OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dipturus whitleyi

Dipturus whitleyi és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 170 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat (32°S- 44°S) i demersal que viu fins als 170 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Índic oriental: és un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

La seua cua espinosa pot causar lesions menors als humans.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Iredale, T., 1938. Raja whitleyi, the great skate. Aust. Zool. v. 9 (pt 2): 169.
* ↑ «Dipturus whitleyi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Last, P.R. i J.D. Stevens, 1994. Sharks and rays of Australia. CSIRO, Austràlia. 513 p.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Last, P.R. i G.K. Yearsley, 2002. Zoogeography and relationships of Australasian skates (Chondrichthyes: Rajidae). J. Biogeogr. 29:1627-1641.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Last, P.R. i J.D. Stevens, 1994.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Dokuwiki

DokuWiki és un programa per a la gestió de llocs webs col·laboratius de tipus wiki, escrit en el llenguatge de programació PHP i distribuït en codi obert sota la llicència GPL. Està pensat per ser utilitzat per grups de desenvolupadors en general i petites companyies. La seva sintaxi és semblant a la de MediaWiki, encara que, a diferència d'aquest programa, la informació es desa en fitxers de text plans, raó per la qual no requereix l'ús d'una base dades. Andreas Göhr a juny del 2004 va crear aquest programa.

## Requisits

Entre les principals característiques d'aquest programes, destaquen:
* Gestió d'espais per continguts (namespaces) que permeten l'emmagatzemament dels documents.
* Suport per a imatges i altres continguts multimèdia.
* Índex de continguts automatitzats.
* Control de versions.
* Corrector ortogràfic opcional.
* Interfície traduïda a múltiples idiomes, incloent-hi el català.
* Possibilitat d'utilitzar plantilles de disseny.
* Disponibilitat de complements (plugins) per estendre la funcionalitat.
* Control de bloquejos per a solucionar problemes de concurrència.
* Gestió d'usuaris.
* Cerca de text.
* No necessita una base de dades. És possible accedir directament a les pàgines del web des del sistema de fitxers.
* Suport de caràcters internacionals en el continguts i les adreces web (URL).
* Codificació del text UTF-8
* Gestió d'usuaris propis o integrada amb LDAP, mySQL, Postgres amb nivells de permisos mitjançant control de llistes d'accés ACL.
* Catxe de pàgines. Dokuwiki emmagatzema temporalment el resultat de convertir una pàgina original a HTML per millorar-ne l'eficàcia.
* Servidor de pàgines WEB amb suport de PHP: preferentment Apache encara que s'admeten altres alternatives.
* PHP versió 4.3.3 o superior. Es recomana 4.3.10 o superior. També està suportat el PHP 5.
* Es recomana disposar de les extensions gràfiques GD2 incloses en determines versions de PHP.

## Referències

* ↑ Aquests són els requisits detallats per l'autor: Requisits per a la instal·lació

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2008-04-19 a Wayback Machine.
* Dokuwiki on a stick
* Descàrregues
# Earl Grey

El te Earl Grey és una barreja de te negre aromatitzat amb un sabor distintiu que li dona l'addició d'oli extret de la pell de la bergamota, un cítric fragant. Tradicionalment, el terme "Earl Grey" s'aplicava només al te negre; tanmateix, actualment també s'aplica a tes tant verds com blancs que contenen oli de bergamota.

## Referències

* ↑ Ben Richardson. «Bergamot growers get whiff of success» (en anglès). BBC News, 06-04-2006.
# Earl Eby

Earl William Eby (Aurora Valley, 18 de novembre de 1894 - Valley Forge, 14 de desembre de 1970) va ser un atleta estatunidenc especialitzat en la categoria dels 800 metres.

