OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Senedjemib Mehi

Senedjemib Mehi (snḏm ib nfr rn.f mḥ.i, ") va ser un escrib"a de l'antic Egipte, que va exercir també com a administrador i djati del rei Unas (2353 - 2323 aC), faraó de l'Alt i Baix Egipte durant la dinastia V.
Senedjemib Mehi en jeroglífic :
Com el seu pare, djati durant el regnat anterior, també portava el títol de "Director de totes les obres del Rei", per la qual cosa és segur que va ser l'arquitecte que va supervisar la construcció de la piràmide d'Unas a Saqqara.
La seva dona era la princesa Khentkaus, filla d'Unas, amb qui va tenir tres fills: dos homes, Senedjemib i Mehi i una dona, Khentkaus.

## Títols

Senedjemib Mehi va tenir molts títols, tots gravats a la seva tomba, cosa que demostra que va fer una carrera d'èxit:
* "Pilar de la gent del Knmt"
* "Preferit del rei" i "favorit del rei allà on sigui"
* "Supervisor dels dos tallers"
* "Supervisor de les dues armeries"
* "Supervisor de les dues cases d'or"
* "Supervisor de (totes) les insignes reials"
* "Supervisor dels escribes dels registres reials"
* "Supervisor de lli reial"
* "Supervisor dels dos graners"
* "Supervisor de totes les obres del rei"
* "Príncep hereditari"
* "Mestre d'obres reial a les dues cases" (és a dir, a l'alt i al baix Egipte)
* "Compte veritable"
* "Mestre dels secrets de tots els comandaments del rei"
* "Camarlenc reial"
* "Únic amic" (és a dir, del rei)
* "Cap de justícia i djati"

## Sepultura

Senedjemib Mehi es va fer construir una mastaba (G2378) no lluny de la del seu pare a Guiza, en la qual va ser enterrat amb la seva dona. La tomba va ser descoberta el 1842 per Karl Richard Lepsius, i excavada i investigada per George Andrew Reisner el 1914.
A més d'una estàtua de Senedjemib Mehi de mida real tallada en fusta i descoberta al serdab de la mastaba, es van trobar algunes estatuetes també en fusta que representaven presos lligats. S'han trobat tals figures més grans que al natural als complexos funeraris reials, en particular als de Djedkare-Isesi o de Pepi I a Saqqara, però va ser la primera vegada que es trobaven formant part de l'aixovar funerari d'un dignatari. També s'hi va trobar un recolzacaps d'alabastre, fragments de ceràmica, una estela porta falsa i eines de coure i pedra.
El conjunt d'aquestes estàtues s'exposa al Museu de Belles Arts de Boston.

## Referències

* 1 2 Brovarski, 2001.
* ↑ Brovarski, 2001, p. 158.

## Vegeu també

* Llista de djatis de l'antic Egipte.

## Bibliografia

* Brovarski, Edward. The Senedjemib Complex, (en anglès). vol. 7. Museum of Fine Arts of Boston, 2001 (Giza Mastabas). ISBN 978-0-87846-479-1.
# Rineloricaria reisi

Rineloricaria reisi és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Uruguai al Brasil.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Font de la Llena

La Font de la Llena és una font del terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, a l'antic terme d'Espluga de Serra, en territori de l'antic poble de Miralles i de l'encara habitat dels Masos de Tamúrcia.
Està situada a 900 m d'altitud, a la dreta del barranc de Miralles, al nord-oest dels Masos de Tamúrcia i a llevant de Miralles. És en els vessants meridionals de la Serra de Sant Gervàs, a ran del fons de la vall, sota l'extrem oriental de la Montanyeta de Llastarri. És també a la dreta del barranc de la Font de la Llena, al qual dona nom.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rocavion

Rocavion (en italià Roccavione, en piemontès Rocavion) és un municipi italià, a la Val Ges, dins de les Valls Occitanes, a la regió del Piemont. Limita amb els municipis del Borg Sant Dalmatz, Bueves, Roascha, Robilante i Valdieri. L'any 2007 tenia 2.860 habitants.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Arnaldo Giraudo | Llista cívica |
# Nospelt

