OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Semiplà

Un semiplà en la geometria euclidiana és el conjunt de punts de l'espai formats per una recta continguda en un pla, anomenada vora o marge del semiplà i tots els d'una de les dues regions en què queda dividit el pla per la recta. Els dos semiplans en què es divideix un pla per una mateixa recta continguda en aquest pla s'anomenen semiplans oposats.

## Referències

* ↑ «Semiplà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Piranoscopi

Un piranoscopi és un instrument per mostrar grans flames controlades. El nom piranoscopi té les seves arrels en l'grec,πῦρ"piro" que significa "foc",Άνω"any" que significa "cel" iσκοπεῖν, "skopeîn", "mirar" o "veure". La ciència que s'encarrega d'investigar el progrés i propagació de les flames fent ús d'aquest instrument s'anomena piranoscòpia.

## Disseny de piranoscopis

Per tal d'aconseguir una combustió controlada i adequada d'un combustible, la missió més important d'un piranoscopi és l'atomització del combustible ràpidament per provocar una ignició segura.
A diferència dels llançaflames, el combustible ha de ser atomitzat anteriorment a la ignició. També hi ha la diferència que un piranoscopi només pot disparar en posició vertical, amb un marge d'error relativament petit.
Per complir les mesures de seguretat, el combustible i l'aire a pressió han d'estar aïllats entre si el major temps possible.

## Ús

Els piranoscopis s'usen freqüentment en ciència i art.
Per complir les mesures de seguretat dels piranoscopis és molt important connectar l'aire comprimit primer i pressuritzar el vas. Així s'evita que el combustible pugui entrar en el vas a causa d'algun error.

## Referències

* ↑ Five pyranoscopes at an art-performance in slowmotion

## Vegeu també

* Flama
* Foc
* Llançaflames

## Enllaços externs

* YouTube:Performance "Tanz der Pyranoskope"
# Granyén

Granyén (en castellà: Grañén) és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca dels Monegres.

## Geografia

Grañén es troba emplaçat en una petita elevació sobre la plana monegrina, a uns 66 km de la capital, Saragossa. El terme municipal comprèn també els pobles de Callén, Curbe, Fraella i Montesusín.

## Història

D'origen romà (el seu nom recorda a un terratinent que es deia Granius), a principis del segle xii, poc després que es produeixi la Reconquesta en aquest lloc, es designa com a lloc de realengo. Sancho Íñiguez (conegut de vegades com Sancio Eneconnes), el seu primer Senyor, s'anomena en els documents de la col·lecció diplomàtica de Pere I, estudiats i publicats pel professor Antonio Ubieto. En 1198, el Rei Pere II d'Aragó va cedir al bisbe Ricardo d'Osca el dret de patronat sobre l'Església de Grañén, i en 1258 Jaume I va lliurar a Blasco de Maça els castells i viles de Grañén i Robres.
En el segle xvi la vila passa a mans dels poderosos Ducs de Villahermosa. En 1785 aconsegueix la categoria de Vila i el 1849 és designat Ajuntament Independent.

## Vegeu també

* Blasco de Grañén
# Ferrotaramita

La ferrotaramita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup del nom arrel taramita. Aquest mineral es va anomenar originalment aluminotaramita. A causa de la redefinició del grup de la taramita en la nomenclatura d'amfíbols del 2012, el nom vàlid d'aquest material és l'actual.

## Característiques

La ferrotaramita és un silicat de fórmula química Na(CaNa)(Fe$^{2+}$₃Al₂)(Al₂Si₆O$_{22}$)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannil·loïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrokatophorita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, katophorita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al pou d'eclogita de Liset, al municipi de Selje (Sogn og Fjordane, Noruega). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferro-taramite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r gener 2020].
# John Mikkelsen Lauridsen

John Mikkelsen Lauridsen és un exjugador de futbol, nascut el 2 d'abril de 1959 a Ribe (Dinamarca). Actualment, treballa en una agència de transports a Dinamarca.

