OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Otomí clàssic

Otomí clàssic és el nom utilitzat per a l'otomí com era parlat en els primers segles de domini colonial espanyol a Mèxic i documentat pels frares espanyols que van aprendre l'idioma per tal de catequitzar als pobles otomís. Durant el període colonial molts otomís van aprendre a escriure la seva llengua en alfabet llatí. A conseqüència d'això d'aquell període hi ha un nombre important de documents en otomí tant seculars com religiosos, i els documents més coneguts són els còdexs de Huichapan i Jilotepec. El text en otomí clàssic no era fàcilment accessible des que els frares espanyols Otomi fracasssaren en diferenciar les vocals variades i els sons consonàntics de la llengua otomí.
El frares en van escriure nombroses gramàtiques, la més antigament documentada de les quals era l'Arte de la lengua otomí de Pedro de Cárceres en 1580 (però no fou publicada fins al 1907). En 1605 Alonso de Urbano va escriure un diccionari trilingüe espanyol-nàhuatl-Otomi, que també inclou un petit esbós de notes gramaticals sobre l'otomí. Se sap que el gramàtic del nàhuatl Horacio Carochi va escriure una gramàtica de l'otomí, però dissortadament no ens en ha arribat còpies. En la segona meitat del segle xviii un religiós jesuïta anònim va escriure la gramàtica Luces del Otomi, i Neve y Molina va compondre un diccionari i una gramàtica.

## Referències

* ↑ Ecker, Lawrence. Códice de Huichapan: paleografía y traducción (en castellà). México, D.F.: Instituto de Investigaciones Antropológicas-UNAM, 2001. ISBN 968-36-9005-X. OCLC 250044448.
* ↑ Hekking, Ewald. «The Case of Otomí: A contribution to grammatical borrowing in crosslinguistic perspective». A: Yaron Matras and Jeanette Sakel (eds.). Grammatical Borrowing in Cross-Linguistic Perspective (online reproduction by publisher) (en anglès). Berlin and New York: Mouton de Gruyter, 2007, p. 435–464. DOI 10.1515/9783110199192.435. ISBN 978-3-11-019628-3. OCLC 176648892.
* ↑ Lope Blanch, Juan M.. Cuestiones de filología mexicana (en castellà). México, D.F.: Instituto de Investigaciones Filológicas UNAM, 2004. ISBN 970-32-0976-9. OCLC 56893165.
* ↑ Lastra, Yolanda. Los otomíes: su lengua y su historia (en castellà). México, D.F.: Instituto de Investigaciones Antropológicas UNAM, 2006. ISBN 978-970-32-3388-5.
* ↑ Neve y Molina, L.D. Luis de. Erik Boot (ed.). Reglas de Orthographia, Diccionario, y Arte del Idioma Othomi (PDF) (en castellà). Foundation for the Advancement of Mesoamerican Studies, Inc., 2005 [Consulta: 25 novembre 2006].

## Bibliografia

* Cárceres, Pedro de «Arte de la lengua othomí». Boletín del Instituto Bibliográfico Mexicano. Instituto Bibliográfico Mexicano. [Mexico D.F.], 6, 1907 [ca. 1550-1600], pàg. 39–155.
* Wright Carr, David Charles «Lengua, cultura e historia de los otomíes» (online version [repaginated from original]). Arqueología mexicana. Instituto Nacional de Antropología e Historia, Editorial Raíces [México, D.F.], 13, 73, 2005, pàg. 26–29. Arxivat de l'original el 2011-02-26. ISSN: 0188-8218. OCLC: 29789840 [Consulta: 5 desembre 2013]. (castellà)
# Grindsted

Grindsted és una ciutat danesa de la península de Jutlàndia, capital del municipi de Billund que forma part de la regió de Syddanmark, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial. El riu Grindsted travessa la ciutat i forma un llac, el Grindsted Engsø, abans d'ajuntar-se uns kilòmetres més endavant amb l'Ansager per formar el riu Varde.
La ciutat és la ciutat més gran de la zona, és a 40 km Vejle i a 43 km d'Esbjerg, en el passat havia tingut servei de ferrocarril per a passatgers però avui dia només és un ramal de mercaderies que arriba fins al nus ferroviari de Bramming, a prop d'Esbjerg.