Nospelt (en luxemburgués: Nouspelt) és una vila de la comuna de Kehlen del districte de Luxemburg al cantó de Capellen. Està a uns 11,3 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Nospelt». [Consulta: 20 setembre 2015].
# Miqui Otero

Miqui Otero (Barcelona, 1980) és novel·lista en llengua castellana i periodista català. Va començar gestionant projectes com la discogràfica Doble Vida Discos i alguns fanzines o cinefòrums locals.
L'any 2010 va publicar la seva primera novel·la Hilo musical (Alpha Decay), guanyadora el premi Nou Talent FNAC. Dos anys més tard, publicà La cápsula del tiempo (Blackie Books, 2012), escollit llibre de l'any per Rockdelux, que en la seva tercera edició porta venuts més de 10.000 exemplars. La seva darrera publicació, Rayos (Blackie Books, 2016) és la seva novel·la més íntima però alhora la més ambiciosa; considerada pels crítics "una de les grans novel·les de la ciutat de Barcelona". També ha participat en antologies de nous narradors com Última temporada (Lengua de Trapo, 2013) i en llibres col·lectius d'assaig com Una risa nueva (Nausicaa, 2010) i CT o La Cultura de la Transición (Debolsillo, 2012), entre d'altres.
Actualment col·labora a El País i a Cultura/s de La Vanguardia, anteriorment va col·laborar a El Confidencial, parla en diverses ràdios i fa classes sobre literatura i periodisme creatiu a la Universitat Autònoma de Barcelona.
Codirigeix, juntament amb Kiko Amat, el festival Primera Persona al CCCB.

## Referències

* ↑ «Pàgina web de l'escriptor (biografia, novel·les i la seva actualitat)». Arxivat de l'original el 2016-06-09. [Consulta: 1r juny 2016].
* ↑ «Pàgina web de l'agencia de l'autor, inclou biografia i informació sobre les seves obres.» (en castellà).
* ↑ «Miqui Otero. Informació de les seves novel·les».
* ↑ «Pàgina web de l'editorial Alpa Decay».
* ↑ «Pàgina web de l'editorial Blackie Books».
* ↑ «Pàgina web de l'editorial Rockdelux».
* ↑ «Miqui Otero. Rayos».
* ↑ «Pàgina web de l'editorial Nausicaa».
* ↑ «Pàgina web de l'editorial Debolsillo (Megustaleer)».
* ↑ «Pàgina web del Festival Primera Persona de Barcelona.».
* ↑ «Miqui Otero». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Shine On

Shine On és una caixa recopilatòria editada el 17 de novembre de 1992 que inclou 8 CD corresponents a la discografia de Pink Floyd, encara que realment es tracta de 7 obres. Els esmentats àlbums són:
* A Saucerful of Secrets
* Meddle
* The Dark Side of the Moon
* Wish You Were Here
* Animals
* The Wall (2 CD)
* A Momentary Lapse of Reason
Així mateix inclou un CD anomenat The Pink Floyd Early Singles que conté els senzills inicials de la banda que no es troben en cap altre àlbum oficial.
Ve acompanyat d'un llibre amb abundants fotografies i que repassa els àlbums indicats, així com diverses postals amb les portades dels mateixos i la de la mateixa portada de la caixa.
Curiosament aquesta caixa no inclou el primer àlbum publicat " The Piper at the Gates of Dawn ".
També inclou una petita caixa on col·locar els 8 CD principals, els quals formen la portada del disc The Dark Side of the Moon.

