OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Allianz

Allianz SE, és una Societas Europaea i una empresa multinacional d'origen alemany de serveis financers. La seva seu central és a Múnic. El seu negoci principal són les assegurances. L'any 2013, era la companyia d'assegurances més important del món, l'onzena companyia més gran de serveis financers i la 25a companyia del món segons la revista Forbes,
Allianz va vendre el Dresdner Bank al Commerzbank en novembre de l'any 2008.

## Història

Allianz AG es va fundar a Berlín el 5 de febrer de 1890 per l'aleshores director de Companyia de Reassegurances Munich Reinsurance Carl von Thiemer sota el nom d'Allianz Versicherungs-Aktiengesellschaft. L'any 1893 Allianz obrí la seva primera branca internacional amb una oficina a Londres. En aquells moment distribuïen assegurances en assumptes marins.
L'any 1905 Allianz oferí assegurances contra incendis i el 1911 assegurances contra el trencament de la maquinària. A partir de 1918 també en el sector de l'automòbil. L'any 1922 oferí assegurances de vida.
L'any 1927 Allianz es fusionà amb Stuttgarter Verein Versicherung AG.
Durant la Segona Guerra Mundial, la seu d'Allianz a Múnic va ser destruïda pels bombardeigs aliats. Al 2013 va ser empresa número 25 en la llista global Forbes 2000. Va tornar a tenir la seu a Múnic l'any 1949. Va tornar a obrir una oficinaa París l'any 1959.
A la dècada de 1970 Allianz s'establí al regne Unit, Països Baixos, Espanya i els Estats Units. El 1986, Allianz adquirí Cornhill Insurance PLC, Londres, i comprà Riunione Adriatica di Sicurità (RAS), Milà.
El 1990, Allianz començà la seva expansió a 8 països de l'est d'Europa. També va adquirir Fireman's Fund, dels Estats Units i Assurances Générales de France (AGF), París. També va tenir una expansió a Àsia i Austràlia.
El setembre de 2005, Allianz anuncià que es convertiria en una European Company (Societas Europaea), la conversió es va completar el 13 d'octubre de 2006.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Annual Report 2010» (PDF). Allianz. Arxivat de l'original el 1 d’octubre 2011. [Consulta: 22 abril 2011].
* ↑ «Allianz note to shareholders confirming conversion to SE». Arxivat de l'original el 2006-10-21. [Consulta: 16 novembre 2014].
* ↑ «The Global 2000: 1–100». Forbes, 01-05-2013 [Consulta: 6 abril 2014].
* ↑ AFX-News: Allianz jumps after Dresdner deal sealed
* ↑ Werner Meyer-Larsen. Germany, Inc: the new German juggernaut and its challenge to world business. John Wiley, 2000, p. 130 [Consulta: 16 juliol 2013].
* ↑ «ALLIANZ AG». SEC Filing, 2005. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2013. [Consulta: 16 juliol 2013].
* 1 2 «Allianz, a success story». Atlas Magazine, 01-10-2011. [Consulta: 16 juliol 2013].
* ↑ Uwe G. Seebacher. Template-driven Consulting: How to Slash More Than Half of Your Consulting Costs. Springer, 2003, p. 191 [Consulta: 16 juliol 2013].
* ↑ «#25 Allianz». Forbes [Consulta: 17 juliol 2013].
* ↑ «Allianz Plans Buy Out of AGF Minority Shares; German Life Minorities». Insurance Journal, 18-01-2007 [Consulta: 28 maig 2012].

## Enllaços externs

* Allianz - Lloc web oficial
* Allianz Reiseversicherung
# Tuc deth Cap deth Pòrt de Caldes

El Tuc deth Cap deth Pòrt de Caldes és una muntanya que es troba en límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i de Naut Aran (Vall d'Aran). Està situada en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica.
El pic, de 2.671,4 m, situat al sud del Tuc de Ribereta i al nord del Port de Caldes, s'alça en el punt de confluència de la carenes que separen l'occidental Capçalera de Caldes de la Vall de Boí, de l'oriental Vall de Valarties: la que cap al nord limita amb la Ribèra de Ribereta i la que cap al sud ho fa amb el Circ de Colomèrs. Calen destacar, al voltant seu, l'Estany del Port de Caldes a l'oest i el Lac deth Pòrt de Caldes al sud-est.

