OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Relacions entre l'Emirat Islàmic de l'Afganistan i els Estats Units d'Amèrica

Les relacions entre l'Emirat Islàmic de l'Afganistan i els Estats Units d'Amèrica van començar, tot i que de forma no oficial, el 15 d'agost de 2021, després que els taliban tornessin al poder i volguessin restablir l'Emirat Islàmic després de la caiguda de Kabul (2021).

## 2021

Els Estats Units d'Amèrica no van reconèixer oficialment l'Emirat Islàmic de l'Afganistan com un país.

### 27 d'agost

El 27 d'agost, l'Emirat Islàmic de l'Afganistan va designar Khalil Haqqani com a cap de la seguretat a Kabul. Haqqani va ser un veterà de la guerra afganosoviètica, també es tractava d'un dels líders de la xarxa Haqqani, un grup armat gihadista reconegut pels seus atacs contra les forces de l'OTAN i el Govern de l'Afganistan. En aquell moment requeia sobre ell una recompensa de 5 milions de dolars per la seva captura.
Després dels atemptats a l'aeroport de Kabul un portaveu de l'Emirat Islàmic va condemnar els atacs mitjançant twitter. El talibà més tard anunciava que prendrien totes les mesures possibles per capturar el líder de l'Estat Islàmic a l'Afganistan (ISIS-K), Shahab al-Mujahir. D'altra banda els Estats Units van realitzar bombardejos aeris el 27 d'agost en els que va morir el membre de l'Estat Islàmic que creuen que va planejar els atacs a l'aeroport de Kabul.

## Referències

* ↑ «Taliban declares 'war is over in Afghanistan' as foreign powers exit Kabul». the Guardian, 16-08-2021. [Consulta: 28 agost 2021].
* ↑ «New Taliban head of security for Kabul is wanted by U.S. as terrorist». NBC News. NBC News. [Consulta: 28 agost 2021].
* ↑ «Taliban condemns suicide bombing at Kabul airport». Fox News, 26-08-2021. Arxivat de l'original el 26 agost 2021. [Consulta: 28 agost 2021].
* ↑ Farmer, Ben «Ambitious new Isis-K leader becomes Taliban’s most wanted enemy after Kabul attacks» (en anglès). The Telegraph, 27-08-2021. ISSN: 0307-1235.
* ↑ Burns, Robert. «US airstrike targets Islamic State member in Afghanistan». AP News. Associated Press, 27-08-2021. [Consulta: 28 agost 2021].
# Jalalpur Sharif

Jalalpur Sharif és un petit poble al districte de Jhelum al tehsil de Pind Dadan Khan, a la província del Panjab, Pakistan.
La seva importància deriva del fetque ha estat identificada per Cuningham com l'antiga Bucefàlia, fundada per Alexandre el Gran el 326 aC, des d'on va creuar el riu Jhelum. El cavall Bucèfal estaria enterrat al poble. S'han trobat nombroses monedes grecobactrianes. Sota els mogols es deia Girjakh i fou governada pel general Malik Darwesh Khan Janjua que fou qui la va rebatejar Jalalpur en ocasió d'una visita d'Akbar el Gran Encara en aquest temps era un centre comercial important, quatre vegades més gran que el poble tal com existia vers el 1900. La fundació de Pind Dadan Khan i el desviament uns 3 km del riu, van fer entrar la població en decadència.
Les mines de sal de Khewra són les segones del món i es troben a uns 37 km a l'oest de Jalalpur, al poble de Khewra. El poblet de Wagh a la vall de Wagh a uns 10 km al nord de Jalalpur és també notable pel gran nombre de militars destacats que ha donat.