## Referències

* ↑ «Shine On - Overview» (en anglès).
# Tàngara embridada

La tàngara embridada (Thlypopsis superciliaris) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, clars i vegetació secundària als Andes del nord-oest de Veneçuela. centre i sud de Colòmbia, Equador, nord-oest i est del Perú i oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tàngara embridada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Rineloricaria steindachneri

Rineloricaria steindachneri és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius costaners del nord-est del Brasil.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Un homme qui me plaît

Un homme qui me plaît és una pel·lícula francesa dirigida per Claude Lelouch de 1969.

## Argument

L'atzar fa que es trobin, als Estats Units, una actriu i un compositor, tots dos francesos. Deixant el seu marit i la seva filla a París, Françoise, famosa actriu de cinema, va cap als Estats Units, on l'espera un rodatge. Henri, compositor, casat amb una italiana, ha vingut sol a Nova York per gravar la música de la pel·lícula. Els atzars del rodatge els condueixen aviat tots dos a Los Angeles. Allà, es coneixen, prenen una copa junts i es converteixen en amants. L'endemà, Henri decideix retardar la seva tornada vint-i-quatre hores per portar Françoise a Las Vegas. Una nova nit d'amor més tard, lloguen un cotxe i comencen un periple a través dels Estats Units amb la intenció d'arribar a Nova York....

## Repartiment

* Jean-Paul Belmondo: Henri
* Annie Girardot: Françoise
* Kaz Garas: Paul
* Peter Bergman: Director
* Farrah Fawcett: Patricia
* Foster Hood: Indi
* Bill Quinn: Passatger
* Timothy Blake: The Dominos
* Jerry Cipperly: Cambrer al Cafè
* Marie Pia Conte: La dona de Henri
* Arturo Dominici: Oficial de fronteres
* Sweet Emma: Ella mateixa
* Marcel Bozzuffi: el marit de Françoise
# Rocaterçana

La Rocaterçana és una muntanya de 1.382 metres que es troba entre els municipis de Capolat i Castellar del Riu, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# Maurice Genevoix

Maurice Genevoix (Decize, 1890 — Xàbia, Marina Alta, 1980) va ser un escriptor francès.
Va ser ferit durant la Primera Guerra Mundial, experiència que inspirà dramatisme en les seves primeres narracions. Durant els anys 20 es convertí en un referent de la novel·la camperola i ambientà diverses narracions a l'Àfrica i el Canadà. Va ingressar a l'Acadèmia Francesa el 1946. Va entrar al Panteó de París l'11 de novembre de 2020.

## Obres

* Sous Verdun (1916)
* Nuits de guerre (1917)
* La boue (1921)
* Raboliot (1925, premi Goncourt)
* Marcheloup (1934)
* Eva Charlebois (1944)
* Tendre bestiaire (1969)
* Bestiaire enchanté (1970)
* Bestiaire sans oubli (1971)
* Lorelei (1978)
* Trente mille jours (1981), una autobiografia

## Referències

* ↑ «Maurice Genevoix». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Unnao

Unnao o Unao (Hindi: उन्नाव, urdú: اناو) és una ciutat i municipalitat de l'estat d'Uttar Pradesh, capital del districte d'Unnao a uns 18 km de Kanpur o Cawnpore. L'aeroport d'Amausi es troba a 50 km. La ciutat està situada a 26° 32′ N, 80° 30′ E﻿ / ﻿26.53°N,80.5°E﻿ / 26.53; 80.5. Consta al cens del 2001 amb una població de 144.917 habitants. El 1901 la població era de 13.109 habitants.

## Història

La tradició diu que fou fundada per Godo Singh al segle viii i segles després va passar als rages de Kanauj quan un oficial de nom Unwant Singh, va matar el governador i va construir un fort al que va donar el seu propi. Vers 1450 els descendents de Unwant Singh foren assassinats a traïció per uns sayyids que es van apoderar de la regió i que la van dominar en part fins al segle xx. En el regnat de Shah Jahan un shaykh de nom Fatehullah, s'hi va estanlir i encara es conserven alguns dels edificis que va erigir. Després fou part del territori del nawab d'Oudh fins a l'annexió del 1856 quan va passar als britànics. El 29 de juliol de 1857 es va lliurar la batalla d'Unnao entre les forces britàniques d'Havelock i els amotinats, que foren derrotats. El 1858 fou declarada capital de districte. El 1869 es va constituir la municipalitat.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Unnao, districte
* Unnao, ciutat
# Rineloricaria strigilata

