OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Somerset (Kentucky)

Somerset és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 11.352 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Somerset tenia 11.352 habitants, 4.831 habitatges, i 2.845 famílies. La densitat de població era de 388,9 habitants/km².
Dels 4.831 habitatges en un 26,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,3% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 37,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 21,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.362 $ i la renda mediana per família de 31.226 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.536 $ mentre que les dones 20.194 $. La renda per capita de la població era de 14.048 $. Entorn del 16,4% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Somerset». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Somerset». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sissi-Meïite

Sissi-Meïite (en rus: Сысы-Мейите) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 46 habitants, pertany al districte de Batagai.

## Referències

* ↑ «Верхоянский улус (район)». Arxivat de l'original el 2019-11-03. [Consulta: 3 ноября 2019].
# Slutsk

Slutsk transliterat oficialment com Sluck, belarús: Слуцк; rus: Слуцк; polonès:Słuck, és una ciutat de Belarús, situada a la riba del riu Sluch. L'any 2010 tenia 61.000 habitants. Slutsk és el centre administratiu del raion de Slutsk.

## Història

La primera citació escrita de Slutsk és de l'any 1116. Va formar part del Principat de Turov i Pinsk, però l'any 1160 va ser la capital del Principat de Slutsk. Entre 1320–1330 va ser part del domini del Gran Ducat de Lituània. Més tard va pertànyer a les famílies Olelkovich i Radziwiłł que transformaren la ciutat en el centre de l'Església Reformada Polonesa. Després de la segona Partició de Polònia el 1793 va formar part de l'Imperi Rus. Va ser ocupada per Alemanya el 1918 i després entre 1941-1944, i per Polònia entre 1919 i 1920.
Des del segle xvii van ser famosos els cinturons que fabricava.
Fins a la Segona Guerra Mundial i la matança de jueus de Slutsk, aquesta ciutat era predominantment jueva. Actualment només hi viuen uns 100 jueus.
El 1920 Slutsk va ser el centre d'un gran aixecament antibolxevic

## Comunitat jueva

La primera citació de jueus a Slutsk és de l'any 1583. El reconeixement formal va ser el 1601. Cap a 1750 hi havia 1.593 jueus. El 1897 la comunitat jueva era de 10.264 habitants, o el 77% del total.

## Persones relacionades amb la ciutat

* Isaac Dov Berkowitz – escriptor jueu
* Eliyahu Feinstein – rab´´i
* Yaakov Yosef Herman –jueu ortodox pioner a Amèrica
* Semyon Kosberg – enginyer soviètic jueu
* Shneur Kotler –
* Boruch Ber Leibowitz –
* Isser Zalman Meltzer –
* Princesa Sophia de Slutsk, santa ortodoxa medieval
* Edward Sperling –
* Mikola Statkevich – polític
* Mikhail Yakimovich –
* Lidia Yermoshina – polític
* Shaul Yisraeli – rabí sionista

## Ciutats agermanades

* Serpukhov, Rússia
* Brovary, Ucraïna
* Sisian, Armènia (des de 2008)
* Shaki, Azerbaidjan (des de 2009)

## Referències

* ↑ «World Gazetteer». Arxivat de l'original el 2013-01-11. [Consulta: 17 febrer 2015].
* ↑ (rus) 2010 Belarus population statistics Arxivat 2010-09-18 a Wayback Machine. (RAR file format)
* 1 2 3 4 Adam Teller, "Slutsk," YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe, (19 October 2010), accessed 25 January 2015.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Slutsk
* Home page of the city of Slutsk
* History of the Jewish Community of Slutsk
* The Historical Society of Slutsk Presents The Pinkas of the Chevra Kadisha of Slutsk Arxivat 2018-12-27 a Wayback Machine.
* Genealogical history of Shklyar and Reznik family of Slutsk (also Slutsk uezd) and Kletsk. Documents of SHOA in Slutsk Arxivat 2009-05-27 a Wayback Machine.
# Slučaj Harms

Slučaj Harms (en serbocroat Случај Хармс, El cas Harms) és una pel·lícula dramàtica iugoslava de 1987 dirigida per Slobodan Pesic. Es va projectar a la secció Un Certain Regard al 41è Festival Internacional de Cinema de Canes el 1988.

## Argument

Aquesta és la història de l'escriptor Danilo Ivanovitx Harms, que va ser perseguit per les autoritats soviètiques. Descrivint casos i esdeveniments inusuals als seus llibres, ell mateix es va convertir en part d'ells, des de les autoritats de seguretat de l'estat.