## Història

Grindsted s'esmenta per primera vegada al segle xiv, però durant segles va ser només un petit poble al mig de l'erm. Però el 1908 es va decidir a construir una línia de ferrocarril entre Silkeborg i Bramming amb una estació a Grindsted. El 1914 es va construir una altra via fins a Vejle. El 1919 es construiria la línia entre Kolding i Troldhede passant per Grindsted i una altra fins a Varde, tot plegat va convertir la ciutat en un important nus ferroviari.

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
# Third Avenue

La Third Avenue (en català, Tercera Avinguda) és una avinguda de l'East Side de Manhattan, a la ciutat estatunidenca de Nova York. Segueix una orientació de nord a sud. El seu extrem meridional toca a Astor Place i St. Mark's Place. És una de les quatre vies que formen The Hub, un punt d'altíssima densitat de trànsit i arquitectural al South Bronx.

## Referències

* ↑ Bronx Hub Arxivat 1 agost 2009, a Wayback Machine.
# Ígor de Kíev

Ígor (en nòrdic antic: Ingvar) va ser un monarca vareg de la Rus de Kíev, regnant entre els anys 912 i 945. Es coneixen molt poques dades de la seva vida i el seu govern, la majoria de les quals s'han extret de la Primera Crònica. Hom suposa que no es van poder efectuar gaire registres en aquella època a causa del domini dels Khàzars. De fet, es dubta fins i tot si Ígor era descendent del fundador de la dinastia, Rúrik.
Ígor va assetjar dos cops la ciutat de Constantinoble, el 941 i el 944. Tot i així, la destrucció del seu exèrcit pels estralls del foc grec va obligar el príncep a signar un tractat de pau amb l'emperador romà d'Orient Romà I Lecapè, el qual ha estat recollit a la dita Crònica de Néstor. D'altra banda, els russos de Kíev van saquejar en els anys 913 i 944 els petxenegs de la mar Càspia mitjançant diverses expedicions a la zona ordenades per Ígor.
En contra d'aquests escrits, segons l'historiador francès Constantine Zuckerman, la cronologia que recull la Primera Crònica posa de relleu el fet que Ígor només va regnar al Rus de Kíev durant tres anys, des de l'estiu de 941 fins a la seva mort, el 945. De fet, cap crònica recull el seu nom en dates anteriors al 941, tot i que hom reconeix la mort del seu predecessor al tron, Oleg, el 912.
El príncep Ígor va trobar la mort el 945, mentre recollia els tributs de les poblacions drevlianes. Segons escriu l'historiador romà d'Orient Lleó el Diaca, "Van aconseguir lligar al príncep a dos arbres que havien estat inclinats. En deixar que recuperessin la seva posició, van destrossar el cos del príncep". La Primera Crònica busca la causa d'aquest assassinat en el fet que Ígor va intentar cobrar els tributs fins a dos cops en un mateix mes.
Com a resultat d'aquest fet, la successora en el tron, la seva dona Olga va modificar de dalt a baix el sistema de recollida de tributs (poliudie), en el que es pot anomenar la primera reforma legal de la qual es té memòria a l'Europa de l'Est.

## Referències

* ↑ Skylitzes, John. Cambridge University Press, 2010 (en anglès), p. 221.
* ↑ Martin, Janet. Cambridge University Press (en anglès), 2004, p. 115-116.
* ↑ Cartechini, Matteo. «La Rus de Kiev, el origen común de Rusia y Ucrania» (en castellà). National Geographic, 24-02-2023. [Consulta: 28 setembre 2024].
# Sport Club Thunerstern

L'Sport Club Thunerstern és un club d'hoquei sobre patins de Thun (Suïssa) fundat l'any 1959.

## Palmarès

* 8 Lligues suïsses (1979-80, 1987-88, 1988-89, 1989-90, 1990-91, 1993-94, 2000-01, 2004-05)
* 7 Copes suïsses (1986, 1989, 1994, 1997, 1998, 2001, 2006)
* Finalista de la Recopa d'Europa (1992-93)

## Referències

* ↑ «Schedule of the first qualifying round of WSE Champions League Men and Women» (en anglès). WSE, 16-08-2023. [Consulta: 7 gener 2024].
* ↑ «Barcelos y Novara, los otros dos campeones continentales» (en castellà). MundoDeportivo.com, 07-06-1993. [Consulta: 19 març 2018].