Rineloricaria strigilata és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca de la Laguna dos Patos.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hensel, R. 1868. Beiträge zur Kenntniss der Wirbelthiere Südbrasiliens. (Fortsetzung). Arch. Naturgeschichte v. 34 (pt 1): 323-375.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Folsom

«Folsom» té aquests significats:
* cultura Folsom, cultura arqueològica paleoamericana que va ocupar gran part del centre d'Amèrica del Nord
* Toponímia:
** Folsom (Califòrnia), població a l'estat estatunidenc de Califòrnia
** Folsom (Louisiana), població a l'estat estatunidenc de Louisiana
** Folsom (Nou Mèxic), població a l'estat estatunidenc de Nou Mèxic
** Folsom (Nova Jersey), població a l'estat estatunidenc de Nova Jersey
** Folsom (Pennsilvània), població a l'estat estatunidenc de Pennsilvània
# Un home solitari

Un home solitari (originalment en anglès, Solitary Man) és una pel·lícula estatunidenca de 2009 codirigida per Brian Koppelman i David Levien. La pel·lícula és protagonitzada per Michael Douglas, Susan Sarandon, Jenna Fischer, Jesse Eisenberg, Mary-Louise Parker i Danny DeVito. La pel·lícula va rebre crítiques generalment positives, tot i que va recaptar només 5,68 milions de dòlars contra un pressupost de 15 milions de dòlars. S'ha doblat al català oriental i al valencià.

## Repartiment

* Michael Douglas com a Ben Kalmen
* Mary-Louise Parker com a Jordon Karsch
* Jenna Fischer com a Susan Porter
* Imogen Poots com a Allyson Karsch
* Susan Sarandon com a Nancy Kalmen
* Danny DeVito com a Jimmy Marino
* Jesse Eisenberg com a Daniel Cheston
* Ben Shenkman com a Peter Hartofilias
* David Costabile com a Gary Porter
* Richard Schiff com a Steve Heller
* Bruce Altman com el Dr. Steinberg
* Olivia Thirlby com a Maureen (sense acreditar)
* Arthur J. Nascarella com a Nascarella
* Lenny Venito com a Todd The Building Manager
* Douglas McGrath com a Dean Edward Giletson
* Gillian Jacobs com a noia alta

## Referències

* ↑ Roger Ebert «Solitary Man». Chicago Sun-Times, June 9, 2010. «Here is one of Michael Douglas' finest performances. Because the other characters, no matter what they think, never truly engage Ben Kalman, he's on that stage by himself. Everyone else is in the audience. Douglas plays Ben as charismatic, he plays him shameless, he plays him as brave, and very gradually, he learns to play him as himself. That's the only role left.» Arxivat de febrer 20, 2013, a Wayback Machine.
* ↑ «Un home solitari». ésAdir. [Consulta: 16 gener 2023].
* ↑ «Un home solitari». À Punt, 15-01-2023. [Consulta: 16 gener 2023].
# Roland Königshofer

Roland Königshofer (Neunkirchen, Baixa Àustria, 24 d'octubre de 1962) va ser un ciclista austríac que s'especialitzà en el mig fons darrere motocicleta. Va guanyar deus medalles als Campionats del món d'aquesta especialitat, tres d'elles d'or.
El seu germà Thomas també competí en mig fons.