## Repartiment

* Mladen Andrejevic - Zabolocki
* Abdula Azinovic - Pijanac (II)
* Miroslav Bukovcic - Oficir koji puca
* Branko Cvejić - Marija Vasilijevna
* Ivana Despotovic - Ida Markovna (II)
* Ljubomir Didic - Arhivar
* Ljubomir Draskic - Svestenik
* Rahela Ferari - Stara dama
* Erol Kadic - Pijanac (I)
* Milutin Karadzic - Invalid instruktor
* Vojislav Kostic - Majstor
* Aleksandar Kothaj - Crnoberzijanac
* Violeta Kroker - Ida Markovna (I)
* Predrag Lakovic - Harmonikas (as Predrag Laković)
* Frano Lasic - Danil Harms
* Damjana Luthar - Andjeo
* Dubravka Markovic - Oficir andjeo
* Ivana Markovic - zena Fedje Davidovica
* Zoran Miljkovic - Inspektor KGB
* Zeljko Nikolic - Fedja Davidovic
* Bogoljub Petrovic - KGB ... agent
* Ljubo Skiljevic - KGB ... agent (II)
* Dijana Sporcic - Zena policajac
* Milica Tomic - Irina Mazer
* Milivoje Tomić - Kino operator
* Eugen Verber - Pisar
* Olivera Viktorovic - Zena u kafani
* Francisko Zegarac - Danil Harms ... dete
* Branislav Zeremski - Malogradjanin
* Stevo Žigon - Professor

## Referències

* ↑ Slobodan Pešić’s film Slučaj Harms and Kharms’s Sluchai per Milena Michalski
* ↑ «Festival de Cannes: The Harms Case». festival-cannes.com. [Consulta: 31 juliol 2009].

## Enllaços externs

* Slučaj Harms a YouTube
# Stawiszyn

Stawiszyn (coneguda com a Stavensheim entre el 1943 i el 1945 durant l'ocupació nazi de Polònia) és una ciutat de Polònia que es troba al voivodat de Gran Polònia i el powiat de Kalisz. El 2017 tenia 1.530 habitants.
# Sobreteixim dels vuit paraigües

El Sobreteixim dels vuit paraigües és un sobreteixim fet per Joan Miró i Ferrà i Josep Royo el 1973 i que actualment es conserva a la col·lecció permanent de la Fundació Joan Miró. Està fet amb material acrílic, uns paraigües, guants, teles de feltre i una nansa damunt sobreteixim. És un dels sobreteixims més grans que va fer Joan Miró.

## Història

A l'arxiu de la Fundació Joan Miró es conserven diversos dibuixos preparatoris de l'obra, tots de 1973. El que data del 6 de febrer del 1973 inclou una inscripció que diu:
| « | 7 paraigües negres (mànec no de canya) Llanes colors Guant americà colors Guant vell Grafismes negres amb escombra pes 200 k... | » |
| — Joan Miró |||
Els altres dos dibuixos són datats del 16 de maig i del 8 de juny de 1973.

## Descripció

El sobreteixim (de “sobre” i “teixir”) és un tipus d'assemblage que combina textures, objectes reals i pintura. El paraigua, un objecte popular i emblemàtic per als surrealistes, és el leitmotiv d'una peça que també inclou uns guants i un instrument de pesca típic de les illes Balears. No obstant això, mitjançant aquesta obra, Joan Miró sembla voler rebatre la lectura intel·lectual que els surrealistes feien del paraigua, en tant que per l'artista era un objecte d'ús quotidià, que ell havia vist sempre a les mans dels pastors del Camp de Tarragona quan sortien a la muntanya a pasturar les ovelles.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra al web de la Fundació
* ↑ «Tapissos de Joan Miró». Web. Centre Joan Miró. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2014. [Consulta: 26 octubre 2014].
* ↑ «Apropa't a Joan Miró». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2014-10-30. [Consulta: 26 octubre 2014].
* ↑ Audioguia de la Fundació Joan Miró (1983)
# Soler d'Avall (Llobera)

Soler d'Avall és una masia situada al municipi de Llobera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Catàleg de masies i cases rurals». Ajuntament de Llobera. Arxivat de l'original el 2021-12-29. [Consulta: 26 desembre 2021].
# Soler (Muntanyola)

Soler és una masia de Muntanyola (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a dos vessants amb el carener paral·lel a la façana, que és orientada a ponent. Al damunt hi ha una finestra que presenta motllures goticitzants. A la part esquerra s'hi adossa un cos formant angle recte amb l'edificació. Al primer pis s'hi obren unes galeries. A llevant el mur està sostingut per un contrafort. A la part nova es distingeixen clarament dos trams constructius pel tipus d'aparell emprat. És construïda bàsicament amb pedra. Al davant s'hi forma una piscina. Malgrat les darreres reformes que han convertit el mas en xalet, conserva la típica estructura pairal.