## Referències

* ↑ Smith, Vincent A. The early history of India (en anglès). Atlantic Publishers & Dist, 1999, p. 79-80. ISBN 8171566189.
* ↑ Panjāb Under the Great Mughals, 1526-1707 Bakhshish Singh Nijjar, Thacker 1968, p191
* ↑ The Ancient Geography of India, sir Alexander Cunningham, Adamant Media 1871, p163

## Enllaços externs

* Wikimapia map
* History of Jalalpur Sharif
* More Local Photos
# Andrew Kay

Andrew F. Kay (nascut el 22 de març de 1919 - 3 de setembre de 2014) va ser president i CEO de Kay Computers, una empresa d'ordinadors personals, i també serví com Assessor Sènior de Negocis per l'Accelerated Composites, LLC.
Kay va cursar el MIT, on es va graduar en Enginyeria el 1940. Va començar la seva carrera amb Bendix seguit de dos anys en el Jet Propulsion Laboratory i més tard va fundar Non-Linear Systems, un fabricant d'instrumentació digital, el 1952. NLS desenvolupat una reputació per proporcionar durabilitat en aplicacions crítiques des de submarins fins a naus espacials - i va continuar en el disseny i la fabricació d'ordinadors. A NLS, ell va inventar el voltímetre digital.
Kay és un fundador del Rotary Club de Del Mar, Califòrnia. Com a membre del Consell d'Administració del Johnson O'Connor Research Institute, ha seguit l'avanç de l'educació, amb especial atenció al desenvolupament d'«un vocabulari per fer pensar» com un component bàsic per a la creació de capacitats de lideratge per als administradors de ciència i tecnologia.

## Referències

* ↑ «Building Quality in Computers and Work Flow» (en anglès). MIT, 01-08-2005. [Consulta: 8 febrer 2010].

## Vegeu també

* Kaypro

## Enllaços externs

* Biografia a l'Accelerated Composites PDF(anglès)
# Francisco Manuel da Silva

Francisco Manuel da Silva (Rio de Janeiro, 21 de febrer de 1795 - 18 de desembre de 1865) fou un compositor i professor de música brasiler.
Fou deixeble de Portugal i de Neukom. Va pertànyer a la banda de la Reial Cambra i fundà algunes institucions de caràcter benèfic per a músics malalts o invàlids: va compondre els himnes de la Independència, de la Coronació de Pere II; del baptisme del príncep Alfons; de la Guerra, escrit en ocasió del guerra del Paraguai. A més també se li deuen:
* un Te Deum, dedicat al príncep Pere,
* Maitines de Sant Francesc de Paula.
Així mateix publicà: Compendio de música que a S. M. o sennor D. Pedro Il oferede para uso do Collegio de Pedro II (Rio de Janeiro, 1838),
* Compendio de Principios elementares de música para uso do conservatorio,
* Compendio preliminar de música, offerecido as dilettantis do pais.

## Referències

* 1 2 Enciclopedia universal ilustrada : Europeo-Americana (en castellà). úm. 56. reedició de 1974-1979. Madrid: Espasa-Calpe, 1908-1923, p. 239-40. ISBN 84-239-4500-6.
# Tridecanal

El tridecanal és un compost orgànic de la classe dels aldehids constituït per una cadena lineal de tretze carbonis amb un grup carbonil en un dels seus extrems i que té per fórmula molecular ${\ce {C13H26O}}$. És un líquid incolor que té una olor grassa-cera i lleugerament cítrica. L'addició de tridecanal a les composicions de la fragància imparteix matisos frescos a la nota superior, així com a l'assecat.

## Estat natural

El tridecanal és un component natural dels olis essencials de la bergamota, del comí negre, de la camamilla alemanya, de la camamilla romana, dels fruits de coriandre, de la llimona i de la taronja, entre d'altres. Juntament amb l'octanal és l'aldehid més important en els olis essencials dels cítrics.

## Propietats

El tridecanal es presenta com un líquid incolor amb punt de fusió de 14 °C i un d'ebullició de 132−136 °C a 8,00 mmHg. La seva densitat és de 0,8356 g/cm³ i el seu índex de refracció 1,4384. A 25 °C és pràcticament insoluble en aigua (1,506 mg/L) i soluble en etanol.

## Usos

L'addició de tridecanal a les composicions de la fragància imparteix matisos frescos a la nota superior, així com a l'assecat.

