OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guillem de Vercelli

Guillem de Vercelli o de Montevergine (Vercelli, 1085 - Goleto, 1142), va ser un abat benedictí, fundador de l'Orde de Montevergine, congregació de l'Orde de Sant Benet, també anomenats benedictins guillemites. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

De família noble, fou educat per uns parents en morir els seus pares. Després de pelegrinar a Sant Jaume de Compostel·la es va retirar a la vida eremítica a les muntanyes de la Irpinia, a l'Avellino (Campània), concretament a l'anomenat llavors Monte Virgilio, entre Nola i Benevento, que ell va anomenar Monte Vergine (Mont de la Verge). Hi va atraure altres seguidors i, en 1119 fundà el monestir d'eremites de Montevergine, a partir del qual es va crear l'Orde de Montevergine, estrictament congregació benedictina que el 1879 va unir-se a la Congregació de Montecassino.
Va estar protegit per Roger I de Sicília: Guillem va fundar molts monestirs a Sicília, tant masculins com femenins. Va morir al monestir de San Salvatore del Goleto (Guglieto), de l'orde que havia fundat, al territori de Sant'Angelo dei Lombardi.
Una llegenda diu que mentre era ermità a Irpinia, un llop matà l'ase que feia servir el sant; aquest va amansir el llop i, des de llavors, va fer-lo servir com a animal de càrrega i de companyia.
* Gravat xilogràfic a un llibre imprès a Nàpols en 1581
* Talla del sant a Goleto, lloc de la seva mort
* Abadia de Goleto
* Tomba del sant, a la cripta del nou santuari de Montevergine

## Culte

Pius XII el va proclamar patró de la Irpinia. Se'n celebra la festa el 25 de juny, tot i que després de la reforma de 1969 s'ha tret del calendari universal de l'Església Catòlica i només té culte local.
# Griñón

Griñón és un municipi de la Comunitat Autònoma de Madrid. Limita amb d'Humanes de Madrid i Moraleja de Enmedio (al nord), Torrejón de la Calzada (a l'est), Cubas de la Sagra (al sud) y Serranillos del Valle (a l'oest).

## Enllaços externs

* Web municipi Arxivat 2008-02-13 a Wayback Machine.
* Imatges del poble
# Gvozd

Gvozd és un municipi de Croàcia, que es troba al comtat de Sisak-Moslavina.
La seu de la municipalitat és situat a Vrginmost (renomenat Gvozd de 1996 a 2012) Al cens de 2011, la municipalitat comptava 2.970 habitants, dels quals un 66,53 % de serbis i un 32,02 % de croats;la localitat més poblada, Vrginmost, comptava amb 1.095 habitants.

## Localitats

La municipalitat de Gvozd compta amb 19 localitats (en el cens de 2011):
* Blatuša - 171
* Bović - 91
* Brnjavac - 93
* Crevarska Strana - 161
* Čremušnica - 103
* Dugo Selo Lasinjsko - 46
* Golinja - 38
* Gornja Čemernica - 142
* Gornja Trstenica - 88
* Vrginmost - 1095
* Kirin - 52
* Kozarac - 122
* Ostrožin - 32
* Pješčanica - 161
* Podgorje - 150
* Slavsko Polje - 338
* Stipan - 50
* ljivovac - 32
* Trepča - 5

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ «Ajuntaments de Croàcia». Arxivat de l'original el 2013-08-14. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Crostat - Bureau central de statistiques».
* ↑ «Població per edat i sexe».
# Gvassiuguí

Gvassiuguí (en rus: Гвасюги) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2016 tenia 247 habitants. Pertany al districte rural de Lazó.

