OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rajmachi

Rajmachi (Terrassa reial) és un petit poble a les escarpades muntanyes de Sahyadri. districte de Poona, estat de Maharashtra, Índia. Hi ha dos forts que van ser construïts per l'emperador Shivaji durant el segle 17. És un lloc famós per fer trekking. Hi ha un fort molt famós situat prop de dos famosos turons de Maharashtra, Lonavala i Khanadala

## Història

La primera notícia de Rajmachi és quan la fortalesa fou conquerida per Sivaji el 1648. El 1713 la fortalesa es va rendir a Angria que el 1730 la va cedir al peshwa Baji Rao I (1721-1740). El 1776 l'impostor Sadoba, un braman kanaujia que es feia dir Sadashiv Rao Bhau, es va apoderar de gran part del Konkan i va arribar al pas de Bor on va trobar oposició però finalment el va poder passar i llavors la fortalesa de Rajmachi li va oferir la seva rendició. Els ministres de Poona el van distreure amb preteses ofertes de submissió fins que sobtadament dos oficials marathes el van atacar a traïció a la vora de la fortalesa i el van obligar a retirar-se cap al Konkan. El 1818 el fort es va rendir als britànics sense resistència.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Notes

* ↑ «Rajmachi». Arxivat de l'original el 2013-12-04. [Consulta: 15 gener 2012].
# Nandus mercatus

Nandus mercatus és una espècie de peix pertanyent a la família Nandidae.

## Descripció

* Pot arribar a fer 7 cm de llargària màxima.
* Perfil predorsal lleugerament còncau.
* 14 espines i 10 radis tous a l'aleta dorsal, 3 espines i 5-6 radis tous a l'anal i 15 radis a la pectoral.
* 22 vèrtebres.
* 29-32 escates a la línia lateral.
* 11-12 fileres d'escates per sota de la línia lateral.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical (2°N-3°N i 103°E-104°E).

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Musi (el sud de Sumatra, Indonèsia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A., 1831. Histoire naturelle des poissons. Tome septième. Livre septième. Des Squamipennes. Livre huitième. Des poissons à pharyngiens labyrinthiformes. Hist. Nat. Poiss. v. 7. i-xxix + 1-531.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ng, H.H., 2008. Nandus mercatus (Teleostei: Perciformes: Nandidae), a new leaf fish from Sumatra. Zootaxa, 1963: 43-53. «PDF».
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Ng, H.H., 2008.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Marquesat de Dou

El Marquesat de Dou és un títol nobiliari de creació pontifícia. Va ser creat pel papa Lleó XIII en benefici de Lluís Ferran d'Alòs i de Martín (Madrid, 1835 - Barcelona, 1904) el 1880.

## Història

El Marquesat de Dou va ser concedit el 1880 per sa Santedat Lleó XIII a favor de Lluís Ferran d'Alòs i de Martín, germà del segon marquès d'Alòs, també marquès de Llo, Josep Joaquim d'Alòs i de Martín.
Lluís Ferran era cap de la família Dou per matrimoni amb Gertrudis de Dou i de Moner (1844-1924), última hereva de la casa de Dou. Els seus pares eren Lluís Carles d'Alòs i López de Haro, primer marquès d'Alòs, i Maria de la Concepció de Martín i de Magarola, filla del primer baró de Balsareny.
El 1928 s'autoritzà el seu ús a Espanya a favor del seu fill Joaquim Maria d'Alòs i de Dou.

## Propietats

El marquesat de Dou és o ha estat propietari de diversos edificis històrics a Catalunya:
* Antic molí, avui restaurant Molí de L'Escala, a L'Escala.
* Casa Alòs a Ripoll, edifici d'estil modernista (1908) de l'arquitecte Josep M. Pericàs.
* Castell medieval a Palau-surroca en el municipi de Terrades.
* Palau Dou, al carrer de Sant Pere Més Baix, 29 bis-31 de Barcelona, que va pertànyer als marquesos de Dou fins a la Guerra Civil Espanyola.