## Referències

* 1 2 3 4 Bauer, Kurt. Common fragrance and flavor materials : preparation, properties, and uses. 3rd completely rev. ed. Weinheim: Wiley-VCH, 1997. ISBN 978-3-527-61237-6.
* ↑ Sawamura, Masayoshi. Citrus Essential Oils : Flavor and Fragrance.. Hoboken: John Wiley & Sons, 2011. ISBN 978-1-118-07438-1.
* 1 2 PubChem. «Tridecanal» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ «tridecanal, 10486-19-8» (en anglès americà). TGSC Information System. The Good Scents Company (tgsc). [Consulta: 15 desembre 2022].
# Tit Didi

Tit Didi és el nom dels següents personatges:
* Tit Didi I (tribú), tribú de la plebs el 143 aC
* Tit Didi (cònsol), cònsol el 98 aC
* Tit Didi II (tribú), tribú de la plebs el 95 aC
# Jalal al-Din Muhammad

Jalal al-Din Muhammad (nom hindú Jadu) fou un sobirà de Bengala de la dinastia de Ganesh.
Era fill de Raja Ganesh al que va succeir el 1418 segons unes fonts mentre que altres diuen que el seu pare ja el va posar al tron vers el 1415. El seu nom era Jadu però es va fer musulmà i va adoptar el de Jalal al-Din Muhammad. Va conservar la pau en quant fou possible i va estendre el control sobre la Bengala oriental i sud-oriental (Muazzamabad, Chittagong i Fathabad, moderna Faridpur) i Bengala del sud. La seva capital fou Pandua però més tard la va traslladar a Gaur que va repoblar. Rajyadhar, que era hindú, fou comandant del seu exèrcit; als musulmans els va afavorir amb construccions religioses. Va ajudar a Meng Soamun Narmeikhla, rei d'Arakan, a recuperar el seu regne que havia estat ocupat pels birmans, i Narmeikhla el va reconèixer com a sobirà. En algun moment la seva autoritat es va estendre a Tripura i a Bihar del sud. Va encunyar moneda.
Va morir el 1432/1433 i fou enterrat a Pandua. El va succeir el seu fill Shams al-Din Ahmad (o Shams al-Din Muhammad).

## Referències

* Eaton, Richard Maxwell, The Rise of Islam and the Bengal Frontier, 1204-1760, Berkeley: California University Press, 1993. ISBN 0-520-08077-7.
# Galceran Albanell i Girón de Rebolledo

Galceran Albanell i Girón de Rebolledo (Barcelona, 1561 - Madrid, 10 de maig de 1626) fou un religiós i militar català, fill de Jeroni Albanell i Almogàver.

## Biografia

Va estudiar a Salamanca i de tornada va destacar en la vida cultural de la Barcelona de principis del segle xvii. Durant un temps fou el castlà de la Suda de Tortosa. El 1612 fou escollit per a la tasca de preceptor del príncep d'Astúries. Quan ja era vidu, va iniciar la carrera sacerdotal arribant a ser abat d'Alcalá la Real i arquebisbe de Granada el 1621. Va morir deixant alguns manuscrits de temàtica històrica i política caracteritzats per una moral molt rígida i un catolicisme molt intransigent.

## Referències

* ↑ «Galcerán de ALBANELL y GIRON DE REBOLLEDO». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ Castellanos de Losada, Sebastian. Biografía eclesiástica completa : vidas de los personajes del Antiguo y Nuevo Testamento, ... (volum 1) (en castellà). Madrid; Barcelona: Impr. y Libr. de Eusebio Aguado; Impr. y Libr. de J.M. de Grau y Compañía, 1848-1868, p. 304. OCLC 807926946.
* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 20. ISBN 84-297-3521-6.
# Tridens

Tridens és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. És originari d'Amèrica del Nord.
Fou descrita per Johann Jakob Roemer i Josef (Joseph) August Schultes i publicada a Systema Vegetabilium 2: 34, 599. 1817.

## Etimologia

El nom del gènere deriva de les paraules llatines tria (tres vegades) i dens (dent), referint-se als seus tres lemes dentats.

## Taxonomia

* Tridens albescens
* Tridens ambigua
* Tridens avenaceus
* Tridens brasiliensis
* Tridens buckleyanus
* Tridens capensis
* Tridens carolinianus

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 4 març 2010].
* ↑ «Tridens». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 novembre 2014].
* ↑ Llista d'espècies en PPP-index

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 d'ara endavant). Tridens. En: GrassBase - The Online World Grass Flora.
# Trogon narina

El trogon narina (Apaloderma narina) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita zones boscoses de gran part de l'Àfrica subsahariana, fora de les zones més àrides.
# Galceran II de Pinós