## Història

La masia es troba a redós de l'antiga parròquia de Sant Esteve de Múnter. El portal d'entrada ens indica la dada de construcció o de reforma que data del segle XVI (1564).

## Referències

* 1 2 «Soler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Stegastes insularis

Stegastes insularis és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Illa Christmas.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R. i A.R. Emery, 1985. A review of the pomacentrid fishes of the genus Stegastes from the Indo-Pacific, with descriptions of two new species. Indo-Pacific Fishes (3):31.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sílvia Sempere Ripoll

Sílvia Sempere Ripoll (Alcoi, 1968) és una artista valenciana.
És llicenciada en Belles Arts i especialitzada en pintura per la Universitat Politècnica de València, amb un doctorat cum laude. El seu projecte Plaers bàrbars parla de com el comportament humà afecta l'entorn natural, i la Generalitat Valenciana n'adquirí dos peces per a la col·lecció d'art contemporani. El projecte íntegre fou exposat a la Universitat d'Alacant el 2006.

## Referències

* ↑ Ballester Buigues, Irene. «La mirada crítica de Sílvia Sempere». Diari Información, 06-09-2021. [Consulta: 18 maig 2023].
* 1 2 3 Tébar, Pilar. Art contemporani de la Generalitat Valenciana.. IV. Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana, p. 514-525. ISBN 978-84-482-6622-6.
# Stellifer

Stellifer és un gènere de peixos de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Cos allargat i més o menys comprimit.
* Cap gros i ample.
* Crani cavernós i esponjós al tacte.
* Boca d'horitzontal a obliqua.
* Espines branquials llargues i primes.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental i l'Atlàntic occidental.

## Taxonomia

* Stellifer brasiliensis (Schultz, 1945)
* Stellifer chaoi (Aguilera, Solano & Valdez, 1983)
* Stellifer chrysoleuca (Günther, 1867)
* Stellifer colonensis (Meek & Hildebrand, 1925)
* Stellifer ephelis (Chirichigno F., 1974)
* Stellifer ericymba (Jordan & Gilbert, 1882)
* Stellifer fuerthii (Steindachner, 1876)
* Stellifer griseus (Cervigón, 1966)
* Stellifer illecebrosus (Gilbert, 1898)
* Stellifer lanceolatus (Holbrook, 1855)
* Stellifer magoi (Anguilera, 1983)
* Stellifer mancorensis (Chirichigno F., 1962)
* Stellifer melanocheir (Eigenmann, 1918)
* Stellifer microps (Steindachner, 1864)
* Stellifer minor (Tschudi, 1846)
* Stellifer naso (Jordan, 1889)
* Stellifer oscitans (Jordan & Gilbert, 1882)
* Stellifer pizarroensis (Hildebrand, 1946)
* Stellifer rastrifer (Jordan, 1889)
* Stellifer stellifer (Bloch, 1790)
* Stellifer venezuelae (Schultz, 1945)
* Stellifer walkeri (Chao, 2001)
* Stellifer wintersteenorum (Chao, 2001)
* Stellifer zestocarus (Gilbert, 1898)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Discover Life (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Cervigón, F., 1966: Una nueva especie de Stellifer de las costas de Venezuela (Pisces: Sciaenidae). Novedades científicas. Serie zoológica [Museo de Historia Natural La Salle]. Núm. 34: 1-4.
* Chao, L. N., 2001. Two new species of Stellifer from inshore waters of the eastern Pacific, with a redescription of Stellifer ephelis (Perciformes: Sciaenidae)., Revista de Biología Tropical, 49(Supplement 1):67-79.
* Chirichigno, N., 1962. Algunos peces nuevos y poco conocidos de la fauna marina del Perú. Servicio de Pesqueria Perú, Servicio de Divulgación Científica, 17:1-29.
* Van der Heiden, A. M. i Findley, L. T., 1988. Lista de los peces marinos del sur de Sinaloa, México. Anales del Centro de Ciencias del Mar y Limnología de la Universidad Autónoma Nacional de México, 15:209-224.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Takeshi Natori

Takeshi Natori (名取 武, Natori Takeshi) va ser un futbolista japonès que jugava com a davanter.