## Referències

* ↑ Закон Хабаровского края от 14.03.2005 № 264 «Об административных центрах сельских поселений и муниципальных районов Хабаровского края»
# Guyot (cràter)

Guyot és un cràter d'impacte situat a la cara oculta de la Lluna, separat del cràter Kostinskiy al nord-est per tan sols uns pocs quilòmetres de terreny accidentat. A l'oest-sud-oest s'hi troba el cràter Lobachevskiy i cap a l'est-sud-est s'hi troba Ostwald.
Es tracta d'un cràter desgastat i erosionat amb la forma de la vora exterior una miqueta distorsionada a causa d'impactes pròxims. Diversos cràters petits apareixen al llarg del brocal. El sòl interior està marcat per successius impactes, en particular sobre la formació erosionada que ocupa la porció occidental del costat nord.
Abans de ser denominat Guyot el 1970 per la UAI, era conegut com a cràter 208.

## Cràters satèl·lit

Per convenció, aquests elements són identificats als mapes lunars posant la lletra al costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Guyot.

## Referències

* ↑ Guyot, Gazetteer of Planetary Nomenclature, International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)
* ↑ Lunar Farside Chart (LFC-1A)
* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Guerbi

Guerbi (en rus: Герби) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 296 habitants. Pertany al districte rural de Verkhnebureïnski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Gymnocypris potanini

Gymnocypris potanini és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chu, X.L., Y. Chen, et al., 1989. The fishes of Yunnan, China. Part I Cyprinidae. Science Press, Beijing, Xina, 377 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Heinz Brinkmann

Heinz Brinkmann (Bottrop, p. dècada del 1940) és un antic pilot d'enduro alemany de renom internacional al tombant de la dècada del 1960. Especialista en petites cilindrades, al llarg de la seva carrera va guanyar dos Campionats d'Europa de 50cc (1969-1970) i va formar part de l'equip de la RFA que va guanyar el Trofeu als Sis Dies Internacionals d'Enduro el 1968.

## Referències

* ↑ «Startseite» (en alemany). enduro-oldies.de. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «European Enduro Championships 1968 – 1981» (en anglès). speedtracktales.com. [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ «ISDE PALMARES SINCE 1913» (en anglès). fim-isde.com. FIM. [Consulta: 22 maig 2023].
# Heinz Alt

Heinz Alt (Moravská Ostrava, 4 d'agost de 1912 - Camp de concentració de Dachau, 6 de gener de 1945) va ser un compositor alemany i una de les víctimes del règim nazi.
Es coneixen pocs fets sobre Alt, que va treballar al camp de concentració de Theresienstadt juntament amb Viktor Ullmann, Gideon Klein, Pavel Haas, Hans Krása i altres. El juny de 1943 va arribar a Theresienstadt des d'Ostrava. La seva participació en la cultura musical allà prové de les seves Sis miniatures per al piano al segon dels concerts de Studio for New Music sota la direcció de Victor Ullman. També se sap que va compondre un acompanyament a La cançó bohèmia de Smetana, que es va escriure per al 60è aniversari de la mort de Smetana el 1944. El setembre de 1944, Alt va ser deportat a Auschwitz.

## Fonts

* Jascha Nemtsov, Beate Schroder-Nauenburg: "Musik im Inferno des Nazi-Terrors: Judische Komponisten im "Dritten Reich", en: Acta Musicologica, Vol. 70, Fasc. 1 (enero-junio de 1998), pp. 22–44
# Heinz Delam

Heinz Delam Lagarde (Bordeus, 1950) és un novel·lista espanyol.

## Biografia

Fill de mare espanyola i pare alemany, va repartir la seva infància entre diversos països: França, Alemanya i Espanya. Va viure fins als set anys a França, i del 1957 al 1962 a Espanya. Als dotze anys va fer el salt definitiu que el convertiria en nòmada, quan es va traslladar amb la seva família a l'acabat d'independitzat Congo Belga (després anomenat Zaire i en l'actualitat República Democràtica del Congo). Allí va romandre durant deu llargs anys que canviarien la seva visió de món i fins a la seva manera d'enfocar la vida; es va contagiar dels misteris i meravelles de la pròpia naturalesa i de les històries narrades pels ancians, gairebé sempre de nit i al voltant de la foguera, en alguna poblet remot i sense nom. Ja a Espanya, la seva inesgotable afició a la lectura i l'evocació d'aventures viscudes es van fondre en una sèrie de relats que conviden al lector a submergir-se en un món de sensacions noves, a cavall entre una realitat desconeguda i una fantasia sorprenent.