Galceran II de Pinós fou un noble, senyor (1117-circa 1162) de les baronies i castells de Pinós, Vallmanya, l'Espà, Gósol, Saldes i Querforadat.
Fill de Galceran I de Pinós i Adelaida formà part del seguici del comte Ramon Berenguer III i Ramon Berenguer IV. Aquest últim li concedí els castells de Sant Martí de Tous, Queralt i Miralles, els quals, però, no romangueren dins els dominis familiars. S'especula que és el protagonista de la llegenda del Rescat de les Cent Donzelles, tot i que hi ha contradiccions entre la cronologia dels fets i la pròpia biografia del personatge que en fan dubtar. No consta, històricament, la participació de Galceran de Pinós en la conquesta d'Almeria, bé que és possible, ni consta tampoc que fos almirall. Tampoc no era fill de Berenguera de Montcada, com vol la llegenda, sinó d’Adelaida. Els seus nets Bernat, Ramon Galceran I, Pere i Berenguer Galceran de Pinós, que sí que foren fills d’una Berenguera, no pogueren pas participar en la conquesta d’Almeria per raons de cronologia.
El 17 d'abril de 1117 ratifica amb Umbert Josbert, senyor de Lavansa, el pacte signat entre son pare i l'anterior senyor de Lavansa, Ermengol Josbert, que afecta a la potestat dels castells de Josa, Ossera i Sant Romà, a favor dels Pinós, i el de Gósol a favor dels Lavansa. Figurà sovint en el seguici dels Comtes de Barcelona i fou un dels marmessors de Ramon Berenguer III (1130). Mort Umbert Josbert i amb ell extingit l'anel llinatge privatiu de la vall de La Vansa, el comte d’Urgell va haver d’infeudar les terres a uns nous senyors. Els beneficiaris foren els Pinós, nous senyors de la vall. El 20 de març de 1131, es produí la infeudació de l’honor per part del comte Ermengol VI d’Urgell a Galceran II de Pinós i al seu fill. L’any següent, el 23 de març de 1132, els Pinós subinfeudaren aquestes propietats, als Caboet, un altre dels llinatges emergents a la primera meitat del segle XII. El 1141 fou un dels signants del pacte de Carrión entre Ramon Berenguer IV i Alfons VII de Castella. Ell, o potser el seu fill, representà el comte en un plet que aquest tenia amb Pere de Puigverd pels castells de Piera i Prenafeta el 1157. Podría haver mort el 1162, data en què el seu fill jura fidelitat a Alfons I el Cast.
Va ser enterrat al Monestir de Santes Creus.

## Matrimoni i descendència

Es casà amb Estefania amb la qual tingué dos fills:
* Galceran III de Pinós hereu de la baronia de Pinós (?-1196)
* Pere (?-1196)

## Referències

* 1 2 «Galceran de Pinós | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 gener 2021].
* ↑ Vergés Pons, Oliver «Lavansa. Història d'un llinatge urgellenc dels segles XI-XII». Interpontes II 2012, pàg. 65-89.
* ↑ Vergés Pons, Oliver «Lavansa. Història d'un llinatge urgellenc dels segles XI-XII.». Interpontes II 2012., pàg. 65-89.
* ↑ «Galceran de Pinós o Galceran II de Pinós». [Consulta: 27 gener 2021].
# Past and Present

Past and Present és una revista acadèmica d'història publicada per l'editorial Oxford University Press i elaborada per l'associació Past and Present Society. Va ser fundada l'any 1952 per un col·lectiu d'historiadors marxistes, entre els quals es trobaven alguns membres del Grup d'Historiadors del Partit Comunista britànic, com E. P. Thompson, Christopher Hill i Eric Hobsbawm, i també altres de no marxistes com A. H. M. Jones i R. R. Betts.
Es tracta d'una revista pionera en l'àmbit de la història social, amb investigacions relacionades amb qualsevol època històrica i sense cap límit geogràfic. Es publiquen quatre edicions cada any i un suplement anual.

## Referències

* ↑ «Publications - Past and Present» (en anglès). Past and Present.
* ↑ Hill, Christopher; Hilton, R. H.; Hobsbawm, E. J. «Past and Present. Origins and Early Years». Past & Present, 100, 01-01-1983, pàg. 3–14.