## Trajectòria

John Lauridsen va començar la seva carrera a l'Esbjerg fB de Dinamarca l'any 1978. Lauridsen va formar part de l'equip de l'Esbjerg que va guanyar el 1979 la Lliga danesa, i va fer el seu debut amb la selecció de Dinamarca el 1981. L'any 1982, va fitxar pel RCD Espanyol per jugar a la lliga espanyola. Al club català aconseguí arribar a la final de la Copa de la UEFA de 1988, però sortí derrotat davant el Bayer Leverkusen, en la tanda de penals del partit de tornada. Va disputar sis temporades a l'Espanyol, marcant 26 gols en 213 partits de lliga. Va formar part de l'equip danès a l'Eurocopa 1984, on va jugar dos partits i va marcar un gol contra Iugoslàvia.
L'any 1988 va ser traspassat al CD Málaga, on restà dues temporades. Lauridsen va retornar al seu club d'origen a Dinamarca el 1990 on es retirà de la pràctica del futbol el novembre de 1992.

## Palmarès

| Títol | Club | País | Any |
| Lliga danesa de futbol | Esbjerg fB | Dinamarca | 1979 |

## Enllaços externs

* «Lauridsen, el gran danés» (en castellà). hallofameperico.wordpress.com.
* Perfil a la selecció danesa
* (danès) Perfil a l'Esbjerg fB
* (castellà) Perfil a la LFP
# Ctèsicles (historiador)

Ctèsicles (grec antic: Κτησικλῆς, llatí: Ctesicles) fou un historiador grec autor d'una obra de cronologia (χρονικὰ o χρόνοι) de la qual Ateneu de Nàucratis en va preservar alguns fragments.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# DGN

DGN té els següents significats:
* Dirección General de Normas, organisme de normalització de Mèxic
* Dinitrat de dietilenglicol (del seu nom en anglès Diethylene Glycol diNitrate), compost químic utilitzat com a propel·lent en la pólvora sense fum
* DGN (format) (de l'acrònim en anglès de DesiGN), format de fitxer d'imatges usat en disseny assistit per ordinador
# Siagre

Siagre (en llatí Syager, en grec antic Σύαγρος) fou un poeta que suposadament va ser anterior a Homer.
Segons la tradició va florir després d'Orfeu i de Museu, i va ser el primer que va cantar a la guerra de Troia, segons diuen Claudi Elià i Eustaci de Tessalònica. Podria ser el mateix poeta que, segons Diògenes Laerci, Aristòtil va mencionar amb el nom de Sagaris i que feia contemporani d'Homer. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Syager a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 949
# Platja de la Marina

La platja de la Marina és una petita cala del municipi de Badalona (Barcelonès) situada al barri de La Mora, limitada a llevant pel contradic sud del port de Badalona, i per ponent pels espigons de protecció del sobreeixidor del col·lector interceptor de Llevant, que la separen de la platja de la Mora. Té una longitud de 140 m i una amplada mitjana de 40 m, amb sorra gruixuda i un pendent d'entrada a l'aigua molt fort.
El 2019 es va posar de manifest que la sorra de la platja, juntament amb la de la platja de la Mora, estava contaminada amb metalls pesant procedents de l'antiga fàbrica Cros. Es va tancat l'accés al públic i es va procedir a la descontaminació, obrint-se de nou al públic el juliol de 2020. El 2023 va aconseguir la distinció de Bandera Blava.
L'1 de gener de 2022 i de 2023 s'hi va celebrar el 'Primer bany de l'any a Badalona', organitzat per l'Ajuntament de Badalona amb el suport de Marina Badalona, l'Associació de Veïns La Mora Port BDN i la guingueta Puerto Bahía Club de Mar i Open Arms.

## Referències

* ↑ «Platja de la Marina». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «El Ayuntamiento de Badalona (Barcelona) reabre la playa portuaria de La Marina». Europa Press, 17-07-2020.
* ↑ «La platja de la Marina de Badalona obté el reconeixement de Bandera Blava». La Ciutat, 04-05-2023.
* ↑ «Badalona celebra el primer bany de l’any per segona vegada a la Platja de la Marina». Diari de Badalona, 31-12-2022.
# Gnur

Gnur (en grec antic: Γνούρος) va ser un rei dels escites a finals del segle vii aC i a principis del segle vi aC.
Segons Heròdot, era fill de Licos, i, casat amb una dona grega, va ser el pare de Sauli, que el va succeir com rei dels escites, i del filòsof Anacarsis.
Alguns autors diuen que Gnur no era rei, sinó només un membre de la família reial, degut a l'ambigüitat de les fonts d'Heròdot, que fa possible la transmissió del poder dels reis escites de pares a fills i també als germans.