## Obres

* La maldición del brujo-leopardo (1995, Editorial Bruño)
* La selva prohibida (1997, Editorial Bruño)
* Likundú (1999, Editorial Bruño)
* La sima del Diablo (2002, Editorial Alfaguara)
* Mundo Arcano (2005, Editorial SM)
* La noche de las hienas (2006, Editorial Bruño)
* La sima del Diablo (2014, Editorial Alfaguara)
* La casa de los sueños olvidados (2015, Editorial Edelvives)

## Referències

* ↑ León, Diario de. «Heinz Delam comentará hoy sus novelas en el colegio del Carmen» (en castellà). [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Elena Alonso Frayle y Heinz Delam, premios Ala Delta y Alandar» (en castellà). [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Heinz Delam» (en castellà). Babelio. [Consulta: 29 abril 2020].
# Heinz Dieterich Steffan

Heinz Dieterich Steffan (Rotenburg an der Wümme, Baixa Saxònia, 1943) és un sociòleg i politòleg alemany resident a Mèxic. Conegut pel seu compromís polític des de posicions d'esquerres i socialistes, ha escrit nombrosos assaigs, col·labora amb incomptables publicacions i fou assessor del president veneçolà Hugo Chávez.

## Vida

Després de completar els seus estudis de sociologia a Frankfurt del Main i Bremen, Heinz Dieterich ha viscut i exercit la seva professió a Llatinoamèrica. Des de 1977 és professor de Sociologia i Metodologia a la Universidad Autónoma Metropolitana a Mèxic. Des de llavors s'ha mostrat altament interessat en la política i els moviments socials de Llatinoamèrica, escrivint llibres i articles al respecte.
És considerat com una de les figures més excel·lents de la Nova Escola de Bremen de Sociologia, implementant principis de cibernètica, mecànica quàntica i el principi d'equivalència a l'esmentada disciplina.
L'any 1996 va contribuir a la creació del mitjà informatiu alternatiu Rebelión, del qual n'és col·laborador habitual.

## Aportacions ideològiques

Dieterich és un dels referents de major rellevància a l'hora d'analitzar la deriva teòrico-pràctica de l'esquerra anticapitalista de tradició marxista posterior a la caiguda de l'URSS. Les seves aportacions suposen una alternativa a la manca d'un projecte de construcció econòmica, política i social que va patir el moviment altermundista sorgit durant la dècada dels anys 90.
A la seva obra Socialisme del Segle XXI explica la base teòrica del socialisme del segle xxi, la qual troba la seva aplicació pràctica més directa en el procés revolucionari de Veneçuela i, en menor mesura, en els seus homòlegs a Bolívia i l'Equador. El mateix Dieterich fou assessor governamental del govern bolivarià de Veneçuela.
Una altra de les seves obres d'especial interès, L'Aldea Global, escrita conjuntament amb Noam Chomsky, és un llibre en contra del sistema capitalista i el pensament únic. Aquest llibre va ser promocionat pràcticament a nivell mundial quan el president de Veneçuela, Hugo Chávez, el va anomenar en un discurs davant de l'ONU.

## Enllaços externs

* Heinz Dieterich a Rebelión Arxivat 2018-11-06 a Wayback Machine.
* Heinz Dieterich a Aporrea
* Heinz Dieterich a La Fogata
* Entrevista (7/2/2006) a Monthly Review (anglès)
# Gàlag del riu Cross

El gàlag del riu Cross (Sciurocheirus cameronensis) és una espècie de primat de la família dels galàgids.

## Descripció

El seu cap i cos fan uns 17 centímetres de llarg, i té una cua d'uns 25 centímetres.