## Referències

* ↑ Inter-Allied Games. GBR Athletics. Retrieved on 2015-01-30.
* ↑ «Earl Eby». Olympedia. [Consulta: 9 juliol 2021].
# Dugesia congolensis

Dugesia congolensis és una espècie de triclàdide dugèsid que habita l'aigua dolça al districte d'Uvira, a la República Democràtica del Congo. Com a tret característic i exclusiu de l'espècie, D. congolensis combina un oviducte comú amb un conducte ejaculador central. L'holotip de l'espècie s'ha perdut i és considerada species inquirenda.

## Descripció

La musculatura externa de la faringe consta de tres capes. Els oviductes formen un oviducte comú d'aproximadament 100 µm, que s'obre al canal de la bursa. El canal de la bursa segueix un curs sinuós, i s'obre al lateral de l'atri, que no està dividit. El bulb penià és muscular i la vesícula seminal té forma de pera. La papil·la peniana és gran i allargada. El conducte ejaculador corre central dins la papil·la peniana i s'obre terminalment, rodejat per glàndules penianes. El diafragma està posicionat a la part basal del penis.

## Referències

* ↑ de Beauchamp, Paul «Quelques stations d'Euplanaria gonocephala au Congo Belge» (en francès). Revue de Zoologie et de Botanique Africaines, 32, I, 1939, pàg. 120-121.
* ↑ de Beauchamp, Paul «A propos d'une planaire du Congo Belge» (en francès). Revue de Zoologie et de Botanique Africaines, 45, 1951, pàg. 90-98.
* 1 2 De Vries, Elizabeth J «A synopsis of the nominal species of the subgenus Dugesia (Platyhelminthes: Tricladida: Paludicola) from Africa and Madagascar» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 92, 4, 1988, pàg. 345-382. DOI: 10.1111/j.1096-3642.1988.tb01729.x.
Espècies de Dugesia :
# Dugesia damoae

Dugesia damoae és una espècie de triclàdide dugèsid que habita l'aigua dolça de l'illa de Samos, Grècia. El nom específic fa referència a la filòsofa Damo, de Samos, filla de Pitàgores i Teano. Els individus d'aquesta espècie mesuren més d'un centímetre de longitud i més de 3 mm d'amplada.

## Filogènia

L'anàlisi molecular més completa de Dugesia realitzada fins avui indica que D. damoae està estretament emparentada amb altres espècies gregues de l'est de l'Egeu.
| Dugesia | D. aethiopica D. sicula D. etrusca D. ilvana D. gonocephala D. benazzii D. hepta D. cretica D. elegans D. damoae D. effusa D. improvisa D. ariadnae D. arcadia D. malickyi D. aenigma D. sagitta D. parasagitta |

## Referències

* ↑ De Vries, E.J. «On the species of the Dugesia gonocephala group (Platyhelminthes, Turbellaria, Tricladida) from Greece» (en anglès). Bijdragen tot de Dierkunde, 54, 1, 1984, pàg. 101-126.
* ↑ Solà, Eduard; Sluys, Ronald; Gritzalis, Konstantinos; Riutort, Marta «Fluvial basin history in the northeastern Mediterranean region underlies dispersal and speciation patterns in the genus Dugesia (Platyhelminthes, Tricladida, Dugesiidae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 66, 3, 2013, pàg. 877-888. DOI: 10.1016/j.ympev.2012.11.010.
Espècies de Dugesia :
# Double Star

Double Star va ser una missió conjunta xinesaeuropea i dirigida per l'ESA i l'Agència Espacial Xina (CNSA) per a l'estudi de la magnetosfera terrestre, complementant la missió Cluster. En el 1997, la CNSA va convidar a l'ESA a participar en el Double Star, i el 9 de juliol de 2001 es va signar un acord per dur a terme la missió conjunta.
La missió va consistir en dos satèl·lits, tots dos dissenyats, desenvolupats i llançats per l'Administració Espacial Xina, volant en òrbites diferents al voltant de la Terra. L'ESA va construir vuit dels instruments científics que anaven a bord de cada satèl·lit (els primers instruments científics europeus a volar en una missió xinesa), set dels quals eren instruments de recanvi per les Cluster i que mai van ser utilitzades. També es va posar a la disposició de la missió l'estació de Villafranca del Castillo per recollir dades dels satèl·lits durant diverses hores al dia.