## Marquesos de Dou

| | Titular | Període |
| Creació per Lleó XIII |||
| I | Lluís Ferran d'Alòs i de Martín | 01.10.1880-1904 |
| II | Joaquim Maria d'Alòs i de Dou | 1904- |
| III | Francesc de Paula d'Alòs i de Fontcuberta | - |
| IV | Joaquim Maria d'Alòs i de Dou-Martín-Moner | -1959 |
| V | | 1959-1996 |
| VI | Joaquín de Alós y de Zayas | 04.12.1996-2015 |
| VII | Francisco de Alós y de Bonilla | 2016-present |

## Notes i referències

* ↑ Gascón Uris, Sergi «El marqués de Alòs y la Casa de Lardiés: estudio y edición de documentos sobre la renovación de infanzonía de 1794-95». Boletín de la Real Academia de Buenas Letras de Barcelona, 49, 2003-2004, pàg. 371-394.
* ↑ «Gertrudis de DOU y de MONER». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Luis Fernando de Alós y de Martín». Gene All [Consulta: 16 març 2013].
* ↑ Oliva Prat, Miguel «Inventario de los castillos, fortalezas, recintos amurallados, torres de defensa y casas fuertes de la provincia de Gerona. III.- Tallada, La - Vullpellach». Revista de Girona, 41, 1967 [Consulta: 16 març 2013].
* ↑ Permanyer, Lluís «De los Dou al Cervantes». La Vanguardia. Revista, 19-04-1993, pàg. 4.
* ↑ «Honores y condecoraciones papales». http://liturgia.mforos.com/ [Consulta: 16 març 2013].
* ↑ «Orden de 12 de julio de 1996 por la que se autoriza a don Joaquín de Alós y de Zayas para usar en España el titulo pontificio de Marqués de Dou». Boletín Oficial del Estado (BOE), 190, 1996, pàg. 24443 [Consulta: 18 març 2013].
# Sant Francesc de Blanes

Sant Francesc de Blanes és una ermita del municipi de Blanes (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta edifici de planta rectangular, orientat a ponent, de nau única i absis quadrat. Té la coberta exterior a dues aigües i un campanar d'espadanya sobre la porta d'entrada. El sostre interior també és a dues aigües, de fusta.
La façana està formada per una porta amb llinda de pedra i tres finestres, dues de rectangulars a banda i banda de l'entrada i un òcul d'un sol bloc sobre la porta. L'absis és de planta rectangular i cobert amb volta de canó de mig punt. El presbiteri està elevat uns centímetres de la nau. L'accés, per a salvar el desnivell es fa per una escala. Els interiors no tenen ornamentació ni mobiliari, a part de les fornícules buides i la pica d'aigua beneïda.
A l'ermita resten, adossades a la part nord, les runes d'una edificació de dues plantes.
El seu estat actual és dolent a causa dels problemes d'humitat. El teulat és ple d'herbes i per culpa del xiprer adossat a la façana el sostre no drena bé l'aigua.

## Història

Ermita erigida pels propietaris de l'almadrava de Cala Bona dedicada a Sant Francesc des de 1681, com indica la inscripció de la llinda, que diu el següent: "En lo añ 1681 a 3 de desembre los señors de la almadrava de calabona erigiren esta capella per a culto de st. Francisco Xavier de la Compañia de Iesus com a patró de la almadrava i posa la primera pedra el Rt. Pa. Francisco de Poch de la Compañia de Iesus. Calificador del St. tribunal de la inquisició de Cataluña. Examinador sinodal del Bisbat de Barcelona."
Sembla que l'origen de l'ermita està en la resolució d'un conflicte entre els propietaris de l'almadrava de pesca de tonyina de Cala Bona i la comunitat del convent de Sant Francesc. Com es pot comprovar en fotografies antigues i anteriors als anys cinquanta del segle xx, les runes de la part nord corresponen a una casa adossada a l'ermita, ja fos un mas o la casa de l'ermità.
Actualment, i des de 1906, cada 28 de juliol i com a fi de la festa major s'hi celebra un aplec popular anomenat "de l'amor". El 1908 s'hi va celebrar l'arribada d'aigua conduïda a aquell paratge.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Sant Francesc de Blanes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].