## Enllaços externs

* Sport Club Thunerstern - Lloc web oficial
# Ove Grahn

Ove Grahn (Alingsås, 9 de maig de 1943 - Alingsås, 11 de juliol de 2007) fou un futbolista suec de les dècades de 1960 i 1970.
Fou 45 cops internacional amb la selecció de futbol de Suècia amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1970 i a la Copa del Món de Futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de IF Elfsborg, Grasshoppers i Lausanne Sports.

## Referències

* ↑ FORMER SWEDEN STAR DIES a theworldgame
* ↑ «Sweden national football team stats» (en swedish). passagen.se. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2013. [Consulta: 5 setembre 2020].
* ↑ Ove Grahn a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Ove Grahn a worldfootball.net
# Zosterop de Vanikoro

El zosterop de Vanikoro (Zosterops gibbsi) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa de Vanikoro, a les Santa Cruz.

## Referències

* ↑ «Zosterop de Vanikoro». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Pili

«Pili» té aquests significats:
* Pili (barret), tipus de barret utilitzat en l'antiguitat
* Pili o Canarium ovatum, fruit tropical
* Pili (Filipines), ciutat de les Filipines productora del fruit tropical
* Pili (micologia), barret dels fongs
* Pili (ornitologia), part superior del cap de les aus
* Pili, plural de pilus, estructures en forma de pèl que es troben a la superfície de molts bacteris.
Viccionari
# Hans Jörg Butt

Hans-Jörg Butt (Oldenburg, Baixa Saxònia, Alemanya, el 28 de maig de 1974) és un futbolista alemany retirat que jugava com a porter. El seu primer equip va ser el VfB Oldenburg. El 2010 jugava al Bayern de Múnic. A més de ser un porter segur i confiable, és un excel·lent llançador de tirs lliures i penals.

## Internacional

Debutà en la selecció de futbol d'Alemanya el 7 de juny del 2000 amb victòria de 8 a 2, ha estat internacional amb la selecció de futbol d'Alemanya i ha jugat 3 partits internacionals.
A nivell internacional va arribar amb el Bayer Leverkusen a la final de la Lliga de Campions en el 2002 perdent-la 2 a 1 contra el Reial Madrid Club de Futbol capitanejat per Zidane.
Actualment és titular en el Bayern de Múnic havent relegat a la banqueta a Michael Rensing per les seues dolentes actuacions. Butt ha tingut un bon acompliment en el Bayern això li va fer guanyar-se la confiança de Van Gaal.
El dia 8 de desembre del 2009, Butt, és l'encarregat de transformar el penal en el partit entre Bayern de Múnic i la Juventus, corresponent a la jornada número 6 de la Champions League, que va avançar als bavaresos en el marcador per a acabar aixafant al seu rival amb un marcador d'1 a 4. Així es converteix en el primer porter de l'equip alemany a transformar una pena màxima en un partit de Champions League.

## Participacions en Copes del Món

| Mundial | Seu | Resultat |
| Copa Mundial de Futbol de 2002 | Corea del Sud i Japó | Subcampió |

## Clubs

| Club | País | Any |
| VfB Oldenburg | Alemanya | 1994-1997 |
| Hamburger SV | Alemanya | 1997-2001 |
| Bayer Leverkusen | Alemanya | 2001-2007 |
| SL Benfica | Portugal | 2007-2008 |
| FC Bayern Múnic | Alemanya | 2008- |

## Referències

* ↑ «Rogerio Ceni: Sao Paulo keeper into club record books». BBC, 04-06-2015. [Consulta: 3 abril 2016].

## Enllaços externs

* Perfil al lloc web del Bayern Múnic (anglès)
* Estadístiques de la seua carrera a Fussballdaten (alemany)
* Qui és qui al Leverkusen (alemany)
* Estadístiques a FootballDatabase (anglès)
# Ígor Vladímirovitx Kornéiev