## Distribució

Viu al nord-oest del Camerun i al sud-est de Nigèria.

## Referències

* ↑ «Answers.com Animal Encyclopedia Northern Greater Bushbaby». (anglès)
* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 124. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
# Guillaume Henri Dufour

Guillaume Henri Dufour (Constança, 1787 — Les Contamines, Ginebra, 1875) va ser un general i enginyer suís.
Durant el Primer Imperi Francès participà en diverses campanyes al servei dels francesos. Després de la guerra va viure a Suïssa on va ocupar diversos càrrecs fins a esdevenir general en cap de l'exèrcit federal durant la breu guerra de Sonderbund. El 1864 va presidir la primera convenció de Ginebra que va portar a la creació de la Creu Roja Internacional. El Dufourspitze, la muntanya més alta de Suïssa va ser batejada en honor seu.

## Referències

* ↑ «Guillaume Henri Dufour». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Guillaume-Henri Dufour a Espartacus Internacional
# Guerra Civil portuguesa

La Guerra Civil portuguesa, també coneguda com a Guerres Liberals, Guerra Miguelista o Guerra dels Dos Germans (en portuguès i respectivament: Guerra Civil portuguesa, Guerras Liberais, Guerra Miguelista o Guerra dos Dois Irmãos) fou una guerra civil que es desenvolupà a Portugal entre liberals constitucionalistes i absolutistes sobre la qüestió de la successió reial, que durà del 1828 al 1834.
La causa radicà en el respecte de les normes establertes per la successió del tron portuguès davant la presa en consideració de les Corts del 1828, que havien aclamat a Miguel I com a rei de Portugal. Les parts enrolades en el conflicte van ser el partit constitucionalista progressista de la reina Maria II de Portugal, que va rebre el suport del seu pare, Pere I del Brasil i IV de Portugal abans de l'esclat del conflicte, i el partit tradicionalista de Miquel I de Portugal. Després de tres anys de guerra civil, El 22 d'abril de 1834 els liberals Regne Unit, el Regne de França, el regne d'Espanya i el regne de Portugal van signar la Quàdruple Aliança en suport mutu i Miquel I es va veure obligat a abdicar el 26 de maig de 1834 en la Capitulació d'Évora Monte i fou expulsat del Regne. En la guerra intervingueren el Regne Unit, França, Espanya i l'Església Catòlica.

## Referències

* ↑ «Legión Extranjera Francesa» (en castellà). XIX. mendeko historia militarra Euskal Herrian. Zumalakarregi Museoa, 2006. [Consulta: 27 setembre 2015].
* ↑ «História de Portugal, 1 e 2 ciclos», (editorial Porto Editora). Arxivat de l'original el 2015-04-03. [Consulta: 30 març 2015].
# Guerra Civil ruandesa

La Guerra Civil ruandesa fou un conflicte a Ruanda entre el govern del president Juvénal Habyarimana i el Front Patriòtic Ruandès (FPR). El conflicte va començar l'1 d'octubre de 1990 amb la invasió del FPR i va acabar el 4 d'agost de 1993 amb la firma dels Acords d'Arusha que permeteren un govern de coalició.
No obstant això, l'assassinat de Habyarimana l'abril de 1994 es va convertir en un catalitzador del que es coneixeria com el Genocidi de Ruanda que va ocasionar al voltant de 800.000 morts de l'ètnia tutsi i la victòria final del FPR. Les causes compartides tant de la guerra com del genocidi han portat a diversos estudiosos a afirmar que els assassinats en massa de civils van ser un ressorgiment del conflicte militar i no una nova fase del conflicte ètnic. L'FPR va reprendre la seva ofensiva fins a aconseguir el control total del país. Va ser llavors quan el govern hutu a l'exili va utilitzar els camps de refugiats que s'havien creat en països limítrofs per desestabilitzar el nou govern de l'FPR. La intervenció de l'FPR i de les seves forces paramilitars van desencadenar la Primera Guerra del Congo (1996–1997), la qual al seu torn va conduir a la Segona Guerra del Congo (1998–2003), conflictes en els quals les forces hutus aspiraven a recuperar el control de Ruanda. Mentre que la guerra civil va acabar oficialment el 1993, part de la historiografia manté que el conflicte va acabar realment el 1994 amb la captura de Kigali, o bé amb el desmantellament dels camps de refugiats el 1996. La presència de petits grups rebels al llarg de la frontera ruandesa és també un altre element que ha estat utilitzat per afirmar que el conflicte civil no ha acabat, sinó que segueix en curs encara que en estat latent.

