OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glasgow (Montana)

Glasgow és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 3.253 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glasgow tenia 3.253 habitants, 1.395 habitatges, i 852 famílies. La densitat de població era de 890,8 habitants per km².
Dels 1.395 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,7% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.491 $ i la renda mediana per família de 42.847 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.762 $ mentre que les dones 16.496 $. La renda per capita de la població era de 16.246 $. Aproximadament el 4,9% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personalitats

* Steve Reeves. Actor de pèplum i culturista.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glasgow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glasgow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Valdelacalzada

Valdelacalzada és un municipi de la província de Badajoz, a Extremadura.

## Situació

Està situat en la comarca de Tierra de Badajoz, pròxim a Montijo i del curs del Guadiana. Pertany al Partit judicial de Badajoz.

## Història

Valdelacalzada va ser fundada el 1948. Des d'ençà fins al 1993 va ser una Entitat Local Menor. El 1993 es va independitzar de Badajoz. El 2010 tenia 2.838 habitants.

## Economia

Compta amb un gran nombre d'explotacions agrícoles dedicades en la seva majoria a la recol·lecció dels diferents productes de la zona com ara els arbres fruiters, entre els quals trobem els presseguers, nectarins, pruners i pomeres. Per tant, tracta de potenciar un recurs turístic natural com és la floració dels arbres fruiters.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Mutuelle de Seine-et-Marne

L'equip Mutuelle de Seine-et-Marne fou un equip ciclista professional francès, que competí professionalment entre 1995 i 1998. Entre els seus ciclistes destaquen noms com Stéphane Cueff, Nicolas Jalabert o Gilles Maignan.

## Principals resultats

* Ruban Granitier Breton: Stéphane Cueff (1996)
* Gran Premi de la vila de Rennes: Nicolas Jalabert (1996)
* Gran Premi d'Isbergues: Stéphane Cueff (1998)
* Gran Premi de les Nacions: Francisque Teyssier (1998)

### A les grans voltes

* Tour de França
** 1 participacions (1997)
** 0 victòries d'etapa:
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:
* Volta a Espanya
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Classificacions UCI

La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1995 | 39è | Laurent Pillon (282è) |
| 1996 | 29è | Nicolas Jalabert (176è) |
| 1997 | 44è | Gilles Maignan (176è) |
| 1998 | 29è | Gilles Maignan (120è) |

## Referències

* ↑ Arxius dels anys 1995 a 2009 Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Llista de físics

Un físic és un científic especialitzat en la física. A continuació es mostra una llista de físics rellevants.
A - B - C - D - E - F - G - H - I - J - K - L - M - N - O - P - Q - R - S - T - U - V - W - X - Y- Z

## B

* Jocelyn Bell

## C

* Charles-Augustin de Coulomb
* Marie Curie

## D

* John Dalton
* Paul Adrien Maurice Dirac

## E

* Albert Einstein
* Leonhard Euler

## F

* Enrico Fermi
* Richard Feynman
* Jean Baptiste Joseph Fourier
* Augustin Jean Fresnel

## G

* Galileo Galilei
* Carl Friedrich Gauss
* Brian Greene

## H

* Stephen Hawking
* Oliver Heaviside
* Werner Karl Heisenberg
* Christiaan Huygens

## K

* Ígor Kurtxàtov

## L

* Joseph Louis Lagrange
* Pierre-Simon Laplace

## M

* James Clerk Maxwell

## N

* Isaac Newton

## O

* Robert Oppenheimer
* Hans Christian Ørsted

## P

* Blaise Pascal
* Wolfgang Ernst Pauli
* Linus Carl Pauling
* Jean Baptiste Perrin
* Max Planck

## R

* Ernest Rutherford

## S

* Joseph Sauveur
* Erwin Schrödinger
* Arnold Sommerfeld

## T

* Nikola Tesla

## W

* Johannes Diderik van der Waals

## Z

* Pieter Zeeman
# Haplochromis mahagiensis

Haplochromis mahagiensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Albert (Àfrica).

