OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rhus integrifolia

Rhus integrifolia és una espècie de planta de la família de les Anacardiàcies. És un arbust o arbre petit nadiu del Comtat de Santa Bàrbara, a l'oest del Comtat de Riverside, al sud-oest de Califòrnia, amb una àrea de distribució que s'estén fins al centre-nord de la costa del Pacífic, Baixa Califòrnia i algunes illes, com l'Illa de Cedres. La comunitat de plantes es troba sovint als congosts, i al nord, front a les vessants de les elevacions per sota dels 900 msnm. Sovint s'hibrida amb Rhus ovata.
Les fulles són simples (inusual en un gènere on la majoria de les espècies són trifoliades). Les fulles són dentades amb una aparença de cera per sobre i per sota d'un to més pàl·lid. Les flors, que apareixen entre febrer i maig, són petites, estretament agrupades, i poden ser bisexuals.
El fruit madur de Rhus integrifolia és enganxós, de color vermellós, cobert de pèls, mesurant al voltant de 7 a 10 mm de diàmetre. Els raïms de fruits es presenten als extrems de les branquetes. Encara que moltes plantes dins del gènere Rhus es consideren tòxiques, se sap que les baies d'aquesta espècie poden ser utilitzades per a elaborar una beguda similar en gust a la llimonada.

## Taxonomia

Rhus integrifolia va ser descrita per (Nutt.) Benth. & Hook. f. ex W.H. Brewer & S. Watson i publicada a Geological Survey of California, Botany 1: 110. 1876[1879].

### Etimologia

* Rhus: nom genèric que deriva de la paraula grega per a "vermell", fent al·lusió als cridaners colors de la tardor d'algunes espècies.
* integrifolia: epítet llatí que significa "amb fulles senceres".

## Referències

* ↑ «R. integrifolia (Nutt.) Brewer & S. Watson». Jepson Manual. University of California, 1993. [Consulta: 12 abril 2009].
* ↑ «Rhus integrifolia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 juliol 2013].
* ↑ integrifolia a Epítetos Botánicos.

## Bibliografia

* Schmidt, Marjorie G. Growing California Native Plants, University of California Press, 1980.
* John H Wiersema, Blanca Leon. World Economic Plants, CRC Press LLc, 1999.
* Edward K. Balls, Early Uses of California Plants, University of California Press, 1962.

## Enllaços externs

* Jepson Flora Project 1993 "Rhus integrifolia"
* Fotos de Rhus integrifolia
# Rhyddfedd Frych

Rhyddfedd Frych (ca 435 – ?), també anomenat Rhyddfedd ap Categern, va ser un rei de Powys que visqué al segle v. Sobre el seu regnat hi ha molt poques dades, ja que correspon als anys foscos de la història de Gal·les. Pel seu nom, podria haver estat el segon fill de Cadeyern Fendigaid, i haver succeït en el tron de Powys el seu germà, Cadell Ddyrnllwg. Rhyddfedd va governar possiblement una vintena d'anys mentre el seu nebot i l'hereu legítim, Cyngen Glodrydd, no assolia una edat adulta.
El seu malnom, Frych, significa tacat de vermell.
# Riera de Sant Cugat

La riera de Sant Cugat és un afluent del riu Ripoll pel marge dret. Els 7,8 km de curs de la riera flueixen per tres termes municipals: Sant Cugat del Vallès, Cerdanyola del Vallès i Montcada i Reixac, tots de la comarca del Vallès Occidental. Durant el seu curs rep aigua de diferents torrents de la serra de Collserola i la serra de Galliners.

## Vegeu també

* Pollancre de la Riera de Sant Cugat

## Referències

* ↑ ICC
# Rigoberto Cortina Gallego

Rigoberto Cortina Gallego fou un docent i compositor valencià del S.XIX.
La seva figura com a músic va destacar durant molts anys per la seva implicació com a professor de trombó i viola. També va ser director musical dels teatres Ruzafa i teatre Princesa de València.