## Causes

Factors econòmics externs, com el descens del preu del cafè, principal producte d'exportació, i altres interns, sobretot la corrupció en el Nord del país (lloc de procedència de Habyarimana) van començar a provocar noves tensions en la segona meitat de la dècada dels 80. El cada vegada pitjor estat de la situació econòmica i l'acusació dels tutsis exiliats de no ser permesa la seva tornada al país, van ser les raons principals que van provocar la Guerra Civil Ruandesa.

## Referències

* ↑ "Timeline: Rwanda", BBC News, 8 August 2008; to support wording "ostensibly ended"
* ↑ Report of the Information Mission on Rwanda, Section 4: L'Attentat du 6 Avril 1994 Contre L'Avion du Président Juvénal Habyarimana] (en francès). Assemblee Nationale, 15/12/1998.
* ↑ «Rwanda: How the genocide happened». BBC, 17-05-2011. [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ Maron, Jeremy. «What led to the genocide against the Tutsi in Rwanda?». Canadian Museum for Human Rights, 26-06-2019. [Consulta: 28 desembre 2023].
# Riot Act

The Riot Act (1714) (1 Geo.1 St.2 c.5) va ser una acta del Parlament de la Gran Bretanya que autoritzava a les autoritats locals a declarar a un grup de dotze o més persones d'estar reunint-se il·legalment, i que per tant aquest grup s'havia de dispersar o esperar una acció punitiva. L'acta, el títol llarg de la qual era "Una acta per prevenir tumults i assemblees esvalotadores, i per a castigar més ràpida i eficaçment els esvalotadors", va entrar en vigor l'1 d'agost del 1715, i es va mantenir en els estatuts fins a l'any 1973.

## Vegeu també

* Black Act

## Referències

* ↑ Aquest títol curt va ser conferit per la Short Titles Act 1896, la secció 1a i el primer annex.

## Enllaços externs

* Text complet de la Riot Act (c. 1714 - 1715) (anglès)
* El Codi Criminal del Canadà (R.S. 1985, c. C-46) Arxivat 2011-01-05 a Wayback Machine. (anglès)
* Revisió de Michael Barnholden, Reading the Riot Act (2005) de Max Sartin Arxivat 2007-03-15 a Wayback Machine. (anglès)
* Entrevista de la BBC amb un historiador, contenent la Lectura de la Riot Act de Peter Donaldson (anglès)
# Fira de Circ al carrer de la Bisbal d'Empordà

La Fira de Circ al Carrer de la Bisbal d'Empordà és un Festival de Circ de Carrer que omple d'espectadors els carrers de La Bisbal d'Empordà durant el tercer cap de setmana de juliol. La voluntat d'aquest festival és oferir en un cap de setmana una programació diversa i engrescadora que sigui atractiva a tots els públics i edats.
La Fira de Circ és una activitat coorganitzada per l'entitat Fira de Circ i l'Ajuntament de la Bisbal d'Empordà. Els espectacles tenen lloc en més de 15 espais repartits per tota la ciutat. La gran majoria dels espectacles són gratuïts. Les companyies que hi actuen són tant nacionals com internacionals.
El 2012, la Fira de Circ al Carrer va ser guardonada amb el Premi Nacional de Cultura, en la modalitat de circ, atorgat pel Consell Nacional de les Arts i la Cultura (Conca).