## Referències

* ↑ Heròdot. Històries, IV, 76, 6
* ↑ Skrzinskaâ, M. V. Скифия глазами эллинов / Skifiâ glazami èllinov (Escítia a través dels ulls dels hel·lens). Sant Petersburg: Алетейя (Aletejâ), 2001, p. 89-90. ISBN 9785893291087.
# Ferrostrunzita

* No s'ha de confondre amb la ferristrunzita.
La ferrostrunzita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la strunzita.

## Característiques

La ferrostrunzita és un fosfat de fórmula química Fe$^{2+}$Fe$^{3+}$₂(PO₄)₂(OH)₂·6H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1983, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: 149594.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Raccoon Creek del mont Mullica, una muntanya situada a la població de Harrison, dins el comtat de Gloucester (Nova Jersey, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, així com a Anglaterra, Suècia, Polònia, Bèlgica, França, Alemanya, Itàlia i Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ «Ferrostrunzite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 octubre 2021].
# Laurent Gaudé

Laurent Gaudé (1972 París) dramaturg i escriptor francès. Premi Goncourt 2004.

## Biografia

Va néixer a París el 6 de juliol de 1972. S'ha format en lletres modernes (Sorbona) i estudis teatrals a París.
El 1997 va publicar la seva primera peça teatral "Onysos le furieux", que va ser representada per primer cop l'any 2000 a Strasbourg (Teatre Nacional) amb la posada en escena de Yannis Kokkos, i el 2001 la primera novel·la "Cris".
El 2002 va guanyar el Premi Goncourt des Lycéens, amb la novel·la "La mort du roi Tsongor". i el 2004 el Goncourt per "Le Soleil des Scorta", novel·la traduïda en 40 països. i que abans de rebre el premi ja havia venut 80000 exemplars.
A part de la seva activitat com a autor també publica articles en les revistes "Les Temps Modernes" i "Alternatives théâtrales".
Com a curiositat, a França el 2015 les proves de llengua francesa del batxillerat van incloure un comentari de text de l'obra de Gaudé, "Le Tigre bleu de l'Euphrate".

## Obres
### Novel·la

* Cris (2001)
* La mort du roi Tsongor (2002)
* Le soleil des Scorta (2004)
* Eldorado (2006)
* La porte des enfers (2009)
* Ouragan (2010)
* Pour seul cortège (2012)
* Danser les ombres (2015)
* Écoutez nos défaites (2016)
* Salina, les trois exils (2018)

### Teatre

* Onysos le furieux (1997)
* Pluie de cendres (1998)
* Combats de possédés (1999)
* Cendres sur les mains (2001)
* Le tigre bleu de l'Euphrate (2002)
* Salina (2003)
* Médée Kali (2003)
* Les sacrifiées (2004)
* Sofia Douleur (2008)
* Sodome ma douce (2010)
* Mille Orphelins (2011)
* Les enfants Fleuves (2011)
* Caillasses (2012)
* Daral Shaga (2014)
* Maudits les Innocents (2014)
* Danse, Morob (2016)
* Et les colosses tomberont (2018)

## Premis

* 2002: Premi Goncourt des Lycéens
* 2004: Premi Goncourt i Premi Jean Giono
* 2019: Premi del Llibre Europeu

## Referències

* 1 2 3 «Laurent Gaudé. Romancier et dramaturgue français». Arxivat de l'original el 2016-04-07. [Consulta: 18 març 2021].
* 1 2 3 «Laurent Gaudé» (en francès). Laurent Gaudé. [Consulta: abril 2016].
* ↑ «Laurent Gaudé guanya el Premi Goncourt», 08-11-2004. [Consulta: abril 2016].
* ↑ Traduïda al català per Jordi Martin Lloret. "El sol dels Scorta": Ed. La Campana 2006. ISBN 9788495616913
* ↑ Ildiz, Alev. «Bac de français 2015» (en francès), 19-06-2015. [Consulta: abril 2015].
# John Miles