## Obra

Quant a la seva producció musical, es conserven obres seves obres al fons musical SMI (Fons de la basílica de Santa Maria d'Igualada de l'ACAN).
També es coneix que Cortina va escriure un gran nombre d'obres religioses que van servir com a repertori de tots els cors dedicats a la música eclesiàstica durant el primer terç del S.XX. A més, va compondre més de trenta sarsueles i va demostrar els seus coneixements sobre la música orquestral component dues obres per orquestra.

### Música escènica

* L'Aguelo Cuc
* La Pentinaora
* La sombra de Carracuca
* Los compañeros de Picio
* Mi tío paga
* Mister Puff
* Un flamenco d'alboraya

### Música simfònica

* Aquelarre
* Un sueño

### Motets

* O sacrum convivium
* O salutaris Hostia
* Pulchra est et decora
* Similabo eum
* Voce mea

### Trisagis

* 3 Santo, Santo
* Trisagio al Santísimo Sacramento

### Altres

* Cántiga a la Santísima Virgen
* Romped, romped
* Viendo encinta, Dolores
* Despedida al Santísimo Sacramento
* Dolores y gozos al patriarca San José
* Jaculatoria
* Lamento de las benditas almas
* Plegaria a Nuestra Señora de la Saleta

## Referències

* 1 2 Diccionario de la música española e hispanoamericana (en castellà). Volum 4. Sociedad General de Autores y Editores, 1999, p. 106. ISBN 84-8048-307-5.
* ↑ «Obres de Rigoberto Cortina als fons musicals de Catalunya».
# Rigoberto Picaporte, solterón de mucho porte

Rigoberto Picaporte, solterón de mucho porte. és el títol d'una sèrie de còmics creada pel dibuixant Robert Segura per a la revista Pulgarcito en 1957.

## Argument

La sèrie satiritza els maldecaps del protagonista, Rigoberto Picaporte, per casar-se amb la jove Curruquita Cencérrez, atractiva i d'un nivell social superior, per això fa l'impossible per agradar-les a ella i a la seua mare, doña Abelarda. Com és de preveure en una historieta còmica de l'escola Bruguera, el protagonista acaba sovint ridiculitzat i mai aconsegueix comprometre's amb Curruquita. Se satiritza també en la sèrie l'ambient laboral (Rigoberto és oficinista, sotmès a l'humor capriciós dels seus caps). En general, la historieta té un marcat to costumista.
Alguns personatges secundaris, a més del mateix Rigoberto, Curruquita i doña Abelarda són Eufemia, criada de Rigoberto, i Pepito, nebot d'aquest.
Les seues aventures es poden trobar en el llibre de la col·lecció Super Humor Clásicos número 4, editat per Edicions B sota el títol Rigoberto Picaporte y compañía, i al col·leccionable d'RBA Clásicos del humor.

## Referències

* ↑ Cuadrado (2000), pp. 1151-1152.
* 1 2 Ramírez (12/1975), pp. 106-108.
* ↑ «RIGOBERTO PICAPORTE, SOLTERÓN DE MUCHO PORTE». humoristan. humoristan.org. [Consulta: 14 abril 2024].

## Bibliografia

* CUADRADO, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso, 1873-2000].. Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 v, 2000. ISBN 84-89384-23-1.
# Rigoberto Perezcano

Rigoberto Perezcano (Zaachila, estat d'Oaxaca, 19 de maig de 1973) és un guionista i director de cinema mexicà.
Després d’estudiar dret es va incorporar a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic per estudiar cinema. Va realitzar alguns documentals, entre ells XV en Zaachila (2002), on presenta la vida dels adolescents a la seva ciutat natal.
Va passar a la ficció el 2009 amb la pel·lícula Norteado. La pel·lícula narra la història d’un jove pagès d'Oaxaca de Juárez que intenta travessar la frontera per anar als Estats Units. La pel·lícula ha estat nominada a diversos premis i ha guanyat l'Estrella d'Or al Festival Internacional de Cinema de Marràqueix. La seva següent pel·lícula, Carmín tropical, no es va rodar fins 2014.