### Bibliografia

* Crous i Collell, Jesús; Cronologia històrica s. III aC-s. XX i l'Hospital Sant Jaume 1423-1993, 1994
* Llinàs i Pol, Joan; Merino i Serra, Jordi; El Patrimoni de la Selva: Inventari històric artístic i arqueològic dels municipis de la Comarca, 1998

## Enllaços externs

* «Sant Francesc de Blanes». Patrimoni de la Selva. Consell Comarcal de la Selva.
# Tron de Tutankhamon

El Tron de Tutankhamon, conegut també com a Tron Reial de Tutankhamon o Tron Cerimonial de Tutankhamon, va ser elaborat pels artistes egipcis, formava part de l'aixovar funerari de la tomba del faraó Tutankamon, descoberta el 1922 en la necròpoli egípcia del Vall dels Reis, en àrab Uadi Biban Al-Muluk (وادي الملوك). La peça s'exhibeix de forma permanent en el Museu d'Antiguitats Egípcies.
El tron està construït en or laminat amb imatges en sobrerrelleu. L'estil i motiu artístic utilitzat és el del període d'Amarna. S'hi representa la parella reial, Tutankhamon i la seva Gran Esposa Reial, la donadora d'Hereus, la reina Ankhesenamon, qui fos una de les filles de Nefertiti i Akhenaton. El motiu és una escena familiar íntima, on la reina s'inclina en actitud protectora i afectuosa al costat del rei, tan habitual en els relleus observats a Al-Amārna, siguin en tombes, edificis o deixants de demarcació. L'estil de les figures àdhuc és el típic d'Amarna; amb colls llargs i estilitzats, cranis allargats i mandíbules prominents, al costat de ventres engruixats. A pesar que la volta a l'ortodòxia religiosa ja havia operat durant el regnat de Tutankhamon, la parella reial encara es troba sota el déu Aten qui domina les altures i estén els seus rajos acabats en mans que ofereixen Ankh (símbol de vida) als reis.
El tron va ser trobat per l'arqueòleg Howard Carter a l'interior de la tomba de Tutankhamon (KV62), situada a la Vall dels Reis, (Egipte), (única tomba reial egípcia trobada intacta) i es creu que va poder ser utilitzat en vida per Tutankamon, 'imatge viva d'Amon', faraó pertanyent a la dinastia XVIII d'Egipte, que va regnar de 1336/5 a 1327/5 aC.

## Referències

* Pàgina Web del Museu Egipci del Caire Arxivat 2008-11-27 a Wayback Machine.
# Eugenia Martínez de Irujo

María Eugenia Brianda Timotea Cecilia Martínez de Irujo i Fitz-James Stuart (Madrid, Espanya, 26 de novembre de 1968) és una aristòcrata espanyola, XII duquessa de Montoro, Gran d'Espanya i la menor i única dona dels sis fills de Luis Martínez de Irujo y Artázcoz i Cayetana Fitz-James Stuart, XVIII Duquessa d'Alba de Tormes.
El 23 d'octubre de 1998 en la Catedral de Sevilla va contreure matrimoni amb el torero Francisco Rivera Ordóñez, cerimònia que va comptar amb aproximadament 1400 convidats, entre ells els Ducs de Lugo. D'aquest matrimoni, que va ser declarat nul, va néixer una filla, Cayetana Rivera y Martínez de Irujo (Sevilla, Espanya, 16 d'octubre de 1999).
Després en 2005 María Eugenia va tenir una relació amb Gonzalo Miró fins al 2009.
Ha demostrat estar allunyada de la vida palatina de la seva família. Va deixar de viure entre les residències oficials de la Casa d'Alba, establint-se en la seva finca La Pizana, en Gerena. En el repartiment previ de l'herència de la seva mare, a Eugenia també li va correspondre la finca d'Eivissa "S'Aufabaguera" ("l'alfàbrega" en eivissenc) en Cala Salada.
El 17 de novembre de 2017 va contreure matrimoni amb Narcís Rebollo Melció, president d'Universal Music Espanya i Portugal, a Las Vegas, Nevada.

