OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Giraudita-(Zn)

La giraudita-(Zn), coneguda fins al 2020 simplement com a giraudita, és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany i dona nom al subgrup de la giraudita. Va rebre el nom giraudita (sense el sufix) en honor de Roger Giraud (1936–). L’IMA va afegir el sufix segons la nova nomenclatura del grup de la tetraedrita el 2020.

## Característiques

La giraudita-(Zn) és un sulfur de fórmula química Cu₆(Cu₄Zn₂)As₄Se₁₂Se. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1980, sent publicada per primera vegada el 1982. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es teoba entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la giraudita-(Zn) pertany a «02.G - Nesosulfarsenits, etc. amb S addicional» juntament amb els següents minerals: argentotennantita, freibergita, goldfieldita, hakita, tennantita, tetraedrita, selenoestefanita, estefanita, pearceïta, polibasita, selenopolibasita, cupropearceïta, cupropolibasita i galkhaïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a l'Escola Nacional de Mines de París.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'urani de Chaméane, a la localitat de Le Vernet-Chaméane (Alvèrnia-Roine-Alps, França). També ha estat descrita a Alemanya, la República Txeca, Mèxic i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Giraudite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 maig 2021].
# Ígor Patenko

Ígor Guennàdievitx Patenko (en rus: Игорь Геннадьевич Патенко), (Taraz, RSS Kazakhstan, 25 de maig de 1969) va ser un ciclista soviètic. El seu èxit més important fou el Campionat del Món en contrarellotge per equips de 1990.
Va participar en els Jocs Olímpics de Barcelona amb l'Equip unificat, on fou quart en la contrarellotge per equips del programa de ciclisme.

## Palmarès

* 1989
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a l'Equador
* 1990
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Oleksandr Markovnitxenko, Rouslan Zotov i Oleh Halkin)
** 1r a la Zellik-Galmaarden

## Referències

* ↑ «Cycling Museum - Igor PATENKO». [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Igor Patenko» (en anglès). [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Igor Patenko». [Consulta: 26 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Mini-VGA

El connector mini-VGA s'utilitza en equips portàtils i altres sistemes en lloc de connector VGA estàndard. A més de la seva mida compacta, el port mini-VGA també permet un senyal Composite i S-Video, a més del senyal de VGA amb el EDID (Extended Display Identification Data ).
Avui en dia, el connector mini-DVI ha substituït el mini-VGA en la majoria de les màquines noves. Es troba principalment en els portàtils de la marca Apple (iBook i iMac), però també en alguns fabricats per Sony.

## Especificacions

Descripció de pins :
| Pin | Mode VGA | Mode TV |
| 1 | Massa | Massa |
| 2 | VSync | N.C. |
| 3 | HSync | N.C. |
| 4 | Retorn Roig | Massa |
| 5 | Video Roig | S-Video (C) |
| 6 | Retorn Verd | Massa |
| 7 | Video Verd | S-Video (Y) |
| 8 | +5 V | +5 V |
| 9 | Video Blau | Vídeo Compost |
| 10 | Dades DDC | Dades DDC |
| 11 | Rellotge DDC | Rellotge DDC |
| 12 | Massa | Massa |
| 13 | Detectar cable | Detecció de Cable |
| 14 | Retorn Blau | Massa |

## Vegeu també

* DisplayPort
* MHL

## Referències

* 1 2 «Genesis Microchip (GNSS) Q4 2.006 Earnings Conference Call». Seeking Alpha, 02-05-2006. [Consulta: 16 juliol 2007].

## Enllaços externs

* Ibook Developer Documentation
# Mayfield (Utah)

Mayfield és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 420 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mayfield tenia 420 habitants, 141 habitatges, i 106 famílies. La densitat de població era de 193,1 habitants per km².
Dels 141 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 23,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.500 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 16.748 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mayfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mayfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Philautus extirpo

Philautus extirpo és una espècie extinta de granota que vivia a Sri Lanka.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K. & Pethiyagoda, R. 2004. Philautus extirpo. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Joan Hernàndez Pijuan