## Rutes

La ruta normal parteix del Port de Caldes.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Tuc deth Cap deth Pòrt de Caldes. [Consulta: 22/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Breviceps namaquensis

Breviceps namaquensis és una espècie de granota que viu a Sud-àfrica i, possiblement també, a Namíbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Minter, L., Channing, A. & Harrison, J. 2004. Breviceps namaquensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 18 de gener de 2008.
# Els llibres de Prospero

Els llibres de Prospero (títol original: Prospero's Books) és una pel·lícula franco-holandeso-britànica dirigida per Peter Greenaway, estrenada el 1991. Ha estat doblada al català. El rodatge s'ha desenvolupat a Anglaterra, a Itàlia i als Països Baixos.

## Argument

Exiliat en una illa durant anys, Prospero ha aconseguit, gràcies als seus llibres, fer-ne un petit regne modèlic. La seva rancúnia roman respecte als enemics que han usurpat el seu ducat. Ajudat del seu servidor Ariel i d'un llibre màgic, crea una tempesta que li porta els seus enemics. Elabora un guió que anomena « La tempesta ». Hi explica la seva història, el seu passat, manipula els vius, inventa el seu futur. Espantat amb els seus poders, renuncia a la seva potència, destrueix els seus llibres.

## Repartiment

* John Gielgud: Prospero
* Michael Clark: Caliban
* Michel Blanc: Alonso
* Erland Josephson: Gonzalo
* Isabelle Pasco: Miranda
* Tom Bell: Antonio
* Kenneth Cranham: Sebastian
* Mark Rylance: Ferdinand
* Gerard Thoolen: Adrian
* Pierre Bokma: Francisco
* Jim van der Woude: Trinculo
* Michiel Romeyn: Stephano
* Orpheo: Ariel
* Paul Russell: Ariel
* James Thierrée: Ariel
* Marie Angel: Iris
* Ute Lemper: Ceres
* Deborah Conway: Juno

## Banda original

* Full Fathom Five
* Prospero's Curse
* While You Here Do Snoring Lie
* Prospero's Magic
* Miranda
* Twelve Years Since
* Come Unto These Yellow Sands
* History of Sycorax
* Come and Go
* Cornfield
* Where the Bee Sucks
* Caliban's Pit
* Reconciliation
* The Masque

## Premis i nominacions
### Premis

* Millor film, en el Festival del cinema dels Països Baixos l'any 1991.
* Premi del Cercle dels critiques de cinema de Londres al millor director l'any 1992.
* Premi del públic, en el Festival internacional de cinema de Varsovia el 1992.

### Nominacions

* Lleó d'or de Sant-Marc, en la Mostra de Venècia el 1991.
* Millors efectes visuals per Frans Wamelink, Eve Ramboz i Masao Yamaguchi, en els BAFTA Awards l'any 1992.
* Millor film, en el festival Fantasporto l'any 1992.

## Referències

* ↑ «Els llibres de Prospero». esadir.cat.
* ↑ «Prospero's Book». The New York Times.
# Suixi

Suixi (en rus: Суши) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 34. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Allianoi

Allianoi és un antic complex termal que data d'època hel·lenística (tot i que hi predominen restes de l'època de l'Imperi Romà) situat prop de la ciutat de Bergama (l'antiga Pèrgam) a la província turca d'Esmirna. L'indret es troba a 18 quilòmetres al nord-est de Bergama, prop de la carretera en direcció a la ciutat d'İvrindi. El lloc es troba amenaçat per la construcció de l'embassament de Yortanlı que, si finalment es duu a terme, inundaria les ruïnes.
Una particularitat d'Allianoi és que és un descobriment històric molt recent. Fon esmentat només una vegada en el segle ii per l'orador i escriptor sobre medicina Publi Eli Aristides, en el seu Hieroi Logoi (ἱεροὶ λόγοι, és a dir, 'Contes sagrats') (III.1), una de les fonts clau per al coneixement de la ciència de la curació com s'entenia en aquell temps. Cap altre escriptor de l'antiguitat ni cap troballa epigràfica s'ha referit mai a Allianoi.
# Ajacuba

Ajacuba és un municipi de l'estat d'Hidalgo. Ajacuba és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud-occidental de l'estat d'Hidalgo. Limita al nord amb el municipi de Francisco I. Madero, al sud amb estat de Mèxic, l'oest amb San Agustín Tlaxiaca i a l'est amb Tetepango i Tlaxcoapan).