## Referències

* ↑ Soler Salcedo, Juan Miguel "Nobleza Española, Grandeza Inmemorial, 1520".
* ↑ Hemeroteca El País
* ↑ Nulidad Eclesiástica
* ↑ «Reparto Herencia». Arxivat de l'original el 2014-04-21. [Consulta: 27 juliol 2016].
* ↑ La Vanguardia
# Télé Liban

Télé Liban (TL) és la xarxa de televisió del Líban de propietat governamental. Transmet principalment via terrestre a tot el territori libanès. TL és en l'actualitat l'únic membre libanès de la Unió Europea de Radiodifusió (EBU). Radio Liban, l'estació de ràdio de propietat estatal, va ser un dels 23 organismes de radiodifusió fundadors de l'EBU, però va deixar de ser membre l'any 2002. Actualment Radio Liban forma part de Ràdio França Internacional.
# Rajnis (cràter)

Rajnis és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 80 km de diàmetre. Porta el nom de l'escriptor letó Rainis (1865-1925), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Rajnis». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 21 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Malta (desambiguació)

«Malta» té aquests significats:
* Toponímia:
** Comtat de Malta, senyoriu feudal del Regne de Sicília que dominava les illes de Malta i Gozo, territori de la Corona d'Aragó
** Illa de Malta, illa de l'arxipèlag de Malta
** República de Malta, estat i arxipèlag del Mediterrani
** Estats Units:
*** Malta (Idaho), població dels Estats Units a l'estat d'Idaho
*** Malta (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
*** Malta (Montana), població dels Estats Units a l'estat de Montana
*** Malta (Ohio), població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
*** Malta Bend, població dels Estats Units a l'estat de Missouri
* Organitzacions:
** Orde de Malta, orde de cavalleria
** Selecció de futbol de Malta
* Miscel·lània:
** Combat de Malta, batalla de la Guerra de Sicília
** Febre de Malta
** Nom popular, per influència del castellà, del malt.
** Setge de Malta
** Català a Malta, història de la llengua catalana a Malta
# Sant Fruitós d'Aransís

Sant Fruitós d'Aransís és una església romànica del terme d'Aransís, actualment englobat en el de Gavet de la Conca, pertanyent al Pallars Jussà.
Està situada uns 500 metres a ponent i lleugerament al nord del poble d'Aransís. Ha constat sempre com a capella de la parròquia de Sant Pere d'Aransís, però se'n tenen molt poques notícies: una visita pastoral del 1758 i un pla parroquial del 1904.
S'hi accedeix des de la Carretera d'Aransís un quilòmetre al nord-oest del poble. Cal seguir el Camí del Pla, i al cap de poc desviar-se'n cap a migdia, seguint el camí de la Granja de Jeroni, que passa pel costat de l'ermita.
És un edifici d'una sola nau, molt senzill. Està coberta amb una volta de canó semicircular, i té un sol absis, a llevant, obert a la nau per un arc presbiteral. Presenta dues úniques obertures: la porta, a la façana de ponent, amb arc de mig punt fet de dovelles, i una finestra rectangular petita, també a ponent.
El temple ha estat molt alterat al llarg del temps. La porta original sembla que era a migdia, on hi ha restes d'uns encaixos potser d'un porxo.
L'aparell és del segle xi, fet de carreus irregulars però ben escairats i ben disposats en filades no del tot regulars. Evidencia una construcció molt rústega, però.
L'estat en què es troba al tombant dels anys 2008 i 2009 és deplorable: la humitat ha afectat greument volta del temple, i amenaça ruïna si no s'hi fa una intervenció urgent. Dificulta la seva conservació el fet que tot el costat sud-oriental està semienterrat en el talús que existeix en aquell angle.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i CASES I LOSCOS, Maria-Lluïsa, "Sant Pere d'Aransís", a El Pallars. Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* BURON, Vicenç. Esglésies i castells romànics del Pirineu català i Andorra: Guia. Tremp: Garsineu Edicions, 1994 (Biblioteca pirinenca; 10). ISBN 84-88294-28-X
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.
# Trogia venenata

Trogia venenata, també conegut com a boletet blanc, és una espècie de bolet verinós dins la família Marasmiaceae. És originari de la província de Yunnan (Xina). El seu consum resulta mortal en els humans i en els ratolins per tal que el bolet conté tres aminoàcids tòxics.
Es creu que ha provocat diverses morts a la Xina dins l'anomenada Síndrome de la mort sobtada a Yunnan, però resta sense aclarir del tot.

