana de ponent. En aquesta façana hi ha una doble balconada de fusta aixoplugada per un ràfec d'embigat de fusta i teula, molt característic de les masies del terme. Tot i ésser la rectoria, respon a les característiques de la masia clàssica.

## Història

Fou construïda al segle xviii, pensada com a habitatge del rector del poble, quan l'església es declarà parroquial. Foren els mateixos mestres de cases que alçaren l'edifici religiós els que treballaren en aquest edifici. Amb el despoblament del terme a principis del segle xx, especialment agreujat després de la guerra civil (1936- 1939), fou abandonada i adptada com a segona residència.

## Referències

* 1 2 «Rectoria de Gisclareny». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Reca

Reca és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1256.
# Rec del Molí (marge dret del Ter)

El Rec del Molí és un canal de rec que capta les aigües del Rec del Molí i riu Daró, del riu Ter, molt a prop de la resclosa de Canet, al municipi del Verges, transcorre per la planura del baix Ter i del Daró i desemboca al tram del Daró Vell ja entrat al terme municipal de Fontanilles. A partir d'aquest punt les aigües conformen un entramat de canals que conflueixen en el rec del Molí de Pals que desemboca al Mediterrani a la zona de les basses d'en Coll, ja al terme municipal de Pals.
L'aigua d'aquest rec s'aprofitava per fer funcionar el molí fariner del segle xvii, construït en una fortificació medieval que conserva murs amb espitlleres i un matacà. El molí de Gualta és bé cultural d'interès nacional. El tram de Rec del Molí quan travessa la vila de Gualta, entre el sifó del riu Daró i la bassa del molí a tocar del carrer Major es vol declarar BCIL. Els marges del rec estan sustentats per parets de pedra seca usant la tècnica constructiva de trencajunt. En alguns punts aquestes parets són atalussades. La part propera al carrer Major hi ha cases dels segles xvii i XVIII que limiten amb el rec i que han ajudat a conservar el seu traçat. El rec doncs, existia abans de la construcció de les cases. A tocar de la bassa, el carrer Major salva el rec mitjançant un pont modern, més enllà n'hi ha un de més antic, possiblement coetani a la construcció del rec. El carrer Major, és de fet el camí històric de Fontanilles, eix vertebrador del creixement urbanístic en època medieval.

## Història

Existeixen dos documents històrics que posen de manifest la gran importància del rec de Gualta. A l'Histoire militaire de Louis Le Grand es narren totes les batalles que hi va haver sota el regnat del rei Lluís XIV, conegut com a rei Sol. Hi ha el relat de la batalla de Verges, enfrontament que tingué lloc entre l'exèrcit francès, entre Verges i Torroella de Montgrí, a la riba esquerra del Ter i l'exèrcit espanyol posicionat a la dreta del Ter entre Verges i Gualta. Aquí s'esmenta un canal molt profund que de ben segur és el rec de Gualta i això fa pensar que el rec del molí ja existia al segle xvii.
Les "Ordenanzas y reglamentos de la comunidad de regantes -sindicato agrícola de la acequia del molí de Pals- aprobados por R.O. de 5 de junio de 1908", és un document jurídic que posa en evidència la necessitat d'organitzar l'ús de l'aigua per part dels pagesos creant una Comunitat de Regants.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Rec del Molí de Gualta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Recombinació

«Recombinació» té aquests significats:
* Cosmologia: La recombinació és una era de l'Univers que correspon al pas d'un medi totalment ionitzat, a un medi constituït fonamentalment per àtoms neutres. En realitat és un abús del llenguatge perquè s'hauria de dir combinació, en lloc de recombinació, car els electrons, i els nuclis, s'associaren per primera vegada. Aquesta fase es produí a un desplaçament cap al roig aproximat de 1.000 nm (infraroig), a una temperatura de 4.000 K. Com que els fotons deixaren d'estar lligats als electrons lliures, es desacoblà la radiació, i l'Univers es va fer transparent. Vegeu Recombinació (Cosmologia)
* Física ~ Química: Recombinació: Formació d'una entitat química (àtom, molècula, ió, radical), a partir dels fragments resultants d'una dissociació anterior de la mateixa entitat, causada per l'efecte d'una acció exterior, com ara temperatures molt altes.
* Genètica: Vegeu Recombinació genètica.
# Volta a Llombardia 1914

La Volta a Llombardia 1914 fou la 10a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 26 d'octubre de 1914 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 235 km.
La competició fou guanyada per l'italià Lauro Bordin (Bianchi-Pirelli) per davant del seu compatriota i company de marca Giuseppe Azzini i del també italià Pierino Piacco.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Lauro Bordin | Bianchi-Pirelli | 7h 16' 40" |
| 2 | Giuseppe Azzini | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 3 | Pierino Piacco | Individual | m. t. |
| 4 | Camillo Bertarelli | Ganna-Dunlop | m. t. |
| 5 | Eberardo Pavesi | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 6 | Costante Girardengo | Maino-Dunlop | m. t. |
| 7 | Umberto Ripamonti | Individual | m. t. |
| 8 | Emilio Petiva | Stucchi-Dunlop | + 4' 40" |
| 9 | Ugo Agostoni | Bianchi-Pirelli | + 6' 10" |
| 10 | Angelo Gremo | Peugeot-Wolber | + 8' 30" |

## Referències

* Resultats a Les-Sports.info
* El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Pedara

Pedara (sicilià Pirara) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2006 tenia 11.808 habitants. Limita amb els municipis de Mascalucia, Nicolosi, San Giovanni la Punta, Trecastagni, Tremestieri Etneo i Zafferana Etnea.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Anthony Barbagallo | Centredreta |
# Rata dormidora japonesa

La rata dormidora japonesa (Glirulus japonicus) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família Gliridae. És endèmica del Japó.
Els seus hàbitats naturals són els boscos temperats. En japonès se l'anomena yamane (ヤ マ ネ | ヤ マ ネ o 山鼠). Entre els lirons, té l'habilitat especial de córrer a gran velocitat a l'inrevés, suspès de les branques. El seu aliment principal són els insectes, les baïes o el nèctar o pol·len.

## Referències

* ↑ Ishii, N.; Kaneko, Y. «Glirulus japonicus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ Schinz. «Glirulus japonicus». A: Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
Espècies vivents de lirons :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Glirinae :
Graphiurinae :
Leithiinae :
Categoria :
# Bradley White

Bradley White (Troy, 15 de gener de 1982) és un ciclista estatunidenc professional del 2007 al 2016.

## Palmarès

* 2014
** Vencedor d'una etapa al Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa al Tulsa Tough

## Enllaços externs

* Fitxa en sitiodeciclismo.net
* Fitxa en cyclebase.nl
* Fitxa en museociclismo.it
* Fitxa en procyclingstats.com