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Ajacuba Arxivat 2018-09-01 a Wayback Machine. (castellà)

## Vegeu també

* Municipis d'Hidalgo
# Tuc deth Plan dera Sèrra

El Tuc deth Plan dera Sèrra és una muntanya de 1.977 metres que es troba entre els municipis de Bossòst, a la comarca de la Vall d'Aran i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Castilfrío de la Sierra

Castilfrío de la Sierra és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Personatges

* Antonio Pérez de la Mata, filòsof
* Fernando Sánchez Dragó, resident habitual al municipi

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Bosiga

Bosiga (en francès Bouzigues) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Sveinsdóttir (cràter)

Sveinsdóttir és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 212,79 km de diàmetre. Porta el nom de la pintora islandesa Júlíana Sveinsdóttir (1889-1966), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2008.
El cràter Sveinsdóttir, superposat per Beagle Rupes, és una característica distintiva del paisatge de Mercuri. De forma inusual el·líptica (212 × 120 km), el cràter va ser produït per l'impacte d'un objecte que va colpejar la superfície de Mercuri de manera obliqua. El sòl de Sveinsdóttir va ser posteriorment cobert per planes suaus de material i deformat per dorsa abans que aparegués l'escarpat.
Amb més de 600 km de longitud i una de les falles escarpades més importants del planeta, el Beagle Rupes senyala l'expressió superficial d'una gran falla d'encavalcament que es creu que es va formar quan es va refredar Mercuri i es va encongir tot el planeta. El Beagle Rupes travessa el cràter Sveinsdóttir i ha aixecat la part oriental (part del costat dret) del sòl del cràter en gairebé 1 km, indicant que la major part de l'activitat de falla en Beagle Rupes es va produir després de l'impacte que va crear Sveinsdóttir. Els creuaments transversals com aquest s'utilitzen per entendre la seqüència en el temps dels diferents processos que han afectat l'evolució de Mercuri.

## Referències

* ↑ «Sveinsdóttir». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-03-2011. [Consulta: 31 maig 2017].
* 1 2 Watters, Thomas R.; Solomon, Sean C.; Robinson, Mark S.; etal «The tectonics of Mercury: The view after MESSENGER's first flyby». Earth and Planetary Science Letters, 285, 3-4, 2009, pàg. 283–296. Bibcode: 2009E&PSL.285..283W. DOI: 10.1016/j.epsl.2009.01.025.

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Allan Kaprow

Allan Kaprow (23 d'agost de 1927 - 5 d'abril de 2006) va ser un pintor dels Estats Units pioner a l'establiment dels conceptes d'art de performance.
Allan Kaprow va ajudar a desenvolupar les instal·lacions artístiques i els happenings cap a finals dels anys cinquanta i seixanta. Els seus happenings, prop de dos-cents, van anar evolucionant al llarg dels anys. Amb el temps, Kaprow va canviar la seva pràctica en el que ell va anomenar «Activitats», relacionant íntimament obres per a un o diversos jugadors i dedicades a l'examen de les conductes i hàbits quotidians d'una manera quasi indistingible de la vida ordinària. Alhora, la seva obra influeix en Fluxus, l'art de performance i la instal·lació artística.
Va estudiar composició amb John Cage a la seva famosa classe en la New School for Social Research, pintura amb Hans Hofmann i història de l'art amb Meyer Schapiro. Els treballs de Kaprow intenten integrar l'art i la vida. A través de happenings, la separació entre vida i art, i l'artista i el públic es torna borrosa. Va publicar extensament i va ser Professor emèrit al Departament d'Arts Visuals de la Universitat de Califòrnia, San Diego. Kaprow és conegut també per la idea d'un «no-art», que es troba en els seus assaigs Art que no pot ser art i L'educació del No-artista.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.11. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 2 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Allan Kaprow, 18 Happenings en 6 partes, 9-11 de noviembre de 2006 (anglès)
* Entrevista con Allan Kaprow (anglès)
* Obituaries (anglès)
* Exposició 2014: Allan Kaprow. Altres maneres | Fundació Antoni Tàpies Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Agapit