Ígor Vladímirovitx Kornéiev (Игорь Владимирович Корнеев; Moscou, Rússia, 4 de setembre de 1967) és un exfutbolista rus que jugava com a migcampista ofensiu. Des del 2002 també té la nacionalitat neerlandesa.
Pel que fa a clubs, Kornéiev inicià la seva trajectòria al PFC CSKA Moscou rus. L'any 1991 fitxà per l'Espanyol on va viure tres brillants temporades. L'any 1994 Johan Cruyff l'incorporà al FC Barcelona però no disposà de minuts i a final de temporada abandonà el club i marxà al futbol neerlandès a SC Heerenveen, Feyenoord Rotterdam i NAC Breda. Es retirà el 2003.
Amb la selecció de Rússia disputà 14 partits i marcà 3 gols. Disputà el Campionat d'Europa de 1992 i la Copa del Món de 1994. Fou nomenat futbolista rus de l'any, el 1991.
# Sport Clube Freamunde

L'Sport Clube Freamunde és un club de futbol portuguès amb seu a Freamunde, Paços de Ferreira. Fundat el 19 de març de 1933, actualment juga al Campeonato de Portugal, i juga els partits a casa al Complexo Deportivo del SC Freamunde, amb capacitat per a 4.000 persones.
José Bosingwa, que després va aconseguir la fama amb el Porto, el Chelsea i la selecció de Portugal, va començar la seva carrera professional a Freamunde.

## Història

Freamunde va començar quan el cardenal António Filipe va veure un grup de nens jugant als carrers de Freamunde, i va decidir crear-hi un club, organitzant equips gratuïtament. Primer es va anomenar Freamunde Sport Clube.
Un altre clergue, el Pare Castro, va ser el principal responsable de les primeres fundacions professionals del club. L'any 1933, l'equip va començar a jugar partits en un camp propietat d'ell, el Campo do Carvalhal. Dos anys després, el club va començar a competir a la Liga Invicta - Coneguda en anys posteriors com a segona divisió – fent els colors que durarien les dècades següents: camisa i mitjons blaus i pantalons curts blancs. La lliga, però, va plegar dos anys més tard, i l'equip va començar a jugar al Campeonato da Promoção, després d'unir-se a l'Associació de Futbol de Porto.
El 1944, es va perfilar el primer estatus de Freamunde – cinc anys després, Castro va morir. L'any 1999, després de dos ascensos consecutius, el club va assolir primer el nou segon nivell, amb una durada de dues temporades, i tornant de nou per a la campanya 2007–08 després de ser coronat campió de la tercera divisió (Zona Nord); durant els primers anys 90 i 2000, Jorge Regadas va exercir com a entrenador durant diverses temporades.

## Palmarès

   * Lligues de tercer nivell:
   * Segona divisió portuguesa: 1998–99, 2006–07
   * Campeonato Nacional de Seniores: 2013–14

## Referències

* ↑ «Bosingwa impõe-se em Freamunde» (en portuguès). Record, 11-04-2001 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ «FPF dá título da II B a três clubes e suspende Nacional de Iniciados» (en portuguès). Record, 06-07-1999 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ «Freamunde sagra-se campeão» (en portuguès). Record, 26-05-2007 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ «Técnico Jorge Regadas sereno na hora da festa do Gondomar» (en portuguès). Record, 26-11-2002 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ «Jorge Regadas renova vínculo» (en portuguès). Record, 04-06-2007 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ «Jorge Regadas continua por mais uma época» (en portuguès). Record, 24-04-2009 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ «Jorge Regadas regressa ao comando técnico» (en portuguès). Record, 25-02-2013 [Consulta: 21 octubre 2013]. Arxivat 12 de maig 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-05-12. [Consulta: 19 juny 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (en portuguès)
# Ove Kindvall

Ove Kindvall (Norrköping, 16 de maig de 1943) és un exfutbolista suec de la dècada de 1960.
Fou 43 cops internacional amb la selecció sueca amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1970 i 1974.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de IFK Norrköping, Feyenoord i IFK Göteborg.

## Referències

* ↑ «European Footballer of the Year ("Ballon d'Or") 1969». RSSSF [Consulta: 15 març 2016].
* ↑ «Greatest players». gopeking.net (unofficial IFK Norrköping fansite). Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 15 març 2016].
* ↑ Ove Kindvall a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ (neerlandès) Profile a beijen.net Arxivat 2013-01-27 a Wayback Machine.
* ↑ (neerlandès) History of Feyenoord
# Zosterop de Tagula

El zosterop de Tagula (Zosterops meeki) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i clars de les terres altes de l'illa de Tagula, propera al sud-est de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Zosterop de Tagula». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Pla d'Iglésies

El Pla d'Iglésies és una plana del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situada en el sector central del terme, a la part oriental del territori del poble de Sant Quirze Safaja. Ès a la dreta del Rossinyol, en un esperó del serrat on es troba la masia del Serrà, al seu sud-est. En l'actualitat no té ús agrícola.