## Referències

* ↑ Yang, Z. L.; Li, Y. C.; Tang, L. P.; Shi, G. Q.; Zeng, G. «Trogia venenata (Agaricales), a novel poisonous species which has caused hundreds of deaths in southwestern China». Mycological Progress, 11, 4, 2012, pàg. 937–945. DOI: 10.1007/s11557-012-0809-y.
* ↑ Tran, T. «Toxic mushrooms kill hundreds in China». Australian Geographic, 14-07-2010. Arxivat de l'original el 23 de març 2012. [Consulta: 9 d’octubre 2014]. «Now, after a five-year investigation, an elite investigative unit from China's Centre for Disease Control and Prevention believes it has pinpointed the cause: an innocuous-looking small mushroom known as the little white.»
# Rafsanjan

Rafsanjan o Rafsandjan (farsi رفسنجان) és una ciutat de l'Iran al Kirman a 120 km a l'oest de Kerman (ciutat, capital de la província). És capital del comtat del mateix nom. Produeix pistatxo i estores. El seu nom anterior fou Bahramabad. Només tenia 1.470 habitants el 1960. La població estimada el 2005 era de 134.848 habitants i el 2006 de 139.219. El comtat tenia 291.417 habitants el 2006. Aquest creixement de la població en 50 anys és una mostra d'extraordinari desenvolupament. La població és famosa per ser el lloc de naixement del president iranià Ali Akbar Haixemi Rafsanjani. El comtat està dividit en quatre districtes:
* Central (بخش مرکزی), capital Rafsanjan;
* Kashkuieh (بخش کشکوئیه), capital Kashkuieh;
* Nouq (بخش نوق), capital Bahreman; i
* Ferdows (بخش فردوس).

## Referències

* ↑ اطلس گیتاشناسی استان‌های ایران [Atlas Gitashenasi Ostanhai Iran] (Gitashenasi Province Atlas of Iran Arxivat 2007-05-22 a Wayback Machine.
# Eugenia Kemeny

Eugenia Kemeny Kirschner (?, Hongria, 1893 - Barcelona, 25 de novembre de 1969) fou una soprano hongaresa establerta a Barcelona. Va ser professora de cant del Conservatori Superior de Música del Liceu.
Va arribar a Espanya abans de la guerra. Les primeres ressenyes d'hemeroteca amb actuacions seves a Barcelona daten de 1929. Va cantar fins després de la Guerra Civil espanyola, passant després a donar classes de cant al Conservatori del Liceu, fins a la seva mort. Va ser professora d'importants cantants, com ara Montserrat Caballé, Francesca Callao, Mirna Lacambra, Carme Hernández, Maria Alòs, i la contralt Josefina Benajam. Eugenia Kemeny havia abordat papers wagnerians, abans d'arribar a Espanya. Potser per això, com a professora del Conservatori del Liceu, feia servir uns mètodes sorprenents, amb gimnàstica inclosa, per treballar el fiato dels seus alumnes.
Va morir el 25 de novembre de 1969 a Barcelona.

## Nota

* El seu cognom es troba sovint escrit Kemmeny, fins i tot a moltes notes biogràfiques o llibres sobre la soprano Montserrat Caballé. La notícia publicada pel diari La Vanguardia sobre la seva mort fa servir la forma Kemeny, que és a més el segon cognom del seu fill, Rodolfo Carranza Kemeny. Una altra forma que es troba sovint - amb la lletra diacrítica corresponent a la grafia original del cognom hongarès - és Kemény.

## Referències

* 1 2 «Necrológicas». La Vanguardia, 26-11-1969, pàg. 36.
* ↑ «Principal Palace». La Vanguardia, 26-07-1929, pàg. 3.
* ↑ «Los conciertos». La Vanguardia, 20-01-1942, pàg. 6.
* ↑ «Premio a María del Carmen Hernández». Hoja del lunes, Año XLV Número 1915, 10-11-1975, pàg. 38.
* ↑ «Josefina Benajam». Ritmo, 01-09-1960, pàg. 16.
* ↑ Xavier Nicolás. «Entrevista a Montserrat Caballé». Archivo Richard Wagner.
# Relacions entre Angola i Kenya

Les relacions entre Angola i Kenya es refereix a les relacions bilaterals històriques i actuals entre la República d'Angola i la República de Kenya. En 2014 ambdós estats van acordar enfortir llurs relacions bilaterals.