## Enllaços externs

* Pàgina web de Past and Present Society
* Past and Present a Oxford Journals
# Tit Didi (tribú de la plebs 143 aC)

Tit Didi (en llatí: Titus Didius) va ser un magistrat romà. Era probablement l'autor de la (Lex Didia sumptuaria) aprovada 18 anys després de la lex Fannia, el 143 aC, any en què probablement era tribú de la plebs. La llei Dídia, a diferència de la Fànnia que era per tot Itàlia, només tenia efecte a la ciutat de Roma.
Sembla que aquest mateix Tit Didi, alguns anys després de ser tribú, al voltant del 138 aC, va ser enviat com a pretor contra els esclaus rebel·lats a Sicília.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1004.
# Trogon surucuà septentrional

El trogon surucuà septentrional (Trogon aurantius) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita la selva humida del sud del Brasil. Tradicionalment considerat coespecífic de Trogon surrucura, recentment a la classificació del Handbook of the Birds of the World Alive (2017) és classificat com una espècie diferent.

## Referències

* ↑ F Gill i D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.2). doi : 10.14344/IOC.ML.7.2.
* ↑ N. Collar (2017). Trogons (Trogonidae). J. del Hoyo, Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. i E. de Juana (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Torrelles (Prats i Sansor)

El Torrelles és una muntanya de 1.306 metres que es troba entre els municipis de Prats i Sansor i Riu de Cerdanya, a la comarca de la Baixa Cerdanya.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Jalalabad

* No s'ha de confondre amb la ciutat del Kirguizstan, anomenada Jalal-Abad.
Jalalabad (paixtu: جلال اباد o جلالکوټ) és una ciutat de l'Afganistan a la confluència del riu Kabul i el riu Kunar, capital de la província Nangarhar. Es troba a uns 150 km a l'est de Kabul i a altres 150 de Peshawar al Pakistan. És un nus comercial destacat per les transaccions amb Índia i Pakistan. La ciutat disposa d'aeroport. La seva població és de 168.068 habitants (2007).
Centre de cultura greco-budista va caure en mans dels musulmans al segle x. Sota l'emperador mogol Baber va augmentar la seva importància. El 1842 va ser ocupada pels britànics. Després de la retirada soviètica els islamistes van voler conquerir la ciutat per establir-hi un govern provisional (1991) però després de molts combats foren rebutjats.

## Referències

* ↑ «Bartleby.com: Great Books Online -- Quotes, Poems, Novels, Classics and hundreds more» (en anglès). [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ «Jalālābād | Afghanistan» (en anglès). Encyclopedia Britannica.

## Bibliografia

* Shah Mahmoud Hanifi, "Jalalabad" a Encyclopaedia Iranica.
# Anna Solé i Ramos

Anna Solé i Ramos (Tarragona, 1957) és una política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la X legislatura.

## Biografia

El 1980 es llicencià en Filosofia i Ciències de l'Educació per la Universitat de Barcelona, ha fet estudis de dret per la Universitat Nacional d'Educació a Distància (UNED) i màster en anàlisi política per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). De març de 1977 a setembre de 1983 fou funcionària del Ministeri de Justícia d'Espanya, treballant al Tribunal Tutelar de Menors de Tarragona. Des de 1983 és funcionària de la Generalitat de Catalunya. L'octubre de 1985 fou nomenada delegada territorial del Departament de Justícia de la Generalitat de Catalunya a Tarragona, i el febrer de 1998 subdirectora general de la Direcció General d'Atenció a la Infància. De 2010 a 2012 fou directora dels Serveis Territorials del Departament de Benestar Social i Família de la Generalitat de Catalunya.
Militant d'Unió Democràtica de Catalunya des de 1991, de 1996 a 1999 va ser secretària de la Mesa del Consell Nacional d'UDC. Fou elegida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012. Ha estat secretària de la Mesa de la Comissió de la Infància del Parlament de Catalunya. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015 es presentarà com a cap de llista de Tarragona per Unió Democràtica de Catalunya.