## Filmografia

* 2003: XV en Zaachila (documental)
* 2003: Tula espejo del cielo (documental)
* 2009: Norteado
* 2014: Carmín tropical

## Referències

* ↑ Rigoberto Perezcano a sensacine.com.mx
* ↑ Rigoberto Perezcano Arxivat 2021-04-18 a Wayback Machine. al Directori de Realitzadors del Festival de Morelia
* ↑ Cine aparte: Carmín Tropical a Letras Libres

## Enllaços externs

* Entrevistas FAHHO Rigoberto Perezcano a YouTube
# Rella

La rella és la peça de l'arada que fa la funció de tallant horitzontal del sòl.
A l'agricultura, la rella és un component d'una arada. Es tracta d'una fulla metàl·lica que trenca el perfil del sòl per causa d'una força exterior. Aquesta peça de forma trapezoïdal va precedida normalment d'altres peces que completen l'acció de tallat amb la de remenar o capgirar la massa edàfica.
En les arades modernes, la rella o parts de la rella són desmuntables per a una fàcil substitució quan es desgasten o es trenquen. La unió entre les peces és filetada.
La rella, modernament, també és la part extrema de la pala d’una excavadora formada per unes urpes curtes o per una làmina tallant, que serveix per a penetrar dins la terra i arrossegar-la o omplir-ne la cullera.
# RocknRolla

RocknRolla és una pel·lícula britànica del director i guionista Guy Ritchie, amb Gerard Butler, Thandie Newton i Tom Wilkinson com a actors principals del repartiment. Va ser filmada en Londres i estrenada el 5 de setembre del 2008 en el Regne Unit, sent el número 1 del boxoffice en la seva primera setmana. El 8 d'octubre va arribar als Estats Units i Canadà i el 31 del mateix mes, a la resta del món.

## Repartiment

* Mark Strong: Archy, mà dreta de Lenny Cole i narrador de la pel·lícula
* Tom Wilkinson: Lenny Cole, un cap de la màfia de Londres
* Toby Kebbell: Johnny Quid, músic i fillastre de Lenny
* Gerard Butler: One-Two, un mafiós escocès líder del Wild Bunch
* Tom Hardy: Handsome Bob, membre del Wild Bunch i secretament enamorat de One-Two
* Idris Elba: Mumbles, soci de One-Two i membre del Wild Bunch
* Karel Roden: Uri Omovich, empresari i oligarca rus
* Thandie Newton: Stella, contable d'Uri i interès romàntic de One-Two
* Dragan Mićanović: Victor, mà dreta d'Omovich
* David Bark-Jones: Bertie
* Matt King: Cookie
* Geoff Bell: Fred
* Jeremy Piven: Roman
* Ludacris: Mickey
* Gemma Arterton: June
* Jimi Mistry: the Councillor
* Nonso Anozie: Tank
* David Leon: Malcolm
* Bronson Webb: Paul
* Michael Ryan: Pete
* Robert Stone: the Nightclub Bouncer
* Jamie Campbell Bower: Rocker
* Tiffany Mulheron: Jackie

## Banda sonora
### Versió del Regne Unit

* "Dialogue Clip: People Ask the Question" – Mark Strong
* "I'm a Man" – Black Strobe
* "Have Love, Will Travel" – The Sonics
* "Dialogue Clip: No School Like the Old School" – diversos artistes
* "Bankrobber" – The Clash
* "The Trip" – Kim Fowley
* "Dialogue Clip: Slap Him!" – diversos artistes
* "Ruskies" – Steve Isles
* "Outlaw" – War
* "Waiting for a Train" – Flash and the Pan
* "Dialogue Clip: Junkies" – diversos artistes
* "Rock & Roll Queen" – The Subways
* "The Gun" – Lou Reed
* "The Stomp" – The Hives
* "We Had Love" – The Scientists
* "Dialogue Clip: Sausage & Beans" – diversos artistes
* "Mirror in the Bathroom" – The Beat
* "Funnel of Love" – Wanda Jackson
* "Such a Fool" – 22-20s
* "Dopilsya" – Sektor Gaza
* "Negra Leono" – Miguelito Valdés