## Selecció japonesa

El maig de 1934, Natori, quan era un estudiant de la Universitat de Waseda, va ser seleccionat per formar part de la selecció nacional del Japó per als Jocs del Llunyà Orient de 1934 a Manila. En aquesta competició, el 20 de maig, va debutar i va marcar un gol contra la República de la Xina.

## Referències

* ↑ «名取　武 - Japan National Football Team Database». [Consulta: 29 octubre 2020].
# Takeshi Kamo

Takeshi Kamo (en japonès: 加茂 健, Kamo Takeshi; Hamamatsu, Prefectura de Shizuoka, Imperi Japonès, 8 de febrer de 1915 - Tòquio, 26 de març de 2004) va ser un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Takeshi Kamo va disputar 2 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Takeshi Okada

Takeshi Okada (Osaka, Prefectura d'Osaka, Japó, 25 d'agost de 1956) és un exfutbolista i entrenador japonès. Durant la seva carrera, va disputar vint-i-quatre partits amb la selecció japonesa, conjunt al qual posteriorment va dirigir en dues etapes, disputant els Campionats del Món de França 1998 i Sud-àfrica 2010.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Symphurus undecimplerus

Symphurus undecimplerus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'est del Pacífic (des de Mèxic fins al Perú).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Symphurus varius

Symphurus varius és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'est del Pacífic (Illes Cocos i Galápagos).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Sándor Puhl

Sándor Puhl (Miskolc, 14 de juliol de 1955 - 20 de maig de 2021) fou un àrbitre de futbol hongarès dels anys 80, 90 i 2000.

## Carrera esportiva

Entre els principals partits que va arbitrar hi ha l'anada de la final de la Copa de la UEFA 1992-93 entre Borussia Dortmund i Juventus FC, la final de la Copa del Món de Futbol de 1994 entre la selecció de futbol de Brasil i la selecció de futbol de Itàlia, la semifinal de l'Eurocopa 1996 a Wembley entre Alemanya i Angleterra i la final de la Lliga de Campions de la UEFA 1996-97 entre la Juventus de Torí i el Borussia Dortmund.
Anteriorment va ser designat per a la Copa del Món de Futbol Juvenil de 1991 i l'Eurocopa 1992, on va dirigir un únic partit.

### En Mundials

Va arbitrar quatre partits a la Copa del Món de Futbol de 1994, inclosa la final i el partit de quarts de final entre Itàlia i Espanya, en què no va veure un cop de colze del defensor italià Mauro Tassotti al centrecampista espanyol Luis Enrique, que li va trencar l'envà nasal. El resultat era Itàlia 2 - Espanya 1 i el cop de colze va ser dins de l'àrea italiana, cosa que hauria significat penal i expulsió. Tot i el greu error, la FIFA el va premiar designant-lo com a àrbitre de la final Itàlia-Brasil, cosa que va incrementar la polèmica, ja que la selecció italiana havia estat la més afavorida per les actuacions arbitrals.

### Reconeixements

Durant quatre anys consecutius, des del 1994 al 1997, va ser premiat com a Millor àrbitre de l'any segons la IFFHS.
El 1997, després del partit de la Lliga de Campions de la UEFA 1997-98 Feyenoord - Manchester United FC, va ser suspès per la UEFA per un any, per no haver sancionat ni esmentat a l'acta un gest violent comès pel jugador neerlandès Paul Bosvelt cap a l'irlandès Denis Irwin. Això li va impedir ser seleccionat per a la Copa del Món de Futbol de 1998.

### Darrer partit i retirada

Va dirigir el seu darrer partit a nivell internacional a Torí l'any 2000, en ocasió de l'amistós entre Itàlia i Anglaterra. Posteriorment va ser observador d‟àrbitres de la UEFA.

## Referències

* ↑ Redacción «Muere Sándor Puhl, el árbitro que no vio el codazo de Tassotti a Luis Enrique». , 20-05-2021 [Consulta: 20 maig 2021].
* ↑ .El codazo de la FIFA, El Mundo, 16 de juliol de 1994.

## Enllaços externs

* Perfil de Sándor Puhl
# Talpó de les praderies

El talpó de les praderies (Microtus montanus) és una espècie de talpó que es troba al Canadà i als Estats Units.

## Referències

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Microtus montanus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
# Team Neotel

El Team Neotel (codi UCI: NEO) va ser un equip ciclista sud-africà de categoria continental que va competir de 2007 a 2009.