## Palmarès en pista

* 1989
** Campió del món de mig fons amateur
* 1990
** Campió del món de mig fons amateur
* 1991
** Campió del món de mig fons amateur

## Palmarès en ruta

* 1986
** 1r a la Volta a Grècia

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Odivelas

Odivelas és un municipi portuguès, situat al districte de Lisboa, a la Regió de Lisboa i a la subregió de Gran Lisboa. L'any 2004 tenia 143.995 habitants. Limita al nord-est amb Loures, al sud-est amb Lisboa i a l'oest amb Amadora i Sintra. Fou creat el 1998 por desmembrament del de Loures.
Població del concelho d'Odivelas (2001 – 2004) :
| 2001 | 2004 |
| 133847 | 143995 |

## Freguesies

* Caneças
* Famões
* Odivelas, anteriorment Odivelas (Lumiar e Carnide)
* Olival Basto
* Pontinha
* Póvoa de Santo Adrião
* Ramada
# Shincal

Shincal, també anomenat El Shincal o Shincal de Quimivil, és una ciutat ameríndia actualment en ruïnes que es troba en el departament de Belén de la província argentina de Catamarca. A la seva plaça d'armes (o plaça central) esquarteraren el cacic Juan Chelemín, després de ser derrotat en el Primer alçament Calchaquí.

## Ubicació

Les ruïnes del complex del Shincal són en les coordenades 27° 40′ S, 67° 10′ O﻿ / ﻿27.667°S,67.167°O﻿ / -27.667; -67.167, a 6 km al nord-oest de la petita ciutat de Londres i a 25 km a l'oest-sud-oest de la ciutat de Belén. El terreny on és el Shincal és una petita vall de la preserralada dels Andes en el sector de la serra de Quimivil.

## Característiques de les ruïnes

Tot i que hi ha vestigis preinques que indiquen el Shincal com un assentament poblat pels diaguites i s'hi troben rastres de la cultura Belén, el lloc fou important després de la invasió quítxua i durant un període que va des de ca. 1481 al 1536. El motiu que fos un centre important de la dominació inca s'entén en notar que era una cruïlla del kapak ñan ('camí gran' o 'camí de l'Inca') entre l'antic Tucumán annexat al Tawantinsuyu i el Kiri-Kiri o zones del centre i nord de Xile pel pas de San Francisco. Per açò el Shincal, amb una planta de 24 hectàrees, tenia una plaça central amb un ushnu (petit monticle piramidal símbol del poder inca), un centenar d'edificacions, diversos dipòsits (kollkas i tampus), una espècie d'important caserna amb habitatges de pirca (parets de pedra) del tipus kallanka; aquests pavellons rectangulars semblen haver servit tant com a habitacions comunals i com a fàbriques (especialment, tèxtils); s'hi troben també restes de muralles de pirca.
Després de la caiguda del Tawantinsuyu i la primera entrada d'invasors espanyols (Diego de Almagro el 1536) la petita ciutat ameríndia, que devia aplegar unes 800 persones, fou despoblant-se per desestructurar les defenses que oposaven els aborígens diaguites, i en el seu lloc els espanyols fundaren la ciutat de Londres al 1558.
La Fundació d'Història Natural Félix de Azara creà un modern museu de lloc, que funciona també com un centre d'interpretació d'aquest jaciment arqueològic.

## Toponímia

L'etimologia més acceptada indica que el topònim és una paraula mixta, deriva del quítxua chillka i la desinència espanyola al; és a dir, significaria 'Lloc on abunda la chilca'. La chilca, planta també anomenada suncho (Flourensia campestris) és un arbust espinós que creix en llocs humits, de sabor amarg, amb aquesta planta es prepara una espècie d'encens. La població de la zona pronuncia usualment shilca i fins i tot shinca en lloc de chillka o chilca.

## Accés

S'hi permet l'accés en petits grups, per preservar el lloc arqueològic. S'hi accedeix per un camí rural des de Londres, eixint de la RN 40.

## Imatges

* Museu de la Plata
* Ruïnes del Shincal
* Entrada a les ruïnes

## Enllaços externs

* Lloc amb algunes fotos del Shincal de Quimivil.
* Marató Sustentable El SHINCAL. Arxivat 2019-02-01 a Wayback Machine.