John Miles (Londres, 14 de juny de 1943 - Norwich, 8 de abril de 2018) va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

John Miles va debutar a la cinquena cursa de la temporada 1969 (la vintena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 6 de juliol del 1969 el GP de França al circuit de Charade.
Va participar en un total de quinze curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades consecutives (1969-1970) aconseguint una cinquena posició com a millor classificació en una cursa i aconseguint dos punts pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Posició | Punts |
| 1969 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Cosworth | SUD | ESP | MON | HOL | FRA Ret | GBR 10 | ALE | ITA Ret | CAN Ret | USA | MEX Ret | | | - | 0 |
| 1970 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Cosworth | SUD 5 | | MON NVQ | | | | | | | | | | | 19è | 2 |
| 1970 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Cosworth | | ESP NVQ | | BEL Ret | HOL 7 | FRA 8 | GBR Ret | ALE Ret | | | | | | 19è | 2 |
| 1970 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Cosworth | | | | | | | | | AUT Ret | ITA NVS | CAN | USA | MEX | 19è | 2 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 15 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
# Crook (Colorado)

Crook és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Crook tenia 128 habitants, 57 habitatges, i 38 famílies. La densitat de població era de 380,2 habitants per km².
Dels 57 habitatges en un 17,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,2% hi vivien parelles casades, en un 1,8% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 19,5% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 22,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 35.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.167 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 19.127 $. Cap de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
Viccionari
# David Duncan

David Duncan (Billings, Montana, 17 de febrer de 1913 − Everett, Washington, 27 de desembre de 1999) va ser un autor de ciència-ficció i guionista estatunidenc.

## Biografia

Després d'una carrera de deu anys a l'administració del govern, comença a escriure de manera professional a l'edat de 33 anys. La seva carrera de guionista comença el 1953 amb la seva primera pel·lícula que és al mateix temps la primera pel·lícula en 3-D de la firma Paramount, Sangaree.
David Duncan és conegut per a les seves obres de ciència-ficció en el cinema, entre les quals la versió de 1960 de La màquina del temps i El Viatge fantàstic . Ha col·laborat igualment en nombrosos shows televisats com Daniel Boone , The Outer Limits i National Velvet .

## Les seves novel·les

David Duncan és l'autor de 13 novel·les :
* Remember the Shadows
* Dark Dominion
* The Shade of Time
* Beyond Eden
* The Madrone Tree
* The Trumpet of God
* The Bramble Bush
* Occam's Razor
* The Serpent's Egg
* Yes, My Darling Daughters
* None But My Foe
* The Long Walk Home From Town
* Wives and Husbands

## Filmografia

* 1953: Sangaree
* 1954: The White Orchid
* 1957: The Black Scorpion
* 1958: The Thing That Couldn't Die
* 1958: Monster on the Campus
* 1960: The Leech Woman
* 1960: La màquina del temps (The Time Machine)
* 1966: Fantastic Voyage
* 1993: Time Machine: The Journey Back (vídeo)
# Governació de Salfit

La Governació de Salfit (àrab: محافظة سلفيت, Muḥāfaẓat Salfīt; hebreu: נפת סלפית, Nafat Salfīt‎) és una de les 16 províncies de l'Autoritat Nacional Palestina. Està situada al nord-oest de Cisjordània, limita amb la governació de Ramal·lah i al-Bireh al sud, amb la governació de Nabulus a l'est i amb la governació de Qalqilya al nord, així com, amb Israel a l'oest. La seva capital i ciutat més gran és Salfit. Segons l'Oficina Central Estadístiques de Palestina (PCBS), la província tenia 64.129 habitants a mitjan any 2006. En el cens d'aquesta mateixa institució realitzat en 1997, que va registrar 46.671 habitants, els refugiats representaven el 7,7% de la població total. Hi havia 23.758 homes i 22.913 dones.