## Referències

* ↑ Anna Solé i Ramos Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. a unio.cat
* ↑ «Fitxa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2014-10-11. [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ Unió presenta una candidatura per Tarragona encapçalada per Anna Solé i “compensada territorialment i socialment” Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., unio.cat, 6 d'agost de 2015
# GDDR5 SDRAM

Graphics Double Data Rate 5 Synchronous Dynamic Random-Access Memory (amb acrònim anglès GDDR5 SDRAM) és un tipus de memòria gràfica síncrona d'accés aleatori (SGRAM) amb una interfície d'ample de banda elevat ("taxa de dades doble") dissenyada per utilitzar-se en targetes gràfiques, consoles de jocs, i informàtica d'alt rendiment. És un tipus de GDDR SDRAM (graphics DDR SDRAM).
Igual que el seu predecessor, GDDR4, GDDR5 es basa en memòria DDR3 SDRAM, que té el doble de línies de dades en comparació amb DDR2 SDRAM. GDDR5 també utilitza memòries intermèdies de recupe ració prèvia de 8 bits d'ample similars a GDDR4 i DDR3 SDRAM.
GDDR5 SGRAM s'ajusta als estàndards establerts a l'especificació GDDR5 per la JEDEC. SGRAM és d'un sol port. Tanmateix, pot obrir dues pàgines de memòria alhora, cosa que simula la naturalesa de dos ports d'altres tecnologies VRAM. Utilitza una arquitectura d'obtenció prèvia 8N i una interfície DDR per aconseguir un funcionament d'alt rendiment i es pot configurar per funcionar en mode ×32 o en mode ×16 (clamshell) que es detecta durant la inicialització del dispositiu. La interfície GDDR5 transfereix dues paraules de dades de 32 bits d'amplada per cicle de rellotge d'escriptura (WCK) a/des dels pins d'E/S. Corresponent a la recuperació prèvia 8N, un únic accés d'escriptura o lectura consisteix en una transferència de dades de dos cicles de rellotge CK de 256 bits d'ample al nucli de memòria interna i vuit transferències de dades de cicle de rellotge WCK de mig cicle de 32 bits d'amplada corresponents a l'I/ O pins.
GDDR5 funciona amb dos tipus de rellotge diferents. Un rellotge d'ordres diferencial (CK) com a referència per a les entrades d'adreces i ordres, i un rellotge d'escriptura diferencial reenviat (WCK) com a referència per a les lectures i escriptures de dades, que funciona amb el doble de la freqüència CK. Per ser més precís, el GDDR5 SGRAM utilitza un total de tres rellotges: dos rellotges d'escriptura associats a dos bytes (WCK01 i WCK23) i un rellotge d'ordre únic (CK). Prenent una GDDR5 amb 5 Velocitat de dades Gbit /s per pin com a exemple, el CK funciona amb 1,25 GHz i els dos rellotges WCK a 2,5 GHz. El CK i els WCK estan alineats en fase durant la seqüència d'inicialització i entrenament. Aquesta alineació permet l'accés de lectura i escriptura amb una latència mínima.
Un sol xip GDDR5 de 32 bits té uns 67 pins de senyal i la resta són alimentació i terres l'encapsulat de BGA 170.

## Referències

* ↑ Micron TN-ED-01: GDDR5 SGRAM Introduction. Arxivat 2015-09-18 a Wayback Machine. Accessed April 11, 2014
* ↑ «What is the difference between DDR5 and GDDR5?» (en anglès). https://forums.tomshardware.com.+[Consulta: 1r març 2023].
* ↑ «DDR5 SDRAM Memory» (en anglès). https://www.micron.com.+[Consulta: 1r març 2023].
* ↑ Glawion, Alex. «GDDR5 vs GDDR6 - What’s the Difference and which do you need?» (en anglès). https://www.cgdirector.com,+21-07-2021.+[Consulta: 1r març 2023].
# Phrynobatrachus irangi

Phrynobatrachus irangi és una espècie de granota que viu a Kenya.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Drewes, R., Howell, K. & Lötters, S. 2004. Phrynobatrachus irangi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Tit Estaci

Tit Estaci (en llatí Titus Statius) va ser elegit tribú de la plebs l'any 475 aC juntament amb Luci Cedici (Lucius Caedicius) i els dos conjuntament van dirigir una acusació contra Espuri Servili Prisc Estructe, el cònsol de l'any anterior. En parla Titus Livi.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita II, 52
* ↑ «Tite-Live - Histoire romaine - Livre II». [Consulta: 9 desembre 2023].