## Principals victòries

* Powerade Dome 2 Dome Cycling Spectacular: Jaco Venter (2007), Nolan Hoffman (2008)
* Tour de Corea: Roger Beuchat (2009)
* Tour del Jura: Roger Beuchat (2009)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participava en els circuits continentals i principalment a les proves de l'UCI Àfrica Tour. La taula presenta les classificacions de l'equip i el millor ciclista en la classificació individual.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2008 | 3r | Johann Rabie (12è) |
| 2009 | 9è | Johann Rabie (14è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2008 | 28è | Nolan Hoffman (51è) |
| 2009 | 12è | Nolan Hoffman (39è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2009 | 94è | Roger Beuchat (271è) |

## Referències

* ↑ «Classificacions de l'UCI». Arxivat de l'original el 2011-08-19. [Consulta: 7 maig 2016].

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Team Notebooksbilliger.de

El Team Notebooksbilliger.de (codi UCI: TNB) va ser un equip ciclista alemany, de ciclisme en ruta que va competir professionalment entre 2006 i 2007. Va tenir categoria Continental.

## Principals resultats
### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participava en les proves dels circuits continentals.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 10è | Markus Weinberg (61è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2006 | 36è | Philip Schulz (154è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 109è | Markus Weinberg (712è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Tegira

Tegira (en grec, Τεγύρα) fou una antiga ciutat grega de Beòcia.
Va ser el lloc on es va produir una batalla en la qual els tebans, dirigits per Pelòpides, van derrotar els espartans al 375 aC. També es trobava allí un oracle amb un temple d'Apol·lo que va arribar a tenir un gran prestigi. Prop d'ell hi havia una muntanya anomenada Delos i existia una tradició minoritària segons la qual aquesta va ser el veritable lloc de naixement d'Apol·lo en lloc de l'illa de Delos.

## Referències

* ↑ Plutarc, Vida de Agesilau XXVII.
* ↑ Plutarc, Vida de Pelòpides XVI.
* ↑ Plutarc, Moralia: Sobre la desaparició dels oracles 412, B.

## Vegeu també

* Batalla de Tegira
* Oracle de Tegira
# Tanner contra els Estats Units

Tanner contra els Estats Units d'Amèrica, 483 US 107 (1987), va ser un cas de la Cort Suprema dels Estats Units en què el Tribunal va considerar que el testimoni del jurat no es podia utilitzar per desacreditar o anul·lar un veredicte del jurat, fins i tot si el jurat hagués estat consumint grans quantitats d'alcohol, marihuana i cocaïna al llarg del judici.

## Rerefons

Després que l'acusat fos declarat culpable de frau per correu, els seus advocats van presentar diverses mocions després de descobrir que set membres del jurat van beure alcohol durant el recés del migdia. Quatre membres del jurat van consumir entre ells "d'una a tres pintes" de cervesa durant diversos recessos. Dels altres tres jurats presumptes que havien consumit alcohol, un va afirmar que, en diverses ocasions, va observar dos jurats prenent una o dues copes durant l'esbarjo del dinar, i un altre jurat, que també n'era el cap, prenent un litre de vi en cadascuna de les tres ocasions. El jurat Hardy també va declarar que ell i tres membres més van fumar marihuana amb força regularitat durant el judici. A més, Hardy va declarar que, durant el judici, va observar que un jurat ingeria cocaïna cinc vegades i un altre jurat ingeria cocaïna dues o tres vegades. Un jurat va vendre $^1$⁄$_4$ lliura (110 g) de marihuana a un altre jurat durant el judici, i va portar marihuana, cocaïna i parafernàlia de consum de drogues al jutjat. Un membre del jurat es va descriure al jurat Hardy com que estava "volant".

## Opinió del Tribunal

El tribunal va considerar que, d'acord amb la Regla Federal d'Evidència 606 (b), els tribunals inferiors tenien raó en negar una audiència sobre la mala conducta del jurat. El tribunal va assenyalar que "la norma de common law gairebé universal i fermament establerta als Estats Units prohibia rotundament l'admissió del testimoni del jurat per acusar un veredicte del jurat".

## Referències

* ↑ Tanner v. United States, 483 U.S. 107, 115 (1987).
* 1 2 3 4 483 U.S. at 115–116
* ↑ 483 U.S. at 116
* ↑ 483 U.S. at 122
* ↑ See 8 J. Wigmore, Evidence § 2352, pp. 696-697 (J. McNaughton rev. ed.1961)