## Localitats

* Biddya
* Bruqin
* Deir Ballut
* Deir Istiya
* Farkha
* Haris
* Iskaka
* Kafr ad-Dik
* Kifl Haris
* Marda
* Mas-ha
* Qarawat Bani Hassan
* Qira
* Rafat
* Sarta
* Yasuf
* az-Zawiya

## Referències

* ↑ Projected Mid -Year Population for Salfit District by Locality 2004- 2006 Arxivat 2012-04-13 a Wayback Machine. Palestinian Central Bureau of Statistics
* ↑ Palestinian Population by Locality, Sex and Age Groups in Years Arxivat 2008-06-14 a Wayback Machine. Palestinian Central Bureau of Statistics
# Ferdinand Rudio

Ferdinand Rudio (Wiesbaden, 2 d'agost de 1856 - Zúric, 21 de juny de 1929) va ser un matemàtic suís d'origen alemany, que va ser el principal editor de les obres completes d'Euler.

## Vida i Obra

Rudio, fill d'un alt funcionari del ducat de Nassau, va fer els estudis secundaris a instituts de Wiesbaden. De 1874 a 1877 va estudiar al Politècnic de Zuric, primer enginyeria i després matemàtiques, i de 1877 a 1880 a la universitat de Berlín on es va doctorar en matemàtiques el 1880. Seguint els suggeriments del seu antic professor a Zúric, Carl Friedrich Geiser, va tornar al Politècnic, en el qual va ser professor des del 1881 fins al 1928, un any abans de la seva mort.
El 1897 va ser nomenat secretari general del congrés internacional de matemàtics que es va celebrar a Zuric, fent un discurs inaugural ple de fe en la professió. En morir Rudolf Wolf el 1893, es va fer càrrec de la biblioteca del Politècnic, convertint-la en una institució de referència i contribuint a la fundació de la Biblioteca Central de Zuric.
Rudio és recordat, sobre tot, per haver estat el iniciador de la publicació de les Obres Completes d'Euler, un projecte que es va iniciar tímidament amb una conferència que va pronunciar el 1883 per celebrar el centenari de la mort de l'il·lustre matemàtic suís, però que no va rebre un suport suficient fins al 1907, en el segon centenari del seu naixement. El propi Rudio va editar els dos volums de comentaris aritmètics i va coeditar tres volums més. El projecte es va allargar en el temps fins a arribar als 73 volums que tenia al final de l'any 2000.
A part d'aquesta obra ingent, Rudio va escriure sobre altres temes d'història de les matemàtiques i una biografia de Ferdinand Eisenstein.

## Referències

* ↑ Dauben i Scriba, 2002, p. 510.
* ↑ Albers, Alexanderson i Reid, 1986, p. 4.
* ↑ Eminger, 2012, p. 158 i ss.
* ↑ Dauben i Scriba, 2002, p. 510-511.
* ↑ Dauben i Scriba, 2002, p. 511.
* ↑ Dauben i Scriba, 2002, p. 512.

## Bibliografia

* Albers, Donald J.; Alexanderson, Gerald L.; Reid, Constance. International Mathematical Congresses: An Illustrated History 1893–1986 (en anglès). Springer, 1986. ISBN 978-1-4684-0301-5.
* Dauben, Joseph W.; Scriba, Christoph J. Writing the History of Mathematics: Its Historical Development (en anglès). Birkäuser, 2002. ISBN 3-7643-6166-2.
* Eminger, Stefanie «Viribus unitis! shall be our watchword: the first International Congress of Mathematicians, held 9–11 August 1897 in Zurich» (en anglès). Journal of the British Society for the History of Mathematics, Vol. 27, Num. 3, 2012, pàg. 155-168. DOI: 10.1080/17498430.2012.687496. ISSN: 1749-8430.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ferdinand Rudio» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Burckhardt, J.J. «Rudio, Ferdinand». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 21 juny 2018]. (anglès)
* Neuenschwander, Erwin. «Rudio, Ferdinand». Dictionaire Historique de la Suisse, 2012. [Consulta: 21 juny 2018]. (francès)
# Daniel Bogomilov Petrov

Daniel Bogomilov Petrov (en búlgar, Даниел Богомилов Петров) (Gàbrovo, província de Gàbrovo, 31 d'octubre de 1982) va ser un ciclista búlgar, que fou professional del 2004 al 2012. Del seu palmarès destaca un Campionat nacionals en ruta.
No s'ha de confondre amb el també ciclista búlgar Daniel Andonov Petrov.

## Palmarès

* 2003
** Campió de Bulgària en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turquia
* 2008
** 1r a Tour of Halkidiki i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it