## Història

Aquestes més de vint edicions que arranquen el 1996 de la mà de l'entitat juvenil Nuik’s, i formen part d'una segona etapa, ja que la Fira de Circ vigent va recollir el testimoni de l'entitat bisbalenca Paufila, que a principis dels anys vuitanta va organitzar les dues primeres edicions de la Fira de Circ. L'entitat Nuik’s va reprendre el projecte amb el compromís de dotar-lo d'una identitat pròpia i de nodrir-se de l'energia necessària perquè la Fira tingués assegurat el seu futur. Aquesta entitat es va anar transformant alhora que desapareixia donant lloc a l'actual entitat organitzadora Fira de Circ al Carrer de La Bisbal d'Empordà.

## Escola de Circ

Arrel de la Fira de Circ, l'any 2011 va néixer l'Escola de Circ de la Bisbal, que té com a objectiu potenciar i motivar la pràctica de circ a diferents sectors de la població, treballant els valors que d’aquesta se’n deriven.
Més concretament l’escola es basa en definir el circ com una eina que potencia el treball de la capacitat creativa, l’expressió corporal i dels valors de la constància, l’autosuperació i el compromís.

## Referències

* ↑ «La Fira de Circ al Carrer de la Bisbal d'Empordà programa 65 espectacles». Ara.cat.
* ↑ «La Fira del Circ al carrer de la Bisbal d'Empordà programa 65 espectacles i aposta per seguir creixent “en qualitat”». Arxivat de l'original el 2017-10-27. [Consulta: 25 abril 2018].
* ↑ «La Fira del Circ al carrer de la Bisbal d'Empordà programa 65 espectacles». Diari de Girona.
* ↑ «La Fira del Circ al Carrer de la Bisbal d'Empordà programa 65 espectáculos». La Vanguardia.
* ↑ «Escola de Circ».

## Enllaços externs

* Web oficial
# Hàtim at-Taí

Abu-Saffana (o Abu-Adí) Hàtim ibn Abd-Al·lah ibn Sad at-Taí (àrab: أبو سفانة (o أبو عدي) حاتم بن عبد الله بن سعد الطائي, Abū Saffāna (o Abū ʾAdī) Ḥātim b. ʾAbd Allāh b. Saʾd aṭ-Ṭāʾī), més conegut simplement com a Hàtim at-Taí (àrab: حاتم الطائي, Ḥātim aṭ-Ṭāʾī) fou un poeta àrab preislàmic que va viure a la segona meitat del segle vi. És considerat el prototipus del cavaller preislàmic, generós i hospitalari. Va ser el pare del sahabí Adí ibn Hàtim.

## Referències

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ḥātim al-Ṭāʾī".
# Comtat de Besiers

El comtat de Besiers fou una jurisdicció feudal d'Occitània. Besiers va passar al francs el 752 i era seu d'un bisbat. Els primers comtes degueren ser hispanii, favorables als francs. El 790 devia quedar inclòs en el ducat de Guillem I de Tolosa el sant; quasi res se saps dels comtes propis: vers 806-812 podria haver estat comte Liebulf), després Erlí (esmentat vers 812) i després Arnau de Besiers (mort abans del 821). El 826 fou donat a Bernat de Septimània i el 832 a Berenguer de Tolosa; el 835 va tornar a Bernat i al seu fill Guillem. El 863 estava en mans d'Humfrid de Barcelona i Septimània i el 865 fou donat a Bernat II de Tolosa passant a Bernat Plantapilosa el 872. Tots aquestos comtes nominals no es cuidaven del comtat. El 881 el rei Carloman va designar un vescomte, que des de llavors va tenir el domini efectiu del comtat de Besiers. El títol comtal no va desaparèixer tot i que fou nominal, i el 1230 va ser donat als bisbes de Besiers que el van portar fins a la revolució.

## Vegeu també

* Vescomtat de Besiers