## Història

El primer satèl·lit (denominat Tan Ce 1, o TC-1, Explorador 1 en xinès) va ser llançat a les 20:06 CET del 29 de desembre de 2003 per un coet Llarga Marxa 2C a una òrbita equatorial el·líptica de 550 x 66.970 km i amb una inclinació orbital de 28,5 graus des del Centre Espacial de Xichang. Des d'aquesta òrbita va poder estudiar l'enorme magnetocua, la regió de la magnetosfera en què les partícules són accelerades cap als pols magnètics de la Terra per un procés denominat reconnexió. El TC-1 va reentrar en l'atmosfera terrestre el 14 d'octubre de 2007.
El segon satèl·lit (Tan Ce 2 o TC-2, Explorador 2) va ser llançat a una òrbita polar de 700 x 39.000 km (amb un període d'11,7 hores) a les 15:15 CET del 25 de juliol de 2004, dedicant-se a estudiar els processos que tenen lloc sobre els pols magnètics i el desenvolupament de les aurores polars.
L'agost de 2007 es va perdre el contacte amb TC-2, recuperant-se al novembre del mateix any. Es van aconseguir reactivar els instruments europeus, amb els quals el satèl·lit segueix recollint dades.
La durada de la missió principal era de 18 mesos, i més tard va ser estesa.

## Especificacions
### TC-1

* Massa total: 350 kg
* Perigeu: 555 km
* Apogeu: 78.051 km
* Inclinació orbital: 28,5 graus

### TC-2

* Massa total: 660 kg
* Perigeu: 655 km
* Apogeu: 38.574 km
* Inclinació orbital: 90 graus
* Període: 695,1 minuts

## Referències

* ↑ http://www3.imperial.ac.uk/spat/research/missions/space_missions/doublestarhomepage/ Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine.
* Wade, Mark. «Double Star», 2008. [Consulta: 19 setembre].

## Enllaços externs

* Double Star en la pàgina de l'ESA
* Anunci de l'èxit del llançament del TC-1
* Notícia de l'ESA anunciant que la missió estava completada
* Informe de l'estat de la missió en el març de 2008
Agència Espacial Europea :
# Doubleday

Doubleday es una editorial fundada com Doubleday & McClure Company el 1897. El 1947 va ser l'editorial més gran dels Estats Units. Un dels seus primers best-sellers va ser The Day's Work de Rudyard Kipling. Altres autors cèlebres publicats per la companyia van ser W. Somerset Maugham i Joseph Conrad. Theodore Roosevelt, Jr. va servir com a vicepresident de la editorial.

## Presidents

* Frank Doubleday, fundador, 1897-1922
* Nelson Doubleday, 1922-1946
* Douglas Black, 1946-1963
* John Turner Sargent, Sr., 1963-1978
* Nelson Doubleday, Jr., 1978-1983
* James R. McLaughlin, 1983-1986

## Referències

* ↑ «History». randomhouse.com.
* ↑ Newportvintagebooks.com

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Dècada del 350 aC
## Esdeveniments

* Guerra a Delfos
* El regne Qi, a la Xina, continua la construcció de la muralla
* A la cort xinesa, s'anima el debat polític i artístic
* Descrit el principi de la cambra fosca
* Construcció del Mausoleu d'Halicarnàs

## Personatges destacats

* Artaxerxes III de Pèrsia
* Filip II de Macedònia
* Demòstenes
# Dugud

Dugud eren uns oficials de l'Imperi Hitita que tenien al seu càrrec el control de les vies als districtes rurals, normalment fronterers. Cada via tenia assignats dos "escuts" (soldats) i un consell de tres oficials dugud controlaven a tots els "escuts". Els dugud cavalcaven entre els diferents llocs on estacionaven els "escuts". Si un dugud fracassava en un acte militar era portat a presència del gran rei, però si no era prop, el governador o senyor de la torre assolia imposar el càstig.