## Referències

* ↑ Hilgendorf, F. M. 1888. Fische aus dem Victoria-Nyanza (Ukerewe-See), gesammelt von dem verstorbenen Dr. G. A. Fischer. Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde Berlín 1888: 75-79.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Estació de Marcelcave

L'estació de Marcelcave és una estació ferroviària situada al municipi francès de Marcelcave (al departament del Somme).
És servida pels trens del TER Picardie.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Amiens | Villers-Bretonneux | TER Picardie | Wiencourt-l'Equipée | Saint-Quentin |
| Amiens | Villers-Bretonneux | TER Picardie | Wiencourt-l'Equipée | Reims |
# Lei Tong

Lei Tong :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 雷銅 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 雷铜 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Lei.
Lei Tong (mort el 218 EC) va ser un general militar servint sota el senyor de la guerra Liu Zhang durant el període la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa.
Una vegada Lei Tong i Wu Yi, el dos, van defendre en contra de la invasió de la Província de Yi de Liu Bei, però al final foren envoltats i derrotats. Per defendre la ciutat de Baxi, Lei Tong va lluitar contra el general militar de Cao Wei Zhang He, però va acabar sent mort en una emboscada mentre es retirava.

## Referències

* ↑ San guo zhi ci dian. Di 1 ban, 1992. ISBN 7-5328-1066-6.
* ↑ Zhou, Rudeng; 周汝登. Sheng xue zong zhuan. Di 1 ban, 2015. ISBN 978-7-5506-2242-5.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
# Grau de l'Areny

El Grau de l'Areny és un grau del municipi de Navès (Solsonès) situat a l'extrem de ponent del Pla de Busa i mitjançant el qual es pot acceditr a l'esmentat pla des de les Cases de Posada salvant el cingle de l'Areny.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Trogon melanocephalus

Trogon melanocephalus és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita zones boscoses i arbustives de l'est de Mèxic, Belize, Guatemala, El Salvador. Hondures i nord de Costa Rica.
En diverses llengües rep el nom de "trogon capnegre" (Anglès: Black-headed Trogon. Francès: Trogon à tête noire).
# Heinz Imboden

Heinz Imboden (Bleienbach, cantó de Berna, 4 de gener de 1962) va ser un ciclista suís, que fou professional entre 1985 i 1996.

## Palmarès

* 1984
** 1r al Circuit de les Ardenes
* 1986
** 1r al Gran Premi Guillem Tell i vencedor d'una etapa
* 1989
** 1r al Gran Premi de Brissago
* 1990
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Guillem Tell
* 1991
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Suïssa
* 1994
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
* 1995
** 1r al Giro del Trentino i vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 1987. Abandona (22a etapa)
* 1989. Abandona (10a etapa)
* 1996. Abandona (6a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1985. 70è de la classificació general
* 1986. 61è de la classificació general
* 1993. 17è de la classificació general
* 1994. Abandona
* 1995. 8è de la classificació general
* 1996. 50è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Estació de Manuel Girona

Mapa Metro Línies 9 i 10 :
Manuel Girona és una estació en construcció de la L9/L10 del metro de Barcelona. En aquesta estació del Tram 3 (Zona Universitària – la Sagrera) hi tindran parada trens de la L9 i la L10. Donarà servei a la zona sud del districte de Sarrià - Sant Gervasi, a prop d'una zona escolar i de l'avinguda Diagonal. L'accés se situarà al passeig de Manuel Girona amb el carrer Doctor Ferran.
La previsió inicial era obrir l'estació l'any 2007, però donats diversos contratemps es va anar endarrerint la data. El mes de juny del 2011 el Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya va anunciar que aquest tram, encara no construït, estava paralitzat temporalment mentre es buscava finançament, evitant al mètode alemany o peatge a l'ombra utilitzat a la resta de l'obra. La previsió actual és inaugurar-la entre l'any 2025 i 2026, més tard de la posada en marxa del tram comú del túnel.
    Article principal: L9 del metro de Barcelona
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Aeroport T1 | Campus Nord | Prat de la Riba | Can Zam |
| Pratenc | Campus Nord | Prat de la Riba | Gorg |
| Font recorregut: PDI 2009-2018. |||||