## Referències

* ↑ «UK Box Office: 5-7 de setembre 2008». UKFilmCouncil.org.uk. Arxivat de l'original el 2009-06-04. [Consulta: 10 gener 2009].
* ↑ Dempster, Sarah «Tom Hardy tastes the hard life». The Times, 22-09-2007 [Consulta: 22 novembre 2007]. Arxivat 17 de maig 2011 a Wayback Machine.
* ↑ O'Sullivan, Charlotte «Big in 2008». Evening Standard, 02-01-2008 [Consulta: 25 juny 2008]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-07-12. [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ Maher, Kevin «Sweeney's fresh blood». The Times, 19-01-2008 [Consulta: 25 juny 2008]. Arxivat 15 de juny 2011 a Wayback Machine.
# Rockopop

Rockopop va ser un programa musical emès en la tarda dels dissabtes per TVE entre 1988 i 1992 i dirigit per Beatriz Pécker. Va estar presentat per la mateixa Pécker, acompanyada per Teresa Viejo i Paloma Serrano, en la secció La lista de éxitos.

## Format

Espai dedicat a un públic eminentment juvenil, prenia el relleu d'altres programes com Tocata, A tope i Número 1.
El programa combinava actuacions en directe de les estrelles del pop i del rock tant espanyoles com internacionals (especialment anglosaxones) amb vídeos musicals.
Es feia, a més, un repàs dels discos més venuts a Espanya al llarg de la setmana.

## Artistes convidats

Entre els grups i cantants que van desfilar pel plató de Rockopop figuren:
* Solistes espanyols: Joaquín Sabina, Miguel Bosé, Luz Casal, Rosario Flores…
* Grups espanyols: Los Ronaldos, Celtas Cortos, Ilegales, Danza Invisible, Radio Futura, Tam Tam Go, Un Pingüino en mi Ascensor, Duncan Dhu, Héroes del Silencio, Gabinete Caligari, Loquillo y los Trogloditas, Cómplices, Olé Olé, Hombres G, Mecano, El Último de la Fila, Revólver, Barricada, El Norte…
* Solistes estrangers: Paul McCartney, Mark Knopfler, Joe Cocker, Johnny Cash, Ofra Haza, Matt Bianco, Sam Brown, Glenn Medeiros, Jovanotti, C.C. Catch, Andy Cox, Terence Trent D'Arby, Eric Clapton, Jimmy Somerville, Michael Bolton, Kylie Minogue, Tevin Campbell, Martika, Cyndi Lauper…
* Grups estrangers: R.E.M., Eighth Wonder, Level 42, Depeche Mode, Tears for Fears, Milli Vanilli, Bananarama, Europe, Texas (grup), Def Leppard, Black, Army_of_Lovers.

## Premis

* TP d'Or 1988 al Millor Programa Musical.
* TP d'Or 1989 al Millor Programa Musical.

## Referències

* ↑ 20 años sin RockoPop, el programa que revolucionó las listas de éxitos, Lainformacion.com, 20 d'octubre de 2012
* ↑ Army of Lovers - Obsession (Deif71 a YouTube)
* ↑ TP de Oro (17): 1988, en lo más alto del tejado
* ↑ TP de Oro (18): 1989, año de series ...

## Enllaços exterms

* Rockopop a rtve.es a la carta
# Rik Smits

Rik Smits (Eindhoven, 23 d'agost de 1966) és un exjugador de bàsquet neerlandès, que jugà durant tota la seva carrera als Indiana Pacers. El pivot de 2,24 m d' alçada fou escollit pels Pacers en la segona posició del Draft de l'NBA del 1988. Se'l coneixia amb el sobrenom de «The Dunkin' Dutchman» (El neerlandès de les esmaixades).

## Referències

* ↑ 1988 NBA Draft | Basketball-Reference.com

## Enllaços externs

* Rik Smits' NBA Bio & Stats (anglès)
# Rik Toonen

Rik Toonen (Arnhem, 21 de maig de 1954) és un waterpolista neerlandès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Montreal, on guanyà la medalla de bronze en la competició del waterpolo.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Rik Toonen». [Consulta: 10 desembre 2023].
# Rik Van Slycke

Rik Van Slycke (Gant, 3 de febrer de 1963) va ser un ciclista belga, professional des del 1986 fins al 1999. És l'actual director esportiu de l'equip Quick-Step Floors.