Joan Hernàndez Pijuan (Barcelona 1931 - 2005) fou un pintor català. Estudià a l'Escola de la Llotja, a l'Escola d'Arts i Oficis de Barcelona i a l'Escola de Belles Arts de Sant Jordi, on adoptà un estil expressionista postcubista tràgic i amb càrrega social. El 1955 va fer la seva primera exposició individual i en els anys seixanta fou un dels creadors de l'anomenada Escola de Barcelona amb els membres del Grup Sílex (Carles Planell, Eduard Alcoy i Lázaro, Josep Maria Rovira - Brull). Després d'una estada a París va adoptar una figuració geomètrica on destaquen els elements solitaris (fruita, copes, ous, etc.) sobre fons i camps llisos de faixes de colors grisos i verds amb inclusió d'elements matemàtics com quadrícules, que suggereixen una atmosfera màgica. A mitjans dels anys vuitanta abandonà el geometrisme per tornar a l'informalisme.
Va exposar individualment a Barcelona, Madrid, Mataró, Còrdova, Saragossa, Zúric, Milà, Johannesburg, Colònia, Ginebra, Nova York, París i Osaka, i moltes obres seves es troben als museus (com al Museu Abelló de Mollet del Vallès). Fou catedràtic (1981) i degà a la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona. El 1981 rebé el Premi Nacional d'Arts Plàstiques d'Espanya i el 1985 la Creu Sant Jordi. Ingressà a la Real Academia de San Fernando de Madrid el 2000 i el 2004 guanyà el Premi Ciutat de Barcelona.

## Obra

* 2 murals al Palau Sant Jordi de Barcelona.
* 1 sostre/mural a la Universitat de Barcelona.
* Obra al Museu d'Art Jaume Morera de Lleida.
* Obra a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú.

## Referències

* ↑ Hernández Pijuan, Joan. Joan Hernández Pijuan. Homenatge. Barcelona: Publicacions i Edicions Universitat de Barcelona, 2008 (Les Arts i els artistes ; 11). ISBN 9788447531929.
* ↑ Navarro, Jesús; Gabarrell, Francesc. «Índex d'artistes amb obra al Museu d'Art Jaume Morera». Web. Museu d'Art Jaume Morera. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 5 agost 2013].
* ↑ «Joan Hernández i Pijuan | enciclopedia.cat». [Consulta: 2 juny 2023].

## Enllaços externs

* Joan Hernández Pijuan
* Obituari d'Hernàndez Pijuan a El Mundo
# Amarjit Singh Rana

Amarjit Singh Rana (Khusropur, 3 de febrer de 1960) és un jugador d'hoquei sobre herba indi, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Amarjit Rana». [Consulta: 16 agost 2021].
# Kids&Us

Kids&Us és una empresa dedicada a l'ensenyament de la llengua anglesa amb un mètode propi per a nens a partir d'un any d'edat.
La va fundar Natàlia Perarnau l'any 2003 i obrí la primera acadèmia a Vic, tot i que té la seu central a Manresa, Bages (Catalunya).
Actualment (any 2017) té 276 centres d'ensenyament repartits per Espanya, Andorra, Itàlia, Bèlgica, França, Txèquia, Mèxic, República Txeca i Marroc (amb més de 115.000 alumnes. Kids&Us fa servir una metodologia d'aprenentatge basada en el procés natural d'adquisició de la llengua materna.

## Referències

* ↑ Article al Faro de Vigo
* ↑ Martínez, Núria «Passió per les llengües» (paper). La Catalunya que empeny (Diari Ara) [Barcelona], 11-09-2015, pàg. 10 [Consulta: 16 setembre 2015].
* 1 2 «Web oficial de Kids&Us». Arxivat de l'original el 2015-01-06. [Consulta: 6 gener 2015].
* ↑ Article al diari El punt-Avui

## Enllaços externs

* Kids&Us - Lloc web oficial
# Miquelet (desambiguació)

«Miquelet/Micalet» té aquests significats:
* Història militar: Els Miquelets o Fusellers Voluntaris foren una unitat paramilitar tradicional catalana.
* Armament: El pany de Miquelet és un mecanisme antigament usat per disparar armes de foc.
* Edificis:
** Ciutat de València:
*** El Micalet és el nom que rep popularment el campanar de la Catedral de València.
*** El Teatre Micalet és una sala de teatre.
** Pallars Jussà:
*** Casa Miquelet és una masia al poble de la Torre de Tamúrcia, al municipi de Tremp.
*** Cal Miquelet és una masia al terme municipal d'Abella de la Conca.
*** Borda del Miquelet és una borda al terme municipal d'Abella de la Conca.
* Música: La Societat Coral El Micalet és un institut musical de València.
* Política: El Micalet fou un grup polític valencià de la dècada del 1970.
* Periodisme: El Micalet (diari) fou un diari gratuït de la ciutat de València.
# Patró estratègia