Agapit és el nom dels següents personatges:
* Agapit de Rodes, bisbe de Rodes el 457.
* Agapit de Constantinoble, diaca de Santa Sofia el 527.
* Agapit I o sant Agapit, papa (535 - 536).
* Agapit II, papa (946 - 955).
* Agapit, metge grec dels segles V o VI.
Viccionari
# Ur (desambiguació)

«Ur» té aquests significats:
* Geografia
** Ur Ciutat de Mesopotàmia
** Ur (Cerdanya) Una comuna nord-catalana de la Cerdanya
* Biologia
** Ur (bòvid) Un bòvid desaparegut
Viccionari
# Catàstrofe geològica

Una catàstrofe geològica' és alguna de les condicions geològiques adverses susceptibles de causar danys o pèrdues personals i/o materials. Aquestes condicions de perillositat es poden definir com fenòmens immediats i fenòmens lents:
Els fenòmens immediats inclouen:
* Allaus (neu, roca o neu i aire) i els seus
* Terratrèmols i fenòmens associats com tsunamis
* Incendis forestals (especialment a les àrees mediterrànies) causant desforestacions
* Tempestes magnètiques
* Esllavissades (Desplaçament lateral de materials o de vessant)
* Colades de fang (un flux semblant a una allau de fang de materials fins o humits, semblant a les esllavissades)
* Fluxos piroclàstics
* Despreniments, esllavissades de roca, (allaus de roques) i Debris flows
* Torrents (flash floods, rapid floods)
* Erupcions volcàniques, lahars i caiguda de cendres
Els fenòmens graduals o lents inclouen:
* Cons de dejecció (p.e. a la sortida dels congostos o valls tributàries)
* Evolució de calderes (volcans)
* Assentaments del terreny causats per la consolidació de sòls compressibles o pel col·lapse de sòls (vegeu també compactació)
* Subsidències del terreny i dolines
* Liqüefacció (assentaments del terreny en àrees de sorra/llims saturades durant un terratrèmol)
* Migració de dunes de sorra
* Erosió de costa i torrents
* Surgències termals
Algunes vegades els riscos són instigats per l'ésser humà degut als assentaments o construccions en llocs on no s'ha tingut en compte totes aquestes condicions.

## Evolució dels riscos geològics i mitigació

Els riscos geològics són avaluats típicament per geòlegs i enginyers geòlegs que estan educats i entrenats per interpretar el terreny i els processos que s'hi donen, interacció terreny-estructura i mitigació dels riscos geològics. Habitualment aquests riscos són analitzats per institucions públiques com l'Institut Geològic de Catalunya a la seria de cartografia de riscos geològics.
Les mesures de mitigació més habituals poden ser:
* Recol·locació de les infraestructures
* L'estabilització del vessant. Es pot mitigar el risc d'esllavissada construint murs de contenció, els quals poden usar tècniques com murs pantalla, ancoratges, etc.
* La costa i les riberes es protegeixen mitjançant esculleres.
* Les qualitats del sòl o les roques poden ser millorats amb mètodes com la compactació dinàmica, injecció de formigó i estabilització mecànica del terreny.
* Altres mètodes de mitigació poden ser fonamentacions profundes, Túnels, sistemes de drenatges subterrani, etc.
Les mesures de planificació inclouen la regulació, prohibint l'edificació en zones susceptibles a patir riscos geològics, el reglament d'edificació, etc.

## Vegeu també

* Enginyeria antisísmica

## Referències

* ↑ Geologic Hazards NationalAtlas
* ↑ http://igc.cat/web/ca/engeol.html Arxivat 2015-02-19 a Wayback Machine.
# Boshiya

Boshiya (també anomenat bushiyyah o ghatwa) és a l'Orient Mitjà (especialment al Golf Pèrsic) un vel negre que cobreix completament la cara de la portadora, sense obertures per als ulls, i que tradicionalment es fa servir amb una abaia o una altra peça de roba que cobreixi el cos.
Un boshiya és essencialment una gran peça de tela prima i quadrada, feta d'una gasa prima de cotó, amb llaços a la part superior i que es col·loca a la part superior del front (ja sigui per sota o per sobre del vel) i tapa tota la cara, però quan es recull es pot veure tota la cara de la usària. Normalment, un boshiya no és opac i cobreix com un niqab tradicional. També es pot usar per complementar un mig estil de niqab o si la usuària desitja més modèstia per als homes no relacionats (no mahram).