## Palmarès

* 1989
** 1r a la Nokere Koerse
* 1990
** 1r a De Drie Zustersteden
* 1992
** 1r al Campionat de Flandes
** 1r a la Gullegem Koerse

### Resultats al Tour de França

* 1988. 137è de la classificació general
* 1989. 88è de la classificació general
* 1991. 142è de la classificació general
* 1992. 124è de la classificació general
* 1993. Abandona (11a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1988. Abandona (17a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Rodigo

Rodigo és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Rodigo limita amb els municipis de Castellucchio, Ceresara, Curtatone, Gazoldo degli Ippoliti, Goito i Porto Mantovano.
Pertanyen al municipi les frazioni de Fossato i Rivalta sul Mincio

## Galeria

* Villa Balestra

## Referències

* ↑ Comune di Rodigo - Statuto.
# Resolució 1424 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1424 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de juliol de 2002. Després de recordar anteriors resolucions sobre Croàcia incloses les resolucions 779 (1992), 981 (1995), 1147 (1997), 1183 (1998), 1222 (1999), 1252 (1999) i 1285 (1999), 1307 (2000), 1335 (2001), 1362 (2001) i 1387 (2002), el Consell va autoritzar la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Prevlaka (UNMOP) a continuar supervisant la desmilitarització a la zona de la península de Prevlaka sis mesos més fins al 15 d'octubre de 2002.
El Consell de Seguretat va acollir amb beneplàcit la situació tranquil·la i estable de la península de Prevlaka i es va animar en saber que tant Croàcia com la República Federal de Iugoslàvia havien acordat establir una Comissió Fronterera. Va assenyalar que la presència de la UNMOP va ajudar enormement a mantenir les condicions propícies per a la solució de la disputa.
La resolució va donar la benvinguda a que Croàcia i la República Federal de Iugoslàvia (Sèrbia i Montenegro) avancessin en la normalització de les relacions. Va instar a ambdues parts a que cessessin les violacions del règim de desmilitarització, cooperessin amb observadors de les Nacions Unides i asseguressin llibertat de moviment completa als observadors. Es va demanar al secretari general Kofi Annan que informés al Consell abans del 15 d'octubre de 2002. Es va instar a ambdues parts a intensificar els esforços per assolir un acord negociat de la disputa de Prevlaka; es revisaria la durada del mandat de la UNMOP si les parts informaven al Consell que s'havia arribat a un acord.

## Referències

* ↑ «Council extends mandate of UN Mission of Observers in Prevlaka until 15 October 2002». United Nations, 12-07-2002.
* ↑ «UNMOP Mandate Extended Three More Months». Croatian Radiotelevision, 13-07-2002. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-10-05. [Consulta: 21 maig 2021].

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 - 2003)
* Guerra de la independència croata

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riu Devi

El riu Devi (literalment "La deessa", que és el títol especialment aplicat a l'esposa de Xiva “el Destructor”) és un riu d'Orissa, un dels principals subdistributaris del Mahanadi. És forma per la unió del Gran i el Petit Devi, dos distributaris separats del Katjuri, afluent del Mahanadi. Corre pel districte de Jagatsinghpur i pel districte de Puri i desaigua al golf de Bengala. Forma la darrera part de la gran xarxa de canals en què es bifurca el Katjuri; diverses branques s'uneixen quan s'acosten a la badia de Bengala i formen un estuari anomenat Devi. Un vell far del segle xix es va instal·lar a la seva desembocadura.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.

## Enllaços externs

* Boca del Devi a wikimapia
# Ronan i Erwan Bouroullec

Els germans Ronan (nascut a Quimper el 1971) i Erwan (nascut a Quimper el 1976) Bouroullec són dos dissenyadors francesos de la Bretanya.
Hi ha obres seves a la col·lecció Cappellini, han dissenyat una botiga d'Issey Miyake a Paris i l'any 2000 tres cases. El 2001 van indicar que volien que els edificis fossin funcionals i poètics. El 2014 van rebre el London Design Medal per haver fet objectes per marques com Vitra, Alessi, Established & Sons i Cappelinni per ser capaços d'allargar en el temps la seva excel·lència en el disseny. El 2017 van col·locar una pèrgola de vidres de colors al Miami Design District.