* Aquest article tracta sobre informàtica. Vegeu-ne altres significats a «Estratègia».
Estratègia (strategy en anglès) és un patró de disseny per desenvolupar programari.
El patró Strategy permet mantenir un conjunt d'algorismes amb l'objectiu que el client pugui escollir el que més li convingui i intercanviar-lo segons les seves necessitats. Els diferents algorismes s'encapçalen i el client treballa contra un objecte Context. Com hem dit, el client pot escollir l'algorisme que prefereix entre tots els disponibles, o pot ser el mateix objecte Context el que esculli el més adequat per a cada situació. Qualsevol programa que ofereixi un servei o funció determinada, que pugui ser realitzada de diferents formes, és candidat a usar el patró Strategy. Pot haver-hi diferents estratègies i qualsevol d'elles pot ser intercanviada per una altra en qualsevol moment, inclús en temps d'execució.

## Exemples de Codi
### C++
### Python

Pythonja el té implementat i no cal programar-lo explícitament. Aquí tenim un exemple amb una GUI:

### C# 3.0

In C# 3.0, with lambda expressions we can do something similar to the Python example above.

### C#
### Perl

Perl ja el té implementat i no cal programar-lo explícitament:
El patró d'estratègia pot estar implementat formalment amb Moose:

## Enllaços externs

* Refactoring: Replace Type Code with State/Strategy (anglès)
# Joan Hackett

Joan Hackett (East Harlem, Nova York, 1 de març de 1934 - Encino, Califòrnia, 8 d'octubre de 1983) va ser una actriu estatunidenca.
D'origen irlandès i italià, els seus pares l'eduquen en la fe catòlica i l'envien a l'escola catòlica, on no ha estat sempre assídua. Comença a fer el paper de Gail Prentiss en la sèrie de televisió Young Doctor Malone en 1959. Té un paper important en l'episodi de la Quarta Dimensió: Un piano en la casa (A Piano in the House), el 1962. Obté encara un paper important en The Group de Sidney Lumet el 1966 amb Candice Bergen, Larry Hagman, Richard Mulligan, Joanna Pettet, i d'altres. És sens dubte sobretot coneguda pel seu paper de Catherine Allen davant de Charlton Heston en Will Penny (1968). Interpreta un paper notable també en el western còmic Support Your Local Sheriff! (1969) amb James Garner.
Ha obtingut un Globus d'Or a la millor actriu secundària pel seu paper en Només quan ric (1981), la seva última pel·lícula abans la seva mort. Va morir d'un càncer d'ovaris als 49 anys; els seus dos pares van morir també de càncer. És enterrada a la cripta del Mausoleu del cementiri Hollywood Forever a Hollywood, Califòrnia. El seu epitafi la presenta com una bellesa adormida reclamant la tranquil·litat: "Go Away - I'm Asleep". Casada de 1965 a 1973 amb Richard Mulligan, que té també un paper en The Group.

## Filmografia
### Cinema

* 1966: Un grup de dones (The Group): Dottie
* 1968: Will Penny: Catherine Allen
* 1973: The Last of Sheila: Lee
* 1975: The Terminal man: el metge Janet Ross
* 1981: Només quan ric (Only When I Laugh)

### Premis

* Millor actriu secundària als Globus d'Or l'any 1982, per Only When I Laugh
# Mandró (arma)

Un mandró era una arma individual de projectil de propulsió muscular que consistia en una fona fermada al cap d'un bastó amb una trena de cànem, de lli, de pell o d'un altre material flexible i fort. Per al llançament del projectil, posat al cap de la fona, hom subjectava amb les dues mans el bastó per l'extrem contrari de la fona i el feia voltar com a perllongament del braç, amb el resultat de la multiplicació de l'impuls del projectil.

## Història

Era una arma emprada ja per les legions romanes, com es pot veure pel testimoni de Flavi Vegeci Renat.
A la baixa edat mitjana, se'n mantingué l'ús. Es pot veure un mandró pintat en mans d'un sarraí mallorquí dalt d'una torre, al fresc de la Conquesta de Mallorca del Palau Aguilar (s.XIII) (Museu Nacional d'Art de Catalunya); és documentat a Mallorca el 1343, en un document on hom mana construir-ne per al castell de Bellver i es troba esmentat, a la darreria del s. XIV, al Dotzè del Crestià (c.274), de Francesc Eiximenis i a la versió catalana medieval de l'obra esmentada de Flavi Vegeci feta per Jaume Català, el qual l'hi compara amb la brigola.