## Enllaços externs

* El Pla d'Iglésies en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hans Jürgen Press

Hans Jürgen Press (15 de maig de 1926 a Klein Konopken, Masúria - 19 d'octubre de 2002 a Hamburg) va ser un il·lustrador alemany i autor de llibres infantils. Molts dels seus llibres contenen contes i trencaclosques i el lector ha de buscar en les il·lustracions les pistes per resoldre el misteri.
Press va ser empresonat a Algèria, Anglaterra i els EUA durant la Segona Guerra Mundial. Es va traslladar a Hamburg el 1945 i va estudiar a la Hochschule für Bildende Künste. El 1953 va començar a fer il·lustracions per a Sternchen (literalment, "petit estel"), el suplement infantil de la revista alemanya Stern (que en alemany significa "estel").
Inventà Der kleine Herr Jakob (el petit senyor Jakob), un petit home amb un barret fort i bigoti que mai parla, però les tires còmiques que protagonitza van acompanyades de textos en vers.
Les aventures de la banda Mà Negra són una sèrie de misteris protagonitzat per quatre nens detectius on el jove lector pot participar endevinant la solució. Va aparèixer en capítols setmanals i la solució a l'enigma es donava la setmana següent. El lector havia d'endevinar la solució mirant amb cura els dibuixos molt plens de detalls.
Press va ser un dels inventors del Wimmelbild, un gènere d'il·lustració deliberadament abarrotat de detalls, que dona als nens el plaer en la recerca d'un determinat element. També va escriure i il·lustrar llibres de ciència i coneixements, i nombrosos llibres i jocs per a nens.

## Obra traduïda al català

* Les aventures de La Mà Negra. Barcelona, La Magrana, 1999 (reedicions, 2012, 2014)
* La colla dels mandrils. Barcelona, Animallibres, 2007
* Operació al monestir dels corbs. Barcelona, Animallibres, 2008
* Escala de caragol: 75 endevinalles visuals. Barcelona, Animallibres, 2011

## Enllaços externs

* Informació de l'autor a Randomhouse.de Arxivat 2011-05-21 a Wayback Machine.
* Pàgina de fans de La Mà Negra
* Llibres de H. J. Press a les biblioteques de la Diputació
# Tahoua (regió)

Tahoua és una regió del Níger, amb capital a la ciutat de Tahoua. Té una àrea d'uns 106.677 km².
La regió de Tahoua està dividida en 7 departaments:
* Bkonni
* Bouza
* Illela
* Keita
* Madoua
* Tahoua
* Tchin-Tabaraden
Limita amb Nigèria i Mali i internament amb les regions Agadez, Maradi, Dosso i Tillabéri.
# Xeret

Xeret (en rus: Шерет) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 222 habitants. Pertany al districte municipal d'Ikí-Burul.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Г) 1:100000. Дагестан, Калмыкия, Астраханская область.1989». Arxivat de l'original el 2014-10-26.
* ↑ «L-38 карты Генштаба СССР. Элиста, Черкесск, Пятигорск, Волгодонск». Arxivat de l'original el 2014-10-26.
# Stephen Harriman Long

Stephen Harriman Long (Hopkinton, Nou Hampshire, 30 de desembre de 1784 - Alton (Illinois), 4 de setembre de 1864) fou un enginyer i explorador militar estatunidenc. Com a inventor, va destacar per les seves aportacions al disseny de locomotores de vapor. Com a oficial de l'exèrcit, va dirigir una expedició científica per una àrea molt extensa de les Grans Planes, que ell va descriure com el "Gran Desert Americà", denominació que fa fer fortuna en aquella època, fins al punt de fer endarrerir la conquesta del Far West durant vint anys. La muntanya Longs Peak, de 4.346 metres, a Colorado, es diu així per ell.
# Ove Andersson

Ove Andersson (Uppsala, 3 de gener de 1938 - George, 11 de juny de 2008) va ser un pilot de ral·li suec i el primer director d'equip a Toyota a la Fórmula 1. Era conegut amb el sobrenom de Påven ("Papa").