## Referències

* 1 2 «Bouroullecs and Richard Rogers honoured at London Design Medal awards» (en anglès), 16-09-2014. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ Iovine, Julie V. «DESIGN NOTEBOOK: FURNITURE FAIR; In Milan, Form Follows Fashion» (en anglès). The New York Times, 12-04-2001. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Bouroullec brothers insert cloud-like canopy into Miami Design District» (en anglès), 13-12-2017. [Consulta: 5 abril 2019].
# Riu de la Color

El riu de la Color, també dit de la Calor, és un riu de l'Alt Urgell. El nom del riu té dos orígens, per una banda pren el nom d'una antiga vila documentada abans de l'any 1000, la vila Nacolone; i per d'altra banda pel fet que el riu sol ser de color vermell, ja que neix en una zona de terra vermella.
El riu de la Color desemboca al riu Segre per la dreta, exactament a la Seu d'Urgell després del pont de la Palanca.

## Referències

* ↑ La Seu d'Urgell: excursió a Sant Antoni.
# Riu de la Pedra

El Riu de la Pedra és un riu l'antic terme d'Isona, actualment pertanyent al terme municipal d'Isona i Conca Dellà, tot i que té l'origen a l'antic terme de Benavent de Tremp.
Neix al nord-oest del poble de Benavent de la Conca, a prop de la masia anomenada com el riu: la Pedra. En direcció nord-oest va a buscar el costat nord del poble de Covet, i marca el barranc que separa aquest poble dels Masos de Sant Martí.
S'aboca en el riu de Conques prop de Cal Moretes i de la Cabana del Canut.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roemeria

Roemeria és un gènere de plantes amb flors de la família papaveràcia Conté de 4 a 5 espècies originàries de les regions estèpiques o desèrtiques de l'Antic Continent (regions irano-turiana, sahariana i mediterrània)
L'única espècie d'aquest gènere autòctona als Països Catalans és Roemeria hybrida (rosella morada).

## Taxonomia

* Roemeria hybrida (L.) DC.
* Roemeria refracta DC.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona 1980
# Salvador Ferrer

* Pel polític uruguaià, vegeu Salvador Ferrer Serra
Salvador Ferrer i Amill (1840 - Barcelona, 10 de gener de 1890) fou un sindicalista català, el primer vicepresident de la UGT. Assistí al congrés fundacional de la UGT, que presidí, en representació de la Societat Obrera de Teixidors de Seda de Barcelona i rodalia l'agost de 1888. Havia estat vocal de la comissió organitzadora d'aquest congrés i fou nomenat vicepresident del Comitè Nacional de la UGT.
Es va casar amb Rosa Aragonés.

## Referències

* 1 2 Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1890, número de registre 753.
# Sant Andreu de Banyuls dels Aspres

Sant Andreu de Banyuls dels Aspres és l'església parroquial del poble i terme de Banyuls dels Aspres a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
És a l'extrem nord-est del nucli vell del poble, al lloc per on passava la muralla del poble. Conté un Crist i altres estàtues religioses dels segles xvii i XVIII. Els retaules de l'altar major i de sant Galderic són del segle xviii.
L'església de Sant Andreu és esmentada ja el 1091. El temple original, romànic, actualment desaparegut, era a la Vila Vella, al nord de la població actual, ran del terme de Sant Joan la Cella. L'església actual és gòtica, del segle xv, i va ser aixecada pels canonges del proper priorat de Fontclara, als quals fou donada la parròquia. L'església està fortificada: el campanar és en una torre quadrada; estava integrada, com en altres casos del Rosselló, en les fortificacions del poble.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Bompàs». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Corts, Ramon; Galtés, Joan; Manent, Albert. Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya I. Barcelona: Generalitat de Catalunya - Editorial Claret, 1998 (Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya I). ISBN 978-84-39346-13-5.
* Gavín, Josep M. «Ros 26. Sant Andreu de Banyuls dels Aspres». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: Sant Andreu de Banyuls». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Al centre de l'ortofotomapa de l'ING, l'església de Sant Andreu
* ↑ Lloc on estigué situada l'antiga església de Sant Andreu