## Referències

* ↑ Alonso López, Víctor. «Pintant la Conquesta de Mallorca». Universitat de Barcelona, 2013. [Consulta: 26 febrer 2015].
* ↑ ("erant funditores, qui ad fundas vel fustibalos lapides iaciebant", "[Saxa rotunda de fluviis] minima ad fundas sive fustibalos vel manibus iacienda; maiora per onagros diriguntur"; Epitoma Rei Militaris, II, c.15; IV, c.8)
* ↑ A.I. Alomar i Canyelles, La terminologia de l'armament a la versió catalana del segle xiv de L'Epitoma rei militaris
* ↑ «La conquesta de Mallorca». MNAC. [Consulta: 26 febrer 2015].

## Vegeu també

* Fona
* Tirador
Viccionari
# Kidush

El Kidush (en hebreu: קידוש, literalment, "santificació") és la benedicció recitada sobre el vi o el suc de raïm per santificar el sàbat o una festa jueva. La Torà es refereix a dos requeriments referents al Shabat - "mantenir-lo" i "recordar-ho" (shamor i zachor). La llei jueva per tant requereix que el sàbat sigui observat en dos aspectes. Una persona ha de "mantenir-lo" abstenint-se de les trenta-nou activitats prohibides, i la persona ha de "recordar-ho" fent arranjaments especials per al dia, i específicament, a través de la cerimònia del kidush. El terme Kidush també es fa servir per referir-se al menjar cerimonial servit en una sinagoga després de la recitació del kidush a la conclusió dels serveis. Es serveixen begudes i en moltes ocasions: pastissos, galetes, i peix.

## Referències

* ↑ «www.chabad.org/». Arxivat de l'original el 2018-04-24. [Consulta: 23 abril 2018].
# Geografia d'Estrabó

La Geographica (Grec antic: Γεωγραφικά, Geōgraphiká) o Geografia és una enciclopèdia en disset volums dels coneixements geogràfics escrita en grec per Estrabó, un ciutadà educat d'ascendència grega de l'Imperi Romà. El treball podria haver-se començat no abans del 20 aC. Una primera edició es va publicar el 7 aC seguit per un buit temporal, es reprèn el treball donant vida a una edició final a tot tardar el 23 en l'últim any de la vida d'Estrabó. Estrabó probablement va treballar en la seva Geografia i alhora en l'extraviada Història, ja que Geografia conté una quantitat considerable de dades històriques. Excepte per parts del Llibre 7, ha arribat fins als nostres temps complet.

## Enllaços externs

* Estrabó; H.L. Jones (editor). «The Geography of Strabo» (en anglès). LacusCurtius p. Books 1‑9, 15‑17. Bill Thayer, 1924.
* Traducció a l'anglès de Geographica.
* Traducció al francès de Geographica.
# Muhammad VI al-Habib

Muhàmmad VI al-Habib (àrab: محمد الحبيب باي, Muḥammad al-Ḥabīb Bāy), conegut pels francesos com Habib Bey (El Bardo, 13 d'agost de 1858 - Cartago 13 de febrer de 1929) fou bei de Tunis de la dinastia dels husaynites de Tunísia, del 1922 al 1929. Era fill del príncep Muhammad al-Mamun Mimoune (1819-1861) que al seu torn era el germà següent en edat d'Alí III ibn al-Hussayn i cinquè fill d'al-Hussayn II ibn Mahmud (d'un total de nou fills).
Fou declarat príncep hereu el 12 de maig de 1906 i al mateix temps va rebre el rang de general de divisió; i va succeir el seu cosí Muhàmmad V an-Nàssir quan va morir el 8 de juliol de 1922 sent nomenat mariscal el 10 de juliol de 1922. Fou el primer bey el nom del qual va substituir al del sultà otomà a la pregària del divendres (khutba).
El resident general Lucien Saint el va convidar a visitar casa seva a França amb els seus fills Azzeddine Bey i Lamine Bey, i el 26 de juliol de 1923 van anar a Marinhac, a l'Alta Garona; van repetir l'estada a l'any següent.
Va morir el 13 de febrer de 1929 i el va succeir el seu cosí Ahmad II ibn Ali, fill d'Ali Muddat ibn al-Husayn.