## Referències

* ↑ «L9». gencat.cat. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r juny 2011].
* ↑ PDI 2009-2018, pàg. 161
* ↑ Borrell, Anna «Metro. Línia 9». Anuari territorial de Catalunya 2005. Institut d'Estudis Catalans, pàg. 230 [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Territori i Sostenibilitat presenta els pressupostos de 2011 amb l'objectiu de reactivar l'economia». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya, 03-06-2011. Arxivat de l'original el 2012-01-20. [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Aturat el tram central de l'L9 fins a garantir-ne el finançament». L'Avui, 04-06-2011. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ «El tram central de l'L9 de metro es prepara per a la reactivació». La Vanguardia.
* ↑ «PDI de la regió metropolitana de Barcelona 2009-2018: Programa AX (ampliació de xarxa)» (PDF). Autoritat del Transport Metropolità, 2009. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2010. [Consulta: 21 setembre 2010].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Lodewijk de Vadder

Lodewijk de Vadder (Brussel·les 1605 – 1655), va ser un gravador i pintor barroc flamenc, especialitzat en la pintura de paisatge.

## Biografia

Nascut a Brussel·les, va ser batejat el 8 d'abril de 1605. El 1628 va ingressar com a mestre en el gremi de Sant Lluc de la seva ciutat natal, on va realitzar tota la seva carrera artística, incloent la realització de cartrons per a tapissos. Entre els seus deixebles destaquen els també paisatgistes Lucas Achtschellinck i Ignatius van der Stock.
Vadder, com Jacques d'Arthois, poc més jove, va trobar la seva inspiració en el bosc de Soignes, proper a Brussel·les, evocat en els seus paisatges d'arbres frondosos i camins de terra, composts amb aparença espontània i efectes atmosfèrics deutors dels paisatges últims de Rubens.

## Website

https://www.lodewijkdevadder.net

## Referències

* ↑ RKD
* ↑ Vlieghe, p. 305.

## Bibliografia

* Vlieghe, Hans, Arte y arquitectura flamenca, 1585-1700, Madrid, Cátedra, 2000, ISBN 84-376-1842-8
# Tsinger (cràter)

Tsinger és un cràter d'impacte que es troba en latituds altes del nord de la cara oculta de la Lluna. Aquest cràter té un perímetre que és gairebé circular, a excepció d'una protuberància cap al sud-oest. Al costat de la vora exterior nord es troba el cràter satèl·lit relativament recent Tsinger I, que, juntament amb el mateix Tsinger, se superposa parcialment al cràter molt més antic Tsinger W.
* Localització de Tsinger (centre esquerra de la imatge)
* Cràters satèl·lit
* Rodalies de Tsinger
Tsinger ha escapat a l'efecte d'una erosió significativa provocada per impactes subsegüents, i el perfil de la seva vora segueix apareixent ben definida i esmolada. El sòl interior és aproximadament la meitat del diàmetre del cràter, i presenta un petit pic central en el punt mig. Les parets interiors posseeixen alguna cornisa al sud, però per la resta no tenen relativament de trets distintius.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Tsinger.
| Tsinger | Coordenades | Diàmetre |
| W | 58° 06′ N, 173° 48′ E﻿ / ﻿58.1°N,173.8°E﻿ / 58.1; 173.8﻿ (Tsinger W) | 53 km |
| Y | 58° 06′ N, 175° 06′ E﻿ / ﻿58.1°N,175.1°E﻿ / 58.1; 175.1﻿ (Tsinger Y) | 31 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Estació de Manresa-Viladordis

Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Manresa-Viladordis és una estació subterrània de la línia R5 i R50 de la Línia Llobregat-Anoia de FGC situada sota l'avinguda de Francesc Macià al barri de Viladordis de Manresa a la comarca del Bages.Aquesta estació es va inaugurar el 1985.
Té dues andanes que serveixen per anar cap a tots dos sentits: Manresa - Baixador i Plaça Espanya.
A més d'aquesta, el municipi de Manresa té dues estacions més de la Línia Llobregat-Anoia de FGC: Manresa-Alta i Manresa-Baixador. També té l'estació de Manresa de Rodalies de Catalunya.
Línia Llobregat-Anoia de FGC :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Espanya | Sant Vicenç - Castellgalí | | Manresa-Alta | Manresa-Baixador |

## Referències

* ↑ «Manresa-Viladordis». fgc.cat. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Manresa-Viladordis». trenscat.com. [Consulta: 24 març 2024].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Lodewijk van Blois

Lodewijk van Blois (Donstiennes, 1506- Liessies, 1566) també conegut pel seu nom llatí Ludovicus Blosius. Monjo i abat de l'orde de Sant Benet, reformador i escriptor espiritual vinculat a la tradició mística renano-flamenca.