## Referències

* ↑ Taş, İlknur; Dinler, Veysel «Hittite Criminal Law in the Light of Modern Paradigms: Searching for the traces of Modernday Criminal Law in the Past». ARAMAZD ARMENIAN JOURNAL OF NEAR EASTERN STUDIES, 9, 01-01-2015, pàg. 73–90.
# E75

La ruta E75 forma part de la xarxa de carreteres europees, que és una sèrie de carreteres principals d'Europa.
L'E75 comença a Vardø, Noruega al mar de Barents i es dirigeix al sud travessant Finlàndia, Polònia, República Txeca, Eslovàquia, Hongria, Sèrbia i Macedònia del Nord fins a Sitia, Grècia a l'illa de Creta a la mar Mediterrània.
Des de començaments dels anys 1990 fins al 2009, no hi va haver una connexió per ferri entre Hèlsinki i Gdańsk. Malgrat tot, Finnlines va començar un servei regular entre Hèlsinki i Gdynia. També és possible prendre un ferri des de Hèlsinki fins Tallin i conduir per la E67 des de Tallin a Piotrków Trybunalski a Polònia i continuar amb l'E75.
L'Agència Europea de Reconstrucció, una de les Agències de la Unió Europea, ha contribuït a la reconstrucció de l'E75 a la Macedònia del Nord.
Les principals ciutats a l'E75 són:
Vardø – Vadsø – Nesseby – Varangerbotn – Tana – Utsjoki – Inari – Ivalo – Sodankylä – Rovaniemi – Kemi – Oulu – Jyväskylä – Heinola – Lahti – Helsinki … Gdynia - Gdańsk – Toruń – Włocławek - Łódź – Piotrków Trybunalski – Częstochowa – Katowice – Bratislava – Győr – Budapest – Szeged – Subotica – Novi Sad – Belgrad – Niš – Leskovac – Kumanovo – Skopje – Gevgelija – Tessalònica – Làrissa – Làmia – Atenes … - Sitia
# Dècada del 1000
## Esdeveniments

* La població del món arriba als 300 milions d'habitants
* Conflictes entre Dinamarca i Anglaterra i entre la Xina i Mongòlia
* Primers progroms i persecucions contra els jueus a Europa
* Por a la fi del món o apocalipsi
* Període de fam a Europa
* Invenció de la pólvora a la Xina

## Personatges destacats

* Abat Oliba
* Eric el Roig
* Almansor
# Edward Semwanga

Edward Semwanga (Uganda) és un exfutbolista ugandès de la dècada del 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Uganda.

## Referències

* ↑ 11v11 Profile
# Duarte de Sande

Duarte de Sande (1547 - 1599) jesuïta portuguès, missioner a la Xina durant el regnat de l'emperador Wanli de la dinastia Ming.

## Biografia

Duarte (o Eduardo) de Sande va néixer el 25 d'octubre de 1547 a Guimarães, a prop de Braga, Portugal.
Va entrar al noviciat de la Companyia de Jesús a Lisboa el juny de 1562 i va morir a Macau a finals del mes de juliol de 1599.