## Trajectòria

Ove Andersson comença a disputar ral·lis a partir de l'any 1962, disputant de forma puntual algun d'ells puntuable pel Campionat d'Europa de Ral·lis amb un Mini.
Els anys 1964 i 1965 es converteix en pilot de Saab, però posteriorment anà canviant de vehicle, aconseguint com a victòria més destacada el Ral·li de Suècia de 1966 amb un Lotus Cortina. A partir de 1968 es converteix en pilot de Ford, amb qui disputa el precursor del Campionat Mundial de Ral·lis, el Campionat internacional de constructors. Especialment exitós és l'any 1971, aconseguint la victòria amb un Alpine-Renault A110 1600 al Ral·li de Monte-Carlo, al Ral·li de Sanremo, al Ral·li dels Alps austríacs i al Ral·li Acròpolis, aconseguint el títol mundial de constructors per Alpine-Renault.
L'any 1972, Andersson crea el seu propi equip, el Andersson Motorsport, que acabarà sent l'embrió del equip Toyota pel Campionat Mundial de Ral·lis que es crearia a partir del 1973. L'equip tindria la seva seu a Uppsala. Durant aquests anys, Andersson es converteix, principalment, en pilot de Toyota i aconseguí set podis en les seves 28 participacions a proves mundialístiques, guanyant el Ral·li Safari de 1975 amb un Peugeot 504.
Ove Andersson combinà la seva tasca de gestió del Toyota Castrol Team amb la participació puntual a proves de ral·li fins a la dècada dels anys 80. L'equip de ral·li deixà de funcionar l'any 1999, quan Toyota decidí redirigir la seva tasca esportiva cap a la Fórmula 1, on hi debuten l'any 2002, mantenint-se Andersson en el projecte com a director d'equip. L'any 2003 Andersson deixa la seva tasca dins l'equip Toyota, mantenint-se això si com assessor.
Ove Andersson va morir l'11 de juny de 2008 mentre competía en un ral·li de cotxes clàssics a Sud-àfrica, el Ral·li Milligan, al col·lisionar de front amb un camió a una corva.

## Referències

* ↑ Shacki. «Ove Andersson - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 1r juny 2023].
* ↑ Torrijos, Gloria «Ove Andersson, ex director del equipo Toyota de fórmula 1» (en castellà). El País [Madrid], 15-06-2008. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «WRC: Murió Ove Andersson» (en castellà). [Consulta: 1r juny 2023].
# Pla d'en Boet

El Pla d'en Boet és un barri del sud-oest de Mataró, al Maresme. Pren el nom de la masia de Can Boet. Històricament havia estat una zona agrícola, i el barri va néixer com una zona residencial adjunta al “Polígono Espartero”, l’antecedent de l’actual Polígon del Pla d’en Boet i les Hortes del Camí Ral. L'any 2019 tenia 5631 habitants censats.
Els vestigis històrics de la Vil·la romana de Torre Llauder revelen que a la zona s'hi van instal·lar habitants d'Iluro cap el s.I d.c. Els carrers residencials del Pla d'en Boet, sorgits en el seu creixement com a barri essencialment obrer la dècada del 1970, estan caracteritzats pels anomenats "passatges", espais amb vivendes de protecció oficial i zones peatonals. Si bé fins a la dècada del 1990 en ocasions va ser considerat un barri amb certs problemes de degradació,posteriorment s'ha beneficiat del creixement d'equipaments educatius i esportius, així com de la construcció l'any 2002 d'una comissaria dels Mossos d'Esquadra. L'actual zona industrial del barri conviu amb diversos establiments d'oci nocturn. Esportivament el barri és seu del club de bàsquet AB Boet Mataró, que juga al Pavelló Municipal Eusebi Millan, i el club de futbol CE Pla d'en Boet, que juga al camp municipal Pla d'en Boet.

## Referències

* ↑ «Pla d'en Boet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Pla d'en Boet. L'evolució del barri obrer» (pdf). El Tot Mataró i Maresme, 2014 [Consulta: 18 març 2021].
* ↑ Estudi de la població a Mataró, 1 de gener de 2019. Mataró: Ajuntament de Mataró, 2019.
* 1 2 3 4 «Pla d’en Boet: un barri sense rastre de l’antiga mala fama». Capgròs, 30-09-2019 [Consulta: 18 març 2021].