## Referències

* ↑ Mary Zeiss Stange; Carol K. Oyster; Jane E. Sloan Encyclopedia of Women in Today's World. SAGE Publications, 23 febrer 2011, p. 1513. ISBN 978-1-4129-7685-5.

## Bibliografia

* Vogelsang-Eastwood, Gillian; Vogelsang, Wilhelmus Jacobus. Covering the Moon: An Introduction to Middle Eastern Face Veils. Leuven; Dudley, Massachusetts: Peeters, 2008, p. 16, 215, 219, 222-225, 228. ISBN 9789042919907. OCLC 303060040.
* Young, Robert. Postcolonialism: A Very Short Introduction. Oxford: Oxford University Press, 2003, p. 85. ISBN 9780192801821. OCLC 56467855.

## Vegeu també

* Abaia
* Amira
* Batula
* Burca
* Burquini
* Gel·laba
* Hijab
* Khimar
* Nicab
* Xador
* Xaila
* Vel
# Escut antic de Salàs de Pallars

Antic escut municipal de Salàs de Pallars, al Pallars Jussà. Fou substituït el 3 de desembre del 1987 per l'escut actual, adaptat a la normativa vigent sobre símbols oficials.

## Descripció heràldica

D'or, una àguila de dos caps, esplaiada, de sable, carregada d'un escudet de gules, amb tres palles en banda, d'or. Al cap, un castell d'atzur clarejat d'or.

## Bibliografia

* Bassa i Armengol, Manuel. Els escuts heràldics dels pobles de Catalunya. Barcelona: Millà, 1968.
# Sund (Noruega)

Sund és un antic municipi situat al comtat de Hordaland, Noruega. Té 6.975 habitants (2016) i la seva superfície és de 99,54 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Skogsvåg.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 26 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Sund - Lloc web oficial Arxivat 2020-02-03 a Wayback Machine.
# Allahverdi Khan

Allahverdi Khan és el nom dels següents personatges:
* Allahverdi Khan (georgià), ghulam georgià
* Allahverdi Khan (armeni), ghulam armeni
# Al-Hilal Al-Sahel SC Port Sudan

* Aquest article tracta sobre el club de futbol de Port Sudan (Sudan). Vegeu-ne altres significats a «Al-Hilal».
L'Al-Hilal Al-Sahel SC Port Sudan (àrab: هلال الساحل, Hilāl as-Sāḥil) és un club de futbol sudanès de la ciutat de Port Sudan. Al-Hilal significa «el Creixent».

## Palmarès

* Lliga sudanesa de futbol
** 1992
* Copa sudanesa de futbol
** Finalista: 1991, 1995

## Referències

* ↑ Web a goalzz.com
* ↑ «Sudan - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Sudan - List of cup winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Lluís Chisvert Ballester

Lluís Chisvert Ballester (L'Eliana, 1945), més conegut com a Gat II, va ser un jugador professional de pilota valenciana, en la modalitat d'Escala i corda. Fill d'un famós jugador de carrer i germà de Gat I.
Va formar part de la generació de pilotaris de L'Eliana formada pel seu germà, Ricardet, Julio, Alberto, Locheta i Juan Montserrat. Amb l'últim anava a les partides de Pelayo amb una motocicleta Vespa.
Era un jugador de forta pegada i gran mobilitat. Tot i la seua irregularitat, va ser un habitual a les partides d'alt nivell del Trinquet de Pelayo.

## Palmarès

* Subcampió Nacional d'Escala i corda: 1969

## Referències

* ↑ Chisvert, Noèlia «Històries de la pilota a l'Eliana». Llibre de Festes de l'Eliana, 2001, pàg. 45-48.
* ↑ Joc de Pilota, historia de un deporte valenciano - Alberto Soldado. Diputació de València, 1998. ISBN 84-923378-1-8
# Vaixell pesquer