### Missioner a la Xina

El 24 de març de 1578 va sortir una expedicó de jesuítes des de Lisboa, en el vaixell "Sant Louis" i viatjava Matteo Ricci, i en els altres dos, entre altres religiosos hi anaven Duarte de Sande amb els italians Francesco Pasio i Rodolfo Aqcuaviva (nebot de Claudio Acquaviva). L'expedició inicialment va arribar a Goa, i posteriorment van viatjar fins a Macau, on hi van arribar el 31 de juliol de 1585
El 1582, Michele Ruggieri i Francesco Pasio van instal·lar-se a Zhejiang, província de Guangzhou, per ampliar la missió fora de Macau, però degut a la destitució del governador provincial Chen Rui, van ser obligats a tornar a Macau. Pasio va ser enviat cap el Japó i Ruggieri va unir-se amb Ricci, fins que l'agost de 1583, el nou prefecte, Wang Pan els va autoritzar a tornar a Zhejiang. De fet va ser Duarte de Sande el primer en arribar ,viatjant en una embarcació de Ruggieri que estava a Macau fen compres per compte del governador del governador Wang Pan. El governador va facilitar a Sande una autorització temporal per instal·larse a la ciutat, però al tenir un permis temporal va tornar a Macau, fins que al plegar Wang Pan va tornar a Zhaoqing, però un altre cop, després de greus conflictes amb la població local va tornar a Macau.
El Visitador de la Companyia, Alessandro Valignano el va nomenar superior de la Missió a la Xina durant els anys 1585 a 1597 i superior del col·legi de Macau.
Duarte de Sande com a superior d'en Matteo Ricci va tenir molta relació epistolar amb aquest. Durant el viatge que va fer Ricci el 1595, fins a Pequín, va escriure moltes cartes, on explicava les vicissituds del viatge i les característiques dels país i de la població, així com les dificultats de la tasca evangelitzadora i d'obtenir l'autorització de residencia. Ricci un cop instal·lat a Nanchang li va demanar a Sande que li envies ajut, tant de tipus econòmic com de més missioners. El mateix Ricci va succeir a Sande com superior de las Missió dels jesuïtes a la Xina.

## Referències

* 1 2 Dehergne S.J., Joseph «Répertoire des jesuites de Chine de 1552 à 1800» (en francès). Bibliotheca Instituti Historici S.J. [Roma], XXXVII, 1973, pàg. 239.
* 1 2 3 4 Fontana, Michela. Un jésuite à la cour des Ming (en francès). París: Salvator, 2010, p. 115-116. ISBN 978-2-7067-0719-3.
* ↑ Algunes biografies com la Viquipèdia en xinès, indiquen com a data de la mort el 22 de juny de 1599.
* ↑ Catto, Michela. «Ruggieri,Pompilo» (en italià). Dizionario biografico degli italiani, 2017. [Consulta: setembre 2018].
# Renald II de Bar

Renald II de Bar, nascut cap a 1122, mort el 25 de juliol de 1170, va ser comte de Bar i senyor de Mousson de 1149 a 1170. Era fill de Renald I, comte de Bar i senyor de Mousson, i de Gisela de Vaudémont.
El 1135, va assistir, amb el seu pare i el seu germà Hug, al concili de Metz. Va participar en la segona croada amb el seu pare i el seu germà Thierry, el 1147. El seu pare va morir durant el viatge de tornada. Va reprendre les guerres contra els seus enemics tradicionals, el duc de Lorena i el bisbe de Metz.
Va atacar el 1152 l'abadia de Saint-Mihiel, va ser excomunicat i va haver de fer esmena honorable. Va fer llavors nombroses subscripcions en diferents abadies. El 22 de setembre de 1141, va perdre el castell de Bouillon després d'un setge de cinquanta i un dies pel príncep-bisbe de Lieja Alberó II de Chiny-Namur ajudat per Enric IV de Luxemburg, dit El Cec.

## Matrimoni i fills

Es va casar el 1155 amb Agnès de Xampanya (1138 † 1207), filla de Teobald IV de Blois, comte de Blois i de Xampanya i de Matilde de Caríntia, i va tenir:
* Enric I (1158 † 1190), comte de Bar
* Tibald o Teobald I (1158 † 1214), comte de Bar
* Renald de Bar († 1217), bisbe de Chartres de 1182 a 1217
* Hug, canonge a Chartres

## Font

Georges Poull, La Maison souveraine et ducale de Bar, 1994
# Joan Borràs i Grisola