## Cooperació

En una sèrie de reunions en 2014 a Nairobi i Luanda se signaren uns pocs acords que incloïen una creació de la Comissió Mixta de Cooperació, un MOU sobre Política Consulta entre el Ministeri d'Afers Exteriors d'Angola i el de Kenya i l'Acord General sobre Cooperació Econòmica, Científica, Cultural i Tècnica entre els governs de Kenya i Angola.
Al setembre de 2014 el govern de Kenya va signar un Acord Bilateral de Serveis Aeris (BASA) que és una actualització d'un acord previ signat el 2011 que permetia vols directes entre tots dos països. Kenya Airways ha estat operant-vols entre dos països, però TAAG Angola Airlines encara no ha començat. Amb l'acord Kenya espera incrementar el nombre de turistes i augmentar el comerç.
Ambdós països s'han compromès amb la pau i la seguretat a la regió dels Grans Llacs.
El secretari del Ministeri d'Afers Exteriors de Kenya va visitar Angola en gener 2014 i el ministre d'afers estrangers d'Angola va visitar Nairobi el juliol de 2014.

## Missions diplomàtica

L'alta missió diplomàtica de Kenya a Windhoek és acreditada a Angola. En juny de 2011 Kenya va anunciar que obriria una ambaixada a Angola.

## Referències

* 1 2 .Kenya, Angola in new agreement to boost relations. Retrieved on 12 January 2015.
* ↑ . Kenya woos Angola tourists, investors with aviation pact. Retrieved on 12 January 2015.
* 1 2 «Archived copy». Arxivat de l'original el 2014-12-08. [Consulta: 12 gener 2015].. Kenya and Angola to strengthen bilateral ties. Retrieved on 12 January 2015.
* ↑ . Kenya to open embassies in Angola and Turkey. Retrieved on 12 January 2015.
# Marcolino Moco

Marcolino José Carlos Moco (Chitue, Ekunha, província de Huambo, 19 de juny de 1953) va ser un polític angolès, primer ministre d'Angola entre el 2 de desembre de 1992 i el 3 de juny de 1996. Moco va ser destituït del seu càrrec pel president José Eduardo dos Santos. Dos Santos va destituir tot el gabinet juntament amb el governador del banc central en un intent de ser vist decisiu. Va ser substituït per Fernando José de França Dias Van-Dúnem.
Moco va ser membre del Moviment Popular per a l'Alliberament d'Angola, partit del president, que havia estat en el poder fins a 1991, poc abans que Moco es convertís en primer ministre. Havia estat Ministre de Joventut i Esports de 1989 a 1992. El juliol del 1996, Moco fou nomenat secretari executiu de la Comunitat de Països de Llengua Portuguesa, una nova organització internacional formada per Portugal i les seves antigues colònies, inclosa Angola. El seu terme com a secretari executiu va acabar en 2000. En els darrers anys s'ha mostrat força crític amb el govern angolès.

## Referències

* 1 2 "Do something" The Economist (London); Jun 8, 1996; p. 45
* ↑ Histórico Arxivat 2017-05-06 a Wayback Machine. al web del Ministeri de la Joventut d'Angola
* ↑ Marcolino Moco defende tese de doutoramento, 17 de desembre de 2016
* ↑ Marcolino Moco diz que em Angola só haverá "sucessão" e não "alternância", angola24horas.com, 25 de gener de 2017
* ↑ Marcolino Moco: Angola é um país em que se "consolidou a corrupção", 24.sapo.pt, 17 de març de 2017
# Trofologia

La trofologia és l'aplicació dels principis científics a la creació i manteniment del subministrament d'aliments.
Les activitats dels trofòlegs inclou el desenvolupament de nous productes alimentaris, els disseny dels processos per prodir-los, escollir els materials dels envasos, els estudis del temps de caducitat, l'avaluació sensorial dels productes i també les proves microbiològiques i químiques.
La trofologia és una ciència aplicada altament interdisciplinar que incorpora conceptes de moltes ciències incloent la microbiologia, l'enginyeria química i la bioquímica.

## Publicacions

* Food and Bioprocess Technology
* LWT- Food Science and Technology

## Referències

* Wanucha, Genevieve. "Two Happy Clams: The Friendship that Forged Food Science". Food Technology. November 2009. p. 88.

## Enllaços externs
### Organitzacions de trofologia

* Food Science Australia Arxivat 2010-03-20 a Wayback Machine.
* Institute of Food Technologists - Estats Units
* Institute of Food Science and Technology - Regne Unit
* International Union of Food Science and Technology i els seus capítols regionals