## Vida

Lodewijk van Blois va néixer als Països Baixos del sud. Fill d'una família aristocràtica, ser patge i amic del futur emperador Carles V d'Alemanya. Va entrar a l'orde de sant Benet als catorze anys. L'any 1530 fou nomenat abat del monestir de Liessies. Malgrat les pressions de l'emperador per tal que se li concedís l'arquebisbat de Cambrai va restar en el seu monestir, on va restablir la regla de sant Benet, dedicat a la composició d'obres devocionals.

## Obra

Com a mestre de vida espiritual destaca per la seva claredat i pel seu caràcter pràctic, més que per ser un teòleg sistemàtic. S'inspira en la Sagrada Escriptura, en sant Agustí, sant Gregori i sant Benet. Blosius va escriure la seva obra en llatí, però va ser traduït a la majoria de llengües europees i va exercir una gran influència. La primera etapa de la seva obra està molt encaminada a la reforma de la vida monàstica. Les obres posteriors, no pensades exclusivament per als monjos, estan dedicades al desenvolupament de la vida interior. Els seus texts més coneguts són: Speculum Monachorum. Canon seu Regula vitae spiritualis. Enchiridion parvulorum. Institutio spiritualis. Consolatio Pusillanimium Sacellun Animae Fidelis A finals del segle xviii, Josep de Calassanç Padró, monjo de Montserrat va fer una versió catalana d'una obra de pietat de Blosius dirigida a un públic general.

## Bibliografia

* Blois, Louis de. Introducció i traducció de Josep de Calassanç Padró. Explicació de la passió de Nostre Senyor Jesu-Crist. Barcelona: Joan Francesc Piferrer, ca 1800.
# Laëtitia Tonazzi

Laëtitia Tonazzi (Créteil, 31 de gener de 1981) és una davantera de futbol amb 66 internacionalitats amb França des del 2002. Ha jugat el Mundial 2003 i la Eurocopa 2009. Va ser convocada per l'Eurocopa 2013, però se la va perdre per una lesió.
Va ser la màxima golejadora de la lliga francesa, que ha guanyat en quatre ocasions, el 2008 i al 2011, amb 27 i 20 gols respectivament. A la Lliga de Campions va arribar a la final amb el Olympique al 2013.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Títols | Selecció zsmall>)fases finals) |
| 95/96 - 00/01 | VGA Saint-Maur |
| 01/02 - 11/12 0 | FCF Juvisy 0 | 2 Lligues, 1 Copa 0 | Mundial 2003 (1a fase) Eurocopa 2009 (quarts) |
| 12/13 - 13/14 | Olympique Lyonnais | 2 Lligues, 2 Copes |
| 14/15 - act. | Montpellier HSC |

## Referències

* ↑ FFF
* ↑ Futebol Feminino Portugal
* ↑ Soccerway
* ↑ «L'Équipe». Arxivat de l'original el 2016-08-17. [Consulta: 22 juliol 2016].
# Germans Miranda

Germans Miranda és un pseudònim col·lectiu emprat per diversos escriptors catalans, amb què publicaren sis llibres entre el 1998 i el 2003. El motor de la iniciativa fou Piti Español (Pere Jordi Español).
En formaren part Pep Bras, Carles Capdevila i Plandiura, Xavier Cassadó, David Cirici, Piti Español, Jordi Galceran, Enric Gomà, Guillem Martínez, Manel Bonany, Gerard Prohias, Jordi Puntí, Jordi Serra i Matthew Tree. També hi participaren puntualment en la publicació dels llibres Albert Om i Toni Soler.
La seva obra Aaaaaahhh: dotze contes eròtics, publicada l'any 1998, va vendre 50.000 exemplars.