## Bibliografia

* El Mokhtar Bey, Les Beys de Tunis 1705-1957. Tunis, 2002.
# Molí del Plomall

El Molí del Plomall és un antic molí del terme municipal d'Abella de la Conca, de la comarca del Pallars Jussà. Pertany al poble de Bóixols, al nord-est del municipi.
És al fons de la vall del riu Rialb, al sud del poble de Bóixols i molt a prop, també el sud, del Forat de Bóixols, del pont romànic que hi ha en aquell lloc, anomenat Pont del Plomall, i de la masia de Cal Plomall. En el seu entorn hi ha les partides rurals dels Camps de Cal Plomall i dels Trossos del Molí del Plomall.
S'hi accedeix des de la carretera L-511 en el punt quilomètric 14,5, per l'anomenat «Camí del Plomall», que passa primer pel pont esmentat, després per la masia i, finalment, pel molí.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic de caràcter descriptiu: és el molí més pròxim a la masia de Cal Plomall, i donava servei a la major part de pagesos del sud de Bóixols, arribant la seva àrea d'influència almenys fins al poble de la Rua.

## Enllaços externs

* El Molí del Plomall en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pic de Vallpeguera

El pic de Vallpeguera (o pic de Vall Peguera) és un cim de 2.743 m d'altitud situat al terme municipal d'Alins (Pallars Sobirà) al sud del pic d’Escorbes (2 788 m) delimitant pel vessant occidental el circ de Vallpeguera (vall de la Noguera de Tor) i a l'est el circ de Baiau (vall de la Noguera de Vallferrera).
El pic de Vallpeguera és al mig de la carena (nord-oest-sud-est) que uneix el pic de Sanfonts i el d'Escorbes. Entre el pic de Vallpeguera i gairebé sota el pic d'Escorbes hi ha la portella de Vallpeguera (2.683 m).

## Referències

* ↑ «vall Peguera». enciclopèdia.cat, GEC, 1988. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Pic de Vallpeguera» (en anglès). Peakery, 2022. [Consulta: 1r març 2022].
* ↑ «Mapa topogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, ICGC, 2022. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Alins. Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya» (PDF). ICGC, Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2017. Arxivat de l'original el 2022-03-01. [Consulta: 1r març 2022].

## Enllaços externs

* Pic de Vallpeguera. PeakVisor
# Joaquim Jordà i Pons

Joaquim Jordà i Pons (Barcelona, 28 d'octubre de 1913 - Barcelona, 24 d'agost de 1978) fou un futbolista català de la dècada de 1930.

## Trajectòria

Va jugar durant dues temporades al FC Barcelona, la 1932-33 i la 1933-34. Només arribà a disputar dos partits oficials amb el primer equip, un partit de lliga la primera temporada, i un del Campionat de Catalunya la segona.

## Referències

* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Mandubis

Els mandubis (llatí: Mandubii, grec Μανδούβιοι) van ser un poble gal.
Juli Cèsar, l'any 52 aC, quan anava pel territori dels lingons en direcció al país dels sèquans, va ser atacat per les forces de Vercingetorix, però els romans van rebutjar els gals, que es van refugiar a Alèsia, la ciutat dels mandubis. Alèsia (moderna Alise o Alise Sainte Reine, al departament de Costa d'Or) era la principal ciutat dels mandubis. Quan van arribar els gals amb Vercingetòrix, van expulsar els mandubis de la ciutat amb les seves dones i fills. Els confederats gals s'hi van establir, pensant que tindrien menys persones per alimentar, i van poder entrar animals i menjar a la ciutat abans de què quedés bloquejada. Els romans no van voler acollir als mandubis ni donar-los menjar i es van morir de gana o malaltia entre el seu poble i el campament romà, segons explica el mateix Cèsar. També en parla Cassi Dió.
La batalla d'Alèsia, amb una gran victòria de Cèsar, va ser la fi de la revolta dels gals, l'últim gran esforç d'aquest poble per no sotmetre's a Roma. Alèsia després va ser una ciutat (civitas) durant el domini romà.

## Referències

* ↑ «Mandubii» (en francès). arbre-celtique.com. L'encyclopédie - L'Arbre Celtique, 1999. [Consulta: 10 febrer 2014].
* ↑ Juli Cèsar. De Bello Gallico, VII, 78
* ↑ Cassi Dió. Historia romana (Ῥωμαικὴ ἱστορία), XL, 41
* ↑ Smith, William (ed.). «Mandubi». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 agost 2022].