Un vaixell pesquer és un bot o vaixell que es fa servir per pescar al mar, o en un llac o riu. S'empren molts tipus d'embarcacions per a la pesca comercial, artesanal i esportiva. És difícil estimar el nombre de vaixells de pesca esportiva. Varien en grandària, i al contrari que els vaixells comercials, sovint no es dediquen només a la pesca. Segons la FAO, el 2004 hi havia 4 milions de vaixells pesquers. Unes 1,3 milions aproximadament d'aquestes embarcacions són amb cobertes i àrees tancades. Gairebé totes les embarcacions cobertes estan mecanitzades, i 40.000 d'elles superen les 100 tones. A l'altre extrem, dos terços (1,8 milions) dels bots sense coberta són embarcacions tradicionals de diferents tipus, que funcionen únicament a vela i rems. Aquests bots són els emprats pels pescadors artesanals. Abans de la dècada de 1950 hi havia molt poca estandardització dels vaixells pesquers. Els dissenys podien variar en funció del port i drassana. Tradicionalment els bots es feien de fusta, però la fusta ja no es fa servir pel seu cost i la dificultat per obtenir fusta de construcció. Cada vegada es fa servir més la fibra de vidre en els vaixells pesquers petits de fins a 25 metres (100 tones), mentre que l'acer s'empra generalment en embarcacions superiors als 25 metres.

## Vegeu també

* Vaixell maltès
* Gozo (barca)

## Referències

* 1 2 # 4.1.5 The status of the fishing fleet Arxivat 2019-02-18 a Wayback Machine. State of World Fisheries and Aquaculture, FAO, Roma (2007) ISBN 978-92-5-105568-7

## Enllaços externs

* Worldfishingtoday.com Arxivat 2010-03-28 a Wayback Machine.
# Bosiljevo

Bosiljevo és un municipi de Croàcia situat al comtat de Karlovac. Es troba a 76 km de Zagreb, i a 25 km al sud-oest de Karlovac.
L'any 2011 tenia 1.289 habitants censats.

## Pobles

* Bosanci. 44 habitants. 45° 26′ 35″ N, 15° 15′ 50″ E﻿ / ﻿45.44306°N,15.26389°E﻿ / 45.44306; 15.26389
* Donja Brusovača. 116 habitants. 45° 13′ 08″ N, 15° 43′ 34″ E﻿ / ﻿45.21889°N,15.72611°E﻿ / 45.21889; 15.72611
* Dvorište Vivodinsko. 27 habitants. 45° 40′ 23″ N, 15° 25′ 52″ E﻿ / ﻿45.67306°N,15.43111°E﻿ / 45.67306; 15.43111
* Kasuni. 59 habitants. 45° 26′ 49″ N, 15° 15′ 36″ E﻿ / ﻿45.44694°N,15.26000°E﻿ / 45.44694; 15.26000
* Orisje. 59 habitants. 45° 24′ 14″ N, 15° 17′ 31″ E﻿ / ﻿45.40389°N,15.29194°E﻿ / 45.40389; 15.29194
* Pribanjci. 117 habitants. 45° 27′ 04″ N, 15° 15′ 0″ E﻿ / ﻿45.45111°N,15.25000°E﻿ / 45.45111; 15.25000
* Vukmanić. 261 habitants, conegut per ser el poble on nasqué Ivan Ribar (1881-1968), qui, després de la Segona Guerra Mundial i abans de l'arribada de Josip Broz Tito, fou el primer cap d'estat de Iugoslàvia.. 45° 25′ 19″ N, 15° 39′ 22″ E﻿ / ﻿45.42194°N,15.65611°E﻿ / 45.42194; 15.65611

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013.
* ↑ Kočevar, 1995, p. 109.
* ↑ «Oficina estatal d'estadístiques de Croacia.». Arxivat de l'original el 2013-11-13. [Consulta: 11 abril 2021].

## Bibliografia

* Kočevar, Sanja «Bosiljevo; Prilog analizi kulturno-povijesnih i prirodnih vrijednosti» (PDF) (en croat). Prostor, 3, 1(09), 1995, pàg. 107–124.
# Escut antic de Sant Romà d'Abella

Antic escut municipal de Sant Romà d'Abella, al Pallars Jussà. Perdé vigència el 1970, any de creació del nou municipi d'Isona i Conca Dellà, que en un primer moment adoptà per a tot el nou terme l'escut antic d'Isona.

## Descripció heràldica

D'atzur, l'anagrama de Maria, d'or; a cada angle, una de les lletres S R D A de sable.

## Bibliografia

* Bassa i Armengol, Manuel. Els escuts heràldics dels pobles de Catalunya. Barcelona: Millà, 1968.