Joan Borràs i Grisola (Cambrils, 23 de gener de 1719 – ca.1795) fou un militar, eclesiàstic i escriptor cambrilenc.
Va néixer a Cambrils el 23 de gener de 1719, en una família de certa rellevància, ja que el seu avi Grisola era doctor en Medicina. Va estudiar el batxillerat i la carrera de Dret a la Universitat de Cervera, però molt aviat es va decantar per la carrera militar.
Va formar part, com a oficial, de la presa de Nàpols i Sicília per part del príncep Carles, fill de Felip V d'Espanya, que es va proclamar rei de les Dues Sicílies amb el nom de Carles VIII. El 1754 era el cap superior de la Comissió de Reclutament de soldats a les ciutats sicilianes de Fonch, Palerm i Trapani. També va ser secretari de l'ambaixada del rei de Nàpols a Madrid. El 1758 s'havia ordenat sacerdot i el futur Carles III d'Espanya li atorgà el títol de Capellà d'honor del rei de Nàpols.
Va intentar, infructuosament, aconseguir un càrrec a la ciutat de Barcelona, però finalment va tornar a Roma, ja que hi ha documents datats el 1773 que l'hi situen novament. Durant aquesta estada va sol·licitar i obtenir del papa Pius VI, el cos del màrtir sant Plàcid, que va regalar i traslladar a Cambrils, on va ser venerat fins al 1936 quan la parròquia de Santa Maria va ser assaltada. Malgrat la destrucció se'n van salvar algunes relíquies que s'hi continuen venerant.
El 1775 aconsegueix mecenatge per a la publicació d'una recopilació dels seus escrits, sota el titul "Discursos de piedad acerca la educacion de la juventud : sobre el ayo de un Gran Señor, sobre la vanidad y miseria del hombre, sobre el hombre civil y el amigo fiel y sobre la vida de Santa Marina Virgen, y Santuarios de Cataluña".
Nomenat fill il·lustre de Cambrils. El nom de carrer de Borràs data del 1890; anteriorment s'anomenava carrer de la Unió. La minúscula placeta que forma la confluència d'aquest carrer amb el del cardenal Vidal i Barraquer era abans coneguda en l'àmbit popular com placeta dels Jueus.

## Referències

* ↑ «Joan Borràs i Grisola». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Salceda i Castells, Josep. Quaranta anys d'estampes cambrilenques. Vol I. Tarragona: El Mèdol, 1998, p. 175-176. ISBN 89936196.
* 1 2 Martí Estrada, Ignasí. Cambrils. Valls: Cossetània Edicions, 2004, p. 93. ISBN 97910850.
* ↑ Toda i Güell, Eduard. Revista del Centre de Lectura de Reus Vol.128. Reus: Gràfics Navàs, 1928, p. 146-149.
# Florin (Califòrnia)

Florin és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 27.653 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Florin tenia 27.653 habitants, 9.165 habitatges, i 6.571 famílies. La densitat de població era de 1.889,7 habitants/km².
Dels 9.165 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,5% hi vivien parelles casades, en un 20,9% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,51.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,2% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.793 $ i la renda mediana per família de 35.924 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.505 $ mentre que les dones 27.874 $. La renda per capita de la població era de 14.606 $. Entorn del 16,8% de les famílies i el 21,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Florin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Florin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
Viccionari
# Florijana Ismaili

Florijana Ismaili (Aarberg, 1 de gener de 1995 - llac de Como, 29 de juny de 2019) va ser una futbolista suïssa, que va jugar de davantera al BSC YB Frauen i a la Selecció femenina de futbol de Suïssa, equip en el qual va arribar a ser capitana. Provenia d'una família de la població de Preševo (Sèrbia), d'origen albanès. Va morir el 30 de juny de 2019 mentre feia submarinisme al Llac Como, a Llombardia.

## Referències

* ↑ Press, Associated. «Swiss soccer player Florijana Ismaili missing after swimming accident» (en anglès), 30-06-2019. [Consulta: 6 juliol 2019].
# Fiavé

Fiavé és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.080 habitants. Limita amb els municipis de Bleggio Inferiore, Bleggio Superiore, Concei, Lomaso i Tenno.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Nicoletta Aloisi | Llista cívica |