## Obres publicades

* Aaaaaahhh... : dotze contes eròtics. Barcelona: Columna, 1998. ISBN 8483005123.
* El Barça o la vida. Barcelona: Columna, 1999. ISBN 8483007193.
* Tocats d'amor. Barcelona: Columna, 2000. ISBN 8483009528.
* Contes per a nenes dolentes. Barcelona: Columna, 2001. ISBN 8466400613.
* La vida sexual dels germans M.. Barcelona: Columna, 2002. ISBN 8466402195.
* Adéu, Pujol! : 10 relats d'humor sobre el final d'una època. Barcelona: Columna, 2003. ISBN 8466403590.

## Altres col·lectius

En l'àmbit de la llengua catalana, altres col·lectius d'escriptors que han publicat sota un pseudònim com si fossin un sol autor o uns germans són Trencavel (1974-1976), Ignasi Ubac (anys 70 (i 80?), Antoni Munné, Santi Pau, Carles Hac Mor, Fèlix Fanès i possiblement Biel Mesquida i altres, "textualisme ortodox" al diari Tele/eXprés), Taller Llunàtic (anys 70), Emili Xatard (Joan-Lluís Lluís, Gerard Jacquet, Aleix Renyé, Miquel Sargatal i Joan-Daniel Bezsonoff), que va sorgir els anys 90, l'Ofèlia Dracs (actiu entre el 1976 i el 2006 o fins al present, amb Joan Rendé, Joaquim Carbó, Jaume Fuster, Maria Antònia Oliver, Joaquim Soler, Jaume Cabré, Vicenç Villatoro, Josep Albanell, Margarida Aritzeta i altres), les Germanes Quintana (entre altres, Mercè Sàrrias, Eulàlia Carrillo, Carmen Abarca, Adelaida Perillós, Gisela Pou, Jo Alexander, Care Santos, Isabel Núñez, Isabel Olesti, Eva Piquer i Míriam Iscla, Mercè Ubach), que van sorgir el 1999, i un de nou que sorgí el 2010: Unai Siset (Pasqual Alapont, Manuel Baixauli, Esperança Camps, Vicent Borràs, Àlan Greus, Urbà Lozano i Vicent Usó).

## Referències

* ↑ «Nou volum de les Germanes Quintana». Vilaweb, 30-01-2002. [Consulta: 2 juny 2017].
* ↑ «Germans Miranda (pseudònim col·lectiu)». Qui és qui. Índex d'autors. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura. [Consulta: 2 juny 2017].
* ↑ Obiols, Isabel «Los Germans Miranda hablan de amor en su tercer libro». El País, 04-06-2000 [Consulta: 2 juny 2017].
* ↑ «Esperança Camps - Dietari | Subsòl». www.ecamps.cat. Arxivat de l'original el 2016-11-19. [Consulta: 18 novembre 2016].
# Múscul pectoral menor

El múscul pectoral menor (musculus pectoralis minor) és un múscul prim, aplanat i triangular, que està situat sota el múscul pectoral major.
S'insereix mitjançant tres llengüetes tendinoses en la vora superior i la cara externa de la tercera, quarta i cinquena costella. Acaba en un tendó aplanat que s'insereix en la part anterior de la vora intern de l'apòfisi coracoide.
Està innervat pel nervi pectoral medial. Està irrigat per l'artèria toracoacromial o acromiotoràcica.
Si té el seu punt fix en les costelles, aquest múscul baixa el monyó de l'espatlla, si el seu punt fix està en l'escàpula eleva les costelles i és inspirador.

## Imatges

* Posició del múscul pectoral menor (en vermell).
* Superfície anterior de l'estern i cartílags costals.
* Superfície costal de la clavícula esquerra.
* Músculs profunds del pit i part davantera del braç (límits en l'aixella)
* L'artèria axil·lar i les seves branques.
* Vista frontal de les venes de l'axil·la dreta.
* Vist frontal del plexe braquial dret i les branques curtes.
* Nervis de l'extremitat superior esquerra.
* Disseccions:
* Múscul pectoral menor.
* Múscul pectoral menor.
* Dissecció profunda. Paret toràcica anterior. S'observa el múscul pectoral menor.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 22 març 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Enllaços externs

* LUC pcmn